Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позов мотивований тим, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі. Після народження позивача [PERSON] не бажав добровільно визнати своє батьківство, подавши заяву до РАГСу. Рішенням Замостянського районного суду м.Вінниці від 26.12.2001 року було встановлено батькіство [PERSON] відносно сина [PERSON] та стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 16.07.2001 року до повноліття дитини. В свідоцтві про народження серія І-АМ №165585 від 03.09.2002 року, що видане на виконання рішення суду від 26.12.2001 року в звязку з внесенням змін до актового запису про народження, батьком [PERSON] вказаний [PERSON] У 2015 році позивач вступив на денне відділення фізико-технічного факультатету Донецького державного університету за державним замовленням. 05.01.2016 року позивачу виповнилося 18 років, він продовжує навчання, про що свідчить довідка №728/6.2.0-38 від 20.11.2015 року. Період навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Оскільки навчання в університеті є основним заняттям [PERSON], він не має можливості працювати та забезпечувати себе одягом, харчуванням та всім необхідним. На даний час матеріально підтримує позивача лише мати. Незважаючи на досягнуту в кінці 2015 року домовленість про матеріальну підтримку після досягнення повноліття, батько [PERSON] відмовляється від надання матеріальної допомоги сину. В судовому засіданні предстаник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі. Після народження позивача [PERSON] добровільно не визнав своє батьківство. Згідно з рішенням Замостянського районного суду м.Вінниці від 26.12.2001 року було встановлено батькіство [PERSON] відносно сина [PERSON] та стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи стягнення з 16.07.2001 року до повноліття дитини. В свідоцтві про народження серія І-АМ №165585 від 03.09.2002 року, що видане на виконання рішення суду від 26.12.2001 року в звязку з внесенням змін до актового запису про народження, батьком [PERSON] вказаний [PERSON] У 2015 році позивач вступив на денне відділення фізико-технічного факультатету Донецького державного університету за державним замовленням. 05.01.2016 року позивачу виповнилося 18 років, він продовжує навчання, про що свідчить довідка №728/6.2.0-38 від 20.11.2015 року. Період навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Оскільки навчання в університеті є основним заняттям [PERSON], він не має можливості працювати та забезпечувати себе одягом, харчуванням та всім необхідним. Окрім того, успішне навчання на фізико-технічному факультеті в обовязковому порядку передбачає придбання за власний кошт програмного забезпечення (вартість якого майже 12000 грн. щороку), плату за оренду веб-серверу для роботи з великими обємами вхідних даних в процесі навчання і для зберігання проектів біля 1800 грн. щомісяця. Позивачу нагально необхідно придбати портативний компютер та відвідувати платні курси англійської мови з технічним ухилом, що також потребує значних матеріальних витрат. Нині матеріально підтримує сина лише мати. Батько [PERSON] відмовляється від надання матеріальної допомоги сину. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач працює та має постійний щомісячний дохід, інших дітей не має та може надавати матеріальну допомогу сину, суд вважає, що позов про стягнення з нього аліментів на користь сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, до досягнення ним 23 років за умови продовження навчання, підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved