Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно: будинок та легковий автомобіль марки М-412, а також 1/2 частина земельної ділянки, яку батько позивача отримав у спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 31.05.2000 року позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок та автомобіль. Але за життя батько позивача земельну ділянку не оформив у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 №402816 на ім`я [PERSON] площею 4,82 га., кадастровий № 3524380800:02:000:0471 був оформлений 25.07.2002 року, тобто після смерті [PERSON] та [PERSON] .. У квітні 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину вищезазначеної земельної ділянки, але постановою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено на підставі, що кадастровий номер і розмір земельної ділянки не збігаються з даними, що зазначені в Державному акті на право приватної власності на землю серії Р3 № 402816 на ім`я [PERSON] .. У зв`язку з наведеним, позивач просить визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 2,4075, кадастровий № 3524380800:02:000:2471, розташованої на території Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відкритому судовому засіданні вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У частині другій статті 1223 ЦК України зазначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. У відповідності до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч.1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За приписами п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК (435-5) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в даній статті дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Добрянською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 28.01.1998 року, [PERSON] померла [INFO] в с. Добрянка Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.19). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Добрянською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 26.12.1997 року, [PERSON] , [INFO] , народився в с.Добрянка Вільшанського району Кіровоградської області. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 №402816, виданого Вільшанською райдержадміністрацією Вільшанського району Кіровоградської області 25.07.2002 року на підставі її розпорядження від 27.05.2002 року №132-р, [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 4,82 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Добрянської сільської ради, кадастровий №3524380800:02:000:0471 (а.с.18). Згідно заповіту складеного [PERSON] 04.10.1993 року встановлено, що вона все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті заповіла порівно [PERSON] та [PERSON] , які в свою чергу отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 259 та № 261 від 28.07.1998 року склавши договір про розподіл від 29.07.1998 року (а.с. 17, 22, 23). Таким чином, суд приходить до висновку, що батько позивача, [PERSON] , прийняв спадщину після [PERSON] .. Згідно рішення Вільшанського районного суду від 16.08.2011 року по справі № 2-144/11р за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, позов задоволено повністю, визнано [PERSON] таким, що набув права власності на 1/2 частину земельної ділянки № [NUMBER] , площею 4,82 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. Рішення набрало законної сили 29.08.2011 року (а.с. 12-13). У відповідності до копії договору дарування земельної ділянки від 20.04.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменком Ф.С. та зареєстрованого за №327, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар земельну ділянку за кадастровим №3524380800:02:000:2931, загальною площею 2,4075 гектара, розташовану за адресою: Кіровоградська область, Вільшанський район, Добрянська сільська рада, за межами населеного пункту, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів №11237436 від 20.04.2012 року (а.с. 14-15, 16). Згідно копій свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори 31.05.2000 року у спадковій справі № 98, зареєстрованих в реєстрі за № 394 та за № 396, спадкоємцем майна гр. [PERSON] , який помер [INFO] , є позивач гр. [PERSON] , мешканець с.Минджир, Хинчешт, Молдова, син спадкодавця. Спадкове майно, на яке видані ці свідоцтва, складається з: жилого будинку з надвірними побудовами, що знаходиться в [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 0,35 га. та автомобіля марки М-412, випуску 1974 року (а.с. 24, 25). Таким чином, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті свого батька, [PERSON] .. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3511146162020 від 07.04.2020 року, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 2,4075 га., кадастровий №3524380800:02:000:2471. Дата державної реєстрації земельної ділянки 07.04.2020 року. Документ, що посвідчує право - Державний акт від 25.07.2002 року Р3 402816 (а.с.8). Як вбачається з інформації відділу у Вільшанському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області №56/137-20 від 25.06.2020 року, на земельну ділянку загальною площею 4,82 га., з визначеним кадастровим номером 3524380800:02:000:0471, був виданий Державний акт на право власності на землю серія Р3 № 402816 на ім`я [PERSON] та поділено на частки по 1/2 між спадкоємцями: 1/2 земельної ділянки загальною площею 4,82га., успадковано громадянином Російської Федерації [PERSON] на підставі рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2011 по справі № 2-144/11. В 2011 році за зверненням [PERSON] було складено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 2,4075 га. та присвоєно кадастровий номер 3524380800:02:000:2931 та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК№269776 від 12.01.2012. На підставі договору дарування земельної ділянки від 20.04.2012 року № 327 [PERSON] відчужено земельну ділянку з кадастровим номером 3524380800:02:000:2931 на користь [PERSON] та виготовлено державний акт на право власності земельної ділянки серії ЯК№451453 від 13.06.2012 р., що також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.06.2020 року (а.с. 26). На іншу 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 4,82 га. з визначеним кадастровим номером 3524380800:02:000:0471, за заявою [PERSON] та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 07.04.2020 року зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку площею 2,4075 га., кадастровий номер 3524380800:02:000:2471 (а.с. 11). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменка Ф.С. від 10.04.2020 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 3524380800:02:000:2471 загальною площею 4,82 га., яка розташована на території Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, що залишилась після смерті його батька, [PERSON] , який помер [INFO] , яку він прийняв після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , але не оформив своїх спадкових прав, оскільки у наданому Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.04.2020 року за номером НВ-3511146162020, зазначено, що спадкова земельна ділянка має загальну площу 2,4075 га., що не відповідає розміру площі земельної ділянки, зазначеної в документі, що посвідчує право власності, а саме в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії Р3 №402816, де розмір земельної ділянки становить 4,82 га.. Неможливо визначити обсяг спадкового майна (розмір, площу, вартість і т.п. земельної ділянки), а так само склад спадщини взагалі (а.с.10). Враховуючи вище наведене, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги позивача, оскільки спірне майно належало спадкодавцю. Позивач є спадкоємцем за законом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину, відповідач позов визнає повністю, і відсутні будь-які докази на спростування законності заявлених позивачем позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved