Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з двома заявами, в яких позивачем вказана його матір [PERSON] про зміну збільшення розміру аліментів, які стягнуті з нього на користь його матері [PERSON] за рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 07 травня 2015 року , з 300 гривень до 2000 гривень, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Подані заяви мотивує тими обставинами, що збільшилися комунальні тарифи, курс валют, прожитковий мінімум , встановлений державою . Одну з заяв судом було повернуто в звязку з тим, що вона не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України ( в редакції до 15.12.2017 року). В відкритті провадження за іншою заявою аналогічною заявою було відмовлено в зв'язку з тим, що [PERSON] було подано заяву про зміну розміру аліментів, а не позов, крім того в зв'язку з тим, що подача заяви боржником в інтересах стягувача чинним законодавством не передбачена. Ухвалами апеляційного суду дані ухвали було скасовано та направлено матеріали для вирішення питання про відкриття провадження в справі. Дані заяви судом були обєднанні в одне провадження. В судове засідання позивачка не з'явилась жодної судової повістки про виклик до суду їй вручити судом не вдалося. Заявник [PERSON] відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація процесу не здійснювалась. Вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 07 травня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1, ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження своїх вимог,\~а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. В ухвалі Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути. При відмові в задоволенні позову суд також враховує, що заяву про збільшення розміру аліментів було подано [PERSON], з якого стягуються аліменти по рішенню Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 07 травня 2015 року. Аліменти [PERSON] на утримання матері не сплачує. [PERSON] в поданих заявах про збільшення розміру аліментів не вказав будь яких законних підстав подачі заяви в інтересах матері. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed