Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 112 023, 18 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач звернувся до Кредитної спілки «Афіна» з проханням про надання йому кредиту, внаслідок чого 07 вересня 2006 року між КС «Афіна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №К [NUMBER], відповідно до умов якого відповідач отримав 25 000 гривень на строк з 07.09.2006 року по 07.03. 2008 року, зі сплатою 60% річних від розміру кредиту. У зв'язку з тим, що відповідач своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконує, станом на 01.10.2013 року без урахування пені, сума заборгованості становить 112023,18 гривень, у тому числі основна сума (тіло) кредиту – 19932,95 гривень та відсотки – 92090,23 гривень. 15.10.2013 року між [PERSON] та КС «Афіна» укладено угоду про відступлення права вимоги за кредитним договором №К [NUMBER] від 07.09.2006 року, що був укладений між КС «Афіна» та [PERSON], згідно до умов якого [PERSON] приймає від КС «Афіна» право вимоги боргу, з урахуванням суми неповернутого займу (кредиту), невиплачених відсотків та неустойки, передбачені договором №К [NUMBER] від 07.09.2006 року, укладеним з позичальником [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу в його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання на неодноразовий виклик суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправлення судової повістки за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 2.1., 2.2., 3.1., 3.3. кредитного договору №К [NUMBER] від 07.09.2006 року, кредитна спілка надає позичальнику кредит в розмірі 25 000 (десять тисяч) гривень на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути спілці відповідно до умов, передбачених цим договором, з цільовим призначенням на споживчі цілі. Строк дії договору становить 18 (вісімнадцять) фактичних місяців, тобто з 07.09.2006 року по 07.03.2008 року і діє до повного виконання зобов'язань позичальником. Строк за цим договором починається з дня видачі кредиту і закінчується до повного погашення кредиту. Плата за користування кредитом становить 60% річних. В зв'язку з тим, що відповідач своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконує, станом на 01.10.2013 року без урахування пені, сума заборгованості становить 112023,18 гривень, у тому числі основна сума (тіло) кредиту – 19932,95 гривень та відсотки – 92090,23 гривень. 15.10.2013 року між [PERSON] та КС «Афіна» укладено угоду про відступлення права вимоги за кредитним договором №К [NUMBER] від 07.09.2006 року, що був укладений між КС «Афіна» та [PERSON] . Згідно до п.п. 1, 2, 3 Угоди про відступлення права вимоги від 15.10.2013 року, КС «Афіна» на користь [PERSON] відступає право вимоги боргу, включаючи суму непогашеного займу (кредиту), невиплачених відсотків та неустойки, передбачених кредитним договором №К [NUMBER] від 07.09.2006 року, укладеного з позичальником – [PERSON]. [PERSON] приймає від КС «Афіна» право вимоги боргу, з урахуванням суми неповернутого займу (кредиту), невиплачених відсотків та неустойки, передбачені договором №К [NUMBER] від 07.09.2006 року. Передбачена угода прав вимоги боргу має на меті погашення заборгованості КС «Афіна» перед [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідне до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 112023, 18 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 611, 1054, 1050 ЦК України, та

Outcome: approved