overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з січня 2012 року сторони остаточно припинили ведення спільного господарства у зв'язку із різністю їхніх характерів, втратою почуття любові; примирення та відновлення сім`ї неможливо, шлюб має формальний характер. [PERSON] визнала позовні вимоги, надала до суду зустрічну позовну заяву про стягнення з [PERSON] аліментів на малолітню дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку відповідача щомісячно, починаючи з січня 2012 року, посилаючись на те, що відповідач має можливість сплачувати кошти на малолітню дитину сторін від шлюбу, однак ухиляється від цього. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню, зустрічні позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягає задоволенню частково. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 серпня 2006 року, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З січня 2012 року сторони остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має для неї істотне значення. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш, як за три роки. Суд вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню лише з дня пред'явлення [PERSON] позовної заяви про стягнення аліментів, тобто, з 08 травня 2014 року, оскільки позивачем за зустрічної позовною заявою не надано до суду доказів вжиття заходів щодо одержання аліментів від [PERSON]

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружжя живе кожен своїм життям, вони не мають спільних інтересів, почуттів, поваги та любові, вони не бажають бути разом. Спільне господарство та сімейно-шлюбні відносини фактично між подружжям припинені і вони мешкають окремо один від одного. Від спільного шлюбу дітей вони не мають. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. До судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася у встановленому порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до частини 3 ст.131ЦПК України. Про причини своєї неявки вона не повідомила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Ухвалою суду від 18 червня 2018 року постановлено проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, про що складено актовий запис про укладення шлюбу за № 2662. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи, що подружжя остаточно припинили шлюбні відносини, суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї між подружжям не можливо, шлюб має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з невідповідністю їх характерів, поглядів, суджень, що породжувало обопільне невдоволення, загострювало їх відносини, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені з 05 серпня 2015 року, спільне господарство ними не ведеться. До судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, на задоволенні позову наполягає. До судового засідання від відповідач надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, не заперечує проти позову та просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 квітня 2004 року виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, про що складено актовий запис про укладення шлюбу за № 04. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що подружжя остаточно припинили шлюбні відносини, суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї між ними неможливо, тому шлюб має бути розірвано та після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище «[PERSON]», що буде відповідати ст.113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені з 2013 року, спільне господарство ними не ведеться. До судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, на задоволенні позову наполягає. До судового засідання від відповідач надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, не заперечує проти позову та просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09 вересня 1997 року виконкомом Юнокомунарівської міської Ради м. Єнакієве Донецької області, про що складено актовий запис про укладення шлюбу за № 68. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що подружжя остаточно припинили шлюбні відносини, суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї між ними неможливо, тому шлюб має бути розірвано та після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище «[PERSON]», що буде відповідати ст.113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфліктні ситуації, фактичні шлюбні відносини між ними припинені з березня 2017. До судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити, не проти прийняття заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилася, вона у встановленому порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до ст.74,76 ЦПК України. Про причини своєї неявки вона не повідомила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 січня 1997 року виконкомом Яковлівської сільської ради Артемівського району Донецької області, про що складено актовий запис про укладення шлюбу за № 02. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що подружжя остаточно припинили шлюбні відносини, суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї між ними неможливо, тому шлюб має бути розірвано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сім'ю та шлюб, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з лютого 2018 року, спільне господарство ними не ведеться, примирення між ними не можливе, існування формального шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. До судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, на задоволенні позову наполягає та просить його задовольнити До судового засідання від відповідача надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]». Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 серпня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Єнакієве, про що складено актовий запис про укладення шлюбу за № 485. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що подружжя остаточно припинили шлюбні відносини, суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї між ними неможливо, тому шлюб має бути розірвано та після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище «[PERSON]», що буде відповідати ст.113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з 2016 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. З часу припинення шлюбних відносин, сторони не ведуть спільного господарства. Спір про майно між сторонами відсутній. Спільне життя та збереження шлюбу будуть заважати їх інтересам. У звязку з чим, просить розірвати шлюб. До судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, у встановленому порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до частини 3 ст.131 ЦПК України. Про причини своєї неявки вона не повідомила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зачепилівського районного управління юстиції Харківської області, Україна, про що складено актовий запис про укладення шлюбу за № 40. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що подружжя остаточно припинили шлюбні відносини, суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї між ними неможливо, тому шлюб має бути розірвано судом, оскільки в інший спосіб позивач не має можливості розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з травня 2018 року та поновлювати їх не збираються, відповідач згодна на розірвання шлюбу в судовому порядку. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, яка проживає з позивачем. Спільне господарство разом не ведеться. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечить їх інтересам. Спору про місце проживання дитини та про розподіл майна немає. У зв`язку з чим, просить розірвати шлюб. До судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. До судового засідання від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 жовтня 1998 року виконкомом Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області, про що складено актовий запис про укладення шлюбу за № 71. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що подружжя остаточно припинили шлюбні відносини, суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї між ними неможливо, тому, шлюб має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з березня 2017 року, оскільки подружжя втратили взаєморозуміння та повагу. Просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. До судового засідання від позивача та його представника надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність позовні вимоги просять задовольнити, не проти прийняття заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася у встановленому порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до частини 3 ст.131ЦПК України. Про причини своєї неявки вона не повідомила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22 серпня 1992 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено актовий запис про укладення шлюбу за № 1467. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи, що подружжя остаточно припинили шлюбні відносини, суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї між подружжям не можливо, шлюб має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сумісне проживання припинилось з липня 2018 року. У шлюбі народився син, який мешкає з відповідачем. Причиною розладу в сім'ї та розірвання шлюбу послужило те, що між сторонами немає взаєморозуміння, тому відбувались скандали та сварки, і вважає, що родина розпалось остаточно. Спірного майна немає. У зв'язку з чим, просить розірвати шлюб. До підготовчого судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, у зв'язку з тим, що не взмозі приїхати з м. Донецька. До підготовчого судового засідання від відповідача надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку, про що складено актовий запис про укладення шлюбу за № 282. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що подружжя остаточно припинили шлюбні відносини, суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї між ними неможливо, тому шлюб має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного 29 березня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Красноградського районного управління юстиції Харківської області із [PERSON], актовий запис № 25. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29 березня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, несумісність характерів, шлюбні відносини припинені із лютого 2016 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить його інтересам, негативно впливатиме на виховання сина. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві про розгляд справи у відсутність позивача від 25.01.2017 року, позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати (а.с. 8). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала (а.с. 19). В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 29 березня 2007 року між [PERSON], та [PERSON] зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Красноградського районного управління юстиції Харківської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 25 (а.с.4,20). Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] (а.с.21). Між сторонами по справі склалися і існують такі взаємовідносини, які суперечать інтересам позивача, виключають їх подальше спільне проживання, а тому шлюб необхідно розірвати. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач [PERSON] не заявила, яким вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, суд вважає за необхідне залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати тому необхідно стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 640 гривень судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved