Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП«Макіїввугілля» ВП «Шахта імені [PERSON]» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно заяви позивач [PERSON] просив суд розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, заяв чи відзиву не надав. На підставі ст.ст.280-281 ЦПК України судом постановлена ухвала від 28.03.2018 року про заочний розгляд справи. В своєму позові [PERSON] зазначив, що на підставі наказу №1400 від 19.08.2013 року був прийнятий на роботу гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті до державного підприємства «Макіїввугілля» відокремленого підрозділу «Шахта імені [PERSON]». Згідно наказу №371 від 22.05.2015 року його було звільнено з роботи за ст.38 КЗпП України за власним бажанням. В порушення ст.116 КЗпП України при звільненні відповідач не провів з ним повного розрахунку. На підставі копії довідки №107/02/14-95 від 19.02.2016 року заборгованість по зарплаті станом на 12.02.2016 року становить 15162,39 грн. Рішенням Краматорського міського суду від 01.08.2016 року у справі №234/5732/16-ц з відповідача на користь [PERSON] була стягнута заборгованість по зарплаті в сумі 15162,39 грн. та моральна шкода в сумі 5000 грн. Враховуючи те, що заборгованість по зарплаті до цього часу не виплачена, позивач [PERSON] на підставі ст.117 КЗпП України просить суд стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні, яка станом на 18.10.2017 року становить за 607 днів, виході із середньоденного заробітку в розмірі 345,09 грн., суму в розмірі 209\~469,63 грн. Дослідивши доводи позову, надані докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Згідно із ч.1 ст.116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, за положеннями ст.117 КЗпП України\~обов'язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства. Як вбачається з ксерокопії трудової книжки [PERSON] (а.с.13), останній з 19.08.2013 року був прийнятий на роботу гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті саме до відокремленого підрозділу «Шахтоуправління імені [PERSON]» державного підприємства «Макіїввугілля», звідки був звільнений 20.05.2015 року. Згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державне підприємства «Макіїввугілля» (ЄДРПОУ 32442295), розташоване за адресою: 02088, м.Київ, вул.Промислова, 10, має саме відокремлений підрозділ «Шахтоуправління імені [PERSON]» державного підприємства «Макіїввугілля» (ЄДРПОУ ВП: 38519860, 86193, Донецька обл, м.Макіївка, смт.Свердлове, вул.Свободи,9). В переліку відокремлених підрозділів державного підприємства «Макіїввугілля» відсутній такий, про якого зазначає позивач, як про місце свого працевлаштування, відокремлений підрозділ «Шахта імені [PERSON]». Таким чином твердження позивача про те, що він працював та був звільнений з відокремленого підрозділу «Шахта імені [PERSON]» державного підприємства «Макіїввугілля» не відповідає дійсності, у звязку з чим його позовні вимоги про стягнення середнього заробітку предявлені необґрунтовано, оскільки фактичне місце роботи позивача згідно його трудовій книжці є іншим. Не спростовує висновків суду й надана позивачем копія заочного рішення Краматорського міського суду від 01.08.2016 року у справі №234/5732/16-ц, яким на користь [PERSON] стягнута заборгованість по зарплаті з державного підприємства «Макіїввугілля» відокремленого підрозділу «Шахта імені [PERSON]», оскільки для ідентифікації цього відповідача судом зазначено його код ЄДРПОУ 26497363 (а.с.5 на звороті). Разом з цим, як вбачається з інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказаний ідентифікаційний код юридичної особи належить державному підприємству «Шахта імені [PERSON]», що розташоване у Луганській області, а саме за адресою: 93800, Луганська обл., м.Голубівка, вул.Погуляєва, 2, тоді як вбачається з трудової книжки позивача він працював на іншому підприємстві в Донецькій області. Також слід зазначити, що згідно ст.51 ЦПК України заміна відповідача у справі може бути проведена судом лише за клопотанням позивача. Враховуючи те, що позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності та у судове засідання не зявився, суд позбавлений можливості вирішити питання про заміну відповідача за відсутністю такого клопотання від позивача. На підставі наведеного суд вважає, що позов [PERSON] про стягнення середнього заробітку, який предявлено до державного підприємства «Макіїввугілля» з огляду на факт його роботи на відокремленому підрозділі «Шахта імені [PERSON]» державного підприємства «Макіїввугілля», є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено факту його роботи у вказаному відокремленому підрозділі, а згідно його трудової книжки вбачається, що у той же час [PERSON] працював саме на іншому підприємстві відокремленому підрозділі «Шахтоуправління імені [PERSON]» державного підприємства «Макіїввугілля». Також недоведеним є факт стягнення з відповідача заборгованості по зарплаті, оскільки представленим позивачем судовим рішенням заборгованість стягнута з іншої юридичної особи, розташованої в Луганській області. Відповідно до ст.5 ч.1 п.1 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed