Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся\~ до\~ суду\~ з\~ позовом\~ до [PERSON] про стягнення суми боргу в розмірі\~ 96\~500 гр., суми інфляції та суми у відшкодування моральної шкоди в розмірі 96\~500 гр., а всього в сумі 193\~000 гр.. В обґрунтування вимог позивач послався на те, що 12.06.2012 року відповідач [PERSON] взяв у нього у борг грошові кошти у розмірі 86 500 гр.. 13.06.2012 року відповідач [PERSON] також взяв у нього у борг грошові кошти у розмірі 10 000 гр.. Всього відповідач [PERSON] позичив у нього суму у розмірі 96\~500 гр., яку зобовязався повернути до 01.07.2012 року, про що написав відповідну розписку. Однак, відповідач [PERSON] суму боргу йому так і не повернув та на його прохання про добровільне повернення боргу не відповідає та не реагує. У липні 2014 року він звертався до Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області із заявою відносно відповідача, однак отримав відповідь про відсутність події кримінального правопорушення. Оскільки відповідач не бажає врегулювати спір мирним шляхом, він змушений звертатись до суду. Також зазначив, що внаслідок злісного ухилення відповідача [PERSON] від повернення суми заборгованості, він зазнав моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 96\~500 гр., при цьому послався на те, що, будучи інвалідом 2 групи, він був змушений збирати необхідні документи, звертатись у різні інстанції, що негативно позначилось на його душевному стані. Крім того, зауважив на необхідність врахування судом індексу інфляції за період з 2012 року по 2015 рік. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 193 000 гр. та судові витрати. 17.06.2015 року позивач [PERSON] уточнив свої вимоги та зменшив їх обєм. В обґрунтування уточнених вимог позивач [PERSON] послався на те, що на день звернення до суду відповідач [PERSON] грошовий борг йому не повернув та повертати не збирається, зустрічі уникає, телефон вимкнув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписки від 12.06.2010 року та від 13.06.2012 року складені у простій письмовій формі, відповідно до яких він, [PERSON] передав грошові кошти [PERSON] у розмірі 96\~500 гр. Строк повернення позики сплив. Зазначив, що між ним та відповідачем [PERSON] виникли договірні правовідношення, згідно з яких передані грошові кошти, які позичальник в установлений договором строк не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, борг за договірним грошовим зобовязанням на складає 96\~500 гр.. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також зазначив, що з приписів вказаних норм випливає, у випадку коли відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобовязання не встановлена договором, то такий боржник на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми відповідно до закону (ст. 625 ЦК України). Прострочка виконання гривневого грошового зобовязання розпочалась з наступного дня повернення грошових коштів, тобто з 02.07.2012 року, а кількість днів прострочки визначається наступним чином: - за 2012 рік - з 02.07.2012 року по 31.12.2012 року - 183 днів; - за 2013 рік - 365 днів; - за 2014 рік - 365 днів; - за 2015 рік - з 01.01.2015 року по 08.06.2015 року - 159 днів. Всього прострочення складає 1072 дні. Зазначив, що розрахунок 3% річних, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України має бути наступним. Прострочення сплати грошового зобовязання за період з 02.07.2012 року по 08.06.2015 року складає 1072 дні. Розмір заборгованості складає 96 500 гр.. Розмір процентної ставки на рік складає 3 %. Розмір річної ставки на добу складає (3 % : 365 днів) = 0,0082 %. Розмір процентів за весь час прострочки складає 8\~482 гр. 74 коп., з розрахунку: (96 500 гр. х 0,0082 %) х (1072 дні: 100%) = 8\~482 гр. 74 коп.. Загальний розмір 3 % річних по простроченому грошовому зобовязанні в період з 02.07.2012 року по 08.06.2015року складає 8 482 гр. 74 коп. Також, зазначив, що розрахунок індексу інфляції має бути наступним. Прострочення сплати грошового зобовязання за період з 02.07.2012 року по 08.06.2015 року складає 1072 дні. Індекси інфляції в період з липня 2012 року по 08.06.2015 року мають наступні показники: 2012 рік - липень 2012 року 99,8; серпень 2012 року 99,7; вересень 2012 року 100,1; жовтень 2012 року 100,0; листопад 2012 року - 99,9; грудень 2012 року 100,2; 2013 рік - січень 2013 року 100,2; лютий 2013 року 99,9; березень 2013 року 100,0; квітень 2013 року 100,0; травень 2013 року 100,1; червень 2013 року 100,0; липень 2013 року 99,9; серпень 2013 року 99,3; вересень 2013 року 100,0; жовтень 2013 року 100,4; листопад 2013 року 100,2; грудень 2013 року 100,5; 2014 рік - січень 2014 року 100,2; лютий 2014 року 100,6; березень 2014 року 102,2; квітень 2014 року 103,3; травень 2014 року 103,8; червень 2014 року 101,0; липень 2014 року 100,4; серпень 2014 року 100,8; вересень 2014 року 102,9; жовтень 2014 року 102,4; листопад 2014 року - 102,4; грудень 2014 року 103,0; 2015 рік - січень 2015 року - 103,1; лютий 2015 року 105,3; березень 2015 року 110,8; квітень 2015 року 114,0; травень 2015 року 102,0. Зауважив на те, що розрахунок індексу інфляції за час прострочки сплати грошового зобовязання здійснюється шляхом ділення помісячного показника індексу інфляції на 100, результати ділення помножуються між собою: Індекс: (99,8: 100 ) х (99,7: 100 ) х ( 100,1: 100 ) х ( 100,0: 100 ) х ( 99,9 : 100 ) х (100,2 : 100 ) х ( 100,2 : 100 ) х ( 99,9 : 100 ) х (100,0 : 100 ) х ( 100,0 : 100 ) х ( 100,1: 100 ) х (100,0 : 100 ) х ( 99,9: 100 ) х ( 99,3 : 100 ) х ( 100,0 : 100 ) х ( 100,4 : 100 ) х ( 100,2 : 100 ) х (100,5 : 100 ) х (100,2 : 100 ) х ( 100,6 : 100 ) х ( 102,2 : 100 ) х ( 103,3 : 100 ) х (103,8:100 ) х (101,0 : 100 ) х ( 100,4 : 100 ) х (100,8 : 100 ) х (102,9 : 100 ) х ( 102,4 : 100 ) х ( 102,4: 100 ) х (103,0 : 100 ) х ( 103,1: 100 ) х ( 105,3 : 100 ) х ( 110,8 : 100 ) х ( 114,0 : 100 ) х ( 102,0: 100 ) = 1,460. Розрахунок суми інфляційних здійснюється шляхом множення загального розміру грошового зобовязання на розрахований індекс інфляції від результату якого віднімається сума грошового зобовязання: 96 500 гр. х 1,460 = 140\~890 гр. 140\~890 гр. - 96 500 гр. = 44\~390 гр.. Таким чином, загальний розмір інфляційних за прострочку виконання грошового зобовязання в період з 02.07.2012 року по 08.06.2015 року складає 44 390 гр.. Крім того, зазначив, що згідно ст. 26 ЦПК України особи які беруть участь у справі мають право зокрема користуватись правовою допомогою. Відповідно до ст. 79 ЦПК України до судових витрата зокрема належать витрати на правову допомогу. 16.06.2015 року він звернувся за правовою допомогою до ФОП «[PERSON]П.», з яким був укладений договір про надання правової допомоги, предметом якого був аналіз наданих ним документів, складання уточненої позовної заяви з урахуванням ухвали суду від 09.06.2015 року про залишення без руху, а також складання розрахунків 3 % річних, індексу інфляції та правове обґрунтування позовних вимог. Вартість вказаних послуг була визначена у розмірі 1 500 гр. Оскільки послуги з правової допомоги були виконані 17.06.2015 року, ним був підписаний акт приймання - передачі виконаних (наданих) послуг з надання правової допомоги та сплачені кошти у розмірі 1 500 гр., згідно квитанції банку від 17.06.2015 року. Згідно зі ст. 79 ЦПК України поняття надання правової допомоги є розширеним поняттям в обсягах надання правової допомоги, яка включає в себе не тільки участь у судових засіданнях, як представника однієї із сторін судового процесу, а також складанням процесуальних документів, в тому числі позовних заяв (уточнених та уточнень до них). Доказами наданням правової допомоги у його випадку є аналіз наданих документів, складання уточненої позовної заяви з урахуванням ухвали суду від 09.06.2015 року, складання розрахунків 3 % річних та індексу інфляції, що повинні міститись в уточненій позовній заяві та правове обґрунтування заявлених позовних вимог, надання яких підтверджує подана уточнююча позовна заява, відповідний договір, акт виконаних робіт та квитанція про сплату наданих послуг з правової допомоги. Також зазначив, що Законом України «Про судовий збір» визначено коло осіб, які мають пільги, щодо сплати судового збору. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 цього Закону від сплати судового збору звільняються інваліди І та II групи. Доказами інвалідності II групи є надане ним відповідне пенсійне посвідчення та довідка МСЕК. Просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на його користь грошову суму за договором позики у розмірі 96 500 гр.. Також просить стягнути відповідача [PERSON], [INFO], на його користь суму прострочки виконання грошового зобовязання за період з 02 липня 2012 року по 08 червня 2015 року три відсотки річних у розмірі 8 482 гр. 74 коп. Крім того, просить стягнути відповідача [PERSON], [INFO], на його користь суму за прострочку виконання грошового зобовязання у період з 02 липня 2012 року по 08 червня 2015 року інфляційних у розмірі 44\~390 гр.. Також просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на його користь судові витрати, повязані з наданням правової допомоги у розмірі 1500 гр.. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, 07.12.2015 року подав заяву від 07.12.2015 року про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. ( а.с. 62) Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить: - повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, яке було вручено йому особисто 08.07.2015 року. (а.с. 31) Також про місце та час розгляду справи був повідомлений через оголошення у пресі, яке було опубліковано у газеті «Слобідський край» № 138 (22258) від 19.11.2015 року, сторінка 7. (а.с. 56-59) Про причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило, тому суд розглядає справу згідно зі ст. 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. 07.12.2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212,213 ЦПК України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали договір позики грошей, згідно з яким позивач ( позикодавець) [PERSON] передав, а відповідач [PERSON] ( позичальник) узяв грошові кошти в сумі 86\~500 гр. та 13.06.2012 року також узяв грошові кошти в сумі 10\~000 гр. і зобов'язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) до 01.07.2012 року, про що склав відповідну розписку. ( а.с. 3 ) Стаття 1047 ЦК України зобовязує при укладанні договору позики, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, оформлювати його у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Вказані вимоги закону було виконано сторонами і підтверджується розпискою, складеною власноручно відповідачем [PERSON]. (а.с. 3) Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов'язаний повернути позивачу [PERSON] позику - грошові кошти, еквівалентні тій сумі, яка була передана йому останнім, а саме, суму в загальному розмірі 96 500 гр..( а.с. 3) За таких обставин, суд вважає на необхідне вказану суму в розмірі 96\~500 гр. стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON]. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з посиланням позивача [PERSON] на те, що прострочка виконання грошового зобовязання для відповідача [PERSON] розпочалась з дня, наступного для повернення грошових коштів, тобто з 02.07.2012 року, а загальна кількість днів прострочки становить 1072 дні, виходячи з наступного: - за 2012 рік - з 02.07.2012 року по 31.12.2012 року - 183 днів; - за 2013 рік - 365 днів; - за 2014 рік - 365 днів; - за 2015 рік - з 01.01.2015 року по 08.06.2015 року - 159 днів, а всього 1072 дні. Суд вважає правильним розрахунок позивача [PERSON] суми 3% річних, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Суд погоджується, що розмір 3 % річних по простроченому грошовому зобовязанні відповідача [PERSON] за період з 02.07.2012 року (наступного дня для повернення грошових коштів) по 08.06.2015року ( день звернення позивача до суду) складає 8 482 гр. 74 коп., з розрахунку: (96 500 гр. х 0,0082 %) х (1072 дні: 100 %) = 8\~482 гр.74 коп., де - розмір заборгованості - 96 500 гр.; - розмір річної ставки на добу складає (3 % : 365 днів) = 0,0082 %; - прострочення сплати грошового зобовязання за період з 02.07.2012 року по 08.06.2015 року складає - 1072 дні; - розмір процентної ставки на рік складає 3 %. Таким чином, суд вважає на необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] 3 % річних по простроченому грошовому зобовязанню у розмірі 8 482 гр. 74 коп.. Також, суд погоджується з розрахунком позивача [PERSON] суми інфляційних та вважає його правильним: 96 500 гр. х 1,460 = 140\~890 гр. 140\~890 гр. - 96 500 гр. = 44\~390 гр., де - розмір заборгованості - 96 500 гр.; - індекс інфляції за час прострочки сплати грошового зобовязання - 1,460. Таким чином, суд вважає на необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] суму інфляційних за прострочку виконання грошового зобовязання за період з 02.07.2012 року по 08.06.2015 року в розмірі 44 390 гр.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору визначається по даній справі Законом України « Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-УІ, оскільки дана справа надійшла до суду 08.06.2015 року, тобто до набрання 01.09.2015 року чинності Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484- УІІІ від 22.05.2015 року, а тому з вимог майнового характеру становив 1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2015 року складала 1218 гр.. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] 23.06.2014 року повторно визнаний інвалідом 2 групи загального захворювання на строк до 16.06.2016 року. ( а.с. 2) Згідно ст. 5 ч. 1 п. 9 Закону України « Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-УІ від сплати судового збору звільняються інваліди І та II групи. До вказаної категорії осіб відноситься і позивач [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог. За таких обставин, суд вважає на необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1493 гр. 73 коп., тобто 1% від ціни позову, яка становить суму 149\~372 гр. 74 коп., з розрахунку: (96\~500 гр.+ 8 482 гр. 74 коп.+ 44 390 гр. = 149\~372 гр. 74 коп.) Згідно зі ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на правову допомогу. Позивач [PERSON] поніс витрати на правову допомогу в сумі 1500 гр., що підтверджується: - договором про надання правової допомоги від 16.06.2015 року, укладеним між [PERSON] та ФОП [PERSON], який діє на підставі свідоцтва про державну Реєстрацію, виданого 12.02.2003 року № 24580170000001561; ( а.с. 18) - актом приймання передачі наданих послуг, повязаних з наданням правової допомоги від 16.06.2015 року; ( а.с.19) - квитанцією № 9 від 17.06.2015 року про здійснення касової операції через відділення № 70 АТ « УкрСиббанку» платником [PERSON] для отримувача [PERSON] з плати послуг, згідно акта від 16.06.2015 року в розмірі 1500 гр.. ( а.с. 20) Таким чином, суд вважає на необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] суму витрати на правову допомогу у розмірі 1500 гр.. На підставі викладеного,

Outcome: approved