Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до законного представника неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] та законного представника неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку по [ADDRESS] . 23.08.2018 року група неповнолітніх осіб здійснила хуліганські дії, внаслідок яких будинку завдані пошкодження, сума яких складає 54 600 грн. По факту заподіяння матеріальної шкоди повивач звернувся з письмовою заявою до органів внутрішніх справ із повідомленням про кримінальне правопорушення. 30.10.2018р. ним отримано відповідь з Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції, в якій повідомлено, що з неповнолітніми було проведено профілактичну бесіду, а їх батьків попереджено про адміністративну відповідальність. Так, з метою з`ясування осіб, які здійснили пошкодження, та їх батьків, які несуть цивільно-правову відповідальність за дії неповнолітніх для підготовки позову до суду було направлено 01.11.2018р. адвокатській запит щодо надання матеріалів перевірки. У відповіді на адвокатській запит від 05.11.2018р. було надано копії матеріалів перевірки Д-6561 від 24.10.2018р., однак, персональні дані, рік народження та місце проживання були заретушовані внаслідок чого неможливо встановити місце проживання відповідачів та їх законних представників, крім того як вважав позивач були надані неповні матеріали, оскільки у вказаних матеріалах відсутні пояснення батьків неповнолітніх. При цьому позивач зазначає, що обставини завдання шкоди саме відповідачами можуть бути підтверджені свідком [PERSON] , який проживає поруч і бачив осіб, які завдавали шкоду. Внаслідок пошкодження майна позивач зазнав матеріальної шкоди. За наведеного просив стягнути з відповідачів завдану матеріальну шкоду. Оскільки на момент завдання шкоди 23.08.2018р. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були неповнолітніми, то обов`язок з відшкодування шкоди несуть вони або у разі відсутності у них майна їх батьки. Надалі позивач з урахуванням висновку будівельно-технічної експертизи збільшив позовні вимоги в частині майнової шкоди та просив стягнути з відповідачів 67 932,26 грн. у її відшкодування в рівних частках. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі. Законний представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову з огляду на його необґрунтованість. Суду пояснила, що її син [PERSON] , якому тоді в 2018 р. було 14 років, та його товариші [PERSON] та [PERSON] , 23.08.2018 р. йшли через ліс на озеро «Тропіканка». Будинок позивача знаходиться біля цього озера. Скло у вікнах будинку було побите до цього, як 23.08.2018 р. хлопці йшли гуляти на озеро. [PERSON] зазначила про те, що один з хлопців, якого звати [PERSON] взяв кусок бруківки і кинув у вікно, поціливши у вже розбите раніше скло. Під час надання пояснення в поліції син відповідача - [PERSON] не розповів про [PERSON] . Їй, матері, він згадував про цього хлопця. Але відповідач стверджує про те, що вікна будинку були побиті до події, що відбулась 23.08.2018 р. Законний представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнала. Згідно з її поясненнями будинок був занедбаний, без паркану, скло було побите раніше, ніж її син [PERSON] разом з іншими хлопцями проходили повз будинок 23.08.2018 р. Про те,що скло вікон у будинку було побите раніше, [PERSON] повідомили в поліції, тому що і до серпня 2018 р. [PERSON] звертався до поліції щодо побиття вікон будинку. [PERSON] не заперечує той факт, що її син [PERSON] забіг у будинок, на балкон другого поверху, ховаючись від наздоганяючої його вівчарки. В цьому ж будинку її син був затриманий свідком [PERSON] до приїзду поліції. Серед хлопців був і [PERSON] , прізвище якого [PERSON] та її син [PERSON] не знають. Вівчарка наздогнала його на вулиці. При відібранні пояснень в поліції баба [PERSON] повідомила, що він в цей час знаходився вдома, хоча це було не так. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання про те, що [PERSON] - це його товариш. Хлопці, серед яких був і [PERSON] ходили гуляти біля озера і хтось з них кидав каміння у вікна будинку. Скло у вікнах будинку було розбите давно з початку серпня 2018 р., приблизно з 6 чи 7 серпня 2018 р. На початок серпня 2018 р. будинок був покинутий, без огорожі, земельна ділянка заросла травою. Один-два рази на тиждень свідок проходив повз цей будинок. Про подію, яка відбулась 23.08.2018 р., свідок [PERSON] знає зі слів [PERSON] . Того дня він не був присутній біля будинку разом з іншими хлопцями. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дав суду показання про те, що він є сусідом позивача [PERSON] через одну земельну ділянку. Свідок зазначив, що не пам`ятає коли, це було, влітку два чи три роки тому, він вигулював на вулиці свою вівчарку, почув звук битого скла, і бачив групу підлітків, частина яких знаходилась в будинку, а решта розбіглись. Всередині будинку було двоє хлопців, один з них втік. Свідок бачив, що нижнє вікно у будинку повністю розбите. Свідок викликав поліцію. В 2018 р. свідок практично кожен день був біля будинку [PERSON] . Будинок був постійно закритий, майже не пошкоджений. [PERSON] не пам`ятає, чи були до 23.08.2018 р. пошкоджені вікна в будинку позивача. Один із затриманих у будинку підлітків був [PERSON] , якого свідок впізнав у судовому засіданні. Він залишався із свідком до приїзду поліції. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої неповнолітніми особами. Відповідачами позивач зазначив [PERSON] , [INFO] , його законного представника [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , та його законного представника [PERSON] . Як на підставу позову про відшкодування майнової шкоди позивач посилається на ст.ст. 1166, 1179 ЦК України. Так, статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Згідно з ч.2 вказаної статті у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина у заподіянні шкоди. Диспозиція наведених норм покладає на позивача обов`язок довести факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-183цс14 від 03.12.2014 року. На підтвердження позовних вимог позивачем надано копії матеріалів перевірки Д-6561, які були проведені працівниками Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області. Відповідно до довідки старшого інспектора з ЮП СП Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУ НП майора поліції Михайловської І.В. за результатами попереднього розгляду було встановлено, що в діях неповнолітніх формально вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 194 КК України, однак враховуючи те, що через малозначність дана ситуація не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди, тому беручи до уваги вище викладене можна зробити висновок, що дана подія не містить ознак кримінального правопорушення та не може бути внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тому подальший розгляд звернення здійснено у порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян». Відповідно до листа заступника начальника Лівобережного ВП Вінницького ВП - начальника СВ Кронівця Є.В. зазначена подія не містить відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, підлягає розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення. З вказаних матеріалів вбачається, що під час перевірки було встановлено, що вікна у вищезазначеному будинку були розбиті ще до 23.08.2018 року, а неповнолітні особи кидали каміння у вікна, які були вже розбиті. Згідно з листом від 30.10.2018 за №П-1625/201 за підписом заступника начальника Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУ НП Калачика Т.О. за результатами проведеної перевірки за зверненням [PERSON] від 28.09.2018р. було складено довідку, зі змісту якої слідує про відсутність підстав для внесення даних до ЄРДР. З неповнолітніми особами, які причетні до пошкодження будинку було проведено профілактичну бесіду, а їх батьків попереджено про адміністративну відповідальність за ст.184 КУпАП. В ході перевірки було встановлено, що 23.08.2018 року близько 18.00 год перебуваючи біля бази відпочинку «Тропіканка» неповнолітні [PERSON] , [INFO] , проживаючий : [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , проживаючий : [ADDRESS] , побачивши нежилий будинок, вирішили покидати каміння у будинок. Але, як пояснили неповнолітні, стіни будинку уже були поколоті та вікна були розбиті. Каміння, яке кидали вказані неповнолітні потрапляло лише на другий поверх будинку, по вікнах, які також уже були розбиті. При опитуванні гр. [PERSON] , проживаючого по [ADDRESS] , поряд із будинком, в якому пошкодили вікна, повідомив, що неповнолітніх було троє. Встановити та опитати третього неповнолітнього не представилось за можливе, так як встановлені неповнолітні особи відмовлялись повідомляти хто з ними був. З огляду на викладене подія 23.08.2018 р. не містить ознак кримінального правопорушення, а до адміністративної відповідальності за ст. 184 «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей» [PERSON] та [PERSON] не притягувались. Свідок [PERSON] у своїх поясненнях від 26.10.2018 р., які він надавав у Лівобережному відділенні поліції ГУ НП у Вінницькій області, зазначив про те, що його сусід [PERSON] придбав недобудований будинок близько дев`яти років тому, весь час вище вказаний будинок знаходився в продажу. Протягом трьох-чотирьох років будинок вже був пошкоджений, так як навколо будинку немає паркану. На думку [PERSON] , дані пошкодження відбуваються у зв`язку з тим, що власник відноситься халатно до будинку, а саме не дивиться за ним. В судовому засіданні в червні 2021 р. допитаний як свідок [PERSON] дав показання про те, що не пам`ятає, чи були до 23.08.2018 р. пошкоджені вікна в будинку позивача. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №73 від 11.08.2020р. визначено розмір майнової шкоди, яка виникла внаслідок механічного впливу, що мало місце 23.08.2018, завданої житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] та станом на момент проведення експертизи становить 67 932, 26 грн. У висновку експертизи зазначено про те, що при проведенні натурного обстеження об`єкту дослідження - житлового двоповерхового будинку, розташованого за адресою : [ADDRESS] були виявлені наступні пошкодження конструктивних елементів та опорядження поверхні фасаду : - склопакети віконних металопластикових блоків, які установлені на другому поверсі головного фасаду будинку, пошкоджені внаслідок дії механічного впливу (побиття) та підлягають заміни; - дверний балконний блок (залишилась дверна коробка з металопластикового профілю), який був установлений на другому поверсі головного фасаду будинку, пошкоджений внаслідок дії механічного впливу (розбиття) та підлягає повному відновленню; - заповнення віконного прорізу з металопластикового профілю, який був установлений на першому поверсі головного фасаду будинку, пошкоджений внаслідок дії механічного впливу (розбиття) та підлягає повному відновленню; - декоративна штукатурка та захисний шар утеплення головного фасаду будинку, частково пошкоджене внаслідок дії механічного впливу (кидання каміння), але шар з мінеральної вати своїх властивостей не втратив, а тому відновленню підлягають захисний шар з армуванням склосіткою та декоративна штукатурка « [INFO] » без фарбування. Тобто у висновку експертизи зазначені всі пошкодження будинку, які на переконання суду, не були заподіяні неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] 23.08.2018 р., тому що матеріалами перевірки Д-6561 доведено, що металопластикові блоки пошкоджені внаслідок дії механічного впливу (побиття) та стіни будинку були поколоті до 23.08.2018 року, а неповнолітні особи кидали каміння у вікна на другому поверсі, які також були розбиті до 23.08.2021 р. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, доводи, на які посилається позивач щодо стягнення з відповідачів майнової шкоди, не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки кримінальне провадження за зазначеним позивачем фактом не відкрите, в зв`язку з тим, що не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяно і не могло заподіяти істотної шкоди, відповідачі до адміністративної відповідальності за цим фактом не притягувались. Оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст.76- 81 ЦПК України, обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed