Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.05.2012 року померла громадянка [PERSON], яка залишила заповіт на розпорядження свого майна після смерті. У заповіті вона вказує, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповідає [PERSON], який проживає в [INFO]. Таким чином, після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, в тому числі на жилий будинок загальною площею 187,4 кв.м. який розташований в с. Боржавське по вул. Борканюка, 138, Закарпатської області, що належав [PERSON] та на земельну ділянку загальною площею 0,46 га, яка розташована в с. Боржавське, вул. Борканюка, 138, Виноградівського району та належала [PERSON], згідно до Державного акут на право власності на землю, серії III - ЗК 016693, виданого [PERSON] сільської ради Виноградівського району 23 липня 2002 року, про що вказується в Книзі записів державних актів на право приватній власності на землю за №21. Позивач в порядку передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини у житловому будинку, розташованому в с. Боржавське по вул. Борканюка, 138, Виноградівського району. Дана обставина також підтверджується відміткою про зареєстроване місце проживання позивача у внутрішньому паспорті громадянина України та відміткою в будинковій книзі. На даний момент, оригінал Державного акту на право приватної власності на землю та свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок - втрачено попереднім власником, у скрині документів позивач такі знайти не зміг, тільки копії та дублікати в органах БТІ та Держземагенстві. Позивачем в газеті «Новини Виноградівщини» від 22.11.2014 року було опубліковано оголошення про втрату оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] сільською радою від 14.02.2002 року. Відповідно до листа відмови нотаріуса, видати свідоцтва про право на спадщину не вдається можливим, позаяк відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Відповідно до письмових листів з РДА та Держземагенства, ані дублікату Державного акту, ані свідоцтва про право власності на померлих осіб не видають, та рекомендовано звернутися до суду із вказаною вимогою. За таких обставин та в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилися, згідно поданої до суду заяви представник позивача просить справу розглянути у його з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд такі задовільнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Виноградівського району в судове засідання також не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідач повністю визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 10.05.2012 року померла громадянка [PERSON], яка залишила заповіт на розпорядження свого майна після смерті. У заповіті вона вказує, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповідає [PERSON], який проживає в [INFO]. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, в тому числі на жилий будинок загальною площею 187,4 кв.м. який розташований в с. Боржавське по вул. Борканюка, 138, Закарпатської області, що належав [PERSON] та на земельну ділянку загальною площею 0,46 га, яка розташована в с. Боржавське, вул. Борканюка, 138, Виноградівського району та належала [PERSON], згідно до Державного акут на право власності на землю, серії III - ЗК 016693, виданого [PERSON] сільської ради Виноградівського району 23 липня 2002 року, про що вказується в Книзі записів державних актів на право приватній власності на землю за №21. Позивач [PERSON] в порядку передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини у житловому будинку, розташованому в с. Боржавське по вул. Борканюка, 138, Виноградівського району. Дана обставина також підтверджується відміткою про зареєстроване місце проживання позивача у внутрішньому паспорті громадянина України серії ВО 151760, що виданий Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області 08.07.1996 року та відміткою в будинковій книзі. Оригінал Державного акту на право приватної власності на землю та свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок - втрачено попереднім власником, у скрині документів позивач такі знайти не зміг, тільки копії та дублікати в органах БТІ та Держземагенстві. Позивачем в газеті «Новини Виноградівщини» від 22.11.2014 року було опубліковано оголошення про втрату оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] сільською радою від 14.02.2002 року. Позивач звернувся у Виноградівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак відповідно до листа відмови нотаріуса за № 127/01-06 від 07.05.2015 року, видати свідоцтва про право на спадщину не вдається можливим, позаяк відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Відповідно до письмових листів з Виноградівської РДА за № Б-84/190/031-14 від 28.04.2015 року та Держземагенства за №31-703-05-26665/2-15 від 21.04.2015 року, ані дублікату Державного акту, ані свідоцтва про право власності на померлих осіб не видають. Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, в порядку передбаченому ст.1268 ЦК України, не має можливості оформити в установленому, актами цивільного законодавства, порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючих документів на нерухоме майно, який було втрачено, що є перешкодою для набуття права власності на об'єкт нерухомого майна, в порядку спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно в нотаріуса, тому позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на вищезазначене спадкове майно. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця] суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та [PERSON] із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачені позивач змушений звернутись до суду за визнанням свого права. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачем доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved