Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку набувальної давності на житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Новопокровка, вул. Ворошилова, 32. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що з дозволу Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області з 2003 року він добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується домоволодінням, розташованим за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Новопокровка, вул. Ворошилова, 32, яке належить на праві власності відповідачу [PERSON] яка не проживає в ньому починаючи з 2003 року. Позивач враховуючи, що він фактично відкрито та безперервно володіє цим нерухомим майном, не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за ним право власності на цей житловий будинок з господарськими будівлями, в порядку набувальної давності. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити (а.с. 15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про місце та час судового розгляду повідомлялася своєчасно та належним чином, що підтверджується повідомленнями про направлення поштових відправлень (а.с. 18, 21, 26), заяв про відкладення розгляду справи, або розгляд справи без її участі не подавала. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно листа КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентарізації» №973 від 06.08.2013 року (а.с. 7) житловий будинок №32, який розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Новопокровка, вул. Ворошилова, належить [PERSON]: - ? частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Чугуївською держнотконторою від 16.07.1958 року р.№2-1846; - ? частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Чугуївською держнотконторою від 04.12.1976 року р. №6389; - ? частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Чугуївською держнотконторою від 10.12.1977 року р.№5069. Відповідно до положень\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Відповідно до ч. 4\~ст. 344 ЦК України\~право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Враховуючи положення статей\~335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Як було встановлено судом в ході судового розгляду справи у будинку №32 по вул. Ворошилова в смт. Новопокровка, Чугуївського району, Харківської області його власник [PERSON] не мешкає з 2003 року, натомість, позивач [PERSON] зі своєю сімєю, з дозволу Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області з 2003 року добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується домоволодінням, розташованим за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Новопокровка, вул. Ворошилова, 32. Отже, враховуючи те, що Позивач, [PERSON], добросовісно, відкрито, безперервно володіє будинком №32 по вул. Ворошилова в смт. Новопокровка, Чугуївського району, Харківської області, оскільки доглядав за будинком аби запобігти його псуванню чи руйнуванню, відкрито володіє даним будинком більше десяти років не приховуючи цей факт ні від територіальної громади, ні від мешканців селища, інші особи не заявляють вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, і визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе, визнати за Позивачем право власності на вищевказаний житловий будинок, який належить [PERSON] в порядку набувальної давності. На підставі викладеного,

Outcome: approved