Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача комунального підприємства «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради про стягнення вихідної допомоги , вказуючи , що наказом № 321-к від 31.10.2013 року був прийнятий з 01.11.2013 року до комунального підприємства «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради на посаду головного бухгалтера. З червня 2014 року на підприємстві почалося невиконання норм трудового законодавства та колективного договору, а саме , з виплат заробітної плати та щорічної відпустки. Управління Держпраці у Черкаській області позапланово перевірило КП «СУБ «Митниця» та встановило ряд порушень чинного законодавства України, про що складено акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 23-01-48\\003 від 21.10.2013 року. 29.10.2015 року ним подано заяву про звільнення у звязку з чисельними порушеннями норм трудового законодавства, а саме: -заробітна плата за червень 2015 року виплачена 21 серпня 2015 року, чим порушено ч.3 ст.115 КзПП України, ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці», а також п.4.1.8, п.4.1.11 колективного договору -заробітна плата за липень 2015 року виплачена 23.09.2015 року , чим порушено вищевказані норми права -відпускні за період 20.07.2015 року 24.07.2015 року виплачені 23.09.2015 року, чим порушено ч.4 ст.115 КзПП України, ч.1 ст.21 Закону України «Про відпустки», п.4.1.9 колективного договору -заробітна плата за серпень 2015 року виплачена 06.10.2015 року, чим порушено ч.3 ст.115 КзПП України , ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці», п.4.1.8 та п.4.1.11 колективного договору -відпускні за період 24.08.2015 року 04.09.2015 року виплачені частково 06.10.2015 року, чим порушено ч.4 ст.115 КзПП України, ч.1 ст.21 Закону України «Про відпустки», п.4.1.9 колективного договору -заробітна плата за вересень 2015 року на час подачі заяви звільнити з посади головного бухгалтера з 30.10.2015 року за ч.3 ст.38 КзПП України - невиплачена, чим порушено ч.3 ст.115 КзПП України, ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці», п.4.1.8,п.4.1.11 колективного договору. Також, в заяві просив в день звільнення видати трудову книжку , копію наказу про звільнення згідно до ст.47 КзПП України та провести розрахунок згідно ст.116 КзПП України. 30.10.2015 року його звільнено із займаної посади на підставі наказу № 493-к за ч.3 ст.38 КзПП України. Відповідно до ст.44 КзПП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору \\ ч.3 ст.38 КзПП України \\ вихідна допомога виплачується у розмірі,передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Оскільки відповідач не провів з ним розрахунок при звільненні та не виплатив вихідну допомогу , просив суд стягнути з КП «Служба утримання «Митниця» Черкаської міської ради на його користь вихідну допомогу у розмірі 22 686,60 гривень відповідно до наданого ним розрахунку. 16.12.2015 року комунальним підприємством «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради подано зустрічний позов до [PERSON] про зміну запису в трудовій книжці в частині зміни формулювання підстав \\ причин \\ звільнення з ч.3 ст.38 КзПП України на п.1 ст.41 КзПП України та стягнення штрафних санкцій. Відповідно до заяви , 08.12.2015 року на адресу КП «СУБ «Митниця» надійшли акти камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 03.12.2015 року за № 3458\\23-01-15 -01\\36701739 та від 25.11.2015 року за № 3392\\23-01-15-01\\36701739, якими встановлено , що на порушення норм п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-V1 платником несвоєчасно подано звітність з податку на прибуток. На підставі даних актів було прийнято податкове повідомлення рішення про нарахування грошового зобовязання в сумі 3060,0 гривень та 170,0 грн., які підлягають сплаті протягом десяти календарних днів. Відповідно до розділу 4 посадової інструкції №5, затвердженої наказом директора СУБ «Митниця» від 20.11.2009 року № 28 головний бухгалтер несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обовязків в межах визначених чинним трудовим законодавством України \\ п.4.1 посадової інструкції \\, за правопорушення вчинені в процесі виконання своєї діяльності в межах визначених чинним адміністративним, кримінальним і цивільним законодавством України \\ п.4.6 інструкції \\. [PERSON], перебуваючи на посаді головного бухгалтера неналежним виконанням своїх посадових обовязків завдав збитків підприємству на суму 3230,0 грн., допустивши грубе порушення трудових обовязків. Згідно п.1 ст.41 КзПП України договір може бути розірваний у разі одноразового грубого порушення трудових обовязків керівником підприємства, установи організації усіх форм власності , його заступниками, головним бухгалтером підприємства, його заступниками, а також службовими особами митних органів,державних податкових інспекцій , яким присвоєно персональні звання і службовими особами державної контрольно ревізійної служби та органів державного контролю за цінами. Перелік працівників, наведений у п.1 ст.41 КзПП України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» не містить прямих розяснень, які саме порушення слід вважати грубими залишаючи право їх оцінки за судами, що розглядають трудові спори. Відповідно до п.27 постанови № 9 вирішуючи питання, чи є порушення трудових обовязків грубим, суд враховує характер проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, яку ним завдано \\ або могло бути завдано \\ . Про факт порушення податкової звітності КП «СУБ «Митниця» стало відомо з дати надходження актів камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток та податкового повідомлення рішення , а саме, 08.12.2015 року. Під вчиненням дисциплінарного проступку мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником з його вини обовязків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку якщо за ці діяння не передбачається кримінальна відповідальність. Просили суд змінити запис в трудовій книжці [PERSON] в частині підстави звільнення з ч.3 ст.38 КзПП України на п.1 ст.41 КзПП України та стягнути з [PERSON] на користь КП «СУБ «Митниця» Черкаської міської ради штрафні санкції в розмірі 170,0 грн. та 3060,0 грн., а всього 3230,0 гривень. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свій позов до КП «СУБ «Митниця» про стягнення вихідної допомоги , в зустрічному позові КП «СУБ «Митниця» до нього просив суд відмовити. Представник КП «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради [PERSON] підтримала позовні вимоги , а в позовних вимогах [PERSON] просила суд відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення вихідної допомоги підлягають до задоволення в зустрічних позовних вимогах КП «СУБ «Митниця» Черкаської міської ради має бути відмовлено , виходячи з наступного. За обставинами справи , встановлено , що наказом №321-к від 31.10.2013 року [PERSON] прийнятий з 01.11.2013 року до комунального підприємства «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради на посаду головного бухгалтера. 29.10.2015 року [PERSON] подав заяву про звільнення у звязку з чисельними порушеннями норм трудового законодавства на підприємстві, які почалися з червня 2014 року, а саме: -заробітна плата за червень 2015 року виплачена 21 серпня 2015 року, чим порушено ч.3 ст.115 КзПП України, ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці», а також п.4.1.8, п.4.1.11 колективного договору -заробітна плата за липень 2015 року виплачена 23.09.2015 року , чим порушено вищевказані норми права -відпускні за період 20.07.2015 року 24.07.2015 року виплачені 23.09.2015 року, чим порушено ч.4 ст.115 КзПП України, ч.1 ст.21 Закону України «Про відпустки», п.4.1.9 колективного договору -заробітна плата за серпень 2015 року виплачена 06.10.2015 року, чим порушено ч.3 ст.115 КзПП України , ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці», п.4.1.8 та п.4.1.11 колективного договору -відпускні за період 24.08.2015 року 04.09.2015 року виплачені частково 06.10.2015 року, чим порушено ч.4 ст.115 КзПП України, ч.1 ст.21 Закону України «Про відпустки», п.4.1.9 колективного договору -заробітна плата за вересень 2015 року на час подачі заяви про звільнення з посади головного бухгалтера з 30.10.2015 року за ч.3 ст.38 КзПП України - невиплачена, чим порушено ч.3 ст.115 КзПП України, ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці», п.4.1.8,п.4.1.11 колективного договору. Про вказані невиконання норм трудового законодавства та колективного договору, а саме, з виплат заробітної плати та щорічної відпустки позивачем викладено в його письмовій заяві до керівництва підприємства від 29.10.2015 року, яка долучена до позовної заяви. Відповідно до колективного договору на 2013 -2015 роки комунального підприємства «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради , схваленого на загальних зборах трудового колективу 23.12.2013 року \\ протокол №16 \\. , а саме , п.4.1 - оплата праці на підприємстві проводиться відповідно з Законом України «Про оплату праці», Кодексом законів про працю України, інструкцією з статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року №5, Галузевою угодою на 2013-2015 роки, іншими законодавчими актами, які регулюють питання оплати праці. Відповідно до п.4.1.8 колективного договору сторона роботодавця зобовязується здійснювати виплату заробітної плати працівникам підприємства у наступні терміни: - за першу половину місяця \\ у розмірі не менше 50% посадового окладу, тарифної ставки за фактично відпрацьований час \\ - не пізніше чим до 23 числа місяця, за який нараховується зарплата, кінцевий розрахунок не пізніше 7 числа наступного місяця. Якщо 7 число наступного місяця припадає на святковий або вихідний день, остаточну оплату проводити до свята чи вихідного. Відповідно до п.4.1.9 колективного договору сторона роботодавця зобовязується: -виплачувати заробітну плату працівникам за весь час щорічної відпустки не пізніше, ніж за 3 робочі дні до початку відпустки. Також, відповідно до п.4.1.13 колективного договору роботодавець зобовязаний при звільненні працівника виплату всіх сум, що належить йому від підприємства проводити у день звільнення \\ ст..116 КзПП України \\ . В судовому засіданні встановлено , що всупереч вищевказаним пунктам 4.1.8, 4.1.9, 4.1.13 колективного договору та ст..ст.115,116 КзПП України, ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці» відповідач не здійснював належні виплати позивачу та систематично допускав порушення трудового законодавства щодо оплати праці, що спонукало [PERSON] написати заяву на звільнення за ч.3 ст.38 КзПП України. Так, встановлено , що заробітна плата за червень 2015 року - виплачена 21 серпня 2015 року, заробітна плата за липень 2015 року - виплачена 23.09.2015 року , відпускні за період 20.07.2015 року 24.07.2015 року - виплачені 23.09.2015 року, заробітна плата за серпень 2015 року - виплачена 06.10.2015 року, відпускні за період 24.08.2015 року 04.09.2015 року - виплачені частково 06.10.2015 року, заробітна плата за вересень 2015 року на час подачі заяви про звільнення з посади головного бухгалтера з 30.10.2015 року за ч.3 ст.38 КзПП України не була також виплачена. Також, встановлено , що Управління Держпраці у Черкаській області позапланово перевірило КП «СУБ «Митниця» та встановило ряд порушень чинного законодавства України, про що складено акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 23-01- 48\\003 від 21.10.2013 року, який також долучено до справи. 30.10.2015 року [PERSON] звільнено із займаної посади на підставі наказу № 493-к за ч.3 ст.38 КзПП України. Відповідно до ч.3 ст.38 КзПП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Також, відповідно до ст.47 КзПП України власник або уповноваженим ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки , зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КзПП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства , установи організації, провадиться у день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні власник або уповноваженим ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст.44 КзПП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору, працівнику виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Проте , в порушення вищевказаної норми права , відповідач не провів розрахунок та не виплатив належні платежі у визначений законом строк. Згідно до ст.38 КзПП України працівник має право з власної ініціативи в будь який час розірвати укладений з ним на невизначений строк трудовий договір. При цьому строк розірвання трудового договору і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які працівник визначає самостійно. В разі, якщо вказані працівником причини звільнення порушення працедавцем трудового законодавства \\ ч.3 ст.38 КзПП України \\ не підтверджується, або працедавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору на ч.1 ст.38 КзПП України. Наявність порушень трудового законодавства, колективного договору та умов оплати праці підтверджується документально та підтверджені сторонами в судовому засіданні. Стаття 38 КзПП України передбачає підстави за яких роботодавець зобовязаний звільнити працівника з визначеної останнім дати: -за наявності підстав, які унеможливлюють подальше продовження роботи, та у випадку невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору. На ці випадки обовязок працівника за два тижні попереджати власника або уповноважений ним орган про наступне звільнення за власним бажанням не поширюється. Відповідно до ч.3 ст. 235 КзПП України, у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Суд вважає формулювання підстав звільнення позивача за ч.3 ст. 38 КзПП України законним, оскільки встановлено та документально підтверджено , що відповідач систематично допускав порушення трудового законодавства про оплату праці та [PERSON] змушений написати заяву про звільнення на підставі ч.3 ст.38 КзПП України. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була подана лише одна заява про звільнення з підстав ч.3 ст. 38 КзПП України, іншої заяви про звільнення з інших підстав, позивачем на подавалося. Крім того, Верховний Суд України 31 жовтня 2012 року дійшов висновку, що за суттю ст. 38 КзПП України працівник має право за власною ініціативою в будь-який час розірвати укладений з ним на невизначений термін трудовий договір. При цьому термін розірвання трудового договору та його правові підстави залежать від причин, що спонукають працівника до його розірвання та які працівник визначає самостійно. У разі\~, якщо зазначені працівником причини звільнення порушення роботодавцем трудового законодавства (ч. 3 ст. 38 КзПП ) не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній\~не має права самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору за ч. 1 ст. 38 КзПП. Також, у вищевказаній ухвалі Верховного Суду України визначено, що для визначення правової підстави розірвання трудового договору значення має сам лише факт порушення законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання трудового договору з власної ініціативи, а не поважність чи неповажність причин такого порушення та істотність порушення трудових прав працівника. Враховуючи, що звільнення позивача на підставі ч.3 ст. 38 КзПП України проведено законно, та те, що позивач у звязку з допущеними щодо нього порушеннями законодавства не бажає продовжувати трудові відносини з відповідачем, суд вважає, що будь яких підстав для зміни формулювання його причин звільнення не має. Відповідно до ст.44 КзПП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Відповідно до обставин справи , відповідач має виплатити позивачу [PERSON] вихідну допомогу в розмірі 22 686,60 гривень, що узгоджується із наданим позивачем [PERSON] розрахунком, викладеним в позовній заяві та доданим розрахунком середньої заробітної плати [PERSON], яка видана відповідачем ( за вересень та жовтень 2015 року) : 4 692,36 грн.( заробітна плата та індексація за вересень ) + ( 1 595,46 : 22 х 15 ( премія пропорційно фактично відпрацьованим дням за вересень) + 6 882,12 ( заробітна плата, індексація за жовтень ) = 12 662,29 грн. Середньоденна заробітна плата: 12 662,29 : 36( фактично відпрацьовані дні ) = 351,73 грн. Середня заробітна плата за вересень жовтень 2015 року: 351,73 х ( 22+21 ) : 2 ( середня кількість робочих днів в вересні жовтні 2015 року ) = 7 562,20 грн. Тримісячний середній заробіток : 7562,20 х 3 = 22 686,60 грн. Таким чином, визначений розмір вихідної допомоги становить 22 686,60 гривень і визнається судом таким , що відповідає фактичним обставинам справи і має підлягати до стягнення з відповідача на користь позивача. Що стосується зустрічних позовних вимог КП «СУБ «Митниця» Черкаської міської ради про зміну запису в трудовій книжці в частині зміни формулювання підстав \\ причин \\ звільнення з ч.3 ст.38 КзПП України на п.1 ст.41 КзПП України та стягнення штрафних санкцій , то вони до задоволення не можуть підлягати, виходячи з наступних підстав. За обставинами справи , вбачається , що 08.12.2015 року на адресу КП «СУБ «Митниця» надійшли акти камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 03.12.2015 року за №3458\\23-01-15 -01\\36701739 та від 25.11.2015 року за №3392\\23-01-15-01\\36701739, якими встановлено , що на порушення норм п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-V1 