Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Державного агентства лісових ресурсів України 131 206 грн. 72 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі за час з 2 березня 2016 року по 8 листопада 2016 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що рішенням Сарненського районного суду його було поновлено на роботі. Вказане рішення суду містило посилання на негайне виконання в частині поновлення на роботі. Однак, вказане рішення відповідачем виконано не було. На думку позивача відповідач умисно не виконував рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі через надумані підстави, а тому має сплатити позивачу заробітну плату за час затримки виконання судового рішення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені [PERSON] вимоги не визнав повністю, пояснив, що дійсно рішення Сарненського районного суду Рівненської області, яким позивача було поновлено на роботі не виконувалось через припущену судом у виконавчому листі помилку. Крім цього, представник відповідача посилається на ті обставини, що Державне агентство лісових ресурсів України не має відповідати за вимогами [PERSON], так як останній є директором ДСЛП «Рівнелісозахист», де отримує заробітну плату, а тому саме вказане підприємство і має бути належним відповідачем у цій справі. Дослідивши докази, надані позивачем, суд дійшов до наступного. Із наданої позивачем копії рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 1 березня 2016 року, ухваленого за наслідками розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Державного агентства лісових ресурсів України, встановлено, що судом було визнано незаконним та скасовано наказ відповідача № 530-к від 28 жовтня 2015 року про припинення трудового договору та звільнення позивача з посади директора ДСЛП «Рівнелісозахист», поновлено [PERSON] на вказаній посаді. Рішення в частині поновлення на роботі, відповідно до вимог ч.7 ст.235 КЗпП України звернуто до негайного виконання. В подальшому рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 4 травня 2016 року рішення Сарненського районного суду від 1 березня 2016 року було скасовано, а у задоволенні вимог [PERSON] було відмовлено. Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року було відкрито касаційне провадження у справі за позовом [PERSON] та зупинено виконання рішення апеляційного суду Рівненської області від 4 травня 2016 року, про що письмово було повідомлено сторони у справі, в тому числі і Державне агентство лісових ресурсів України, що підтверджено копією листа за підписом начальника відділу виконання судових документів управління спеціалістів департаменту забезпечення діяльності судової палати у цивільних справах [PERSON] 1 березня 2016 року Сарненським районним судом видано виконавчий лист у вказаній вище справі в частині негайного виконання рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі на посаді директора ДСП «Рівнелісозахист». Боржником у виконавчому листі вказано Державне агентство Лісових ресурсів України і саме вказаній юридичній особі виконавчий лист було направлено для виконання. Однак, в добровільному порядку відповідачем, яким визначено саме Державне агентство Лісових ресурсів України, рішення Сарненського районного суду виконано не було, що доводиться наданими позивачем копіями скарги на постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, яку було подано позивачем до Сарненського районного суду та ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 17 серпня 2016 року, прийнятою за наслідками розгляду судом даної скарги. Із копії наказу № 499-к від 8 листопада 2016 року встановлено, що Державним агентством лісових ресурсів України рішення суду про поновлення [PERSON] на посаді директора ДСЛП «Рівнелісозахист» було виконано лише вказаного числа, тобто, після ухвалення рішення на користь [PERSON] Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем надано докази невиконання Державним агентством лісових ресурсів України рішення суду про поновлення [PERSON] на посаді директора протягом часу з 2 березня 2016 року по 8 листопада 2016 року. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача стосовно того, що позивач не був поновлений на роботі в звязку із помилкою, наявною у виконавчому листі, виданому Сарненським районним судом 1 березня 2016 року, так як доказів того, що відповідач після отримання вказаного виконавчого листа звертався до суду за розясненнями з цього приводу відповідачем надано не було. Крім цього, суд вважає що за вимогами [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі має відповідати саме Державне агентство лісових ресурсів України, так як саме агентство було зазначено як боржник у виконавчому листі, а тому мало виконувати рішення суду. Відповідно до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Таким чином, вказаною нормою встановлено відповідальність власника за невиконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі (в даному випадку рішення суду). Судом встановлено, що позивач не був поновлений на роботі протягом періоду з 2 березня 2016 року по 8 листопада 2016 року. Відповідно до наданої [PERSON] довідки про нараховану йому заробітну плату за січень-жовтень 2015 року, встановлено, що одноденний заробіток позивача становить 751 грн. 36 коп., а тому виходячи із строку вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення позивача на роботі - 174 дні, середній заробіток за вказаний час становить 131 206 грн. 72 коп. З огляду на наведене, позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст.5-1, 235, 236, КЗпП України,

Outcome: approved