Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 19.09.2013 р. відповідач по справі, перебуваючи з ним у м. Хмельницькому, надала йому розписку про зобов'язання повернути йому борг у сумі 21 000 грн. в термін до 31.12.2013 р., а в разі неповернення боргу в обумовлений строк зобов'язалась додатково сплачувати 500 грн. за кожен місяць прострочки, починаючи з 01.01.2014 р., копія розписки додається до позову. Проте, незважаючи на закінчення строку повернення боргу 31.12.2013 р. до цього часу відповідач коштів не повернула. На звернення, телефоні дзвінки відповідач перестала реагувати, тому позивач був змушений звернутися до суду для примусового стягненням боргової суми - 21 000 грн. та штрафних санкцій за січень, лютий, березень 2014 р. по 500 грн. щомісячно. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача кошти у розмірі 22 500 грн., з яких 21 000 грн. - сума боргу та 1500 грн. - штрафні санкції за невиконання боргових зобов'язань. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Ст. 526 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно з ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом. Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику в строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно із ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1,2 ст. 552 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 19.09.2013 р. [PERSON] позичила [PERSON] грошові кошти у сумі 21000 грн., які остання зобов'язалась повернути позивачеві до 31 грудня 2013 року. В разі неповернення боргу в обумовлений строк [PERSON] зобов'язалась додатково сплачувати 500 грн. за кожен місяць прострочки, починаючи з 01.01.2014 р. На підтвердження договору позики [PERSON] надала розписку. До цього часу відповідач коштів за договором позики не повернула. Відповідно до розписки про отримання позики, [PERSON] зобов'язалася у випадку неповернення суми позики до 31.12.2013 р. додатково сплачувати по 500 грн. за кожен місяць прострочки, починаючи з 01.01.2014 р., тобто фактично сторони відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України встановили, що в разі порушення позичальником умов договору позики він повинен буде сплатити позивачу штраф у вказаному в розписці розмірі. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг за договором позики в сумі 21000 грн. і штраф за порушення ним своїх зобов'язань за січень, лютий, березень 2014 р. в сумі 15000 грн.

Outcome: approved