overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 24.04.2004р. він з відповідачкою зареєстрував шлюб, за час якого у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачкою мають різні погляди на життя та шлюб, між ними постійно виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого з січня 2016 року вони стали проживати окремо, діти проживають біля нього. Враховуючи наведене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просить суд розірвати шлюб і визначити місце проживання дітей біля нього. Позивач в судове засідання не зявився, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася повторно, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, письмове заперечення проти позову, а також заяву про розгляд справи за її відсутністю не надала. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідачки, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги приписи ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, та згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, діти проживають біля позивача та останній на примирення не згоден. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи, що відповідачка не зявилась в судове засідання і не заявила вимогу про відновлення свого дошлюбного прізвища, суд вважає, що відповідачка бажає надалі іменуватися прізвищем «Гончарук». Суд розяснює, що згідно зі ст.157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей зобовязаний брати участь у їх вихованні і має право на особисте спілкування з ними. Той із батьків, з ким проживають діти, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що 24.05.2003р. він зареєстрував шлюб з відповідачем, за час якого [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , але під час подружнього життя з`ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, через що між ними виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого вони з липня 2018 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач створив нову сім`ю. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб та визначити місце проживання дочки до її повноліття біля відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності (а.с.28). Відповідач в судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов визнала, зазначивши, що у них двоє дітей, які проживають біля неї, після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище незмінним, а справу розглянути без її участі (а.с.25). Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а в силу ч.3 ст.211 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановив, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо, позивач створив нову сім`ю і на примирення категорично не згоден, та відповідач у частині розірвання шлюбу позовні вимоги визнає. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про розірвання шлюбу відповідають його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Щодо вимог позивача про визначення місця проживання дочки біля відповідача, то вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до положень ч.3 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою, а тому, ураховуючи, що на день розгляду справи дочці виповнилося 15 років, то своє місця проживання вона визначає сама. Крім того, враховуючи приписи ч.1 ст.113 СК України і ч.8 ст.235 ЦПК України щодо права на вибір прізвища після розірвання шлюбу, та приймаючи до уваги бажання відповідача після розірвання шлюбу залишити незмінним її прізвище, суд вважає за можливе, що відповідач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

[PERSON]\~звернувся до\~суду з\~вказаною позовною\~заявою до\~[PERSON],\~мотивуючи вимоги\~тим,\~що 24.10.2011р.\~вони з\~відповідачем зареєстрували\~шлюб,\~за час\~якого у\~них народилося\~троє дітей:\~[PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO],\~та [PERSON],\~[INFO],\~але під\~час подружнього\~життя зясувалося,\~що вони\~з відповідачем\~мають різні\~погляди на\~життя та\~шлюб,\~через що\~між ними\~виникали непорозуміння,\~які призвели\~до припинення\~сімейних відносин,\~в результаті\~чого вони\~з травня\~2017\~року проживають\~окремо, спільного господарства не ведуть. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, справу просила розглянути без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище незмінним. Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, позивач на примирення не згоден і відповідач проти позову не заперечує. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховує приписи ч.1 ст.113 СК України, ч.8 ст.294 ЦПК України, та бажання відповідача після розірвання шлюбу залишити незмінним своє прізвище, а тому залишає прізвище останньої незмінним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 25.10.1997р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, за час якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], але під час подружнього життя з'ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, через що між ними виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, неповнолітній син проживає біля позивача. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб і стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір. Позивач в судове засідання не з'явився, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, справу просила розглянути без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище незмінним. Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, проживають окремо, позивач на примирення категорично не згоден і відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховує приписи ч.1 ст.113 СК України, ч.8 ст.294 ЦПК України, а також бажання відповідача щодо залишення після розірвання шлюбу її прізвища незмінним. В силу ч.1 ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 714,80грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 26.10.2012р. він зареєстрував шлюб з відповідачкою, за час якого 22.09.2015р. в них народилася дочка [PERSON] Елліна, але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачкою мають різні погляди на життя та шлюб, між ними постійно виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого вони стали проживати окремо, дочка проживає біля відповідачки. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, при цьому просить суд залишити незмінним її прізвище «Поліщук», а справу розглянути без її участі. Як зазначено у ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо, позивач на примирення не згоден і відповідачка не заперечує проти позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і відповідачки, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи приписи ч.1 ст.113 СК України та ч.8 ст.235 ЦПК України, а також вимоги відповідачки щодо надалі іменуватися прізвищем «Поліщук» після розірвання шлюбу, вважає їх такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що 30.06.1990р. він зареєстрував шлюб з відповідачем, але під час подружнього життя з`ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, між ними постійно виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого вони з травня 2013 року стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує, після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище незмінним, а справу розглянути без її участі. Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а в силу ч.3 ст.211 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо, позивач на примирення не згоден і відповідач проти позову не заперечує. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Також суд, враховуючи приписи ч.1 ст.113 СК України, ч.8 ст.294 ЦПК України, та побажання відповідача щодо залишення після розірвання шлюбу її прізвища незмінним, вважає за необхідне залишити прізвище відповідача незмінним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~вказаною позовною\~заявою до\~ [PERSON] ,\~мотивуючи вимоги\~тим,\~що 30.09.2017р.\~він з\~відповідачем зареєстрував\~шлюб, за час якого 16.05.2018р. у них народилося двоє синів [PERSON] і [PERSON] , але під час подружнього життя з`ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, що призвело до припинення сімейних відносин, в результаті чого з 2018 року вони стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, діти проживають біля відповідача. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. За таких обставин, враховуючи неявку відповідача, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~з`ясувавши обставини\~справи,\~вважає,\~що заява\~підлягає задоволенню,\~оскільки в\~судовому засіданні\~встановлено,\~що подружжя\~ [PERSON] \~і [PERSON] \~припинили сімейні\~відносини,\~тривалий час\~проживають окремо, діти проживають біля відповідача, і позивач на примирення не згоден. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи, що відповідач не скористалась своїм правом, передбаченим ч.1 ст.113 СК України, щодо відновлення свого дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу, вважає, що остання надалі бажає іменуватися прізвищем « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 31.10.2009р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, за час якого 29.09.2010р. у них народився син [PERSON], але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, через що між ними виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого вони з жовтня 2017 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, справу просила розглянути без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище незмінним. Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, позивач на примирення не згоден і відповідач проти позову не заперечує. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи приписи ч.1 ст.113 СК України та ч.8 ст.294 ЦПК України, а також вимоги відповідача щодо надалі іменуватися прізвищем «Слободенюк» після розірвання шлюбу, вважає їх такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі, за час якого 07.06.2004р. у них народилася дочка [PERSON], але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачкою мають різні погляди на життя та шлюб, між ними постійно виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого вони вже 3 роки проживають окремо, дочка проживає біля відповідачки. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, а тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася повторно, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, письмове заперечення проти позову, а також заяву про розгляд справи за її відсутністю не надала. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідачки, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги приписи ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, та згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо та позивач на примирення не згоден. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи, що відповідачка не зявилась в судове засідання і не заявила вимогу про відновлення свого дошлюбного прізвища, суд вважає, що остання бажає надалі іменуватися прізвищем «Гайдай». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що він проживав з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, [INFO] у них народилася донька [PERSON] . 29.01.2016р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, але під час подружнього життя з`ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, між ними постійно виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого вони стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, донька проживає біля відповідача, з огляду на що, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, а тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.19). Відповідач в судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує, після розірвання шлюбу просила залишити незмінним її прізвище, справу розглянути без її участі (а.с.18). Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а в силу ч.3 ст.211 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо, дитина проживає біля відповідача, позивач на примирення не згоден і відповідач проти позову не заперечує. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Також суд, враховуючи приписи ч.1 ст.113 СК України, ч.8 ст.294 ЦПК України, та побажання відповідача щодо залишення після розірвання шлюбу її прізвища незмінним, вважає за необхідне залишити прізвище відповідача незмінним. На підставі викладеного,

Outcome: approved