Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

[PERSON] ,\~звернувся до\~суду з\~позовними вимогами,\~які збільшив\~до початку\~першого судового\~засідання,\~та просить визнати\~незаконним та\~скасувати наказ\~(розпорядження)\~виробничого підрозділу\~«Пасажирське вагонне\~депо станції\~Одеса -\~Головна філії\~«Пасажирська компанія»\~публічного акціонерного\~товариства «Українська\~залізниця» №186/ОС\~від 15.02.2019\~року «Про\~припинення трудового\~договору із\~начальником поїзда\~(пасажирського)\~ [PERSON] за\~п.\~2\~ст.\~36\~КЗпП України»,\~поновити [PERSON] \~на посаді\~начальника поїзда\~(пасажирського)\~з 15.02.2019\~року,\~а також\~стягнути з\~Акціонерного товариства\~«Українська залізниця»\~на користь\~ [PERSON] середній\~заробіток за\~час вимушеного\~прогулуу розмірі 287612,60 гривень. При цьому позивач посилається на те, що контрактом №50 від 17.02.2017 року він був прийнятий на роботу в пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» за посадою начальника поїзда (пасажирського). Строк контракту з 17.02.2017 року по 16.02.2019 року. Однак, 15.02.2019 року позивач був звільнений за п.2 ст.36 КЗпП України, по закінченню строку трудового контракту. [PERSON] вважає, що наказ виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо станції Одеса - Головна про його звільнення є незаконним, так як виданий з порушенням норм законодавства про працю, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник Приватного акціонерного товариства «Українська залізниця» надав до суду відзив на позовну заяву, який підтримав у судовому засіданні та просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до контракту №50 від 17.02.2017 року [PERSON] був прийнятий на роботу в пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» за посадою начальника поїзда (пасажирського). Строк контракту з 17.02.2017 року по 16.02.2019 року включно. Відповідно до\~ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи чи організації або уповноважений ним орган, фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечити умови праці. Відповідно до\~ст.23 КЗпП України, трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Наказом (розпорядження) в.о.начальника виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо станції Одеса - Головна Єфименко Ю.О. №186/ОС від 15.02.2019 року «Про припинення трудового договору із начальником поїзда (пасажирського), [PERSON] звільнений за п. 2 ст. 36 КЗпП України, по закінченню строку трудового договору. Доводи відповідача про те, що 16.02.2019 року був вихідних день субота, а тому [PERSON] звільнили 15.02.2019 року, судом не приймаються до уваги, оскільки трудові права працівників, що уклали контракт (строкові трудові договори), переважно не відрізняються від трудових прав працівників, що уклали трудові договори на невизначений строк. [PERSON] , як такий працівник, що уклав строковий трудовий договір, підлягав звільненню після закінчення обумовленого договором строку. Звільнення працівника за п. 2\~ст. 36 КЗпП України\~не є звільненням за ініціативою власника або уповноваженого ним органу, звільнення здійснюється без заяви працівника за наказом власника та без попередження працівника за 2 місяці про наступне звільнення. Наказ про звільнення може бути виданий в останній день дії контракту (строкового трудового договору) або до цього із зазначенням дати звільнення, що обумовлена строком трудового договору (контракту). Окрім того, відповідно до контракту №50 від 17.02.2017 року [PERSON] було встановлено рятунок з норми часу для шестиденного робочого тижня і 16.02.2019 року у позивача був робочий день. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При таких обставинах та враховуючи, що звільнення позивача з роботи було здійснено з порушенням трудового законодавства, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про скасування наказу (розпорядження) виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо станції Одеса - Головна філії «Пасажирська компанія» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» №186/ОС від 15.02.2019 року, поновлення на роботі обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1\~ст. 235 КЗпП\~України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Тобто, скасування наказу про звільнення працівника автоматично тягне за собою поновлення його на роботі та вирішення питання щодо відшкодування останньому середнього заробітку. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 100 від 08.02.1995р., середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 вказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Застосування такого порядку розрахунків узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 21 січня 2015 року у справі №6-195цс14 та у справі №6-2807цс16. Зокрема у правовому висновку Верховного суду України у справі № 6- 2807цс16 зазначається, що механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. При обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку, якщо іншого непередбачено чинним законодавством. Судом при визначенні середнього заробітку за час вимушеного прогулу також враховується, що термін дії контракту №50 від 17 лютого 2017 року укладеного між сторонами закінчився 16.02.2019 року. Отже, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по виплаті середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу підлягають частковому задоволенню в сумі розмірі 701 гривні 27 коп. (за один день). Статтею 43 Конституції України\~гарантоване право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до\~ч. 1 ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ч. 1 ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] . Відповідно до ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Outcome: partial