Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до якого прохав суд визнати його батьком [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . Шлюб між ними було зареєстровано 13 травня 2017 року. До реєстрації шлюбу, з березня 2013 року, вони перебували в фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Оскільки на час народження доньки вони не перебували у шлюбі, то мати дитини без узгодження з ним провела реєстрацію народження дочки у відповідності до вимог ст. 135 СК України. Тобто, в актовому записі про народження дитини та у свідоцтві про народження було внесено відомості зі слів матері та її батьками вказані: мати - [PERSON] , а батьком дитини вказаний [PERSON] . Після реєстрації між ними шлюбу він неодноразово пропонував дружині внести зміни до актового запису про народження доньки та вказати його дійсне прізвище. Наскільки йому відомо за життя вона зверталася до служби у справах дітей Крюківської райдержадміністрації для з`ясування порядку вчинення дій, направлених на внесення до актового запису про народження змін щодо батька дитини, але ця проблема так і не була вирішена. Ще до смерті дружини, а саме з березня 2019 року, в силу низки об`єктивних причин, він забрав доньку та вона стала проживати разом з ним за місцем його постійного проживання в с. Млинок (хутір Морозівка ) Кіровоградської області. Там же він з донькою проживає і на даний час, що підтверджується, в тому числі, актом обстеження умов проживання, який був складений на підставі повідомлення Крюківської служби у справах дітей представниками служби у справах дітей Онуфріївської райдержадміністрації Кіровоградської області. З моменту народження доньки він завжди визнавав її своєю дитиною, займався її вихованням та матеріальним забезпеченням. Ще до реєстрації шлюбу з померлою дружиною вони проживали як одна сім`я та виховували спільну доньку, що можуть підтвердити в судовому засіданні свідки та сімейні фото. Той факт, що саме він є батьком [PERSON] підтверджується і відомостями, які внесені до актового запису про народження дитини та до її свідоцтва про народження, адже він має досить нестандартне ім`я та по батькові, які не є поширеними на території України, і саме його ім`я та по батькові вказані в графі «батько» в свідоцтві про народження та в актовому записі про народження доньки. Дійсно, про своє батьківство він знав з моменту народження доньки і після того, як дізнався що не внесений належним чином до актового запису про народження, як батько дитини, настоював на виправленні такої помилки. Але після реєстрації шлюбу дружина запевняла його в тому, що за їх взаємною згодою буде можливо внести зміни до актового запису про народження дитини і з метою поза судового вирішення цієї проблеми зверталася до служби у справах дітей, наскільки йому відомо подавала відповідну заяву. У зв`язку із смертю дружини вирішити це питання шляхом подачі відповідних заяв до компетентних органів не вдалося, а тому прохає визнати його батьком. Вважає, що офіційне визнання його батьком [PERSON] , [INFO] , буде лише на користь доньці, бо на даний час вона, при живому батьку, з яким проживає та який опікується нею в повному обсязі, має статус дитини сироти, що несе певні ризики як для нього, так і для доньки. Для будь-якої дитини виховання саме в сім`ї, за участю рідних батьків, є самим прийнятним та повноцінним. Він має бажання та можливість надати своїй дитині належний рівень виховання та матеріального забезпечення, і саме з цією метою на даний час є необхідним офіційне визнання його батьком дитини. Ухвалою суду 11.10.2019 року до участі у розгляді даної справи було залучено Кременчуцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В судовому засіданні позивача - [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити з підстав вказаних у позові. В судовому засіданні представник відповідачів - начальник служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради - Тупало Н.П. позов визнала, проти задоволення позову не заперечувала, додатково вказала, що по роботі по службовим обов`язкам спілкувалася з померлою [PERSON] влітку 2019 року, і остання їй особисто казала, що позивач - [PERSON] є рідним батьком її доньки [PERSON] , [INFO] і дані про батька дитини були записані за її заявою. Третя особа - Кременчуцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області до суду свого представника не направила, направили пояснення в яких зазначили, що в архіві відділу знаходяться актові записи: про народження [PERSON] , [INFO] , №53 від 28.01.2014 року, у якому в графі «Підстава запису відомостей про батька» зазначено: «Заява матері від 28.01.2014р. вх.. №6/04-03-22» Державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статі 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері); про шлюб [PERSON] та [PERSON] №421 від 13.05.2017 року; про смерть [PERSON] №1917 від 07.08.2019 року. Справу прохали розглянути без участі їх представника. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач є її рідним дядьком, померлу [PERSON] знала з 2013 року, як цивільну дружину позивача, з якими проживали разом в квартирі, спілкувалися, підтримували родинні стосунки. Вони офіційно зареєстрували шлюб в 2017 році. В 2014 році у них народилася донька [PERSON] , яка є рідною донькою позивача, про що їй казала сама померла [PERSON] , але за її поясненнями вона записала доньку на своє прізвище, щоб бути матір`ю одиначкою. Свідок [PERSON] надав суду показання аналогічні показанням свідка [PERSON] , вказавши, що позивач є рідним дядьком його дружини, знав дружину позивача, підтримували родинні стосунки, зі слів померлої дружини відомо, що позивач є рідним батьком дитини [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивач є її знайомим близько 10 років, померлу [PERSON] знала близько 5 років, як цивільну дружину позивача, підтримувала з останніми дружні стосунки. Вони офіційно зареєстрували шлюб в 2017 році. В 2014 році у них народилася донька [PERSON] , яка є рідною донькою позивача, про що їй казала сама померла [PERSON] , але за її поясненнями вона записала доньку на своє прізвище, щоб бути матір`ю одиначкою. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, вислухавши учасників справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що з 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] народилася [PERSON] , в графі матір записано « [PERSON] » в графі батько записано « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 28.01.2014 року, актовий запис №53. [PERSON] , не перебуваючи на час народження доньки в зареєстрованому з позивачем шлюбі, зареєструвала факт народження дитини, вказавши відомості про батька дитини - своє прізвище « [PERSON] », а ім`я та по-батькові - позивача « [PERSON] », оскільки в графі «Підстава запису відомостей про батька» зазначено: «Заява матері від 28.01.2014р. вх.. №6/04-03-22», що свідчить, що державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). 13.05.2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 13.05.2017 року, серії [NUMBER] , виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. 07.08.2019 року [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 07.08.2019 року. Судом встановлено, що [PERSON] з дня народження [PERSON] визнавав її своєю донькою, постійно піклувався про неї, проявляв турботу, виховував, забезпечував матеріально. Ще до реєстрації шлюбу з померлою дружиною вони проживали як одна сім`я та виховували спільну доньку. З березня 2019 року, тобто до смерті дружини і на даний час, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем та його батьками в с. Млинок (хутір Морозівка ) Кіровоградської області. Згідно акту обстеження умов проживання від 09.08.2019 року, який був складений на підставі повідомлення Крюківської служби у справах дітей представниками служби у справах дітей Онуфріївської райдержадміністрації Кіровоградської області, умови проживання задовільні, дитині створено умови для проживання та розвитку. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно ч.2, ч.3 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст. 126 СК України). Судом встановлено, що мати дитини померла, а тому в порядку ст. 126 СК України визначення походження батька за спільною заявою не можливо, при цьому, за життя померла зверталася з даним питанням до служби у справах дітей, однак дане питання залишилося не вирішеним. Відповідно положень ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до цивільного процесуального кодексу України . Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частина 1 ст. 135 СК України визначає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Як вказувалося вище у актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , №53 від 28.01.2014 року, в графі «Підстава запису відомостей про батька» зазначено: «Заява матері від 28.01.2014р. вх.. №6/04-03-22» Державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статі 135 Сімейного кодексу України - за вказівкою матері. Факт батьківства позивача підтверджується сукупністю доказів, зокрема, відомостями, які внесені до актового запису про народження дитини та до свідоцтва про народження, зокрема, ім`я та по-батькові батька співпадають з ім`ям та по-батькові позивача, адже позивач має досить непоширені на території України ім`я та по батькові, показами свідків які вказали, що з померлою позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2013 року і померла особисто їм говорила що позивач є батьком дитини, подальшою реєстрацією позивачем з померлою шлюбу у 2017 році, світлинами з зображеннями позивача, померлої дружини та їх доньки, поясненнями представника служби у справах дітей, яка вказала, що померла особисто вказувала на позивача, як на батька дитини - [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким, чином враховуючи всі докази в їх сукупності, визнання позову відповідачами, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та позивача слід визнати батьком дитини - [PERSON] , [INFO] .. та зобов`язати Кременчуцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved