Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про вселення його в [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] року померла його з відповідачем мати [PERSON], після смерті якої відповідач на вхідних дверях квартири встановив замки і перешкоджає йому у проживанні. В судове засідання позивач не з»явився, надав заяву до суду про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про відкладення слухання справи на іншу дату в зв»язку з його відрядженням, однак підтверджуючих доказів не надав, тому суд вважає, що неявка відповідача не є поважною причиною і допускає заочний розгляд по даній справі. Вирішуючи питання про можливість постановлення рішення при першій неявці відповідача, суд приймає до уваги наступне. У ст.224 ЦПК України, законодавець визначив три умови при яких можливе ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, а саме: 1. неявка в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений; 2. не надходження від нього заяви про розгляд справи за його відсутності; 3. при повідомленні причин неявки, визнання їх неповажними. У ч.4 ст.169 ЦПК України, визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З аналізу даних законодавчих норм видно, що про субсидіарний характер ч.4 ст.169 ЦПК свідчить позиція законодавця у частині першій цієї ж статті, де викладено, що суд відкладає розгляд справи при першій неявці в судове засідання сторони, лише за умови повідомлення нею причин неявки та визнання їх судом поважними. В усіх інших випадках, зокрема при не повідомлені причин неявки або визнані їх не поважними суд не обмежений законодавчо у праві ухвалення заочного рішення за першою неявкою відповідача при не повідомлені останнім причин своєї неявки або визнанні їх неповажними, що також знайшло своє підтвердження у ст. 224 ЦПК, яка прямо регулює інституцію заочного провадження і де жодних застережень щодо кількості неявок відповідача не має. Таким чином, оскільки ч. 4 ст. 169 ЦПК, не являється імперативною нормою, і лише регулює дії суду за другою неявкою відповідача, якщо при першій ним було повідомлено причини неявки, які судом були визнані поважними, є підстави дійти висновку про можливість ухвалення заочного рішення у даній справі. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] зареєстрований і проживав у [ADDRESS] згідно довідки ЖБК «Космос» 3 608 від 07.09.2013 року (а.с. 5). Дане помешкання перебуває на балансі ЖБК «Космос». Відповідач по справі [PERSON] чинить перешкоди в користуванні квартирою, на вхідних дверях квартири встановив замки. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач, як член сім'ї власника житла має рівні з відповідачем права, а тому підлягає вселенню у помешкання квартири [ADDRESS] Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і хоча про наявність перешкод позивач вказує у своєму зверненні , про те за відсутністю вимог про їх усунення, судом вказане питання не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved