Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що є власником приватного будинку №22 по вул. Матросова в смт Тростянець. Крім нього та його сім’ї у вищевказаному будинку зареєстрована відповідач [PERSON], яка з 2006 року у спірному житловому будинку не проживає, не оплачує комунальні послуги, не приймає участі по утриманню будинку та не є членом сім’ї, а тому вважається такою, що втратила право користування спірним житловим будинком. Відповідач фактично ніколи не проживала у спірному будинку та весь час перебуває на за межами території України, [PERSON]. У зв'язку з цим звернувся до суду з позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав за обставин, викладених у позові, просив його задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечив. Додатково суду пояснив, що прописав у своєму приватному будинку відповідача для того, щоб остання мала змогу отримати посвідку на тимчасове перебування на території України, за для якої повинна була мати реєстрацію. Фактично відповідач ніколи у його будинку не проживала. Участі по оплаті комунальних послуг не приймала. Перебуває на території [PERSON], посвідки на постійне проживання в Україні не має. В наступні судові засідання не з’явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити (а.с.22). Суд вважає можливим, розглянути справу у відсутності позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з’явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином - судовими повістками, направленими за адресою її місця реєстрації, згідно адресної довідки. Відповідно до поштових повідомлень судові повістки не вручені з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України [PERSON] вважається такою, що повідомлена належним чином про дату та час слухання справи (а.с.32, 34, 41-42, 43-44). Суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечив щодо такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку в смт Тростянець Вінницької області по вул. Матросова, №22, що підтверджується технічним паспортом на вказаний житловий будинок від 22.05.1986 року (а.с.25-26). Згідно довідки Тростянецької селищної ради Вінницької області №1352 від 29.07.2014 року та домової книги спірного житлового будинку з 25.05.2006 року за адресою: Вінницька область смт Тростянець, вул. Матросова, 22 зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с.7, 27-30). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду кожна окремо показали, що вони сусіди із позивачем. За адресою, що проживає позивач вони бачили тільки членів його родини. Хто така [PERSON] їм не відомо. Відповідач за вказаною адресою не проживає з 2006 року, однак з реєстраційного обліку не знялася. Факт її не проживання понад один рік підтверджується довідкою №2093 від 31.10.2014 року, виданою виконкомом Тростянецької селищної ради Вінницької області (а.с.24). Договір про користування даним житловим приміщенням відповідачем з позивачем укладено не було. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, що регулюються нормами ЖК України в частині користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду та ЦК України щодо захисту права власності. Відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК України жиле приміщення при тимчасовій відсутності зберігається за наймачем або членами його сім’ї протягом шести місяців. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком належному йому на праві приватної власності, оскільки відповідач понад один рік у спірному житловому будинку не проживає, не несе витрат по утримання будинку, не є членом сім’ї, суд вважає за необхідне, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житловим будинком. На підставі викладеного,

Outcome: approved