Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження особи, в обґрунтування якої вказав, що він є батьком [PERSON] , [INFO] , яка з 07.09.2012 перебуває у шлюбі з [PERSON] , які після початку проведення антитерористичної операції залишились проживати у м.Донецьку. [INFO] у м.Донецьку [PERSON] народила дівчинку, батьком якої є її чоловік [PERSON] . Пологи проходили у Комунальному закладі «Центральна міська клінічна лікарня № 24 м.Донецьк», де після народження дитини [PERSON] було видано медичне свідоцтво про народження. На теперішній час у зв`язку забороною перетинання лінії розмежування, батьки народженої дитини не мають можливості виїхати на підконтрольну українській владі територію та самостійно здійснити реєстрацію народження дитини. З цією метою він звернувся до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, але йому було відмовлено у державній реєстрації народження та видачі свідоцтва про народження дитини, оскільки надані ним документи видані на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому заявник просить суд встановити факт народження у подружжя [PERSON] у Будьоннівському районі м.Донецька дитини жіночої статі. У судовому засіданні [PERSON] підтримав заявлені вимоги, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у заяві, додавши, що у його доньки та зятя народилася друга дитина, вони вже мають сина [PERSON] , 2014 року народження. Новонароджену дівчинку назвали [PERSON] , онуку він бачив по [PERSON] та на світлинах, оскільки у зв`язку з карантином перетинання лінії розмежування припинено. Представник заінтересованої особи Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) та заінтересовані особи [PERSON] і [PERSON] до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи в їх відсутність, також подружжя [PERSON] вказали про підтримку ними заяви. Заслухавши заявника, дослідивши докази по справі, допитавши свідка, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) з 07.09.2012 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та є донькою [PERSON] та [PERSON] , разом з чоловіком зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Зазначені факти встановлено на підставі копій свідоцтв про народження, про шлюб, паспортів громадян України з записами про реєстрацію (а.с.5-14). Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 594 від 18.10.2020, виданого Комунальним закладом «Центральна міська клінічна лікарня № 24 м.Донецьк», [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , [INFO] о 12.00 год від других пологів народила дитину жіночої статі вагою 3300 грамів (а.с.15). Факт вагітності [PERSON] та народження у неї дитини також підтверджується обмінною картою та доданими до справи фото, на яких остання зафіксована разом з новонародженою дитиною (а.с.17-19). Свідок [PERSON] суду пояснила, що її донька [PERSON] з 2012 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , в якому має сина [PERSON] , 2014 року народження, та [INFO] народила другу дитину доньку, яку назвали [PERSON] . [PERSON] народжувала дитину у місцевій лікарні м.Донецька за місцем свого проживання. З дітьми та онуками вона спілкується по Вайберу та телефону, оскільки через пандемію перетинання лінії розмежування заборонено. На звернення [PERSON] Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану своїм листом від 21.10.2020 відмовив заявнику у державній реєстрації народження [INFO] в Будьоннівському районі м.Донецька дитини жіночої статі у [PERSON] , оскільки подане нею медичне свідоцтво про народження № 594 від 18.10.2020 видано на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Крім того форма медичного документа, яка надана заявником, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 за № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Відповідно до листа Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 22.10.2020 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про народження [INFO] дитини жіночої статі, матір`ю якої є [PERSON] . Також повідомлено про наявність актового запису про шлюб № 378 від 07.09.2012, складеного Калінінським районним у місті Донецьку відділом реєстрації актів цивільного стану, між [PERSON] та [PERSON] . За приписами ч.2 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до ч.4 ст.13 вказаного Закону, п.2 гл.1 розд.П Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Народження фізичної особи та її походження відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 п.7 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Указом Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» Кабінету Міністрів доручено ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій, представництв; евакуації працівників; вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції на роботу в іншу місцевість. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 місто Донецьк є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, у зв`язку з чим їх зобов`язано переміститися в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі. Медична установа, якою було видане медичне свідоцтво про народження дитини у [PERSON] не була переміщена на територію, яка контролюється органами державної влади України, отже надане суду медичне свідоцтво про народження дитини у [PERSON] не може бути визнане належним доказом, оскільки виданий органом, створеним не відповідно до вимог українського законодавства. До того ж, як зазначено вище, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про народження [INFO] у [PERSON] дитини жіночої статі відсутній. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту народження [INFO] дитини жіночої статі у його доньки [PERSON] . Надаючи оцінку документу, виданому на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тому суд, як виняток, бере до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території, та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі. Відповідно до п.1 ст.7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. На підставі показів свідка, інших письмових доказів суд приходить до висновку про доведеність факту народження [INFO] у [PERSON] , яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , доньки у Будьоннівському районі м.Донецька, у зв`язку з чим вимоги заявника підлягають задоволенню у повному обсязі. Встановлення даного факту необхідне заявнику для юридичного оформлення народження дитини. За умовами ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається, у тому числі, на підставі свідоцтва про шлюб. Отже, на виконання ч.3 ст.2571 ЦПК України батьками народженої [INFO] дитини дівчинки суд вважає необхідним визначити заінтересовані особи - [PERSON] та її чоловіка [PERSON] . На підставі ст.122 СК України, ст.49 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014, постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р,

Outcome: approved