Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку площею 4,92 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і знаходиться на території Ковалевської сільської ради Котелевського району Полтавської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що після смерті двоюрідного брата [PERSON], який помер 21.06.2007 року, він є спадкоємцем за законом земельної ділянки, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №224053, що виданий 23.02.2006 року Котелевською районною державною адміністрацією Полтавської області, і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010654500358, кадастровий номер 5322281500:00:002:0108. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки не надано нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа, який встановлює право власності спадкодавця на спадкове майно. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 32-36, 42, 43). Позивач подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 27). Відповідач Ковалевська сільська рада Котелевського району Полтавської області подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст. 130 ЦПК України, ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 44). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, 01.08.2017 року надіслало до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника управління, заперечень з приводу заявлених позовних вимог [PERSON] не надало (а.с. 45, 46). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], 19.07.2017 року подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надав (а.с. 26). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст. 130, ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved