Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, в обгрунтування якої зазначає, що при житті його батьки на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 01.12.1995 року придбали будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], Запорізькій області. Заявник проживав спільно з батьками [PERSON] та [PERSON] за вищезазначеною адресою. 09.02.1999 року батьки шлюб розірвали, але продовжували проживати в одному будинку, в якому проживав і заявник. Батько [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті залишилась спадщина, а саме: 1/2 частина будинку за адресою: Запорізька область, [ADDRESS]. На день смерті батька заявник мешкав з ним. При житті батько [PERSON] заповіту не склав. По закону спадкоємцями [PERSON] є заявник та його брат [PERSON] В 2001 році, після смерті батька, заявник сам прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління, розпорядження та користуванням всім майном померлого, продовжував користуватись будинком як і раніше, проживав в ньому, надавав кошти матері для сплати послуг, прибирав в ньому, та інше. Заяву про прийняття спадщини не подавав, так як вважав, що на час смерті спадкодавця проживав спільно з ним, розпоряджався та користувався його майном, в зв'язку з чим вважається особою, яка прийняла спадщину. З часом заявник звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, була заведена спадкова справа, але йому було повідомлено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину, заявнику необхідно надати докази, що він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлого. Брат [PERSON] на момент смерті батька проживав в іншому місті, заяву про прийняття спадщини не подавав, спадщину не прийняв. Заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що [PERSON], [INFO] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. В судове засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явились, надали до суду заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутність. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явились, надали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заперечень не мають. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 03.02.1970 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7). 01.12.1995 року [PERSON] з [PERSON] в шлюбі придбали житловий будинок за адресою: Запорізька область, [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с.10-12). 09.02.1999 року [PERSON] з [PERSON] шлюб розірвали, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 8). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є заявник [PERSON] та його брат [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою голови квартального комітету від 10.09.2016 року ( а.с.5-8). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також: дитина померлого, яка народилася після його смерті, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем: вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому батьку. Відповідно до ст.549 ЦК України (1963 року) діями, що свідчать про прийняття спадщини визнається, фактичний вступ спадкоємця в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 2 постанови № 7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за 'наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.256 ЦПК України). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Враховуючи, що встановлення даного факту має юридичне значення, суд задовольняє заяву [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved