Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.07.2018 року у справі № 751/3700/18 та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свій позов обґрунтовує тим, що 27 липня 2018 року Новозаводським районним судом м. Чернігова було ухвалено рішення, яким стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Весь час він намагався справно сплачувати аліменти на користь дитини, а тому у нього відсутня заборгованість з їх сплати. Однак на даний час у позивача склались тяжкі сімейні та життєві обставини, які поставили його у скрутне матеріальне становище та позбавляють можливості сплачувати аліменти, хоча він не відмовляється від підтримання своєї дитини і готовий надавати всю можливу матеріальну підтримку. Зазначає, що 11 серпня 2018 року він уклав офіційний шлюб з [PERSON] , зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. [INFO] у шлюбі них народилась донька [PERSON] . Наразі від працює водієм в «Екстреній швидкій медичній допомозі», де отримує офіційну заробітну плату. Наголошує на тому, що за останні п`ять років жодних придбань нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи у нього не було. Його теперішня дружина на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому на нього покладений обов`язок по сплаті всіх комунальних послуг, які майже кожного місяця тільки зростають та взагалі всі матеріальні витрати по утриманню сім`ї лягли на нього. Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Також відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та вважає позов необґрунтованим з наступних підстав. Позивач вказав, що у нього в іншому шлюбі народилася дитина та змінився матеріальний стан, що є підставою для зменшення розміру аліментів відповідно до положень статті 192 Сімейного кодексу України. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: змін матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках передбачених цим кодексом. Відповідач вважає, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Дана правова позиція міститься в Постанові Верховного суду від 16 вересня 2020 року справі № 565/2017/19. Позивач жодними належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Також вказує, шо їх спільний з позивачем син [PERSON] , [INFO] , має статус дитини-інваліда, з основним діагнозом ДЦП та похідними діагнозами (копія виписки із історії хвороби в матеріалах справи). Син потребує постійного стороннього догляду, дорогих ліків, санаторно-курортного лікування, не може самостійно пересуватися та обслуговувати себе, прикутий до інвалідного візка. За рекомендаціями спеціалістів син потребує: курсів реабілітації 5-6 разів на рік: масаж - курсами; диспансерного нагляду дитячого невролога за місцем проживання; ЛФК щоденно; занять з логопедом щоденно. Відповідачка після розлучення з позивачем в новий шлюб не вступала, виховує сина одна. Проживає з сином зі своїми батьками передпенсійного віку, які також здійснюють догляд за 88-річною бабусею. В зв`язку з необхідністю постійного догляду за дитиною-інвалідом позбавлена можливості працевлаштуватися. Окрім державної соціальної допомоги на дитину-інваліда та аліментів на утримання дитини інших доходів не має. Однак коштів на утримання дитини не вистачає, оскільки дитина має особливі потреби, потребує значних витрат на догляд, купівлю ліків, постійне використання підгузків та пелюшок. 3 24.05.2021 року по 16.06.2021 року в лікувальному закладі ТОВ «Центр відновного лікування «Вільний рух» м. Славутич дитина проходила реабілітацію за власні кошти матері. Значні витрати йдуть на транспортування дитини до лікувальних закладів. Позивач окрім аліментів фінансової допомоги дитині не надає, в інший спосіб не допомагає. Більше п`яти років життям та здоров`ям дитини не цікавиться, участі у вихованні не приймає. Вважає, що враховуючи особливості розвитку та стан дитини, зменшення розміру аліментів призведе до погіршення матеріального становища дитини-інваліда та відобразиться на його фізичному стані та здоров`ї. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.36). Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.07.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.13-14). 27 серпня 2018 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ГТУЮ в Чернігівській області Біленко Б. С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2/751/1002/18, виданого 31.07.2018 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.15-16). 11 серпня 2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с.9). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно з довідки Старобілоуського старостинського округу № 7 Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 7-454 від 24.05.2021 року [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] та має наступний склад сім`ї: чоловік [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на зміну свого сімейного стану, оскільки народилася ще одна дитина [PERSON] , [INFO] . Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу цієї норми права необхідно зробити висновок, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження ще однієї дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, позивачем не надано достатніх доказів про те, що у зв`язку із народженням другої дитини, його матеріальне становище погіршилося, позивачем не доведені обставини, на які він посилався в обґрунтування позову. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Також позивачем надано до суду довідку про його доходи з місця роботи в КНП «ОЦЕМД та МК» ЧОР за період з 01.03.2021 року по 31.08.2021 року, з якої вбачається що за цей період позивачу було нараховано 80 904,27 грн. У статтях 7 та 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» зазначено що у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривня, а мінімальна заробітна плата з 1 січня становить 6000 грн. З наведеного вбачається що дохід позивача у місячному еквіваленті значно перевищує вищезазначені показники, що не може свідчити про погіршення його матеріального становища. Крім того суд звертає увагу, що малолітня дитина [PERSON] має від народження серйозні проблеми зі здоров`ям, що підтверджено лікарськими виписками, які наявні в матеріалах справи, внаслідок чого має статус дитини інваліда та потребує постійних реабілітаційних курсів, а відповідно до п.1 ч.1 ст. 182 ЦПК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини (а.с.37-38,40). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог позивача призведе до порушення цивільних прав відповідачки, їх спільної з позивачем малолітньої дитини, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed