Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Будинкоуправління № 1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання права користування жилим приміщенням. Зазначав, що він та його мати - [PERSON] , 19.12.1981 отримали в користування одну кімнату площею 18,2 кв.м. у квартирі [ADDRESS] . За домовленістю з [PERSON] він, його мати та його брат переселилися до квартири [ADDRESS] складається з однієї кімнати та перебуває на балансі Будинкоуправління № 1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України. У 2002 році померла його мати, він та його брат продовжують проживати у квартирі [ADDRESS] , вони фактично виконують обов`язки наймача вказаної квартири, сплачують комунальні послуги. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив визнати за ним право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 19.12.1981 [PERSON] було видано ордер № 6966 на квартиру [ADDRESS] на сім`ю з двох осіб: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки Будинкоуправління № 1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України від 08.02.1999 [PERSON] проживала у квартирі [ADDRESS] без реєстрації (а.с. 8). Згідно з актом № 4 від 10.04.2017, затвердженим начальником Будинкоуправління № 12 [PERSON] , [PERSON] проживають у квартирі [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2017 визнано [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирі [ADDRESS] (а.с. 16-19). Згідно з довідкою Будинкоуправління № 1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України від 28.04.21 жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , в тому числі і квартири з 1 по 8, з 12 по 23 перебувають на балансовому обліку Будинкоуправління № 1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (а.с. 87). Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Як установлено судом 19.12.1981 [PERSON] було видано ордер № 6966 на квартиру [ADDRESS] на сім`ю з двох осіб: [PERSON] , [PERSON] . Обґрунтовуючи позов про визнання права користування квартирою [ADDRESS] [PERSON] вказував на те, що за домовленістю з [PERSON] він, його мати та його брат переселилися до квартири [ADDRESS] у вказаному будинку, проживають у вказаній квартирі з 1990, фактично виконують обов`язки наймача зазначеної квартири та сплачують комунальні послуги за користування нею. Відповідно до ст. 82 ЖК України обмін жилих приміщень у будинках підприємств, установ, організацій допускається лише за їх згодою. Відмову у згоді на обмін може бути оскаржено в судовому порядку, крім випадків обміну жилих приміщень у будинках, що належать колгоспам. Статтею 83 ЖК України передбачено, що угода про обмін жилими приміщеннями набирає чинності з моменту одержання ордерів, що видаються виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів (частина перша статті 58). Відмову у видачі ордера може бути оскаржено в судовому порядку в шестимісячний строк. Частинами 1, 2 ст. 61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ч. 1 ст. 75 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Доказів того, що Будинкоуправлінням № 1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України було надано дозвіл позивачу та його матері на обмін жилих приміщень, на підставі якого позивач з його сім`єю переселився з квартири [ADDRESS] суду не надано, як не надано суду і доказів того, що позивачу або його матері відповідно до ст. 83 ЖК України було надано ордер на вселення у квартиру [ADDRESS] . Ураховуючи те, що позивач вселився у квартиру [ADDRESS] без законних підстав, правових підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed