Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Білгород-Дністровської міської ради про зняття арешту з майна. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив справу слухати в його відсутність. В судове засідання представник відповідача не зявився, але надав заяву згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просив справу слухати в його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.07.2013 року за позивачем визнано право власності на 11/100 частини житлового будинку, який розташований по [ADDRESS]. У відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач звернувся до реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції, але у згідно ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на 11/100 частини житлового будинку, який розташований по [ADDRESS]. Підставою для відмови у державній реєстрації стало наявність обтяжень щодо майна, яке підлягало реєстрації, а саме був накладений арешт на 22/100 частини житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2011 року по справі №2о-144/11 за заявою Білгород-Дністровської міської ради про визнання спадщини відумерлою. На підставі вказаної ухвали, арешт був накладений і на 11/100 частини житлового будинку, який розташований по [ADDRESS]. Рішенням суду від 14.02.2011 року по вказаній справі заява Білгород-Дністровської міської ради про визнання спадщини відумерлою - задоволена, у власність територіальної громади передано 11/100 частини житлового будинку, який розташований по [ADDRESS]. Але, рішенням апеляційного суду Одеської області від 10.04.2013 року, апеляційна скарга позивача [PERSON] була задоволена, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.02.2011 року - скасовано та в задоволені заяви Білгород-Дністровської міської ради про визнання спадщини відумерлою - відмовлено. Крім того, встановлено до арешт був накладений на квартиру [ADDRESS], яка складається з належних позивачу 11/100 частин вказаного житлового будинку. Арешт накладено постановою б/н від 01.11.2003 року СВ СУ УМВС України в Одеській області в зв'язку з порушенням кримінального провадження по справі за обвинуваченням [PERSON], [PERSON], які звинувачені у намаганні заволодіти майном, яке позивач прийняв у спадок. Вказаних осіб відповідно до вироку суду було позбавлено волі. Судом не вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову, в зв'язку з чим, позивач звернувся до суду. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються у випадках за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Суд також дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Білгород-Дністровської міської ради про зняття арешту з майна обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved