Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 18.07.1998 року позивач [PERSON] перебуває в шлюбі з відповідачкою [PERSON] Шлюб зареєстрований у виконкомі Чепівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 4. За час шлюбу у них народилося троє дітей: донька Яна, [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачкою не склалося, між ними часто виникали розбіжності у поглядах на сімейне життя і понад шість місяців вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Діти проживають з відповідачкою і спору щодо місця проживання дітей між ними немає. Позивач вирішив, що шлюб краще розірвати, оскільки подальше спільне життя суперечить інтересам сімї. Тому позивач звернувся до суду із даним позовом та просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві та просив суд такі задоволити. Відповідачка [PERSON] суду пояснила, що позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу вона згідна. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 18.07.1998 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Чепівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 4. За час шлюбу у сторін народилося троє дітей: донька Яна, [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя сторін, між ними часто виникали розбіжності у поглядах на сімейне життя. Більше шести місяців сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Діти проживають з позивачкою. Позивач зберегти шлюб не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка на розірвання шлюбу згідна. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права та права їхніх дітей. Саме з цих міркувань, суд дійшов до висновку, що надання строку на примирення позитивних результатів не дасть, і буде суперечити інтересам сторін. Тому позов, заявлений позивачем обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між ним та відповідачкою слід розірвати.

Outcome: approved