Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 1990 року. Від шлюбу мають дітей, які на даний час є повнолітніми. Поряд з тим, зазначив, що відносини між ними спочатку були нормальними, однак з 1996 року він почав їздити на роботу в м.Київ на довгий час і на короткий термін повертався додому. Це привело до того, що вони почали відвикати один від одного, втратили інтерес один до одного і з червня 2018 року припинили подружні стосунки. На даний час він постійно проживає у м.Києві, де працює та знімає квартиру, а відповідач проживає у с.Пилипче. Спільного бюджету вони не мають та не ведуть спільного господарства. З метою розірвання шлюбу, він звертався до відповідача з проханням розірвати шлюб через орган реєстрації актів цивільного стану, на що отримав відмову. За таких обставин вважає, що сім`я розпалася, шлюб набрав формальних рис, і подальше його збереження є неможливим та суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач у позовній заяві просив справу слухати у його відсутності, зазначивши, що його інтереси представлятиме адвокат Когут О.В. Представник позивача адвокат Когут О.В. подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності. Позов підтримує, крім того зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такого у її відсутності до суду не подала, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди сторони позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим 09 лютого 1990 року Пилипченською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 09 лютого 1990 року у Пилипченській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 1. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу мають дітей, які на даний час є повнолітніми. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved