Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], Управління комунальної власності Виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про виключення майна з акту опису та звільнення з-під арешту. В обгрунтування позовних вимог суду представник позивача - [PERSON] пояснив, що на початку листопада 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди відносно всіх істотних умов щодо відчуження транспортного засобу, що належить на праві приватної власності [PERSON], а саме автомобіля марки IVECO, модель 49.10, д.н.з. [NUMBER], 1991 року випуску, тип ТЗ вантажопасажирський, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип палива дизель. В зв»язку з цим, на початку листопада 2008 року, [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] зустрівся з [PERSON] з приводу домовленості щодо продажу транспортного засобу IVECO, обговорривши всі основні умови відчуження та передання автомобіля, його ціну, ними було прийнято рішення щодо відчуження транспортного засобу шляхом видачі [PERSON] довіреності на розпорядження, користування та продажу, страхування, зняття з обліку, обміну, передачі в заставу, в оренду або позичку транспортного засобу, так як [PERSON] терміново потрібні були кошти, а часу для зняття автомобіля з обліку в органах державної автомобільної інспекції в останнього не було, про те [PERSON] запевнив, що після видання відповідної довіреності на протязі 30 днів між ними буде укладено договір купівлі-продажу вищевказаного транспортного засобу, а сам транспортний засіб буде знятий ним з обліку в органах державної автомобільної інспекції. Зокрема, між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленості щодо ціни транспортного засобу, яка складає 8000 доларів США, а також порядок розрахунків за відчуження автомобіля та порядок передання автомобіля. В зв»язку з цим, 28 листопада 2008 року між ними була укладена довіреність щодо користування і розпорядження (з правом виїзду за кордон) транспортним засобом марки IVECO, модель 49.10, д.н.з. [NUMBER], 1991 року випуску, посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філік В.М. [PERSON] було передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 27.05.2008 року та ключі від вищевказаного автомобіля, а [PERSON] в свою чергу було передано грошові кошти в сумі 8000 доларів США [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] за транспортний засіб марки IVECO, модель 49.10, д.н.з. [NUMBER], 1991 року випуску. По спливу місяця з моменту видачі довіреності на розпорядження та користування транспортни засобом, [PERSON] вимагав від [PERSON] укладання договору купівлі-продажу, згідно попередньої домовленості, на що останній вказував про брак часу в зв»язку з його зайнятістю та відсутністю грошових коштів на укладання договору купівлі-продажу. Враховуючи, що згідно довіреності було надано [PERSON] право знімати транспортний засіб з обліку в органах Державтоінспекції, він не вбачав для себе наслідків щодо невчасного укладання Договору купівлі-продажу. В подальшому, [PERSON] вільно та безперешкодно володів транспортним засобом в своїх особистих потребах, поки 17.03.2015 року його автомобіль було зупинено в місті Сарни Рівненської області працівниками ДАІ та надано інформацію, що вищевказаний транспортний засіб знаходиться в розшуку згідно подання ВДВС РМУЮ. 17.03.2015 року державним виконавцем ВДВС Сарненського РУЮ Тимощук К.С. було складено акт опису та арешту транспортного засобу на виконання доручення державного виконавця ВДВС РМУЮ. Як стало пізніше відомо [PERSON], що [PERSON] має невиконані грошові зобов»язання перед Управлінням комунальної власності ВК Рівненської міської ради, відносно чого відкрите виконаче провадження про примусове виконання рішення суду щодо стягнення з [PERSON] суми заборгованості за виконавчими листами. [PERSON] звертався до [PERSON] з вимогою надати роз»яснення та здійснити погашення боргу, оскільки невиконані зобов»язання [PERSON] стали наслідком арешту транспортного засобу, на що останній вказав, що не має на меті здійснювати погашення, оскільки не згоден із сумою зобов»язань. Жодних дій вчиняти для вирішення існуюючої ситуації не має ні часу, ні бажання. Таким чином, [PERSON] опинився в скрутній ситуації за якої, він в повному обсязі оплатив вартість транспортного засобу, отримав автомобіль у розпорядження та користування зі всіма документами на даний транспортний засіб, однак з вини [PERSON] позбавлений права ним вільно володіти. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Просить суд виключити транспортний засіб марки IVECO, модель 49.10, д.н.з. [NUMBER], 1991 року випуску з акту опису та арешту майна, шляхом зняття арештів з транспортного засобу марки IVECO, модель 49.10, д.н.з. [NUMBER], 1991 року випуску та припинити заборону на його відчуження, накладені Постановою державного виконавця ВДВС Рівненського міського управління юстиції серії ВП № 45354272 від 10.12.2014 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, крім того шляхом розміщення оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» № 23 від 12 червня 2015 року, заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Заслухавши думку учасників процесу, суд рахує за можливе проведення розгляду справи у відсутності відповідача, який двічі не з»явився в судові засідання і не повідомив про причини неявки. Представник Управління комунальної власності Виконавчого комітету Рівненської міської ради не заперечує щодо задоволення позовних вимог, враховуючи додані до позовної заяви документи. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 листопада 2008 року між [PERSON] та [PERSON] була укладена довіреність щодо користування і розпорядження (з правом виїзду за кордон) транспортним засобом марки IVECO, модель 49.10, д.н.з. [NUMBER], 1991 року випуску, посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філік В.М. [PERSON] було передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 27.05.2008 року та ключі від вищевказаного автомобіля, а [PERSON] в свою чергу було передано грошові кошти в сумі 8000 доларів США [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] за транспортний засіб марки IVECO, модель 49.10, д.н.з. [NUMBER], 1991 року випуску. Згідно вищевказаної довіреності [PERSON] було надано право знімати транспортний засіб з обліку в органах Державтоінспекції, і в зв»язку з цим він не вбачав для себе наслідків щодо невчасного укладання Договору купівлі-продажу вказаного автомобіля. В подальшому [PERSON] вільно та безперешкодно володів транспортним засобом в своїх особистих потребах, укладав поліси обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на вказаний автомобіль, що знаходяться в матеріалах справи. 17.03.2015 року вказаний автомобіль було зупинено в місті Сарни Рівненської області працівниками ДАІ та надано інформацію, що вищевказаний транспортний засіб знаходиться в розшуку згідно подання державного виконавця ВДВС РМУЮ. 17.03.2015 року державним виконавцем ВДВС Сарненського РУЮ Тимощук К.С. було складено акт опису та арешту вищевказаного транспортного засобу. Як стало пізніше відомо [PERSON], що [PERSON] має невиконані грошові зобов»язання перед Управлінням комунальної власності ВК Рівненської міської ради, відносно чого відкрите виконаче провадження про примусове виконання рішення суду щодо стягнення з [PERSON] суми заборгованості за виконавчими листами. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1 ст. 656 ЦК України, предметом догвору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Як видно з позовної заяви та зі змісту самої довіреності від 28.11.2008 року, [PERSON] були передані [PERSON] всі повноваження власника, в тому числі ті, що пов»язані з розпорядженням автомобілем, виїздом за кордон, зняття його з обліку в органах державної автомобільної інспекції, що свідчить не про передання права користування чи керування автомобілем, а його реальне відчуження шляхом видання відповідної довіреності з метою приховування іншого правочину купівлі-продажу автомобіля. Таким чином, на підставі вищевказаного правочину до [PERSON] перейшло право власності на транспортний засіб марки IVECO, модель 49.10, д.н.з. [NUMBER], 1991 року випуску, зокрема право володіння, користування та розпорядження цим майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 11\~\~ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог\~\~і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» встановлено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян й організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що позивач на відповідній правовій підставі володів вищевказаним транспортним засобом, який був описаний органами ДВС і на який було накладено арешт, чим було порушено право позивача на володіння та користування даним транспортним засобом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та наявні всі підстави для виключення даного автомобілю з акту опису та звільнення його з-під арешту, а саме: транспортний засіб марки IVECO, модель 49.10, д.н.з. [NUMBER], 1991 року випуску, що належить [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved