Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]П.) про стягнення боргу в сумі еквівалентній 25000 доларам США. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, дали пояснення, що 30 серпня 2014 року позивач та відповідач [PERSON] уклали договір позики, засвідчений власноручною розпискою відповідача, за яким останній отримав в борг 25000 доларів США, та зобовязався повернути 5000 доларів США протягом двох тижнів, тобто до 14 вересня 2014 року, залишок боргу в сумі 20000 доларів США зобовязався повертати щотижнево по 500 доларів США починаючи з 19 вересня 2014 року, тобто до 19 червня 2015 року. Але умови договору відповідач не виконав, борг не сплатив ні у якій частині. Крім того, на час отримання грошей в борг відповідач [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], тому позивач просить стягнути суму боргу з обох відповідачів солідарно. Також просить стягнути судові витрати. Відповідачі у судове засідання викликалися належним чином, але не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що форма договору позики, передбачена ст.1047 ЦК України, сторонами дотримана. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому відповідно до ст.ст.541,543 ЦК України у такому випадку, у разі отримання кимось з подружжя грошей в борг у них виникає солідарний обовязок щодо його повернення. У судовому засіданні встановлено, що 30 серпня 2014 року позивач та відповідач [PERSON] уклали договір позики, засвідчений власноручною розпискою відповідача, за яким останній отримав в борг 25000 доларів США, та зобовязався повернути 5000 доларів США протягом двох тижнів, тобто до 14 вересня 2014 року, залишок боргу в сумі 20000 доларів США зобовязався повертати щотижнево по 500 доларів США починаючи з 19 вересня 2014 року, тобто до 19 червня 2015 року. Крім того, на час отримання грошей в борг відповідач [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] (а.с.62,63) Форма та зміст договорів між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Тому відповідачі відповідно до вимог ст.ст.543,1049 ЦК України та ст.61 СК України повинні солідарно повернути позивачу суму боргу 25000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України, встановленому на день прийняття рішення. Згідно довідки курс складає 2563грн. за 100 доларів США, тому сума боргу складає 640750грн. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у вказаному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України і відносить до них 3775грн. 80коп. судового збору, сплаченого позивачем. \~\~

Outcome: approved