Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду зі своїм вищезгаданим позовом. В позові вказує, що у період з жовтня 2012 по січень 2015 року він спільно проживав за межами України в місті Челябинськ Челябинської області Росії з відповідачкою [PERSON], яка на той час знаходилась в шлюбі з відповідачем [PERSON] В період сумісного проживання вона завагітніла від нього(позивача) та [INFO] в місті Челябинськ Росії народилася спільна дитина сторін - син [PERSON]. Оскільки на період реєстрації народження сина між ним та відповідачкою шлюб не був зареєстрований, батьком дитини в актовому записі про народження був зазначений відповідач [PERSON] Так як він є біологічним батьком [PERSON], позивач просив суд визнати себе - [PERSON], батьком дитини [PERSON], [INFO]; внести зміни в актовий запис про народження [PERSON], а саме в графі батько зазначити [PERSON], [INFO], уродженець міста Новий Буг Миколаївської області Україна, громадянин України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS]; в графі прізвище дитини зазначити [PERSON], а в графі по-батькові - [PERSON]. Також у позові [PERSON] просив поновити строк звернення до суду з цим позовом, мотивуючи пропуск строку своєю необізнаністю про існування такого строку та тривалим перебуванням на території Росії, що унеможливлювало вчасне подання відповідного позову. У судове засідання позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не з'явились, проте подали заяву про можливість розгляду справи в їх відсутність. З'явившись на попереднє судове засідання, яке відбулось 02.07.2018 року позивач [PERSON] позов підтримав, відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти визнання позивача батьком дитини, підтвердивши, що біодогічним батьком її сина [PERSON] є позивач. Також позивач пояснив, що пропустив річний строк звернення до суду з позовом з поважної причини, у зв'язку з тим, що перебував разом з відповідачем та їх спільною дитиною на території Росії. Крім того, позивач повідомив, що 15.01.2016 року в Тракторозаводському відділі РАЦС міста Челябинськ Росії, він з [PERSON] уклали шлюб, після чого їм присвоєні прізвища [PERSON]. Ухвалою суду від 12.06.2018 року до справи залучено, як другого відповідача [PERSON], який зазначений батьком в свідоцтві про народження дитини [PERSON] Відповідач [PERSON], як в підготовче судове засідання, так і на судовий розгляд не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце такого розгляду, подав заяву про відмову від свого батьківства малолітнього [PERSON], в якій також зазначив, що не заперечує проти задоволення позову про визнання батьком дитини [PERSON] позивача [PERSON] та внесення відповідних відомостей про батька до актового запису про народження дитини. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [INFO] в м. Челябинськ Челябинської області Росії народилася дитина [PERSON], про що складений актовий запис про народження № 171 від 21.01.2014 року відділом ЗАГС адміністрації Тракторозаводського району міста Челябинськ Росії ( а.с.4). 15.01.2016 року в Тракторозаводському відділі РАЦС міста Челябинськ Росії, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що було складено запис про укладення шлюбу № 11, після чого чоловікові і дружині присвоєні прізвища [PERSON]( а.с.5). [PERSON], [INFO], з 23.11.2016 року набув громадянства України на підставі ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України»( а.с.6). Позивач стверджує, що відповідач [PERSON], яка на той час перебувала у шлюбі з [PERSON], у період їх спільного проживання завагітніла від нього та народила сина, однак, він(позивач) не зміг в органах реєстрації актів цивільного стану оформити реєстрацію батьківства. Відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову ( ст.206 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст.82 ЦПК УКраїни). При цьому, у підготовчому судовому засіданні відповідачами були визнані обставини народження сина відповідачки від позивача, який наполягав на задоволенні позову. Згідно з частиною 3 пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного Кодекса, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до вимог частин 1,2,4 ст.128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ст.129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. У відповідності до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126,127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Отже, через визнання відповідачем позову, суд має ухвалити рішення про задоволення позову, вбачаючи до цього законні підстави, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, що визнані сторонами та добровільності їх визнання. Оскільки позивач є батьком [PERSON], проте відомості про нього як батька дитини, не були внесені у свідоцтво про народження дитини, тому відповідно до ст.134 Сімейного кодексу України необхідно внести зміни до актових записів про народження [PERSON]. Строк позовної давності може бути поновлений судом оскільки на час, коли позивач повинен був звернутись до суду з позовом, він перебував за межами України . Оскільки позивач не наполягав на стягненні з відповідачів, понесених ним судових витрат, суд дане питання не вирішує. На підставі викладеного,

Outcome: approved