Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 28 вересня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за актовим записом № 596. На обґрунтування позову зазначив, що він та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2002 року та мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З 23 грудня 2019 року вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різні погляди на сімейне життя і на ведення домашнього господарства. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, її збереження є неможливим, надання строку для примирення є недоцільним, а тому шлюб необхідно розірвати. Спір щодо спільного майна, місця проживання та утримання дітей між ними відсутній, а у випадку його виникнення, буде вирішуватися ними окремо. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, але за участі його представника, якому надано повні права представництва, згідно договору про надання правової допомоги. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник позивача - адвокат Клочихін Євген Ігорович в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб між сторонами у справі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не буде подавати відзив на позовну заяву, просить розірвати шлюб між нею та позивачем. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності позивача, його представника, відповідачки та відповідно до ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення у справі. Дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин та перевіривши наявність для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за актовим записом № 596, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 14). Сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 15, 16). Як зазначено в позові, з грудня 2019 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства, і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч.2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду справи повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Частиною 1 статті 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Outcome: approved