Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. 16.07.2015 р. Шевченківським районним судом м. Києва виніс рішення, яким стягнув на користь позивача з ДП «Об`єднання спортивно-господарських споруд» заборгованість по заробітній платі, середньої заробітної плати за кожен день прострочення з її виплати. Стягнуто суму у розмірі 125 987 грн. 68 коп., виходячи з розрахунку наданого позивачем. Суд зазначив, що заборгованість відповідача по заробітній платі становить 28 576,07 грн. - і дана обставина була визнана сторонами під час розгляду справи. Також рішенням встановлено факти виникнення та припинення трудових відносин між сторонами, порушення роботодавцем та не виплату позивачу належні йому суми, невиплати належної йому заробітної плати за кожен день прострочення з виплати за кожен прострочення з виплат заробітної плати з розрахунку 4 086,49 грн. в місяць. Рішення суду не виконано, грошові кошти не сплачені колишньому працівнику. За таких обставин, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на його користь 143 027,15 грн. середньої заробітної плати за кожен день прострочення з виплати заробітної плати та 62 191,89 грн. індексації заробітної плати за період з 01.08.2015 р. (день набрання рішенням суду законної сили) по 30.06.2018 року. Провадження у справі відкрито 27.03.2020 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 08.10.2020 р. за заявою [PERSON] вирішено здійснити перехід до розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та надав згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача про день та час розгляду справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, проте в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від представника Державного підприємства «Об`єднання спортивно-господарських споруд» не надходило. Також, не подавався представником відповідача у встановленому законом порядку відзив на позов. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за за згодою представника позивача та прохання розглядати справу без його участі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши н6адані докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах із Державним підприємством «Об`єднання спортивно-господарських споруд», а саме з до 24.07.2013 року обіймав посаду Керівника структурного підрозділу. Так, як свідчить запис у трудовій книжці позивача, копія якої наявна в матеріалах справи, [PERSON] був звільнений з посади відповідно до положень ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.07.2015 р. задоволено позов [PERSON] до Державного підприємства «Об`єднання спортивно-господарських споруд» про стягнення сум, належних працівникові при звільненні, середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку та індексації виплат. С Державного підприємства «Об`єднання спортивно-господарських споруд» на користь позивача стягнуто кошти у розмірі 125 987,68 грн. Так, судом було встановлено, що згідно довідки відповідача від 20 березня 2015 р. за № 61, виданої на ім`я позивача, заборгованість по заробітній платі складає 28 576 грн. 07 коп. Дана обставина, визнана сторонами в судовому засіданні. Також судом встановлено, що сума у розмірі 28 576 грн. 07 коп. при звільненні позивача з посади виплачена не була. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, відповідно до приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Позивач зазначає, що заробітна плата так і не виплачена, а тому він і звернувся до суду за захистом своїх прав. Положеннями ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. За приписами ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В розумінні положень ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Статтею 95 КЗпП України визначено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам частини втрати доходу у зв`язку із порушенням строків її виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу ( особи ). В свою чергу за приписами ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам частини втрати доходу у зв`язку із порушенням строків її виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати ( далі - компенсація ) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Як вбачається з наданих доказів, рішення суду не виконано, грошові кошти належні позивачу не сплачені, виконавчий документ відповідною постановою державного виконавця Печерського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві від 08.05.2019 р. повернуто стягувачу. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про виплату [PERSON] при звільненні належних йому сум в повному обсязі. Доказів, які б свідчили про зворотне під час розгляду справи отримано не було. Як свідчить розрахунок наданий позивачем, що його було перевірено в судовому засіданні, розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню на користь [PERSON] з відповідача за період з 01.08.2015 р. по 30.06.2018 р. становить 143 027, 15 грн., індексація заробітної плати за зазначений період - 62 191,89 грн. За встановлених обставин, суд вважає за можливе задовольнити заявлені позивачем вимоги в повному обсязі. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved