Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу, виданого 12.09.2018 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області в справі № 537/2980/18, на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з ј частки до 1/10 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.07.2018. Також просив частково звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3/20 частки з усіх видів його заробітку (доходів) починаючи з 05.07.2018 по день набрання рішенням суду в даній справі законної сили та відкликати з Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ в Полтавській області судовий наказ, виданий 12.09.2018 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області в справі № 537/2980/18. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.02.2021 відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та часткове звільнення від сплати аліментів. На даний час рішення не набрало законної сили. При подачі відзиву на позов [PERSON] просила суд у випадку відмови в задоволенні позовних вимог стягнути з позивача на її користь понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн. До відзиву відповідачем долучено в тому числі копію договору №71-19 про надання правової допомоги, укладеного з адвокатом Фєдосєєвим Д.О., акт приймання-передачі наданих послуг від 16.12.2019, копія квитанції від 16.12.2019 на суму 1000 грн. 17.03.2021 відповідачем [PERSON] подано заяву про ухвалення додаткового рішення, де вона просить стягнути з позивача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн. 02.04.2021 від представника позивача [PERSON] адвоката Бойченко Г.В. надійшло заперечення щодо розміру витрат на правову допомогу, де представник просить суд при прийнятті рішення врахувати відсутність детального розрахунку вартості правової допомоги в частині підготовки відзиву в сумі 800 грн., в тому числі витрат часу, обсягу, переліку, видів дій, вчинених під час надання правової допомоги тощо. Крім цього, просила взяти до уваги, що відповідач [PERSON] сплатила гонорар адвокату у розмірі 1000 грн., тоді як просить стягнути 1500 грн., тобто сплата 500 грн за правничу допомогу не підтверджується доказами. 15.04.2021 адвокатом Фєдосєєвим Д.О. подано також письмова відповідь на заперечення, де він вказав, що заявлена сума витрат є співмірною із фактично наданим обсягом робіт та підтверджується наданими доказами. Договором передбачено за участь у одному судовому засіданні адвоката сплату клієнтом 500 грн., а в справі за його участі відбулося п`ять судових засідань, за участь у яких відповідачем [PERSON] сплачено лише 500 грн. До заяви адвокатом Фєдосєєвим Д.О. долучена квитанція адвоката від 20.01.2021 № 71-19 про прийняття гонорару у сумі 500 грн, які сплачено [PERSON] за надання правової допомоги згідно договору №71-19 від 13.12.2019. В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представниками сторін подано заяви про розгляд справи без їхньої участі. В силу ст.. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст.. 30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч.1-6 ст.. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог( ч.2 ст. 141 цього Кодексу). Згідно ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України). Згідно ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. При цьому Верховним Судом неодноразово вказувалося у своїх рішеннях, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно договору № 71-19 від 13.12.2019, укладеного мід відповідачем [PERSON] та адвокатом Фєдосєєвим Д.О., за правову допомогу, передбачену в п.п.1.2.1 договору (надання правової консультації, підготовка та подання відзиву) клієнт сплачує адвокату винагороду в сумі 1000 грн., за правову допомогу, передбачену в п.п.1.2.2. договору (представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції під час розгляду справи) клієнт сплачує адвокату винагороду у розмірі 500 грн. за участь у одному судовому засіданні в справі. З акту приймання-передачі наданих послуг вбачається, що [PERSON] надано адвокатом правову допомогу, яка полягає у наданні правової консультації, вартість якої 200 грн. та надано правову допомогу, яка полягає у підготовці відзиву, вартістю 800 грн. Згідно квитанції № 71-19 відповідачем сплачено 1000 грн за договором. До матеріалів справи долучено також ордер адвоката Фєдосєєва Д.О. та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Отже, факт надання професійної правничої допомоги адвокатом Фєдосєєвим Д.О., в тому числі обсяг наданих послуг і виконаних робіт, підтверджується матеріалами справи, що містять відзив відповідача, складення якого з огляду на предмет позову потребувало значної роботи із законодавством та судовою практикою. Крім того, з протоколів судовго засідання вбачається, що адвокат Фєдосєєв Д.О. приймав участь у чотирьох судових засіданнях, виступав із вступним словом, обґрунтовував позиції відповідача стосовно клопотань інших учасників, брав участь у допиті свідків тощо. З цих підстав суд вважає, що понесені відповідачем витрати на правничу професійну допомогу відповідають критеріям реальності, розумності та не є неспівмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами. Суд зазначає, що представником відповідача [PERSON] адвокатом Фєдосєєвим Д.О. дійсно пропущено строк подачі як доказу на підтвердження витрат на правничу допомогу квитанції адвоката від 20.01.2021 № 71-19 про прийняття гонорару у сумі 500 грн, які сплачено [PERSON] за надання правової допомоги згідно договору №71-19 від 13.12.2019, оскільки вона подана після спливу п`ятиденняго строку після ухвалення судом рішення в справі. Поряд з цим, вирішуючи питання розподілу витрат на правничу допомогу суд бере до уваги наступне. Виходячи з норми п.1 ч. 2 ст. 137, ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Разом з цим положеннями п.2 ч.2 ст. 137 ЦПК регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічний висновок зроблено Обєднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 в справі № 922/445/19. Договором від 13.12.2019 передбачено за участь у одному судовому засіданні адвоката оплата послуг клієнтом у сумі 500 грн. В справі за участі адвоката Фєдосєєва Д.О. відбулося п`ять судових засідань, за участь у яких відповідачем [PERSON] сплачено лише 500 грн. Отже, за умовами договору, укладеного [PERSON] та адвокатом Фєдосєєвим Д.О., несплаченою є вартість правової допомоги за участь адвоката ще у трьох судових засіданнях. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що з позивача на користь відповідача слід стягнути витрати, понесені на оплату професійної правничої допомоги у сумі 1500 грн.

Outcome: approved