Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до гаражно-будівельного кооперативу № 4, третя особа - [PERSON], про поновлення на роботі. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що наказом № 142 від 04.05.2011р. був прийнятий на посаду охоронця-контролера ГБК №4. Наказом № 211 від 04.04.2015р. був звільнений з посади охоронця-контролера згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Звільнення було проведено з грубим порушенням вимог чинного законодавства України так як з 08.04.2015р. не був допущений до роботи оскільки звільнений з роботи. З наказом про звільнення ніхто не ознайомлював і копію наказу не надавав. Двічі 14.04.2015р. і 23.04.2015р. звертався до голови правління кооперативу [PERSON] з заявами надати копію наказу про звільнення однак до дня подачі позову до суду копію наказу про звільнення ніхто не надав. Обов'язки покладені трудовим договором не порушував, під час роботи прогулів не вчиняв і у ГБК № 4 не було жодної підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності. Режим роботи охоронця-контролера ГБК № 4 передбачає перебування на робочому місці 24 години підряд перебував на чергуванні з 8 год. 31.03.2015р. по 8 год. 01.04.2015р. Наступне чергування було з 8 год. 04.04.2015р. по 8 год. 05.04.2015р. Заступив на чергування о 8 год. 04.04.2015р. і знаходився на робочому місці до 8 год. 05.04.2015р. Ні 04.04.2015р., ні 05.04.2015р. керівник ГБК № 4 [PERSON] з ним не спілкувався, жодних претензій не пред'являв. З наказом про звільнення ніхто не знайомив, хоча перебував на робочому місці. ГБК № 4 порушив порядок застосування дисциплінарного стягнення позбавивши можливості для захисту своїх інтересів. Позивач просить суд винести рішення яким: поновити його на посаді охоронця-контролера Гаражно-будівельного кооперативу №4, стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу № 4 (ідентифікаційний код 23845668) середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 05.04.2015р. по день поновлення на роботі; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі і стягнення середньомісячної заробітної плати за один місяць. В суді представник позивача позовні вимоги уточнив, просить стягнути з відповідача середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 05.04.2015р. по день винесення рішення суду. Уточнені позовні вимоги представник позивача підтримав, просить їх задоволити. Представник відповідача в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду представник відповідача пояснив, що позивач був звільнений наказом від 04.04.2015 р. за прогул, тобто за невихід на зміну 03.04.3015 р. в зв'язку з чим сам вимушений був заступити на чергування; з наказом про звільнення позивач був ознайомлений 08.04.2015 р. в присутності свідків; від отримання копії наказу відмовився; трудова книжка була в нього на руках так як мав намір оформлятися на пенсію, з позивачем проведено повний розрахунок по заробітній платі; позивач неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, накази доводилися йому до відому усно; позивач працював охоронцем, вони працювали сутки через двоє, до жовтня 2014 р. охоронці працювали сутки через троє; охоронці також приймали грошові кошти в членів кооперативу, прибирали, взимку рубали дрова; з жовтня 2014 р. позивач як і інші охоронці отримували доплату за роботу втрьох; табелювалися охоронці бухгалтером по 8 годин в робочий день, графіки роботи не збереглися, охоронці як і позивач відмічалися в журналі чергувань по кооперативу. Як третя особа по справі [PERSON] в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду [PERSON] пояснив, що позивач ним був правомірно звільнений за прогул, за час роботи позивач неодноразово притягався ним до дисциплінарної відповідальності на підставі доповідних працівників кооперативу та членів правління кооперативу; 3-го квітня 2015 р. позивачу за його вказівкою дзвонила бухгалтер, щоб вияснити причини невиходу на роботу однак він з нею пересварився по телефону, 3-го числа ввечері сам телефонував позивачу і запропонував прийти звільнитись за згодою сторін однак той його обізвав; наказ про звільнення прийняв 4-го квітня 2015 р., пропонував позивачу дати пояснення з приводу причин відсутності на роботі однак він як завжди відмовився. Допитаний в якості свідка позивач [PERSON], суду пояснив, що з ніякими наказами про притягнення його до дисциплінарної відповідальності за час роботи в кооперативі його не ознайомлювали; голова кооперативу за час роботи йому зауважень не робив; конфлікт стався із-за того що з листопада 2014 р. по березень 2015 р. працювали охоронцями втрьох сутки через двоє, було важко однак директор обіцяв на весну взяти ще одного охоронця, попередили його, що з квітня будуть чергувати сутки через троє, тому змінившись з роботи 01 квітня зранку мав заступати на роботу тільки 4-го зранку; 4.04.2015 р. був на роботі, директор додому пішов рано, йому нічого не сказав, коли напарник передзвонив йому додому повідомив, що не допускає до роботи, що звільняє; тільки 08.04.2015 р. був ознайомлений в присутності [PERSON] та [PERSON] в кабінеті директора з наказом про звільнення;, 03-04 квітня 2015 р. йому не пропонували написати письмові пояснення. