Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якій зазначив, що відповідач 20 грудня 2018 року взяв у нього в борг 4600 доларів США та зобов`язався повернути кошти за першою вимогою позивача. 30 січня 2020 року ним була направлена на адресу відповідача вимога про повернення грошових коштів у розмірі 4600 доларів США. Вказану вимогу відповідач отримав 01 лютого 2020 року, але відповідачем станом на 14 квітня 2020 року не було повернуто позивачу грошові кошти. Вважає, що хоча в договорі позики від 20 грудня 2018 року не встановлено іншого розміру процентів річних, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання , відповідач зобов`язаний сплатити суму основного боргу за договором позики від 20 грудня 2018 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 20 грудня 2018 року в сумі 124 845 грн. 90 коп., з яких: 124 385 грн 84 коп. основна сума боргу та 460 грн. 06 коп. три проценти річних за період з 01.03.2020 року по 14 квітня 2020 року. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, його представник до суду надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] повністю підтримує та просить розглянути справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] установлений ч. 7\~ст.178 ЦПК України\~строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8\~ст.178 ЦПК України. За таких обставин на підставі ч. 4\~ст. 223 ЦПК України,\~суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Матеріалами справи встановлено, що згідно розписці від 20 грудня 2018 року [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 4600 доларів США зобов`язавшись повернути за першою вимогою.(а.с. 10) З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, суд вбачає, що відповідач є власником 2/3 частини житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 73, 4 кв.м. (а.с.17) Що стосується, вимоги позивача про стягнення з відповідачів 3% річних за період користування грошима з 01 березня 2020 року, суд зазначає наступне: З позовної заяви, суд вбачає, що позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення боргу 30 січня 2020 року. А згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Тому, суд вважає, що в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних за період користування грошима з 01 березня 2020 року по 14 квітня 2020 року, [PERSON] теж необхідно задовольнити, оскільки, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Outcome: approved