Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом\~ до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу, якої ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0559 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №0445810. Він та його рідний брат [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. [PERSON] прийняв спадщину після смерті їх матері шляхом спільного постійного проживання на день смерті разом з спадкодавцем. Він в шестимісячний строк після смерті спадкодавця не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки тривалий час хворів. Просив визначити йому додатковий строк для вчинення вказаний дій, так як пропустив його з поважних причин.\~ Позивач [PERSON] \~заявлені вимоги\~підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та підтвердив обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в задоволенні позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла мати сторін [PERSON] , яка проживала в с. Бошівка, Буринського району, Сумської області, у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли усі права та обов`язки, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] , копіями свідоцтв про народження та копіями паспортів [PERSON] та [PERSON] (а.с.4, 7-10,18-19). Спадщину після\~смерті [PERSON] \~прийняв її\~син [PERSON] \~ відповідач\~по справі,\~відповідно до\~положень ч.3\~ст.1268\~ЦК України,\~оскільки постійно\~проживав із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини і\~не заявив\~протягом строку,\~встановленого ст.1270\~ЦК України,\~про відмову\~від неї,\~що вбачається\~з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копією спадкової справи (а.с.5-6, 41-61). Згідно з довідки Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Заповіт від її імені сільською радою не посвідчувався. На день смерті [PERSON] з нею проживали та були зареєстровані: син [PERSON] , невістка [PERSON] (а.с.16). Позивач будучи спадкоємцем першої черги за законом заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк не подав, що вбачається з листа приватного нотаріуса Головенської Л.В. (а.с.17). Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з роз`яснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, та сформульованої відповідно до рішень цього Суду правової позиції, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд приходить\~до переконання,\~що \~строк подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~до нотаріальної\~контори був\~пропущений позивачем\~з поважних\~причин, оскільки останній є особою з інвалідністю ІІ групи, має хронічні захворювання та неодноразово перебував на лікуванні в КНП Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення» (а.с.11-15). Такі обставини, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивача спадкового майна належного спадкодавцю, суд визнає поважними, оскільки вони, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, були для позивача об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Стаття 2 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивачка, пов`язана зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивачки виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких вона є. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням визнання відповідачем позову та норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Outcome: approved