платником несвоєчасно подано звітність з податку на прибуток. На підставі даних актів було прийнято податкове повідомлення рішення про нарахування грошового зобовязання в сумі 3060,0 гривень та 170,0 грн., які підлягають сплаті протягом десяти календарних днів. Відповідно до розділу 4 посадової інструкції №5 затвердженої наказом директора СУБ «Митниця» від 20.11.2009 року № 28 головний бухгалтер несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обовязків в межах визначених чинним трудовим законодавством України \\ п.4.1 посадової інструкції \\, за правопорушення вчинені в процесі виконання своєї діяльності в межах визначених чинним адміністративним, кримінальним і цивільним законодавством України \\ п.4.6 інструкції \\. А тому , вважають , що має бути змінено запис в трудовій книжці [PERSON] в частині підстави звільнення з ч.3 ст.38 КзПП України на п.1 ст.41 КзПП України \\ одноразове грубе порушення трудових обовязків \\ та стягнуто штрафні санкції в розмірі 170,0 грн. та 3060,0 грн., а всього 3230,0 гривень. Відповідно до п.1 ст. 41 КзПП України допускається звільнення керівників та інших відповідальних працівників за одноразове грубе порушення трудових обов'язків. При вирішенні питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку ним заподіяно чи могло бути заподіяно шкоду ( п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»). Суд вважає, що виявлені в результаті позапланової перевірки податковими органами порушення норм п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-V1 платником КП «СУБ «Митниця» Черкаської міської ради у вигляді несвоєчасно поданої звітності з податку на прибуток та оформлені вищевказаними актами від 03.12.2015 року та від 25.11.2015 року не можуть бути розцінені як одноразове грубе порушення головним бухгалтером [PERSON] трудових обов'язків, яке підпадає під дію п.1ст.41КзППУкраїни.Так, виходячи зі змісту п. 1 ст. 41 КзПП України підставою для звільнення керівника та іншої відповідальної особи за цією нормою є вчинення ним одноразового грубого порушення трудових обов'язків, а не триваюче, як за даних обставин - 2013-2015 роки.. Відповідно до наданих актів камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 03.12.2015 року за № 3458\\23-01-15 -01\\36701739 та від 25.11.2015 року за № 3392\\23-01-15-01\\36701739, вбачається що камеральна перевірка здійснювалася за звітний податковий період , який охоплює 2013-2015 роки , а податкова політика та звітність підприємства носить послідовний характер \\ з року в рік \\ , а тому , мова про одноразове грубе порушення не може йти. Крім того, згідно до Закону України «Про бухгалтерський облік» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належить до компетенції його власника або уповноваженого ним органу \\ посадової особи \\ відповідно до законодавства та установчих документів. Також, встановлено , що [PERSON] станом на 8.12.2015 року \\ дата отримання КП «СУБ «Митниця» Черкаської міської ради вищевказаних актів камеральної перевірки\\ був звільнений і не виконував посадових обовязків та саме до компетенції його власника або уповноваженого ним органу \\ посадової особи \\ відповідно до законодавства та установчих документів належав обовязок організації бухгалтерського обліку на підприємстві із року в рік , тобто, необхідність забезпечення виконання протягом певного часу. Також, виходячи з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку заподіяно шкоду, суд вважає, що зазначені дії не мають характеру одноразового грубого порушення трудових обов'язків, а тому, звільнення з підстав, передбачених саме п.1 ст. 41 КзПП України не може йти та підстав для зміни запису в трудовій книжці в частині зміни формулювання підстав \\ причин \\ звільнення з ч.3 ст.38 КзПП України на п.1 ст.41 КзПП України та стягнення штрафних санкцій не має. Узагальнюючи вищенаведене, суд вважає, що за вищевикладених обставин позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими , а позовних вимогах КП «СУБ «Митниця» Черкаської міської ради має бути відмовлено. У відповідності до ст..88 ЦПК України з комунального підприємства «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради на користь держави має бути стягнутий судовий збір в сумі 1218,0 гривень. На підставі ст. ст..3,11,60, 213-215,88 ЦПК України ,

Outcome: approved