Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області про визначення додаткового тримісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви посилався на те, що 22 серпня 2016 року в місті Бендери Придністровської Молдовської Республіки померла [PERSON], [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 8,0258 га розташовану на території [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 111938. [PERSON] за життя, 29 квітня 2009 року, склала заповіт на імя позивача [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку. Позивач звернувшись з заявою до Миргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, позивач отримав письмову відмову у реєстрації смерті, посилаючись на те, що первинне лікарське свідоцтво про смерть №287, яке видане Державною установою «Бендерський центр амбулаторно - поліклінічної допомоги» м. Бендери, Придністровської Молдовської Республіки свідчить про те, що смерть настала на території державного утворення, яке не визнане Україною. Для встановлення факту смерті [PERSON], [PERSON] звернувся із заявою до суду. Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 28 лютого 2017 року встановлено факт смерті [PERSON] і на підставі судового рішення, 16 березня 2017 року Миргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було видане свідоцтво про смерть [PERSON], про що 16 березня 2017 року складено відповідний актовий запис №03. В звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON], тому він змушений звернутися до суду з позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити (а.с.21). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 19). В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного . Судом встановлено, що 22 серпня 2016 року в місті Бендери Придністровської Молдовської Республіки померла [PERSON], в звязку з чим відкрилась спадщина на її майно (а.с. 5). Спадкоємцем за заповітом після її смерті на земельну ділянку площею 8,0258 га у межах згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 111938, виданого на підставі розпорядження Миргородської райдержадміністрації №207 від 14.09.2004 року, розташовану на території [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області являється [PERSON], позивач по справі, що підтверджується копією заповіту, копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.4,7). Свідоцтво про смерть [PERSON] №287, видане Державною установою «Бендерський центр амбулаторно - поліклінічної допомоги» м. Бендери, Придністровської Молдовської Республіки свідчить про те, що смерть настала на території державного утворення, яке не визнане Україною (а.с.6). Згідно довідки Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Миргородського району від 10.03.2017 року №02-25/81 на момент смерті 22 серпня 2016 року, [PERSON] була зареєстрована за адресою [INFO] (а.с.9). Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 28 лютого 2017 року встановлено факт смерті [PERSON] (а.с.8). 16 березня 2017 року Миргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було видане свідоцтво про смерть [PERSON], про що 16 березня 2017 року складено відповідний актовий запис №03 (а.с.5). 22.03.2017 року звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] (а.с. 10). Проаналізувавши всі докази в сукупності, суд вважає причини пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини поважними. Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавцем), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають до задоволення шляхом визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], терміном три місяці, з часу набрання рішенням законної сили. В звязку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з розяснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved