Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Херсонобленерго» в особі Генічеського РЕМ, товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», в якому з урахуванням зменшених позовних вимог просив: визнати незаконними дії акціонерного товариства «Херсонобленерго» в особі Генічеського РЕМ по відключенню 16 вересня 2019р. позивача, як споживача послуг з електропостачання, за адресою квартири [ADDRESS] від електричної мережі; визнати недійсними нарахований ТОВ «ХОЕК» обсяг спожитої електричної енергії в квартирі [ADDRESS] за показниками приладу обліку типу НІК 2301 АП» номер 1067411 держ.пов.II кв.2017р., який був встановлений 15 серпня 2017р. з початковими показниками 001783 в РЩ в гаражі у дворі, та суму платежу у розмірі 83878,97 грн. по особовому рахунку [NUMBER] (нині [NUMBER] ) за період з 01 січня 2019р. по 01 січня 2020р.; стягнути з відповідачів спричинену моральну шкоду у розмірі 5000 грн., та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з грудня 2017р. є власником квартири [ADDRESS] . З моменту набуття права власності позивач регулярно отримував платіжки за електричну енергію, які своєчасно сплачував. Проте, у 2019р. ТОВ «ХОЕК» позивачу було виставлено борг за спожиту електричну енергію у розмірі 83878,97 грн., та припинено електропостачання квартири. Позивач намагався в позасудовому порядку вирішити питання щодо необґрунтованого нарахування суми боргу, посилаючись на некоректну роботу приладу обліку електричної енергії, проте навіть проведення експертизи працівниками відповідача не дали позитивного результату. Позивач вважає, що оскільки лічильник електричної енергії відображав помилкові покази споживання електричної енергії, тому відсутні підстави для нарахування боргу за нібито спожиту електричну енергію. Зазначені обставини, а також те, що позивач тривалий час не міг користуватись своїм майном, оскільки постання електричної енергії до його об`єкта нерухомості було припинено, постійні намагання довести свою правоту перед працівниками відповідачів, завдали йому моральних страждань, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 10 лютого 2020р. провадження по справі було відкрито, та призначено підготовче судове засідання. 13 квітня 2020р. на адресу суду надійшов відзив АТ «Херсонобленерго» в особі Генічеського РЕМ, в якому зазначалось, що фактично з моменту установки лічильника до моменту його зняття 16 грудня 2019р., позивачем було спожито 53145 кВт, у зв`язку з чим за позивачем утворилась заборгованість зі сплати використаної електричної енергії у сумі 77831,93грн. Оскільки споживачем не було сплачено заборгованість, тому працівниками відповідача з дотриманням вимог ПРРЕЕ було проведено припинення розподілу електричної енергії до квартири позивача. Зазначає, що за ініціативою споживача було проведено експертизу приладу обліку електричної енергії, за результатами якої було встановлено, що прилад придатний для подальшої експлуатації, що свідчить про відсутність підстав для визнання розрахунку боргу за спожиту електричну енергію недійсним. Крім того, вказав, що постачання електричної енергії за адресою позивача було поновлено, а останнім жодним чином не наведено обставин, на підтвердження спричиненої моральної шкоди, та її розміру. Просив у задоволенні позову відмовити. 08 травня 2020р. на адресу суду надійшов відзив ТОВ «ХОЕК», згідно якого відповідач здійснював розрахунок за фактичну спожиту електричну енергію на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Вважає, що питання формування даних про спожиту електричну енергію входить до компетенції оператора системи розподілу АТ «Херсонобленерго», у зв`язку з чим ТОВ «ХОЕК» не є належним відповідачем у вказаній справі. Зазначено, що діюче законодавство не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов`язання з постачання електричної енергії. Просили у задоволенні позову відмовити. У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 27 липня 2020р. позивач вказав, що відповідачі протиправно нарахували йому борг за спожиту електричну енергію у сумі 83878,97 грн. Експертизу лічильника провели у його відсутність. Вважає, його незаконно відключили від електромереж, у наслідок чого йому спричинено моральну шкоду. Просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою суду від 22 жовтня 2020р. вказану справу було прийнято до провадження суддею Берлімовою Ю.Г., та визначено, що справу буде розглянуто за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, з підстав вказаних у позовній заяві. Представники відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Вказали, що під час нарахування боргу позивачу за використану електричну енергію діяли у відповідності до вимог діючого законодавства України. Просили у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши надані сторонами докази, та надавши їм оцінку, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 06 грудня 2017р., є власником квартири [ADDRESS] . Після набуття права власності на вище вказане нерухоме майно [PERSON] не переоформив договір на користування електричною енергію, у зв`язку з чим користувачем послуг значилась попередній власник [PERSON] , яка померла [INFO] . З матеріалів справи також вбачається, що 15 серпня 2017р. працівниками Генічеського РЕЗ і ЕМ було складено акт за №0/151 про опломбування та збереження пломб, згідно якого було планово замінено електролічильник, який обслуговував квартиру [ADDRESS] та встановлено лічильник типу НІК 2301АП2 номер 1067411 з показниками «001783». Протягом 2018р. позивач отримував платіжки за спожиту електричну енергію за адресою: кв. [ADDRESS] , та сплачував їх у відділеннях банку, що підтверджується квитанціями, долученими до матеріалів справи, та не оспорюється сторонами. У травні 2019р., за вищевказаною адресою працівниками Генічеського РЕМ було зафіксовано використання електричної енергії у розмірі 46403 кВт, та ТОВ «ХОЕК» виставлено рахунок на сплату спожитої електричної енергії у сумі 77831,93 грн. У зв`язку з несплатою боргу позивачем, на підставі звернення ТОВ «ХОЕК» працівниками Генічеського РЕМ було припинено постачання електричної енергії до квартири [ADDRESS] . З метою врегулювання питання щодо кількості спожитої електричної енергії та поновлення подачі електричної енергії на об`єкт нерухомості, [PERSON] звернувся до Генічеського РЕМ, за наслідком чого уповноваженими особами 16 грудня 2019р. було знято лічильник типу НІК 2301 АП2 №1067411 держ.пов.II кв.2017р. з показниками «054928», який був упакований в пакет та опломбований пломбою АТ «ХОЕ» №С55298042, та направлено на експертизу. За результатами проведеної експертизи складено висновок від 27 грудня 2019р., яким встановлено, що лічильник придатний до подальшої експлуатації. Крім того, АТ «Херсонобленерго» на адресу позивача було направлено листа за №35-1309-13 від 11 січня 2020р., яким повідомлялось, що з моменту установки лічильника 15 серпня 2017р. з початковими показниками «001783» до моменту зняття лічильника 16 грудня 2019р. з показниками «054928» було спожито 53145 кВт., таким чином дії АТ «Херсонобленерго» щодо відключення електропостачання були правомірні та відповідають вимогам чинного законодавства. Обсяги споживання зафіксовані електролічильником нараховані вірно та мають бути сплачені. Не погодившись з такими діями відповідачів позивач звернувся до суду з позовом, та в ході судового розгляду зменшив позовні вимоги, оскільки у березні 2020р. подачу електричної енергії до квартири [ADDRESS] було відновлено. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне. Так, відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України та Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ) затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 з подальшими змінами та доповненнями. Постачання фізичним особам електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Договір про постачання енергетичних ресурсів між позивачем як споживачем електричної енергії, з одного боку, та енергопостачальником було укладено лише у лютому 2020р., проте встановлено, що не зважаючи на те, що особовий рахунок відкрито на попереднього власника, який помер ще у 2012р., позивач з моменту набуття права власності на квартиру [ADDRESS] , сплачував рахунки за спожиту електричну енергію, про що надано квитанції щодо сплати ним послуг з електропостачання. Із вчинених взаємних конклюдентних дій, які полягали у споживанні та оплаті спожитої електроенергії, між сторонами склалися фактичні договірні відносини з постачання споживачу електроенергії, на умовах, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами, у зв`язку із цим у сторін виникли взаємні права та обов`язки, які притаманні договірним. За таких обставин зобов`язання позивача оплачувати надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. Згідно п.5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акту про пломбування; невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору тощо. У відповідності до п. 2.3.4. ПРРЕЕ відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акту про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. Відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник. Пункти 2.3.13, 2.3.14 ПРРЕЕ визначають, що обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць. Обсяг спожитої протягом розрахункового періоду електричної енергії визначається в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку. Згідно абзацу 4 п. 8.2.7. ПРРЕЕ визначено, що спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акту про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що позивачем протягом 2017-2018рр. споживалась електрична енергія у середньому по 126 кВт, та була оплачена, що підтверджують квитанції, які були долучені до матеріалів справи, та вказані факти не оспорюються сторонами. У той же час, з березня 2019р. по вересень 2019р. (часу відключення постачання електричної енергії), прилад обліку електричної енергії, який обслуговував квартиру позивача зафіксував використання електричної енергії у розмірі 46403 кВт., у зв`язку з чим позивачу було виставлено борг на сплату спожитої електричної енергії на суму 83878,97грн. Згідно акту №49/12, проведення експертизи лічильника електроенергії від 27 грудня 2019р., протоколу та висновку, складеного комісією АТ «Херсонобленерго», лічильник №1067411 типу НІК 2301АП2 придатний до подальшої експлуатації. Однак, суд критично оцінює вказаний акт, висновок та протокол, оскільки у таких письмових документах не відображено на основі якої нормативної бази проводилась така експертиза, експертами чи спеціаластами у якій галузі являються члени комісії, які приймали участь у її проведенні, не зазначено чи уповноважені такі особи проводити вказану експертизу, чи попереджались вони про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, - як цього вимають ст.102 ЦПК України, - не вказано, чи повідомлявся споживач [PERSON] про час та місце проведення такої експертизи та чи було відомо останньому про її результати. Відтак, такі письмові докази - акт №49/12 від 27 грудня 2019 року проведення експертизи лічильника електроенергії та додані до нього висновок та протокол - визнаються судом не допустимими доказами, як такі, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом, і суд не бере до уваги такі докази. У судовому засіданні позивач стверджував, що прилад обліку електричної енергії працював некоректно, у зв`язку з чим заявив клопотання про призначення судової електротехнічної експертизи, проведення якої, на підставі ухвали суду від 26 березня 2021р. було доручено Експертно-правовій групі «Незалежний інститут судових експертиз». 03 серпня 2021р. було надано висновок судової електротехнічної експертизи за №9760, згідно якого: лічильник електричної енергії типу НІК 2301 АП2 зав. №1067411 2014 року випуску знаходиться у не справному стані, внаслідок несправності мікропроцесора U2 та некоректної роботи лічильного механізму; при дослідженні корпусу та внутрішніх частин лічильника електричної енергії типу НІК 2301 АП2 зав. №1067411 2014 року випуску в електротехнічній лабораторії НІСЕ та на заводі-виробнику не виявлено механічних пошкоджень, які могли впливати на працездатність даного лічильника; не виявлено будь-яких електротермічних пошкоджень корпусу та внутрішніх частин лічильника електричної енергії типу НІК 2301 АП2 зав. №1067411 2014 року випуску; не виявлено стороннього втручання на зовнішніх та внутрішніх конструктивних елементах лічильника електричної енергії типу НІК 2301 АП2 зав. №1067411 2014 року випуску; на роботу лічильника електричної енергії типу НІК 2301 АП2 зав. №1067411 2014 року випуску не виявлено впливу стороннього постійного магніту; не виявлено пошкоджень внутрішніх елементів лічильника електричної енергії типу НІК 2301 АП2 зав. №1067411 2014 року випуску, в тому числі з застосуванням постійного магніту; надані для дослідження індикатори магнітного поля типу «МагнеТ» червоного кольору №М11203489 та №М11203488, які встановлені ззовні на фронтальній верхній поверхні кожуха лічильник електричної енергії типу НІК 2301 АП2 зав. №1067411 2014 року випуску не перебувають у спрацьованому стані; ознак пошкодження крокового двигуна лічильного механізмулічильника електричної енергії типу НІК 2301 АП2 зав. №1067411 2014року випуску не виявлено, але при детальному обстеженні лічильного механізму, було виявлено, що лічильний механізм лічильника працює некоректно; визначити, якими саме факторами могли бути викликані пошкодження внутрішніх елементів лічильника електричної енергії типу НІК 2301 АП2 зав. №1067411 2014 року випуску не вбачається за можливе; визначити приблизний час заподіяння виявлених внутрішніх пошкоджень елементів системи обліку лічильника електричної енергії типу НІК 2301 АП2 зав. №1067411 2014 року випуску не вбачається за можливе; на індикаторах магнітного поля типу «МагнеТ» червоного кольору №М11203489 та №М11203488, які встановлені на прозорій кришці лічильника електричної енергії типу НІК 2301 АП2 зав. №1067411 2014 року випуску не виявлені сліди спрацювання; прикладання до корпусу лічильника постійного магніту (електромагніту), а також вплив діями інших зовнішніх факторів (температура, світло тощо) на лічильник електричної енергії типу НІК 2301 АП2 зав. №1067411 2014 року випуску виключаються, оскільки на індикаторах магнітного поля типу «МагнеТ» червоного кольору №М11203489 та №М11203488, які встановлені на прозорій кришці даного лічильника, не виявлені сліди спрацювання; як показує експертна практика, вплив силового магнітного (електромагнітного) поля на лічильник суттєво зменшує реально спожиту електричну енергію; споживання електричної енергії побутовим споживачем протягом місяця з різницею у 46500 кВт.год. порівняно з попереднім місяцем не можливе, оскільки для споживання такої величини електроенергії даний лічильник повинен працювати з двократним перевантаженням цілий місяць, а в лічильнику електричної енергії типу НІК 2301 АП2 зав. №1067411 відсутні сліди понаднормового перегріви внутрішніх силових кіл. Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд вважає, що саме висновок експертизи має доказове значення у справі, оскільки інших належних та допустимих доказів на підтвердження стану лічильника відповідачами не надано. Крім того, факт несправності приладу обліку підтверджується і поясненнями позивача, допитаними у судовому засіданні свідків. Відтак, судом встановлено, що лічильник електричної енергії НІК 2301 АП2 заводський номер 1067411, який було знято в помешканні [PERSON] 16 грудня 2019 року, та у відповідності до показників якого відповідачами було проведено розрахунок спожитої відповідачем електричної енергії на суму 83878,97 грн. має вище перелічені несправності та дефекти і є не придатним до застосування. Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що проведення розрахунків оплати послуг по енергопостачанню не може проводитись на основі показників такого лічильника, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині визнання недійсним нарахований ТОВ «ХОЕК» обсяг спожитої електричної енергії на суму платежу 83878,97 грн. слід визнати недійсним. Що стосується позовних вимог про визнання незаконними дії акціонерного товариства «Херсонобленерго» в особі Генічеського РЕМ по відключенню 16 вересня 2019р. позивача, як споживача послуг з електропостачання, за адресою квартири [ADDRESS] від електричної мережі та стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Частиною 3 ст. 23 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. За приписами ст. 1167 Цивільного кодексу України для покладення відповідальності на заподіювача моральної шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди. Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Як встановлено під час судового розгляду, квартира позивача була відключена від електропостачання у вересні 2019р. Причиною відключення стала наявність заборгованості за використану електричну енергію. Однак, як було встановленому судовому засіданні, розрахунок боргу за нібито спожиту електричну енергію було здійснено з показників лічильника, який був у не справному стані, що дає підстави зробити висновок, що станом на час відключення квартири позивача від електромережі, жодного боргу за використану електричну енергію за ним не рахувалось, що свідчить про неправомірне припинення електропостачання об`єкта нерухомості позивача. Доводи представника ТОВ «ХОЕК», що вони діяли на підстави даних отриманих від адміністратора комерційного обліку, у зв`язку з чим не можуть впливати на результати формування об`єму спожитої електричної енергії, а лише використовують дані передані оператором системи розподілу, суд оцінює критично, оскільки згідно п.7.5 ПРРЕЕ припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій. Однак, ані АТ «Херсонобленерго», ані ТОВ «ХОЕК» (яке ініціювало продеру відключення абонента від електромережі) жодним чином не перевірили наявність достатніх підстав для припинення електропостачання приміщення позивача. При цьому той обсяг «ніби то спожитої» електроенергії [PERSON] за квітень-травень 2019р., з урахуванням потужності лічильника, давали можливість працівникам відповідачів, які повинні мати спеціальні знання в галузі енергетики, допустити факт некоректної роботи приладу обліку, та здійснити у зв`язку з цим відповідні перевірки, а не обмежуватись лише фактом виставлення боргу та вчиненням дій по припиненню електропостачання. Крім того, для суду є очевидним, що такі дії відповідачів призвели до суттєвих змін у його звичному житті позивача, оскільки за сучасного розвитку суспільства повноцінна та нормальна життєдіяльність людини неможлива без електроенергії, яка задовольняє практично всі побутові потреби, зокрема стосовно приготування їжі, роботи побутових приладів, телевізорів, комп`ютерів, мобільних телефонів тощо. Все це у своїй сукупності дозволяє суду оцінити ступінь душевних переживань позивача, який заслуговує на одноразову грошову компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 1 000 грн., та визнати незаконними дії акціонерного товариства «Херсонобленерго» в особі Генічеського РЕМ по відключенню 16 вересня 2019р. позивача, як споживача послуг з електропостачання, за адресою квартири [ADDRESS] від електричної мереж. Частиною першою ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи. Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів у рівних частинах необхідно стягнути витрати за проведення судової електротехнічної експертизи в розмірі 17306 грн. та судовий збір в розмірі 1723,04 грн.

Outcome: partial