Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 22.02.2000 року по 12.03.2015 року працював водієм пожежного автомобіля у Комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт «Чернівці». На день звільнення з роботи за період з 01.01.2014 року по 31.01.2015 року йому було нараховано заробітну плату у розмірі 44\~586,37 гривень з утриманням податків в сумі 8\~371,97 гривень. Заборгованість по заробітній платі становить 26\~494,35 гривень, яку просив стягнути з відповідача. Відповідно до ст.117 КЗпПУ просив також стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 22.02.2015 року по 25.03.2015 року в сумі 5\~105,07 гривень. В процесі розгляду справи позивач змінив заявлені вимоги, зменшивши їх розмір, просив стягнути з відповідача 11\~295,07 гривень заробітної плати та 5\~105,07 гривень середнього заробітку за час затримки розрахунку. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши причини неявки та не подавши заяви про розгляд справи у його відсутності, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки, тому за згодою позивача, наявні підстави для заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач з 22.02.2000 року по 12.03.2015 року працював водієм пожежного автомобіля у Комунальному підприємстві «Міжнародний аеропорт «Чернівці». Згідно виданої Комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт «Чернівці» довідки № 19 від 13.03.2015 року за період з січня 2014 року по січень 31.01.2015 року [PERSON] нараховано заробітну плату у розмірі 44\~586,37 гривень з утриманням податків в сумі 8\~371,97 гривень. За січень-лютий 2014 року позивачу виплачено 4\~209,15 гривень. Відповідно до виданої Комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт «Чернівці» довідки № 42 від 23.04.2015 року станом на 23.034.2015 року заборгованість по заробітній платі підприємства перед колишнім працівником [PERSON] становить 11\~295,07 гривень. Згідно ст.116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.\~ В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.\~ Відповідно до вимог ст.117 КЗпПУ в разi невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi в статтi 116 цього Кодексу, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство, установа, органiзацiя повиннi виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.\~ При наявностi спору про розмiри належних звiльненому працiвниковi сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цiй статтi вiдшкодування в тому разi, коли спiр вирiшено на користь працiвника. Якщо спiр вирiшено на користь працiвника частково, то розмiр вiдшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рiшення по сутi спору. Згідно розяснення, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при визначенні розміру відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні необхідно враховувати розмір спірної суми, істотність цієї частки в порівнянні з середнім заробітком та інші обставини. Установивши під час розгляду справи про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, якщо він не був у цей день на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності у цьому своєї вини. Відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно висновку Верховного суду України, що міститься у постанові від 27.03.2013 року (справа № 6-15цс13), передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Як вбачається з довідки про заробітну плату від 13.03.2015 року та довідки від 23.04.2015 року, станом на 13.03.2015 року заборгованість по заробітній платі становила 32\~005,25 гривень, станом на 23.04.2015 року 11\~295,07 гривень, отже, за період з 13.03.2015 року до 23.04.2015 року позивачу виплачено 20\~710,18 гривень. Позивач заявляє вимогу про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку за період з 22.02.2015 року (при тому, що він звільнився 12.03.2015 року) по 25.03.2015 року, обраховуючи його розмірі із суми заборгованості у 26\~494,35 гривень при поданні позову станом на 10.04.2015 року) та в такому ж розмірі при поданні заяви про зміну позовних вимог станом на 26.05.2015 року. Судом не встановлено, коли відповідачем проведено розрахунок при звільненні працівника та у якому розмірі, чи виплачувався позивачу середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні і в якому розмірі, яким днем слід вважати день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 січня 2015\~року у справі № 6-195цс14, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої частиною першою статті 117 цього Кодексу. Суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку на засадах співмірності тільки в разі одночасного вирішення вимог про стягнення належних при звільненні сум за умови часткового задоволення цих вимог. Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8\~лютого 1995 року № 100. Під час його проведення слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні з використанням даних про середній заробіток позивача виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана дана виплата. Середньоденна заробітна плата складає: 2871 грн. (грудень 2014 року ) + 2744,58 грн. (січень 2015 року) : 33 робочі дні за два місяці = 170,16 грн. Період не виплати належної заробітної плати з 13.03.2015 року (наступний день звільнення) по 10.04.2015 року (день звернення до суду), кількість робочих днів 20 (березень 12, квітень 8). Розмір середнього заробітку за час затримки складає 3\~403,20 грн. (170,16 грн. х 20 дні). Період не виплати належної заробітної плати з 13.03.2015 року (наступний день звільнення) по 10.06.2015 року (день ухвалення рішення), кількість робочих днів 63 (березень 12, квітень 22, травень 21, червень 8). Розмір середнього заробітку за весь час затримки\~ по\~ день\~ фактичного розрахунку складає 10\~720,08 грн. (170,16 грн. х 63 дні). Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку в сумі 5\~105,07 гривень. Виходячи з наведеного принципу диспозитивності цивільного судочинства середній заробіток за затримку розрахунку підлягає стягненню у визначеному позивачем розмірі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст. 116, 117 КЗпПУ,

Outcome: approved