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює в кооперативі охоронником, 03.04.2015 р. здавав зміну директору кооперативу, при ньому ніхто позивачу не дзвонив; акт від 03.04.2015 р. в той день не підписував; був присутній 08.04.2015 р. коли позивачу зачитали наказ про звільнення; з січня 2015 р. до квітня 2015 р. працювали втрьох. Свідок [PERSON] суду пояснив, що 04.04.15 р. йому зміну передав голова кооперативу, через півгодини-годину на роботу вийшов позивач, побув 20-40 хвилин і пішов, більше його в той день не бачив; за час роботи в кооперативі з 01.01.2015 р. при ньому не було зауважень зі сторони адміністрації кооперативу до позивача; біля 4-х місяців працювали в режимі сутки через двоє, після звільнення позивача працюють вже вчотирьох. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є членом правління кооперативу, був присутній 08.04.2015 р. коли позивачу зачитали наказ про звільнення в кабінеті директора, позивач дебоширів, акт від 03.04.3015 р. підписав 08.04.2015 р. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є членом правління кооперативу, позивач зарекомендував себе за час роботи в кооперативі з негарної сторони, допускав порушення трудової дисципліни неодноразово, вважає його звільнення правомірним, обставин звільнення не знає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працювала в ГБК № 4 бухгалтером; 03.04.2015 р. позивач не вийшов на роботу в зв'язку з чим за вимогою директора дзвонила йому додому, позивач повідомив, що не його зміна і що він вийде на наступний день, переказала йому що директор його звільнить; за час роботи позивач допускав порушення трудової дисципліни: один раз забрав гроші з каси в рахунок зарплати, іншого разу бачила як він спав під час чергування; вела табель обліку робочого часу, на підприємстві були графіки чергувань, підписувала акт 03.04.3014 р., чи був [PERSON] та [PERSON] в той день не пригадує; 04.04.2015 р. позивач був на роботі, чи давали йому можливість дати письмові пояснення не пригадує. Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Наказом № 142 від 04.05.2011 р. позивач був прийнятий на посаду охоронця-контролера ГБК № 4. Наказом № 211 від 04.04.2015 р. позивач був звільнений з посади охоронця-контролера згідно п.4 ст.40 КЗпП України. П. 4 ч.1 ст.40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Дисциплінарне стягнення - передбачений в нормативно-правовому акті захід примусового впливу, що застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника відповідно до його компетенції, за вчинений дисциплінарний проступок. В свою чергу, порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, що проявились в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. Водночас, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, що може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення, є наявність вини в його діях чи бездіяльності. Ст. 147 КЗпП України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Ст. 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ст.150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу). Як встановлено судом в ГБК № 4 відсутній графік чергувань охоронців, адміністрацією кооперативу помісячний графік чергувань охоронців не затверджувався наперед, не встановлювались письмово змінність роботи охоронців. Представником відповідача не було надано суду вказаних документів. Фактично охоронці чергували з 01.01.2015 р. втрьох подобово, при цьому заступали на роботу на 24 години з 08.00 год. і і змінялися о 08.00 год. наступного дня. Зазначені обставини в суді підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Про вихід на чергування охоронці відмічалися в журналі чергувань ГБК № 4(а.с.31-39). В той же час згідно табеля обліку робочого часу охоронцям відмічалося по 8 год. робочого часу в робочі дні при цьому було два вихідні(субота і неділя)(а.с.139-141). Позивач чергував на роботі з 31.03.2015 р. по 01.04.2015 р.(а.с.35). В зв'язку з конфліктом який виник у нього з адміністрацією кооперативу на зміну 03.04.2015 р. не вийшов оскільки вважав, що має виходити тільки 04.04.2015 р. 03.03.2015 р. зміну прийняв голова кооперативу [PERSON] В той же день 03.04.2015 р. ним було складено акт про відсутність працівника на роботі(а.с.25). В зазначеному акті вказано, що 03.04.2015 р. охоронник-контролер [PERSON] був відсутній на робочому місці в гаражному кооперативі № 4, Голосківське шосе, 8а, 03.04.2015 р. з 08.00 год. до 15.05 год. В акті також зазначено, що «по телефону бухгалтер [PERSON] він сказав, що сам собі оприділяє зміни коли йому діжурити, а графік і розпорядження голови для нього недійсні…» Крім цього в зазначеному акті вказано, що про дію наказу особисто повідомив [PERSON] в 19.45. Згідно пояснень представника відповідача - голови кооперативу [PERSON] зазначений акт складався ним. Акт містить підписи охоронця [PERSON], бухгалтера кооперативу [PERSON], члена правління кооперативу [PERSON] Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що зазначений акт вони підписали 08.04.2015 р. 04.04.2015 р. головою ГБК № 4 [PERSON] було винесено наказ № 211 згідно якого в зв'язку із неявкою охоронця [PERSON] «на свою зміну згідно графіка…», він був звільнений згідно п.4 ст.40 КЗпП України за прогул. Крім цього в наказі вказано, що до уваги беруться попередні накази за термін роботи [PERSON] від 29.12.12 р., 04.03.2013 р. Згідно акту від 08.04.2015 р.(а.с.24) позивачу було зачитано наказ про звільнення в присутності працівників кооперативу [PERSON], [PERSON] та члена кооперативу [PERSON] Копію наказу про звільнення позивачу було надіслано 24.04.2015 р.(а.с.5), при цьому в листі надано витяг з наказу оскільки сам наказ має більший обсяг(а.с.42). Відповідно до ч.1 ст. 151 КЗпП України якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. На думку суду, вимога позивача поновити його на посаді охоронця-контролера Гаражно-будівельного кооперативу№ 4 підлягає до задоволення оскільки відповідачем було порушено порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності - до винесення наказу № 211 від 04.04.2015 р. про звільнення головою ГБК № 4 не було відібрано у позивача письмові пояснення про причини неявки на зміну; представником відповідача не було надано суду належних письмових доказів, що позивач відмовлявся від дачі письмових пояснень з приводу причини неявки на роботу, в судовому засіданні допитані свідки не підтвердили, що позивачу пропонувалось надати письмові пояснення; представником відповідача суду не було надано затвердженого графіку змін, в табелі робочого часу за квітень 2015 р. зазначено, що позивач не був на роботі з 01.04.2015 р. по 03.04.2015 р.(Пр.); при застосуванні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення були враховані накази від 29.12.12 р., 04.03.2013 р. які станом на 04.04.2015 р. втратили свою чинність. Суд також враховує, що представником відповідача не було надано суду доказів підтверджуючих ознайомлення позивача з наказами від 29.12.12 р. № 174(а.с.22), 04.03.2013 р. № 176(а.с.23), про відібрання письмових пояснень у [PERSON] або відмову останнього від дачі пояснень з приводу порушень трудової дисципліни, наказ № 174 від 29.12.2012 р. містить вказівку на попередження, що не є видом дисциплінарної відповідальності оскільки не передбачений ст.147 КЗпП України. Ч.2 ст. 235 КзПП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. При визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача суд враховує «Порядок обчислення середньої заробітної плати» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (із змінами і доповненнями). Відповідно до абз.3 п.2 зазначеного положення при визначені розміру середньої заробітної плати суд враховує останні 2 календарні місяці роботи, що передували звільненню. Відповідно до довідки відповідача від 17.11.2015 р. № 865 заробітна плата позивача з лютий-березень 2015 р. складала 1558,00 грн. з яких підлягали до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обов'язкові платежі. Таким чином середньомісячний заробіток складатиме 1558,00 грн. На користь позивача з відповідача підлягає до стягнення середньомісячний заробіток за вимушений прогул за період з 05.04.2015 р. по 18.11.2015 р. в сумі 11722,10 грн. з яких підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обов'язкові платежі: за квітень 2015 р. за 18 робочих днів 1335,43 грн.( 1558,00 грн. : 21 роб. дні х 18 роб. дні); за травень-жовтень 2015 р. за 6 місяців 9348,00 грн.( 1558,00 грн. х 6 місяів); за листопад 2015 р. за 14 робочих днів 1038,67 грн.( 1558,00 грн. : 21 роб. дні х 14 роб. дні); 1335,43 грн. + 9348,00 грн. + 1038,67 грн. = 11922,10 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved