Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, посилаючись на те, що [PERSON] , є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі № 38753835, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2017. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Його квартиру неодноразово було затоплено із суміжної квартири відповідача. Відповідно до акту обстеження від 03.02.2021 року, складеного комісією в складі голови правління ОСББ «Будинок мрії 2/1» Бойко О.В., членів правління: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , комісія зафіксувала, що шпалери у квартирі [ADDRESS] , у місці, де власник квартири [PERSON] , вказав як епіцентр протікання води зі сторони квартири [ADDRESS] , змінили колір, мають плями темного кольору. Також на вказаній ділянці шпалер присутні плями світло коричневого кольору. Вказані плями не є елементами малюнка чи кольорового забарвлення шпалер та відсутні на інших елементах стіни з такими ж самими шпалерами. У додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього акту, схематично вказана ділянка з плямами. Відповідно до акту повторного обстеження від 30.03.2021 року, складеного комісією в складі голови правління ОСББ «Будинок мрії 2/1» Бойко О.В., членів правління: [PERSON] , [PERSON] , комісія зафіксувала, що шпалери у квартирі [ADDRESS] , у місці, де власник квартири [PERSON] , вказав як епіцентр протікання води зі сторони квартири [ADDRESS] , змінили колір, мають плями темного кольору. Також плями з`явились на сусідній стіні, знизу біля плінтусу. Вказані плями не є елементами малюнка чи кольорового забарвлення шпалер та відсутні на інших елементах стіни з такими ж самими шпалерами. У додатку до цього акту, зеленим кольором позначена суміжна стіна, яка має нехарактерне забарвлення. Для ремонту коридору в своїй квартирі після затоплення із суміжної квартири відповідача він уклав договір підряду від 01.06.2021 з приватним підприємством «Буд-Партнер». Згідно з п. 3.1 договору підряду від 01.06.2021 ціна договору становить 11760,00 гривень. Таким чином, розмір нанесеної йому майнової шкоди в цінах станом на 25 травня 2021 року (згідно договору) становить 11760,00 гривень. В результаті залиття його квартири з вини відповідача, він зазнав моральної шкоди, оскільки внаслідок залиття квартири було пошкоджено його майно, в зв`язку з чим був порушений його звичайний життєвий ритм, він вимушений усувати наслідки залиття. Крім того, відповідач у добровільному порядку не забажав відшкодувати завдані збитки, внаслідок чого він вимушений витрачати власний час на захист порушеного права. Всі ці обставини безумовно негативно вплинули на його психологічний стан та вимагають постійних додаткових зусиль для організації життя, що з урахуванням п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України свідчить про наявність моральної шкоди. Розмір спричиненої йому моральної шкоди він оцінює в суму 5000,00 гривень. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 11760,00 гривень, моральну шкоду в сумі 5000,00 гривень, всього стягнути 16760,00 гривень та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. На задоволенні позову наполягають, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В судовому засіданні установлено, що [PERSON] , є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі № 38753835, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2017. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Квартиру позивача неодноразово було затоплено із суміжної квартири відповідача. Відповідно до акту обстеження від 03.02.2021 року, складеного комісією в складі голови правління ОСББ «Будинок мрії 2/1» Бойко О.В., членів правління: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , комісія зафіксувала, що шпалери у квартирі [ADDRESS] , у місці, де власник квартири [PERSON] , вказав як епіцентр протікання води зі сторони квартири [ADDRESS] , змінили колір, мають плями темного кольору. Також на вказаній ділянці шпалер присутні плями світло коричневого кольору. Вказані плями не є елементами малюнка чи кольорового забарвлення шпалер та відсутні на інших елементах стіни з такими ж самими шпалерами. У додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього акту, схематично вказана ділянка з плямами. Відповідно до акту повторного обстеження від 30.03.2021 року, складеного комісією в складі голови правління ОСББ «Будинок мрії 2/1» Бойко О.В., членів правління: [PERSON] , [PERSON] , комісія зафіксувала, що шпалери у квартирі [ADDRESS] , у місці, де власник квартири [PERSON] , вказав як епіцентр протікання води зі сторони квартири [ADDRESS] , змінили колір, мають плями темного кольору. Також плями з`явились на сусідній стіні, знизу біля плінтусу. Вказані плями не є елементами малюнка чи кольорового забарвлення шпалер та відсутні на інших елементах стіни з такими ж самими шпалерами. У додатку до цього акту, зеленим кольором позначена суміжна стіна, яка має нехарактерне забарвлення. Відповідно до вимог ст. 151 Житлового кодексу РСР України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Згідно з статтею 177 вказаного Кодексу, громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і при домової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку у під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Для ремонту коридору в своїй квартирі після затоплення із суміжної квартири відповідача позивач уклав договір підряду від 01.06.2021 з приватним підприємством «Буд-Партнер». Згідно з п. 3.1 договору підряду від 01.06.2021 ціна договору становить 11760,00 гривень. Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З системного аналізу норм чинного цивільного законодавства України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу. Частиною 3 статті 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. З наведеного вбачається, що обов`язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач, у свою чергу, відсутність його вини в заподіянні шкоди. В судовому засіданні не спростовано факт залиття квартири [PERSON] саме з квартири [PERSON] , який встановлений актами від 03.02.2021 року та від 30.03.2021 року. Що узгоджується з висновками та мотивами наведеними в постанові Верховного суду України від 14.02.2018 року по справі № 686/10520/15-ц. Згідно із частиною четвертою статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч. 5 ст. 319 ЦК України). Статтею 322 ЦК України також передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з врахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином вартість збитків, нанесених в результаті залиття приміщень квартири [ADDRESS] становить 11760 грн., відповідно до договору підряду від 01.06.2021 року, укладеного між [PERSON] , та ПП «Буд-Партнер». За таких обставин, суд вважає що відповідач повинний відшкодувати позивачу збитки, нанесені в результаті залиття приміщень квартири у сумі 11760 грн. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до пункту 9 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі, - ЦК України), способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно із статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім`ї. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач в позовній заяві зазначає, що в результаті залиття його квартири з вини відповідача, він зазнав моральної шкоди, оскільки внаслідок залиття квартири було пошкоджено його майно, в зв`язку з чим був порушений його звичайний життєвий ритм, він вимушений усувати наслідки залиття. Крім того, відповідач у добровільному порядку не забажав відшкодувати завдані збитки, внаслідок чого він вимушений витрачати власний час на захист порушеного права. Всі ці обставини безумовно негативно вплинули на його психологічний стан та вимагають постійних додаткових зусиль для організації життя, що з урахуванням п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України свідчить про наявність моральної шкоди. Розмір спричиненої йому моральної шкоди позивач оцінює в суму 5000,00 гривень. Суд виходячи із засад розумності та справедливості, оцінюючи докази, надані позивачем в обґрунтування спричинення останньому моральних страждань, вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення моральної шкоди в повному обсязі у розмірі 5000 грн. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтями 15 та 20 ЦК України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч. 1 ст. 77, ст. 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи вищевикладене, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, беручи до уваги докази, що містяться в матеріалах справи, які протягом розгляду справи не були спростовані відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1816 грн. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст. 280-282 ЦПК України.

Outcome: approved