Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Зелена, 4, в с.Шкроби Старовижівського району Волинської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] проживали у житловому будинку по вул. Зелена, 4, в с.Шкроби Старовижівського району Волинської області. За життя батьки не виготовляли правовстановлюючі документи на житловий будинок і господарські споруди та не оформляли право власності на вказане нерухоме майно. 28 жовтня 2011 року померла мати позивача [PERSON] Після смерті матері [PERSON], батько позивача [PERSON] прийняв спадщину за законом, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформив спадкових прав, помер 10 січня 2018 року. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповів позивачу. Вказуючи, що судовим рішенням від 04 січня 2019 року йому було визначено додатковий строк для прийняття спадщини, протягом якого він звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька за заповітом, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Вважає, що за таких підстав має право на дане спадкове майно. У підготовче засідання позивач не зявився, однак його представник [PERSON] подав до\~суду письмову\~заяву,\~в якій\~вказав, що позов підтримує, просить розглядати справу без його участі. Представник Соколищенської сільської ради Старовижівського району Волинської області у підготовче засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 9/2019, заведеної після смерті [PERSON], встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON], помер 10 січня 2018 року (аркуш справи 14). На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт від 18 вересня 1998 року, посвідчений державним нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори [PERSON], яким належне йому майно, в тому числі жилий будинок з господарським та побутовими будівлями і спорудами заповів сину [PERSON] (аркуш справи 11-12). Відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса у визначений судом додатковий строк, позивач прийняв спадщину (аркуш справи 40). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині та які прийняли спадщину після смерті [PERSON], немає. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Зелена, 4, в с.Шкроби Старовижівського району Волинської області, через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що державним нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 20). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Соколищенської сільської ради Старовижівського району від 18 жовтня 2018 року № 467, випискою з погосподарської книги №5 за 2011-2015 р.р. Соколищенської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 09 січня 2019 №4 (аркуш справи 15-16), підтверджується право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Зелена, 4, в с.Шкроби Старовижівського району Волинської області. Позивач виготовив Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 4, що по вул. Зелена, в с.Шкроби Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 2125). Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] Із заяви, поданої до суду убачається, що відповідачу було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються в повному обсязі (аркуш справи 56). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Зелена, 4, в с.Шкроби Старовижівського району Волинської області, що залишилося після смерті батька [PERSON], який помер 10 січня 2018 року. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за ним у звязку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved