Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,9983 га, яка знаходиться на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області і належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 26.12.2002 р. на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 721 від 02.12.2002 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 287 в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], що померла [INFO], мотивуючи тим, що нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що правовстановлюючий документ на вказане майно виданий після смерті спадкодавця. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні 25.10.2018 р. позов підтримав з мотивів, наведених у ньому. Вказав, що його мати [PERSON] за життя вчинила увесь обсяг дій та волевиявлень для набуття у передбаченому законом порядку у власність вищевказаної земельної ділянки. В судове засідання 03.12.2018 р. позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належно (а.с. 29). Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що на спадкове майно не претендують, проти задоволення позову в користь [PERSON] не заперечують, просять про розгляд справи без їхньої участі (а.с. 50-58). Представник Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з'явився, сільський голова подав до суду лист, в якому позов визнав та просив справу розглядати без участі представника сільської ради (а.с. 59). Вивчивши матеріали справи, заяву позивача, відповідача, третіх осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За положеннями ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Підставою виникнення права власності на землю є юридичний факт, з яким закон пов'язує виникнення такого права. Згідно з Земельним кодексом Українидо юридичних фактів, на підставі яких виникає право приватної власності на землю, належать: 1) рішення органу влади про передачу земельної ділянки громадянинові у приватну власність; 2) цивільно-правова угода; 3) успадкування земельної ділянки. Особливістю зазначених юридичних фактів є те, що за змістом вони являють собою активні дії органів влади та осіб, які набувають право власності на землю. Ці дії є складними за змістом, їх вчинення регулюється правовими нормами, які в сукупності становлять порядок набуття права приватної власності на землю. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8). На випадок своєї смерті остання спадковим майном не розпорядилась. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,9983 га, яка знаходиться на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області. Із листа державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Львівській області Шаравари В.В. № 186/02-14 від 02.02.2018 р., оглянутої в судовому засіданні Спадкової справи № 02/2018 видно, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв'язку із тим, що правовстановлюючий документ на вказане майно виданий після смерті спадкодавця (а.с. 7). Те, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Із позовної заяви, пояснень [PERSON] в суді, копії розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації № 721 від 02.12.2002 р. «Про затвердження проекту передачі земельних часток (паїв) в натурі та видачу державних актів на право приватної власності на землю жителям сіл Керниця, Мавковичі, Артищів та Калинка» вбачається, що [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 26.12.2002 р., на земельну для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,9983 га, яка знаходиться на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 5, 45-49). Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набула, або володіла вищевказаною земельною ділянкою неправомірно, в суді не встановлено. Той факт, що бланк Державного акта на право приватної власності на землю був заповнений та виданий після смерті [PERSON] не може вважатись недобросовісними діями посадових осіб Городоцької РДА, а смерть особи у цьому разі до складання Державного акта не може слугувати підставою для звуження та обмеження прав позивача на приватизацію землі, на яку він має право. За наведеного, суд приходить переконання, що [PERSON] мала на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,9983 га, яка знаходиться на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно немає, тому є підстави до визнання за [PERSON] право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved