Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 21 783,20 грн. заборгованості за користування житлом та надані комунальні послуги, стягнення витрат по оплаті судового збору, посилаючись на те, що позивачу згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.02.2009 року належить квартира [ADDRESS] . 01.02.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладений Договір оренди житла. Відповідно до умов визначених в Договорі: орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування житло на строк визначений даним договором, а також згоджується з зазначеними умовами даного договору, за адресою: [ADDRESS] . Договір оренди від 01.02.2016 р. був продовжений за взаємною згодою стрін та орендар - [PERSON] продовжувала користуватися житлом. Орендна плата за користування житлом та майном визначена Договором та складає 2300,00 грн. щомісячно. Також Договором від 01.02.2016 р. передбачені і витрати на комунальні послуги, яка проплачується щомісячно орендарем, окремо від вартості орендної плати. Умови даного договору позивачем виконано належним чином, однак орендар [PERSON] порушила умови договору, а саме протягом декількох місяців, а саме, з листопада 2016 р. не здійснювала проплату за Оренду житла та витрат на комунальні послуги. На неодноразові звернення орендар просила часу для виконання умов договору, однак по даний час жодних проплат так і не здійснила, що призвело до утворення заборгованості як за квартплату так і за комунальні послуги. 15.04.2016 р. позивачу стало відомо від сусідів даного житла, що орендар разом із співмешканкою [PERSON] виселелась разом із усіма речами, без здійснення жодних проплат, без жодних попереджень, без виконання умов Договору та погашення заборгованості за користування житлом. Вказані дії відповідача завдали позивачу значної матеріальної та моральної шкоди. Заборгованість за комунальні послуги складає: вода 263,20 грн, газ 784 грн., квартплата 440 грн., тепло - 5247,00 грн., електроенергія 221 грн., сміття 178 грн. Загальна сума 7133,20 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за Договором оренди від 01.02.2016 р. за оренду житла та витрат на комунальні послуги становить 19 783,20 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Жодних боргів перед позивачем у неї немає, оскільки, кошти за орендну плату та комунальні послуги вона надавала позивачу вчасно, наручно, жодних розписок позивач їй не надавав. Позивач сам вказував, який розмір коштів за комунальні послуги їй необхідно сплатити, оскільки, сам знімав показники з лічильників.\~ Перед літніми канікулами відповідачка проплатила наперед за літні місяці орендну плату, щоб у вересні місяці знову там проживати, проте, позивач згодом зателефонував та наказав забрати свої речі. Приїхавши на місце, у квартиру зайти не змогла, а її особисті речі були на сходовій. Відповідачка просила позивача повернути їй кошти, які були сплачені за літні місяці, проте, останній відмовив їй та подав позов до суду. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов договору. Ст. 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вдповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.02.2017 року позивач отримав у спадщину квартиру [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Зідно ст. 810 ЦК України встановлено, що договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина, ст. 812 ЦК України. Відповідно до умов договору оренди житла від 01.02.2016 року укладеного між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] встановлено, що орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування житло на строк визначений даним договором, а також погоджується з зазначеними умовами даного договору, за адресою: [ADDRESS] .\~ Орендна плата за користування житлом та майном визначена Договором та складає 2 300,00 грн. щомісячно та передбачені витрати на комунальні послуги, які проплачуються щомісячно орендарем, окремо від вартості орендної плати. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Умови даного договору позивачем виконано належним чином, однак орендар [PERSON] порушила умови договору, а саме протягом декількох місяців, а саме, з листопада 2016 р. не здійснювала проплату за Оренду житла та витрат на комунальні послуги. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Позивач стверджує, що незважаючи на взяті на себе за договором зобов`язання, відповідачка їх не виконала в повному обсязі. На неодноразові звернення орендар просила часу для виконання умов договору, однак по даний час жодних проплат так і не здійснила, що призвело до утворення заборгованості як за квартплату так і за комунальні послуги. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини,\~ які мають значення для справи\~ і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням\~ особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, а також те, що позивач на підтвердження позовних вимог не надав жодних доказів щодо не належного виконання відповідачкою умов вищезазначеного договору, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про\~ стягнення з відповідачки 21 783,20 грн. заборгованості за користування житлом та надані комунальні послуги є не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - на позивача; На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 810 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141 ЦПК України,

Outcome: dismissed