Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності, на підставі договору дарування , посвідченого 19.08.2006 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. , зареєстрованого в реєстрі за № 2577 та Витягу про державну реєстрацію права власності № 11871972 від 18.09.2006 р., виданого ТОВ «ЗМБТІ» належить квартира [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON], сестра його дружини. ЇЇ реєстрація була здійснена в 2013 році для улаштування на працю, але вона вже десять років не проживає у квартирі. Вказані обставини, перешкоджають позивачу у здійснені права користування та розпорядження своїм майном, тому, просить суд визнати [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, письмових заперечень (відзиву) суду, щодо позову не надала, з заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 223 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідача. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності, на підставі договору дарування , посвідченого 19.08.2006 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. , зареєстрованого в реєстрі за № 2577 та Витягу про державну реєстрацію права власності № 11871972 від 18.09.2006 р., виданого ТОВ «ЗМБТІ» належить квартира [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON], сестра його дружини. ЇЇ реєстрація була здійснена в 2013 році для улаштування на працю, але вона вже десять років не проживає у квартирі. Вказані обставини, перешкоджають позивачу у здійснені права користування та розпорядження своїм майном, тому, просить суд визнати [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, припинення права власності на квартиру попереднього власника за відсутності відповідного договору з новим власником, за змістом ст.ст. 383, 405 ЦК України та ст.ст. 150,156 ЖК України припиняє право членів сім'ї попереднього власника на користування цим житлом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підтверджені в судовому засіданні належними доказами, у зв'язку з чим позовні вимоги мають бути задоволені шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved