Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про повернення коштів набутих без достатньої правової підстави, відшкодування штрафних санкцій за невиконання грошового зобов'язання, упущеної вигоди, моральної шкоди, посилаючись на те, що сторонами був укладений правочин про купівлю - продаж земельної ділянки, відповідно до умов якого [PERSON] передав частину грошових коштів, обумовлену договором. Враховуючи те, що форма договору купівлі - продажу під час його укладення не була дотримана, такий договір є нікчемним, а за таких обставин надані грошові кошти [PERSON] утримує без достатньої правової підстави, добровільно повернути кошти не бажає, у зв'язку з чим [PERSON] просить стягнути останні у примусовому порядку. Крім того, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, пов'язаного з неповерненням грошових коштів, упущену вигоду, яку міг би отримати [PERSON] за наявності грошових коштів, які не повертав [PERSON], якби [PERSON] вніс останні не депозитний рахунок до банківської установи. Також, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] моральну шкоду, посилаючись на те, що після такого випадку [PERSON] важко довіряти людям, заводити нові стосунки, останній втратив суспільне благо, через негативне відношення [PERSON] щодо неповернення грошей на неодноразові вимоги [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] та представник останнього позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, з вище наведених підстав. Представник [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що [PERSON] обрано неналежний спосіб захисту, зокрема між сторонами мали місце договірні відносини, викладені у договорі купівлі- продажу, який по суті є попереднім договором, а отже грошові кошти на виконання умов такого правочину не були передані безпідставно і тим більш безпідставноне утримувалися [PERSON] В свою чергу, [PERSON] надані [PERSON] кошти були використані для оформлення правовстановлюючих документів щодо відчужуваного за договором майна. Крім того, [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON],про визнання правочину дійсним, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що сторонами був укладений попередній договір купівлі - продажу земельної ділянки, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] частину грошових коштів, які були витрачені останнім для оформлення правовстановлюючих документів на предмет продажу, проте з незалежних від нього причин таке оформлення відбувалось тривалий час. Крім того, частина грошових коштів була витрачена на викуп частини земельної ділянки, у родича [PERSON] В подальшому [PERSON] неодноразово звертався до [PERSON] з приводу нотаріального посвідчення договору, проте останній від нотаріального посвідчення ухилявся і продовжує ухилятися, а тому такий договір підлягає визнанню дійсним. Крім того, такими діями [PERSON],[PERSON] була спричинена моральна шкода, пов'язана з погіршенням стану здоров'я останнього через звернення [PERSON] до суду, викладення там неправдивої інформації та невиконанням домовленостей. [PERSON] та представник останнього проти задоволення вимог зустрічного позову заперечували, посилаючись на те, що останні є надуманими, договір купівлі - продажу укладений сторонами не був попереднім, оскільки в останньому відсутні умови щодо укладення основного договору у майбутньому та інші ознаки та умови, які б вказували на те що договір є попереднім. [PERSON] не надав доказів про те, що від останнього надходили пропозиції [PERSON] про нотаріальне посвідчення договору, від яких [PERSON] би ухилявся. Також, нотаріальне посвідчення такого договору принципово не представлялося можливим, оскільки у [PERSON] були відсутні правовстановлюючі документи на об'єкт продажу і у визначений таким договором строк, [PERSON] таких документів не отримав. Щодо заперечень представника [PERSON] проти вимог первісного позову, представника [PERSON] зазначив, що договір купівлі - продажу, укладений сторонами, не підлягає визнанню не дійсним, оскільки його недійсність прямо встановлена законом, а отже є нікчемним, а за таким правочином слід вважати, що грошові кошти передані [PERSON] [PERSON] зберігаються у нього без достатньої правової підстави. Вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30.06.2011 року сторони уклали догові купівлі - продажу земельної ділянки /а.с. 125/, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] частинами грошові кошти, 30.06.3022 року 3000 євро та 710 доларів США; 20.08.2011 року 1000 доларів США; 01.09.2011 року 4000 доларів США /а.с. 8, 9/, що станом на листопад 2014 рік становило 156532 грн. 73 коп. /а.с. 59/. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЗК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України,положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Враховуючи, що сторонами недодержано вимог закону про нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу земельної ділянки, останній є нікчемним,у зв'язку з чим передані на виконаннягрошові кошти підлягають поверненню. Вище наведені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду України викладеної у постанові від 02.10.2013 року у справі № 6-88цс13, в якій зазначено, що у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.В свою чергу, висновки викладені у постанові Верховного суду України від 24.09.2014 року у справі № 6-122цс14 не спростовують висновків постанови у справі № 6-88цс 13, оскільки у даному випадку мають місце аналогічні правовідносини та спір. Відповідно до п. 5 ППВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9, якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Враховуючи те, що судом встановлено, нікчемність правочину за яким передано грошові кошти, [PERSON] правильно обрано спосіб захисту, у зв'язку з чим доводи представника [PERSON] є неспроможними. Таким чином, суд вважає, що вимоги [PERSON] в частині стягнення 156532 грн. 73 коп. з [PERSON] є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, вимоги про стягнення 3% річних згідно ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають, оскільки дана норма встановлює відповідальність за прострочення виконання грошового зобов'язання, а такі зобов'язання між сторонами не мають місця. Також, главою 83 ЦК України та ч. 2 ст. ст. 216 ЦК України не передбачено відповідних стягнень. Що стосується упущеної вигоди згідно п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України, то наявність останньої не підтверджується копіями договорів - заяв про банківські строкові вклади /а.с. 60-70/, оскільки з останніх не вбачається, що [PERSON] мав намір внести саме кошти передані [PERSON] або такі кошти були спеціально зняті з рахунку з метою передачі їх [PERSON], до якого [PERSON] звертався протягом усього часу з вимогою про повернення останніх після спливу граничного строку виконання договору. Також не підлягає і відшкодуванню моральна шкода згідно ст. 1167 ЦК України, оскільки [PERSON] згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надав доказів спричинення [PERSON] шкоди, про яку останній зазначає у позові. Пояснень в судовому засіданні щодо спричинення моральної шкоди, обґрунтування останньої тощо, [PERSON] та представник останнього суду не надали. Щодо вимог зустрічного позову, останні є незаконними та не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Обґрунтовуючи вимоги зустрічного позову [PERSON], що договір купівлі - продажу укладений сторонами є попереднім, нотаріальне посвідчення останнього є обов'язковим, проте [PERSON]ухилився від нотаріального посвідчення останнього. Суд з такими доводами погодитися не може, оскільки відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Із змісту договору купівлі - продажу земельної ділянки,(далі - нікчемний договір) не вбачається, що останній є попереднім, зокрема й у зв'язку з відсутністю умови про укладення основного договору у майбутньому. Згідно п. 13 ППВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9, з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. При розгляді таких справ (ч. 2 ст. 220 ЦК України), суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. В свою чергу і доказів того, [PERSON] ухилявся від нотаріального посвідчення [PERSON] та представником останнього згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано. Крім того, не надано пояснень у зв'язку з чому договір не був нотаріально посвідчений. Враховуючи зазначене підстави для визнання попереднього правочину дійсним та стягненням моральної шкоди відсутні, оскільки в судовому засіданні встановлено, що укладений сторонами договір не є попереднім, а є саме договором купівлі - продажу земельної ділянки, укладеного без додержання нотаріальної форми, є нікчемним, [PERSON] не ухилявся від нотаріального посвідчення договору і останній не міг бути нотаріально посвідчений за відсутності правовстановлюючих документів у продавця [PERSON] на об'єкт продажу. На підставі викладеного та

Outcome: partial