Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням посилаючись на те, що на праві приватної власності позивачу належить житловий будинок №46 по вул.Черемшини Івано-Франківської області. Відповідач [PERSON] являється давнім знайомим позивача і фактично після прописки і по сьогодні ніколи не проживав у господарстві позивача. Наскільки позивачу відомо відповідач зараз перебуває із своєю сімєю в Грузії, сторони не підтримують жодних стосунків. В даний час в позивача виникла потреба в оформленні субсидії, однак він не може цього зробити оскільки відповідач прописаний в його господарстві, а тому позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити в повному обсязі, справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні був відсутній, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки суд не повідомив, поважних причин його неявки судом не встановлено, тому відповідно до ст.224 ЦПК України у суду є підстави для заочного розгляду справи у відсутності відповідачів. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань: З свідоцтва №5125 на право особистої власності на житловий будинок вбачається, що [PERSON] належить житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в м. Снятин по вул.Черемшини за №46. З довідки від 29.03.2017 р. №1241, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради, слідує, що гр. [PERSON] проживає одиноко. Гр. [PERSON], який зареєстрований за адресою [INFO] фактично не проживає в господарстві [PERSON] вже понад 2 роки, виїхав за кордон у Грузію. З акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], вбачається, що останній проживає у власному будинку одиноко. [PERSON], прописаний в будинковій книзі [PERSON], фактично не проживає в господарстві [PERSON] вже понад два роки, виїхав за кордон у Грузію. З тих пір між ними немає жодних звязків. Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у належному позивачу житловому будинку понад 2 роки, тому його слід визнати таким, що втратив право на проживання у цьому будинку. На підставі ст.319 ЦК України, 72 ЖК України,

Outcome: approved