Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис № 180. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2006 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON]. Але спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинені з січня 2018 року і їх збереження неможливо. Сторони мешкають окремо та відсутній спільний побут. У судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. 12 листопада 2018 року через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, судові витрати з відповідача не стягувати, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення з відповідачем йому не потрібен. Відповідач у судове засідання не з'явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує, у наданні строку на примирення з позивачем не потребує, а також просила справу слухати за її відсутності, залишити прізвище «[PERSON]» після розірвання шлюбу. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис № 180 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03 червня 2006 року). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03 липня 2009 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони фактично проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що у зв'язку з реєстрацією шлюбу відповідачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved