Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позов мотивований тим, що [PERSON] перебував в шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований 12.01.1978 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2014 року шлюб між сторонами був розірваний. В судовому порядку встановлено, що шлюбні стосунки припинені в січні 2010 року, з того часу сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. За період шлюбу до фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства у січні 2010 року за спільні кошти позивачем та відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 1992 року набуто спірне майно - придбано квартиру [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності сторін по справі. За час шлюбу позивачем було заощаджено кошти на банківському рахунку в сумі 174 тис. гривень. Ці кошти відповідач зняла з рахунку без погодження з позивачем 03.03.2014 року в той час, коли він знаходився на стаціонарному лікуванні в госпіталі ветеранів. Згідно з ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'ктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] перебував в шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований 12.01.1978 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2014 року шлюб між сторонами розірваний. В судовому порядку встановлено, що шлюбні стосунки припинені в січні 2010 року, з того часу сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. За період шлюбу до фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства у січні 2010 року за спільні кошти позивачем та відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.1992 року набуто спірне майно - придбано квартиру [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За час шлюбу позивачем було заощаджено кошти на банківському рахунку в сумі 174 тис. грн. в ПАТ «Державний ощадний банк України». Ці кошти відповідач зняла без погодження з позивачем 03.03.2014 року, в той час коли він знаходився на стаціонарному лікуванні в госпіталі ветеранів війни. А довіреність на право розпорядження коштами на банківському рахунку [PERSON] видав на користь [PERSON] 19.03.2012 р. Джерелом заощаджених коштів на банківському рахунку була пенсія позивача, що доведено довідками Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Ці кошти є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved