Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття спадщини на земельну ділянку розміром 0,3004 га, що розташована в [ADDRESS], після смерті дружини [INFO] року [PERSON], в зв'язку з тим, що державний акт на право власності на землю спадкодавця в передбачений законом строк не зареєстрований, порушує питання про визнання за ним права власності на цю земельну ділянку в порядку спадкування за законом У судовому засіданні позивач просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, [INFO] року померла дружина позивача - [PERSON], після смерті якої [PERSON] (чоловік померлої) в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК прийняв спадщину на земельну ділянку розміром 0,3004 га, що розташована в [ADDRESS], оскільки згідно довідки № 448 від 15 липня 2013 року виданої Гаврилівською сільською радою Вишгородського району Київської області постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки серія ВАА №069423 від 23 липня 2002 року. Однак оформити державний акт на право власності на земельну ділянку спадкодавець не встигла. Позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на момент смерті згідно вимог ст. 1268 ЦК України. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 липня 2013 року позивач успадкував у власність житловий будинок [ADDRESS]. Зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи № 301/2013 від 15 липня 2013 після померлої [PERSON] Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язком, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадщина вважається належною спадкоємцеві з часу її відкриття. Враховуючи, що до позивача перейшли права на земельну ділянку, та яку позивач не має змоги оформити відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю зареєстрованого на спадкодавця державного акту, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що правовстановлюючі документи на успадковану земельну ділянку відсутні, і тому це перешкоджає одержанню в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, із яким законом пов'язує здійснення права спадкування на нерухоме майно. Разом з тим обставини, що визначаються згаданими документами, встановлено в судовому засіданні, а тому прийнята позивачем спадщина, за правилами ст. 1268 ЦК України, вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини і з цих підстав за ним слід визнати право власності на успадковане майно. З огляду на зазначене пред'явлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Таким чином, заявлене позивачем право підлягає визнанню, а пред'явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved