Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, надання права на спадкування, визнання права власності на майно в порядку спадкування, в обґрунтування якої зазначив, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , був інвалідом дитинства II групи безстроково. Він з дитинства страждав на тяжке психічне хронічне захворювання, а саме: олігофренію у ступені імбицильності. У зв`язку з тим, що в [PERSON] відсутні родичі, які могли б ним опікуватися, рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30.03.2007 року опікуном було призначено його сусіда, [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] є пасенком [PERSON] та весь час проживав з ним однією родиною за адресою: [ADDRESS] . Опікунською радою при виконавчому комітеті Покровської селищної ради було складено Висновок про доцільність встановлення опікуном над [PERSON] - [PERSON] та подано, відповідно, заяву до Покровського районного суду Дніпропетровської області, яким винесено ухвалу від 10.05.2018 року про звільнення від обов`язків піклувальника та призначення піклувальника над обмежено дієздатною фізичною особою [PERSON] , [INFO] - [PERSON] [INFO] [PERSON] взяв на себе відповідальність по догляду за [PERSON] , забезпечував його усім необхідним для прожиття, у тому числі ліками, які мав приймати, до самої його смерті. Вони проживати однією сім`єю понад 10 років, про що свідчить і Довідка, видана виконавчим комітетом Покровської селищної рази «про спільне проживання громадян на день смерті одного з них». Пізніше позивач звернувся за консультацією до приватного нотаріуса та отримав роз`яснення, що необхідне рішення суду, аби він мав підставу спадкувати майно. Також дане рішення є необхідним, відповідно до норм чинного законодавства. Майно, яке лишилося після смерті [PERSON] складається з трьох земельних ділянок, а саме: земельна ділянка площею 3.440 га відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю І-ДП № 081350, розташованої на території Андріївської сільської ради; земельна ділянка площею 3.4400 га, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 853297, розташованої на території Андріївської сільської ради; земельна ділянка площею 3.4400 га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №885401, розташованої на території Андріївської сільської ради. Близьких та родичів у померлого [PERSON] не має, що встановлено опікунською радою та рішенням Покровського районного суду у справі про призначення піклувальника. Встановлення факту проживання однією сім`єю позивача з спадкодавцем впливає на його спадкові права, а саме для успадкування майна необхідне рішення суду. В зв`язку з чим, просить встановити факт, в рамках позовного провадження, проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , Паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19 березня 2002 р., ІНН [NUMBER] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] разом з померлим [PERSON] , [INFO] , постійно та на момент його смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Встановити факт прийняття спадщини, визнання права власності на майно в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , його піклувальником [PERSON] , [INFO] , земельних ділянок: Земельна ділянка площею 3.440 га, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю І-ДП № 081350, розташована на території Андріївської сільської ради; Земельна ділянка площею 3.4400 га, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 853297, розташованої на території Андріївської сільської ради; Земельна ділянка площею 3.4400 га. відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №885401, розташованої на території Андріївської сільської ради. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник, [PERSON] , позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Представник відповідача Опікунської ради при виконавчому комітеті Покровської селищної ради - [PERSON] суду пояснила, що 10.05.2018 року за поданням органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Покровської селищної ради ухвалою суду [PERSON] було призначено піклувальником над обмежено дієздатною фізичною особою - [PERSON] , [INFO] . Але [PERSON] та [PERSON] почали разом проживати ще задовго до цього, а саме приблизно з 2007 року, оскільки після смерті матері [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] , піклувальником [PERSON] був вітчим позивача, [PERSON] , який помер [INFO] . Вважає можливим встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , але не постійно, а на протязі тривалого часу. Третя особа Приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивача він знає 15 років, проживають вони в одному селі. Йому відомо, що [PERSON] проживав разом з позивачем, його матір`ю та вітчимом. Вітчим позивача, [PERSON] , став офіційно піклувальником над обмежено дієздатним [PERSON] після смерті його матері, [PERSON] . Після смерті [PERSON] піклувальником призначили [PERSON] . [PERSON] завжди був доглянутий, родина позивача про нього добре піклувалася. Таким чином, підтверджує той факт, що [PERSON] дійсно на протязі тривалого часу проживав разом з [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивача знає як односельчанина, він проживає в с. Радісне вже років 20-25. Також він добре знав [PERSON] , який був інвалідом з дитинства. Після смерті матері [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] , обмежено дієздатним [PERSON] почали опікуватися мати та вітчим позивача, та забрали його проживати до себе додому. Коли помер вітчим [PERSON] - [PERSON] , який був піклувальником над [PERSON] , піклувальником призначили [PERSON] . [PERSON] дійсно на протязі тривалого часу, не менше як 10 років, проживав разом з [PERSON] , зажди був доглянутий. Заслухавши пояснення сторін та свідків, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Андріївської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області №6 від 25.01.2007 року [PERSON] було призначено піклувальником над [PERSON] , 1956 року народження, який являється інвалідом з дитинства ІІ групи (а.с.5). Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30.03.2007 року по справі № 2-о-36 [PERSON] , [INFO] , визнано обмежено дієздатним (а.с.8). 05.06.2007 року рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області за заявою органу опіки та піклування Андріївської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області було встановлено піклувальником над обмежено дієздатним [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2018 року, виданого Покровським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис №48 (а.с.9). Згідно висновку опікунської ради при виконкомі Покровської селищної ради 22.03.2018 року про призначення піклувальника над обмежено дієздатним [PERSON] , опікунська рада дійшла висновку визнати за доцільне призначити [PERSON] піклувальником над обмежено дієздатною фізичною особою, [PERSON] , [INFO] (а.с.45). 10.05.2018 року ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області по справі №189/534/18 за поданням органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Покровської селищної ради, [PERSON] , [INFO] , призначено піклувальником над обмежено дієздатною фізичною особою [PERSON] , [INFO] (а.с.24-25). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2020 року, виданого відділом ДРАЦС по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис №1147 (а.с.19). Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з трьох земельних ділянок, а саме: земельна ділянка площею 3.440 га відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №081350, розташована на території Андріївської сільської ради; земельна ділянка площею 3.4400 га, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №853297, розташована на території Андріївської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області; земельна ділянка площею 3.4400 га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №885401, розташована на території Андріївської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (а.с.14,15,16). Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов потенційного опікуна, піклувальника від 26.08.2021 року, в будинку за адресою: [ADDRESS] , належному [PERSON] , зареєстровані піклувальник [PERSON] та підопічний [PERSON] , які проживали в даному будинку однією сім`єю до моменту смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.46). Згідно Довідки №6256 від 11.11.2020 року про спільне проживання громадян на день смерті одного з них, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.26). В пункті 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Крім того, як вбачається з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» перелік фактів, які встановлюються судом, наведений в ЦПК України не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановити й інші факти, що мають юридичне значення. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали однією сім`єю в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , на момент смерті [PERSON] , [INFO] . Однак, суд вважає встановленим факт спільного проживання вказаних осіб з 2006 року, а саме з моменту смерті матері [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.23), що підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями, наданими в судовому засіданні сторонами по справі та свідками. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, так як з його встановленням пов`язана можливість реалізації його спадкових прав. Щодо позовної вимоги про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на майно в порядку спадкування після смерті [PERSON] його піклувальником [PERSON] , суд виходить з наступного. Так, згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1263 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.4 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Отже, при прийнятті рішення суд враховує, що судове рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , з 2006 року та на момент його смерті - [INFO] , тобто на час відкриття спадщини, яке набрало законної сили, є підставою для звернення [PERSON] до нотаріального органу для реалізації своїх спадкових прав після смерті [PERSON] . Враховуючи те, що позивач не звертався та не отримував відмови від нотаріуса у видачі правовстановлюючого документу на спадкове майно, і має можливість реалізувати дане право після ухвалення та набрання законної сили рішенням суду про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, відтак в цій частині його права не є порушеними, а тому заявлена вимога є передчасною і судовому захисту не підлягає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial