Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2011 року. Від шлюбу дітей не мають. Протягом сумісного проживання між подружжям виникають часті сварки, вони не знаходять спільної мови, мають різні погляди на життя. В сім'ї відсутнє взаєморозуміння і, як наслідок, між сторонами склалися неприязні відносини, при яких подальше проживання разом стало неможливим. На даний час між подружжям припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення сумісного господарства, поновляти які вони не бажають. Відповідач більш як шість місяців проживає окремо від родини. Спроб для примирення і збереження сім'ї не приймають. Особи, які беруть участь у справі про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином. Позивач у позовній заяві просив проводити розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала до суду телефонограму, в якій просить проводити розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наданих доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які особі, які беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 24 травня 2011 року Відділом реєстрації актів громадського стану Близнюківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №08, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався і зберегти його неможливо, що спричинене відсутністю взаєморозуміння, почуття поваги та любові між подружжям, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Згідно з ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спору про майно між сторонами на даний час не існує. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача, що має істотне значення. Виходячи з змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved