Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де вказав, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 28. 02. 2011 року був розірваний договір доручення, укладений між ним та відповідачем 16. 06. 2008 року, і з [PERSON] стягнуто на його користь 79 200 грн. По справі видано виконавчий лист, який направлено на виконання. Проте до теперішнього часу рішення суду не виконане, тому він просить стягнути з відповідача 3% від простроченої суми за період з 07. 08. 2011 року по 07. 08. 2014 року в розмірі 7 128 грн., інфляційні витрати з серпня 2011 року по червень 2014 року 9 343 грн. 10. 11. 2014 року позивач уточнив позов станом на 07. 11. 2014 року і просить стягнути з [PERSON] 3% річних від простроченої суми в розмірі 7 524 грн., і розмір інфляції по жовтень 2014 року 15 364, 80 грн. Позивач і його представник за свідоцтвом і договором адвокат [PERSON] до суду не явилися, представник в заяві просить розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач вдруге до суду не явився, про день, час і місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав, і суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бердянського міськрайонного суду від 28. 02. 2011 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], і з останнього на користь позивача стягнуто 79 200 грн. і судові витрати. Постановою державного виконавця Тарасенка В. М. від 26. 08. 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі вказаного рішення суду, боржнику запропоновано виконати рішення суду добровільно до 02. 09. 2014 року. У добровільному порядку відповідач рішення суду не виконує, тому [PERSON] просить застосувати правила ст. ст. 625ч. 2 ЦК України, яка передбачає відповідальність, яка наступає за невиконання грошового зобов'язання боржником. При цьому суд зважає на те, що невиконання рішення суду про стягнення грошових коштів з боржника підпадає під дію вказаної статті, оскільки наявність судового рішення не припиняє грошових зобов'язань боржника і не звільняє його від необхідності виконувати ці зобов'язання у визначений термін. Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від встановленої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. [PERSON] навів розрахунок 3% річних за період з 07. 08. 2011 року по 07. 11. 2014 року, а саме - 7 524 грн., а розмір інфляційних витрат за період з серпня 2011 року по жовтень 2014 року становить 15 364, 80 грн., усі розрахунки здійснено із суми боргу 79 200 грн. Враховуючи вищевикладене, той факт, що позовні вимоги [PERSON] відповідають закону, підтверджені належними доказами, вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved