Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції , актовий запис № 1591. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Він переконаний, що подальше спільне життя неможливе і суперечить їх інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. [PERSON] звернулася 26.04.2016 року до суду з зустрічним позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно по 2\~500,00 гривень, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач за зустрічним позовом є батьком дитини, добровільної допомоги на її утримання не надає. [PERSON] просила визначити аліменти саме в твердій сумі, оскільки [PERSON] займається підприємницькою діяльністю та має мінливий дохід. У судовому засіданні представник [PERSON] наполягав на задоволенні первісного позову, також заявив про часткове визнання зустрічного позову, а саме погоджувався на стягнення аліментів у розмірі 1\~000,00 гривень щомісячно. У судовому засіданні [PERSON] та її представник визнали первісний позов, наполягали на задоволенні зустрічного позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1591. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний. Також, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, судом встановлено, що позивачем за зустрічним позовом не надано жодної інформації про доходи [PERSON], жодних доказів того, він займається підприємницькою діяльністю. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зустрічний позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з [PERSON] аліментів щомісячно по 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України Про судовий збір, з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 110-112, 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: partial