Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція у місті Києві, Департамент містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації, Публічне акціонерне товариство «Київгаз», Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація, Прокуратура міста Києва, [PERSON] - про знесення самочинного будівництва. В обґрунтування позовних вимог позивач при зверненні до суду посилався на те, що він прописаний та постійно проживає в приватному житловому будинку садибного типу [ADDRESS]. Разом із позивачем проживають члени його родини, а саме: донька [PERSON], її чоловік та троє неповнолітніх дітей, а також, його син [PERSON] та колишня дружина [PERSON]. Вказаний будинок належав його батьку [PERSON], який помер у липні 2003 року, з яким постійно і разом, до смерті, проживав позивач. Земельна ділянка на якій збудовано будинок, належала на праві постійного користування його батьку. Відповідач, [PERSON], без будь-яких дозвільних документів на виконання будівельних робіт та належно затвердженого проекту, збудував на присадибній ділянці (на подвір'ї) приватного житлового будинку садибного типу [ADDRESS] з істотним порушенням будівельних норм і правил, та за відсутності правовстановлюючих документів за земельну ділянку, житловий будинок. Згодом, позивачем та членами його родини, що проживали разом із ним був замічений сильний запах природного газу поряд із житловим будинком, який збудував відповідач. У зв'язку із цим, донька позивача, [PERSON] звернулася до Філії експлуатації газових мереж №1 ПАТ «Київгаз», представниками якої, при обстеженні системи газопостачання будинку за адресою [ADDRESS], [ADDRESS], встановлено грубі порушення відповідачем вимог Правил безпеки системи газопостачання України при здійснення будівництва житлового будинку, а саме: прибудову до літньої кухні розташовано на підземному газопроводі низького тиску житлового будинку № 12 - 12-а, а також на підземному газопроводі вводі низького тиску в літню кухню, що є порушенням вимог п. 4.3.7. ПБСГП. За вказаним фактом, відповідачу було винесене попередження № 64 від 16.04.2014р. Також, по встановленню факту самочинного будівництва, позивачем були направлені відповідні звернення до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві, Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації, Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, Генеральної прокуратурою України, Прокуратурою міста Києва. У відповідь на вказані звернення, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві повідомила про те, що була здійснена перевірка з виїздом на місце, тобто за адресою: [ADDRESS], Солом'янський район міста Києва, в ході якої було встановлено, що за вказаною адресою знаходиться самовільно побудовані прибудова до житлового будинку та гаражі і вбиральня, які під час перевірки експлуатуються, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 34 та п. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За результатами перевірки був складений акт дотримання вимог від 16.07.2014р. та припис про усунення порушень вимог чинного законодавства від 16.07.2014р., які були направлені відповідачу. Департамент містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації, повідомив про те, що за дорученням заступника голови КМДА на лист Генеральної прокуратури України від 30.05.2014 № 19-р та заяву щодо встановлення факту незаконного будівництва житлового будинку відповідачем у [ADDRESS], встановив, що згідно електронною базою даних Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації «Документообіг» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки гр. [PERSON] [ADDRESS], не надавалися. Проектна документація на будівництво житлового будинку у [ADDRESS], гр. відповідачу для розгляду на засіданні архітектурно-містобудівної ради до Департаменту містобудування та архітектури не подавалися. Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація, розглянувши за дорученням першого заступника голови КМДА Дубаса Б.Й. звернення стосовно житлового будинку, який збудував відповідач за адресою [ADDRESS], повідомила про те, що відповідачем зведено житловий будинок незаконно. Заява щодо встановлення факту незаконного будівництва житлового будинку відповідачем у [ADDRESS], були розглянуті Генеральною прокуратурою України та Прокуратурою міста Києва, за результатами якої Генеральна прокуратура України відреагувала листом від 30.05.2014 № 19-р, а Прокуратура міста Києва листом від 11.06.2014 № 07/1/5 р-14. Відповідачем не виконано попередження ПАТ «Київгаз» № 64 від 16.04.2014р. та припис Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві від 16.07.2014р. про усунення порушень вимог чинного законодавства і не усунуто порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання вимог припису. Також, позивач зазначав, що самочинно збудований відповідачем житловий будинок, побудований з грубим порушенням будівельних норм, а саме: п.п. 3.24*, 3.25*, 3.25а* ДБН 360-92 ** «Планування та забудова міських і сільських поселень», так як будівництво будинку здійснено на відстані менші ніж 1 м. від житлового будинку в якому проживає позивач, що є порушенням протипожежних норм та створює небезпеку для майна, загрожує його життю та здоров'ю, а також, життю та здоров'ю членів його родини, які проживають разом із ним. Позивач вважає, що відповідач здійснив самочинне будівництво житлового будинку на присадибній ділянці (на подвір'ї) приватного житлового будинку садибного типу [ADDRESS] яка належить позивачу після смерті його батька, в порядку спадкування. Таким чином, відповідачем порушено права позивача, щодо володіння та користування належним йому майном, тобто приватним житловим будинком садибного типу [ADDRESS] та земельною ділянкою, на якій розташований вказаний будинок. В зв'язку із зазначеним позивач просив суд зобов'язати відповідача знести за власний рахунок самочинно збудований на присадибній ділянці приватного житлового будинку садибного типу [ADDRESS] житловий будинок. В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив суд знести самочинне збудовану будівлю - прибудову до літньої кухні, яка визначена в технічному паспорті на житловий будинок літерою «В», що знаходиться на земельній ділянці (код земельної ділянки [NUMBER]) за адресою: [ADDRESS]., за рахунок коштів [PERSON], який здійснив самочинне будівництво, з відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначено, що позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення проти позову в яких представник відповідача посилаючись на те, що письмові докази на які позивач посилається в позові є суперечливими та не мають доказового значення для вирішення спору, окрім того надані докази не відповідають вимогам належності доказів. Також представник відповідача зазначав, що доводи позивача щодо порушення вимог чинного законодавства під час прокладення зовнішніх мереж для підключення постачання природного газу є не вірними, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема Актом прийняття в експлуатацію завершеного будівництва об'єкту газопостачання від 09. 01. 2015 року, в якому відповідно до наданих представником ПАО «Київгаз» пояснень, на даний час порушення Правил безпеки систем газопостачання немає. В зв'язку з чим представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову повністю. Третя особа Державна архітектурно-будівельна інспекція у місті Києві, в в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини неявки в судове засідання представника третьої особи суд не повідомили. В процесі розгляду справи представник третьої особи надав до суду письмові пояснення по справі, у яких вказував на те, що на даний час у Єдиному реєстрі відсутня інформація про прийняття в експлуатацію об'єкта за адресою: [ADDRESS], дозвільні документи на зазначений об'єкт не видавались та не реєструвались. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві здійснювався виїзд за вказаною адресою для проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, під час якої було встановлено, що за вказаною адресою знаходиться самочинно побудував прибудова до житлового будинку та гаражі і вбиральня, які на час перевірки експлуатувалися, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». За результатами перевірки було складено акт перевірки від 16.07.2014 р. та видано припис відповідачу - [PERSON] про усунення порушень вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності та запрошено відповідача для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Оскільки, Інспекція не наділена повноваженнями щодо примусового впливу на суб'єктів містобудування, то звернулася листом до Солом'янського РУГУ МВС України у м. Києві щодо сприяння у проведенні перевірки. Третя особа ПАТ «Київгаз» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялось належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини неявки в судове засідання представника третьої особи суд не повідомили, надавши в процес розгляду справи, письмові пояснення по справі, у яких зазначали, що при обслуговуванні підземних газопроводів по [ADDRESS] були виявлені порушення вимог «Правил безпеки системи газопостачання України та ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання», а саме, здійснено прибудову над підземно прокладеним газопроводом низького тиску. Відповідачем при здійсненні будівництва було грубо порушено вимоги вказаних нормативних акті, а працівниками газопостачальної організації були надані відповідачу неодноразові попередження про усунення недоліків. За зверненням [PERSON] до ПАТ «Київгаз» з приводу винесення газопроводу з під будівлі літньої кухні, 09.01.2015 року спеціалізованою організацією філією «Спецбудмонтаж» ПАТ «Київгаз» були виконані монтажні роботи з виносу підземного газопроводу з під будинку шляхом прокладання їх по фасаду будівлі. Крім того, через канцелярію суду від ПАТ «Київгаз» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Третя особа Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини неявки в судове засідання представника третьої особи суд не повідомили, надавши в процесі розгляду справи письмові пояснення по справі, у яких просили суд розглянути справу без участі її представника на винести законне і обґрунтоване рішення. Треті особи: Департамент містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації та Прокуратура міста Києва в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи, про причини неявки в судове засідання представників третіх осіб суд не повідомили, жодних заяв чи клопотань не подавали. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] та постійно проживає у житловому будинку за вказаною адресою, разом із членами своєї сім'ї, тобто разом із донькою [PERSON], її чоловіком [PERSON] та трьома неповнолітніми дітьми - [PERSON] (1998р.н.), [PERSON] (2001р.н.), [PERSON] (2003р.н.), сином [PERSON] та колишньою дружиною [PERSON]. Даний факт підтверджується актом обстеження житлових умов мешканців по [ADDRESS], який міститься в матеріалах справи. Вбачається, що на присадибній земельній ділянці (на подвір'ї) по [ADDRESS], без документів на право виконання будівельних робіт, затвердженої проектної документації та з істотним порушенням будівельних норм і правил, зокрема, п.п. 3.24*, 3.25*, 3.25а* ДБН 360-92 ** «Планування та забудова міських і сільських поселень» відповідачем збудований житловий будинок. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу не надавалися дозволи та не реєструвалася інша документація дозвільного характеру, які б давали право на виконання будівельних і підготовчих робіт та не приймався об'єкт будівництва до експлуатації, за вказаною адресою, а у Єдиному у реєстрі відсутня інформація про прийняття в експлуатацію об'єкта за адресою: [ADDRESS], дозвільні документи на зазначений об'єкт не видавались та не реєструвались. Дані обставини підтверджуються листами наданими Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві № 7/26-9/180-4/10 від 18.04.2014 (а.с.8), № 7/26-56/1607/10 від 16.07.2014 (а.с.9), письмовими поясненнями третьої особи - Державної архітектурно-будівельної інспекції України (а.с.79), листом Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації № 55-1676 від 20.06.2014 (а.с. 10), а також фотокартками із зображенням самочинного будівництва, які наявні в матеріалах справи (а.с.100-105). За результатами перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві було складено акт перевірки від 16.07.2014р. (а.с. 161) та видано припис (а.с. 108) відповідачу - [PERSON] про усунення порушень вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності та запрошено відповідача для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Проте, припис відповідачем на даний час не виконаний, а порушення не усунуті. Встановлено, що відповідачем здійснено самочинне будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Солом'янського району м. Києва, як прибудови до літньої кухні, над підземно прокладеним газопроводом низького тиску, чим грубо порушено вимог п. 4.3.7. «Правил безпеки системи газопостачання України та ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання». У 2008 році при обслуговуванні підземних газопроводів за адресою [ADDRESS]-[ADDRESS], було виявлено будівництво прибудови до існуючої літньої кухні над підземно прокладеним газопроводом низького тиску - відводом на будинок [ADDRESS]. Про факт порушення нормативних вимог по відношенню до газопроводу та створення тим самим небезпечного фактору пов'язаного з використанням газу, працівниками ПАТ «Київгаз» видавались неодноразово попередження мешканцю будинку [PERSON] 09.01.2015 року спеціалізованою організацією філією «Спецбудмонтаж» ПАТ «Київгаз» були виконані монтажні роботи з виносу підземного газопроводу з під будинку шляхом прокладання їх по фасаду будівлі. Підтвердженням того, є Акти Філії експлуатації газових мереж № 1 ПАТ «Київгаз» від 16.04.2014р. (а.с. 6), від 13.06.2014р. (а.с. 7), листи ПАТ «Київгаз» № 094/40-08 від 03.03.2015р. (а.с. 93), № 137/14 від 26.01.2015р. (а.с. 94), письмові пояснення третьої особи - ПАТ «Київгаз». Також позивач зазначав про те, що з приводу вказаних обставин третя особа - [PERSON], тобто його донька, зверталася із відповідними заявами до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві, Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації, Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, Генеральної прокуратурою України, Прокуратурою міста Києва. В ході розгляду справи встановлено, що землекористувачем земельною ділянкою по [ADDRESS] був батько позивача [PERSON]. Згідно з даними Державного земельного кадастру земельна ділянка за адресою [ADDRESS] рахується за «Землекористувачем» - [PERSON], код земельної ділянки [NUMBER]. Дані обставини підтверджуються витягами з бази даних з Державного земельного кадастру (черговий кадастровий план) від 11.01.2005р., 12.07.2007р., 23.03.2015р., на яких вказана земельна ділянка позначена цифрою «12». Згідно архівних довідок № № 882 від 18.11.2004р. (а.с. 99) № 06-04/266 від 06.03.2015р. виданих архівним сектором Києво-Святошинської РДА Київської області по документах архівного фонду «Жулянська сільська рада» у по господарській книзі за 1986-1989 роки є особовий рахунок № [NUMBER] [PERSON], проживаючого по [ADDRESS]. У графі «Будівлі» значиться: житловий будинок 1952 р. забудови. У 1982 р. батько позивача звернувся до виконавчого комітету Жулянської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області із заявою про надання дозволу на проведення капітальної перебудови будинку по [ADDRESS], на тій підставі, що будинок має площу 33 кв.м. і в ньому проживає три сім'ї, всього 8 чоловік, а саме: [PERSON] з сином, який має свою сім'ю та дочка з своєю сім'єю, в складі трьох осіб. Рішенням виконавчого комітету Жулянської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області № 10 від 03.08.1082р., був наданий дозвіл на перебудову будинку по [ADDRESS]. У 1988 році рішенням виконавчого комітету Жулянської сільської ради народних депутатів Києво - Святошинського району Київської області № 82/18 від 29.08.1988р. затверджено Акт державної прийомки в експлуатацію жилого будинку [ADDRESS], як двохквартирного; за гр. [PERSON] кв. № 1: загальною площею - 91,4 кв.м., житловою площею - 72,6 кв.м.; за гр. [PERSON] (чоловік сестри) кв. № 2: загальною площею - 95,5 кв.м., жилою площею - 63,7 кв.м. Крім цього, доручено Київському бюро технічної інвентаризації признати право власності на кв. 1 за гром. [PERSON], на кв. 2 за гром. [PERSON], і видати свідоцтво на право особистої власності. Цим рішенням встановлено, що в даному будинку проживає три сім'ї, усього 8 чоловік; у квартирі № 1 проживає [PERSON] з сином ([PERSON].), який має свою сім'ю; у квартирі № 2 проживає дочка ([PERSON]) з своєю сім'єю. Разом із цим, згідно наказу № 285 від 10.09.1988р. по радгоспу «Совки» Києво-Святошинського АПО (с. Софіївська Борщагівка) [PERSON] було виділено з присадибної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] 0,05 га. землі, для оформлення будинку. Згідно з даними Державного земельного кадастру земельна ділянка - витяги з бази даних з Державного земельного кадастру (черговий кадастровий план) від 11.01.2005р. (а.с. 95), 12.07.2007р., [PERSON] є землекористувачем земельною ділянкою за адресою [ADDRESS], код земельної ділянки [NUMBER], яка на кадастровому плані позначена цифрою «11». В архівній довідці № 06-04/266 від 06.03.2015р. по документах архівного фонду «Жулянська сільська рада» у по господарській книзі за 1986-1989 роки є особовий рахунок «№ [NUMBER] [PERSON]», що проживає по [ADDRESS]. У графі «Члени родини» значиться: [PERSON] - г/двору, [PERSON] - дружина (померла [INFO].), [PERSON] (позивач)- син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - внучка, [PERSON] - внук. Також зазначено, що [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять, [PERSON] (відповідач) - внук, вибули в господарство № [NUMBER] по [ADDRESS]). [INFO] батько позивача, [PERSON] помер, що підтверджується копією довідки про смерть (а.с. 97). Вбачається, що після смерті [PERSON] до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори звернувся позивач, який спадщину прийняв фактично, із заявою про прийняття спадщини щодо майна померлого, що підтверджується листом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори № 2550/01-16 від 04.08.2015р. (а.с. 175). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки за адресою [ADDRESS], код земельної ділянки [NUMBER] та житлового будинку з надвірними господарськими спорудами за вказаною адресою. Після смерті батька позивача, відповідач розпочав капітальну перебудову літньої кухні, що знаходилася на земельній ділянці за адресою [ADDRESS], код земельної ділянки [NUMBER]. Як вбачається з копії технічного паспорту на присадибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 15 листопада 2002 року, літня кухня позначена літерою «В» розміром 8,40х5,50 метрів. Вбачається, що на присадибній земельній ділянці, код земельної ділянки [NUMBER], яка знаходиться за адресою [ADDRESS], відповідачем здійснено капітальну перебудову літньої кухні, яка позначена на плані присадибної земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с. 141) літерою «В». Позивач вважає, що на підставі ч.5 ст.1268 ЦК України з часу відкриття спадщини, після смерті батька позивача, у останнього виникли права володіння та користування спадковим майном, тобто житловим будинком садибного типу [ADDRESS] та присадибною земельною ділянкою, код земельної ділянки [NUMBER], за вказаною адресою. Так, позивач вважає, що капітальна перебудова літньої кухні у житловий будинок, який збудований відповідачем на присадибній земельній ділянці, код земельної ділянки [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS], є самочинним будівництвом, оскільки збудований на земельній ділянці, яка не буда відведена відповідачу та без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту, і з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином вбачається, що [PERSON] позбавлений права володіння та користування своїм майном, тобто земельною ділянкою, код земельної ділянки [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS] та житловим будинком садибного типу [ADDRESS], що порушує права позивача, в зв'язку з чим позивач просив суд про задоволення позову, на що слід зазначити наступне. Згідно з п.4 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Як вказано в Державних будівельних нормах (ДБН 360-92.М), ці норми обов'язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ, незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень. Пункт 3.25 (ДБН 360-92.М) вказує, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту, відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Як вказано в ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з п. 3 ст. 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно з ст. 104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Під час будівництва виявлено зсув ґрунту, оскільки земельні ділянки розташовані на схилі гори, що надалі може привести до інших тяжких наслідків та порушує мої права користування та розпорядження земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Статтею 29 Закону України «Про планування і забудову територій», передбачено, що дозвіл на виконання будівельних робіт визначається як документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» від 30.09.2009р. № 1104, встановлено, що для проведення будівельних робіт необхідно мати дозвіл на виконання будівельних робіт, який засвідчує право на виконання таких дій замовником та підрядником. Нормами ст. Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що право на виконання будівельних робіт надається після отримання дозволу Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю. Згідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил. Відповідно до статті 28 Закону України «Про планування і забудову територій», проектна документація на будівництво об'єктів містобудування розробляється згідно з вихідними даними на проектування з дотриманням вимог державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови та затверджується замовником в установленому законом порядку. Наказом Державного комітету з будівництва та архітектури України ДБН А.2.2-3-2004 врегульовано склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації на нове будівництво і реконструкцію будинків і споруд (далі - об'єктів) цивільного призначення та на нове будівництво, реконструкцію і технічне переоснащення об'єктів виробничого призначення. Судом встановлено, що дозволу на виконання будівельних робіт за адресою [ADDRESS] відповідачу не надавалось, документів, що передбачені ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст. ст. 29, 38 Закону України «Про планування і забудову територій» у відповідача немає. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність, під час організації та виконання будівельних робіт зі створення об'єкта архітектури не повинні бути порушені права та інтереси суміжних землекористувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд. Статтею 5 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва. Отже, для можливості будівництва з подальшим уведенням в експлуатацію завершеного будівництвом об'єкта необхідно отримати письмову згоду суміжного землекористувача, власника будинку. Таким чином, у відповідності до зазначених вище норм, судом встановлено належність позивача по справі, як власника суміжної з відповідачем будівлі, а також відсутність узгодження з позивачем будівництва. Вбачається, що своїми діями відповідач порушив право позивача на володіння та користування земельною ділянкою, код земельної ділянки [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS] та житловим будинком садибного типу [ADDRESS] Стаття 317 ЦК України визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповдіно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом вказаних норм до правомочностей власника належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Під правомочністю володіння розуміється передбачена законом (тобто юридично забезпечена) можливість мати (утримувати) у себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.). Правовомочності користування означають передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання. Правомочності розпорядження означають юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном та може вимагати усунення всяких порушень його права (ст. 391 ЦК України). Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Аналізуючи вищенаведені норми закону, а також викладене вище, суд приходить до висновку, що в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 23 січня 2013 року при розгляді справи № 6-164 цс 12. Таким чином, оскільки, як установлено судом, позивач фактично прийняв спадщину, то прийнявши в установленому законом порядку спадщину позивач з часу її відкриття набув права володіння і користування на земельну ділянку, код земельної ділянки [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS] та житловим будинком садибного типу [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим будівництва)», позо може бути пред'явлено до особи, яка здійснила будівництво, як про зобов'язання знесення забудови, так і про знесення забудови за рішенням суду самим власником (користувачем) земельної ділянки за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво, з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 Постанови від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Самочинним вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містомудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року, дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі. Під проектом слід розуміти залежно від категорії об'єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України «Про архітектурну діяльність» № 687-XIV від 20 травня 1999 року, отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону № 3038-VI, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону. Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров'ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», під час організації та виконання будівельних робіт зі створення об'єкта архітектури не повинні бути порушені права та інтереси суміжних землекористувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, а у статті 5 Закону України «Про основи містобудування» зазначено, що при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва. З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову, у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved