Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2002 року він є власником будинку №53, що розташований по вул. Шевченка у м. Шепетівка. У будинку також зареєстрована його колишня невістка [PERSON] З червня 2011 року відповідач виїхала з будинку, забрала усі свої речі та більше в будинку не проживає. У зв'язку з тим, що відповідач понад 1 рік не проживає у вищевказаному будинку, який належить позивачу на праві власності, просив визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що речей і майна [PERSON] у будинку немає, витрати на утримання будинку остання не несе. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Права членів сім'ї власника на користування жилим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом, відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2002 року [PERSON] є власником будинку №53, що розташований по вул. Шевченка у м. Шепетівка та зареєстрований в будинку з 1976 року. З 02.07.2009 року, за згодою власника, у будинку зареєстрована [PERSON] як член його сімї (дружина сина [PERSON]О.) та проживала там до червня 2011 року. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.08.2013 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Підтвердженням того, що відповідач не проживає за адресою, за якою зареєстрована, понад 1 рік, є довідка видана квартальним комітетом №17 за №186 від 25.07.2015 року, згідно з якою відповідач зареєстрована за адресою: [INFO], однак з 2011 року за даною адресою не проживає. Крім того, відповідно до акту про відсутність особи за місцем реєстрації від 03.08.2015р., встановлено, що [PERSON] не проживає в будинку по вул. Шевченка, 53 в м. Шепетівка з червня 2011 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] не проживає у будинку по вул. Шевченка, 53 в м. Шепетівка з червня 2011 року без поважних причин. Отже, з урахуванням положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд дійшов висновку, що [PERSON] добровільно залишила жиле приміщення і постійно, більше 1 року, проживає за іншою адресою. Будь-які поважні причини, які б перешкоджали їй проживати у [INFO], відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і [PERSON] слід визнати особою, що втратила право користуватися жилим приміщенням у будинку по вул. Шевченка, 53 в м. Шепетівка. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, зі [PERSON] належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved