Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного концерну «Укроборонпром» з позовом визнання незаконним та скасування наказу від 21.08.2014р. № 233-К «Про увільнення [PERSON] від виконання обов'язків Генерального директора «Завод імені В.О. Малишева» та про поновлення його на роботі, оскільки відсутні правові підстави для його увільнення, порушено порядок увільнення, та увільнено його неповноважною особою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала додаткові письмові пояснення. Представник відповідача надав письмові заперечення проти задоволення позову, де зазначив, що відповідач продовжує роботу у відповідача на посаді заступника генерального директора у м.Харкові Державного концерну «Укроборонпром». 24.03.2014р. [PERSON] звільнений з посади генерального директора «Завод імені В.О.Малишева» за угодою сторін. З 25.03.2014р. на [PERSON] покладено виконання обов'язків генерального директора ДП «Завод імені В.О.Малишева», та 21.08.2014р. позивача увільнено від виконання обов'язків повноважною особою виконуючим обов'язки генерального директора ДК «Укроборонпром». Представник третьої особи заперечував проти задоволення позову , надав пояснення аналогічні поясненням представника відповідача. Заслухавши представників сторін, третьої особи, дослідивши докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.12.2012р. по 24.03.2014р. [PERSON] працював генеральним директором ДП «Завод імені В.О.Малишева», наказом № 65-к від 24.03.2014р. його звільнено із займаної посади за згодою сторін, що підтверджується наказами та трудовою книжкою. Наказом від 25.03.2014р. № 88-ос [PERSON] призначено на посаду заступника генерального директора у м.Харкові ДК «Укроборонпром». Крім того, наказом від 24.03.2014р. № 66-к на [PERSON], як заступника генерального директора у м.Харкові ДК «Укроборонпром», з 25.03.2014р. покладено виконання обов'язків генерального директора ДП «Завод імені В.О.Малишева» до укладання контракту з керівником підприємства. Посилання представника позивача на призначення [PERSON] генеральним директором ДП «Завод імені В.О. Малишева», оскільки ці повноваження більш ширші ніж заступника генерального директора ДК «Укроборонпром» та покладені на нього раніше, спростовується вищенаведеними доказами. При цьому, суд зазначає, що з 25.03.2014р. [PERSON] працював на посаді заступника генерального директора у м.Харкові ДК «Укроборонпром» та з того ж дня виконував обов'язки генерального директора ДП «Завод імені В.О. Малишева», та не має правового значення факт винесення самого наказу про виконання обов'язків генерального директора ДП «Завод імені В.О.Малишева» 24.03.2014р. 21.08.2014р. наказом ТВО генерального директора ДК «Укроборонпром» С.Пінькас № 233-к [PERSON] увільнено від виконання обов'язків генерального директора ДП «Завод імені В.О.Малишева», оскільки 21.08.2014р. було укладено контракт з [PERSON], якого призначено генеральним директором ДП «Завод імені В.О. Малишева» . Посилання представника позивача про видачу наказу неповноважною особою спростовується витягом з наказу від 20.08.2014р. № 187-В. про покладення тимчасового виконання обов'язків генерального директора ДК «Укроборонпром» на [PERSON] Оскільки на підставі наказу від 25.03.2014р. № 88-ос [PERSON] працює заступником генерального директора у м.Харкові ДК «Укроборонпром» і на теперішній час, що не спростовується представником позивача та підтверджується довідкою від 09.10.2014р. №6.1/98, у відповідача не було обов'язку повідомити позивача про увільнення за 2 місяця, видати йому трудову книжку та виплатити якісь кошти, тому судом не встановлено порушення порядку звільнення, оскільки [PERSON] з основного місця роботи не звільнявся. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги про поновлення [PERSON] на роботі необґрунтованими, та відмовляє в задоволенні позовних вимог в цілому. Згідно ст.89 ЦПК України відсутні підстави для відшкодування витрат на правову допомогу.

Outcome: dismissed