Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, стверджуючи, що йому належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с.Августівка, вул. Магістральна, буд. 52. На даний час у вказаному житловому будинку зареєстровані відповідачі, які ніколи не проживали за даною адресою, не сплачували комунальні послуги та не брали участь в утримані будинку. Для вчинення певних правочинів щодо будинку та забезпечення власних потреб позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не зявився, до суду надала заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечувала щодо винесення по справі заочного рішення (а.с.23). Відповідачі, які належним чином були повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від них не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с.24). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідачів без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування серії АВК №983082 від 31 травня 2000 року, належить житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с.Августівка, вул. Магістральна, буд. 52 (а.с.6). Довідкою виконавчого комітету Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області №1257 від 10 вересня 2015 року, встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 2010 року зареєстровані в будинку в с.Августівка по вул. Магістральна,52 Біляївського району Одеської області, але за вказаною адресою не проживають (а.с.9). Згідно актів про не проживання від 02 вересня 2014 року, 15 лютого 2015 року та 03 вересня 2015 року, встановлено, що відповідачі в період з 2010 року в будинку за адресою: Одеська область, Біляївський район, с.Августівка, вул. Магістральна, буд. 52 не проживають по теперішній час (а.с.7,8,10). Таким чином суд прийшов до висновку, про те, що відповідачі не будучи власниками житлового приміщення, не уклавши договір найму житлового приміщення, залишаються зареєстрованими за попереднім місцем свого проживання без законних підстав. Встановлено, що відповідачі, не будучи власниками спірного житла, перешкоджають позивачу по справі, користуватися належним йому будинком. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Не проживання зазначеної особи без поважних причин понад встановлені строки є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved