Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за розпискою від 20.01.2019 року у розмірі 58870,55 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 20.01.2019 року між ним та відповідачем було укладено договір позики у формі розписки, за яким він передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 2100 доларів США із кінцевим терміном повернення до 01.07.2019 року. Відповідач порушив умови укладеного договору, ухиляється від повернення залишку боргу. Станом на 20.01.2019 року курс НБУ складає 58870,56 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 58870,56 грн еквівалент 2100 доларів США. Позивач [PERSON] та його представники в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій просили задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та справу розглядати у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про невручення відповідачу повідомлення, в зв`язку з тим, що відповідач за адресою реєстрації не проживає. Судова повістка надсилалась відповідачу в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~постановити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. Відповідно до \~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~право особи\~на справедливий\~і публічний\~розгляд \~його справи\~упродовж розумного\~строку кореспондується\~з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд по даній справі встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.01.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 2100 доларів США, а останній зобов`язувався повернути грошові кошти у строк до 01.07.2019 року з щомісячною виплатою. Перший внесок до 01.02.2019 року. На підтвердження отримання коштів відповідач надав позивачу розписку від 20.01.2019 року, що підтверджується копією розписки. (а.с. 8). Позивач свої зобов`язання за договором виконав та передав відповідачу у борг кошти в сумі\~2100 доларів США. Курс долара НБУ станом на 20.01.2019 року становить 1 долар США 28.0336 грн. Таким чином сума боргу в гривневому еквіваленті станом на 20.01.2019 року складає 58870,56 грн. Позивач просить суд стягнути суму боргу по розписці, відтак між сторонами виникли правовідносини щодо невиконання договору позики . Дана спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути борг позикодавцю в установлений строк. Згідно ч. 2 ст. 1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд, вивчивши матеріали справи та подані по справі докази, оцінивши їх на предмет належності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд вважає, що наданими по справі доказами, зокрема розпискою, доведено факт отримання [PERSON] від [PERSON] коштів у сумі 2100 доларів США. Відповідачем до суду не було надано жодних письмових заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень, і таким чином в матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем вказаного боргу, а з огляду на те, що оригінал розписки наданий позивачем, то відповідно суд приходить до висновку про реальність стягуваного боргу. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 58870,56 грн, що еквівалентно 2100 доларів США. Зважаючи на вимоги закону, щодо розумності строку розгляду цивільних справ, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними у ній доказами. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі\~ст.141\~ЦПК України з\~ [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн, так як позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674..

Outcome: approved