Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту договору міни частини квартири на будинок, посвідчений нотаріусом КМНО Коротковою С.В. від 27.03.1997р. В обґрунтування заявлених вимог вказав, у зазначеному договорі не вірно вказано його прізвище, а саме «[PERSON]», замість «[PERSON]». Вказана помилка сталося, в зв'язку з тим, що при укладанні договору міни він надавав нотаріусу паспорт, зразка СРСР, який підтверджував особу. В паспорті було зазначено прізвище російською мовою «[PERSON]» тому нотаріус так само вказала в договорі, хоча договір було складено українською мовою. При отриманні паспорта громадянина України, його прізвище українською мовою вказано «[PERSON]». Через зазначений недолік заявник не може реалізувати свої права щодо отримання кадастрового номеру на прибудинкову земельну ділянку. Заявник до суду не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, заявлені вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи надав клопотання про розгляд справи за їх відсутність та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Заінтересована особа [PERSON] також звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до свідоцтва про народження документ російською мовою «[PERSON]» народився [INFO] року, ( а.с.8). 07 липня 1973 року «[PERSON]» зареєстрував шлюб з «[PERSON]» в Дзержинському рай бюро ЗАГС м.Кривого Рогу, актовий запис №1210 ( а.с.7). Відповідно до договору міни частини квартири на будинок з земельною ділянкою [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали у власність жилий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] що посвідчено приватного нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Коротковою С.В., 27 березня 1997 року та зареєстровано у реєстрі №799. Вказаний договір зареєстровано 12.06.1998р. в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації, про що внесено запис в реєстрову книгу під №108 стор.116 запис 26172 ( а.с.9) 06 листопада 2009 року Жовтневим РВ Криворізького МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] [PERSON], [INFO]. На другий сторінці вказано прізвище російською мовою «[PERSON]» ( а.с.5). Так, судом встановлено, що в даному випадку має місце факт помилки при перекладі прізвища з російської мови на українську, приватним нотаріусом при укладанні договору міни. В Постанові Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами в п. 12 указано, що при розгляді справи про встановлення, відповідно до п.6 ч.1 ст.273 ЦПК України, факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виправити помилку у нотаріуса на сьогодняшній день у заявника не має можливості, оскільки паспорт громадянина СРСР у нього відсутній. Зазначений недолік не дає заявнику у повній мірі розпоряджатися своїми правами та порушує його інтереси, що в решті решт змусило його звернутися з відповідною заявою до суду з метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Отже, суд приходить до висновку, що усі наведені докази у їх сукупності свідчать про належність правовстановлюючого документу саме [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved