Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить виключити відомості про нього як батька дитини - [PERSON], [INFO], з актового запису №2947 від 09 квітня 2012 року про народження. Позивач обґрунтовує вимоги тим, що 14 червня 2008 року між ним та [PERSON] Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі був зареєстрований шлюб, актовий запис №162. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2011 року шлюб між сторонами був розірваний. [INFO] року народився [PERSON], у свідоцтві про народження якого батьком дитини був записаний позивач. [PERSON] не визнає себе батьком дитини, зазначаючи, що під час шлюбу з відповідачкою в них не було дітей, що стало приводом для звернення до відповідних фахівців з приводу стану його здоров'я. Висновком клініки «Інто-Сана» від 06 листопада 2008 року було встановлено безпліддя позивача. Згодом позивач звернувся до іншої медичної установи - КУ «Міська поліклініка №1», довідкою від 14 листопада 2012 року якої був підтверджений діагноз чоловічого безпліддя [PERSON] Тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом про виключення з актового запису про народження відомостей про нього, як про батька дитини [PERSON]. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] Дослідивши матеріали справи, вислухавши думки сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 14 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі був зареєстрований шлюб, актовий запис №162. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2011 року шлюб між сторонами був розірваний. [INFO] року народився [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER]. У вказаному у свідоцтві про народження у актовому записі № 2947 батьком дитини був записаний [PERSON] Судом також встановлено, що під час шлюбу в сторін не було дітей, що стало приводом для звернення позивача до відповідних фахівців з приводу стану його здоров'я. Висновком аналізу проведеного клінікою «Інто-Сана» від 06 листопада 2008 року було встановлено безпліддя позивача. Крім того, у судовому засіданні доведено, що позивач перебуває в цивільному шлюбі з [PERSON], однак спільних дітей в них також немає. У зв'язку з цим, позивач звернувся до іншої медичної установи - КУ «Міська поліклініка №1», довідкою від 14 листопада 2012 року якої був підтверджений діагноз чоловічого безпліддя [PERSON] Стаття 122 СК України передбачає, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно ч. 1, 2 та 3 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 60 ЦПК України суд вважає належним доказом вищевказані медичні довідки. Правдивість лікарських висновків сумнівів у суду не викликає, тому бере їх за основу при вирішенні спору. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. № 2398-VI органами державної реєстрації актів цивільного стану є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції. Згідно ч. 1 ст. 22 вищезазначеного Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved