Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить винести рішення про стягнення з останнього матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди 20.03.2017 року о 15-30 год. в м. Борзна по вул. Незалежності. Позов обґрунтовується тим, що відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], та здійснюючи рух заднім ходом, не впевнився, що маневр буде безпечним і не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, скоїв наїзд на автомобіль марки «Опель Астра», д.н.з.[NUMBER], під його ([PERSON].) керуванням. Внаслідок події транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Судом визнано факт порушення відповідачем п.10.9 Правил дорожнього руху України і констатовано вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Борзнянського районного суду від 10.04.2017 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 02.06.2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін та набрало законної сили. Протиправними діями [PERSON] йому ([PERSON].) було завдано матеріального збитку у розмірі 32819,52 грн., що підтверджується висновком №209 від 05.08.2017 року експертного автотоварознавчого дослідження належного йому ([PERSON].) автомобіля. Також ним сплачена вартість експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 850 грн., що підтверджується квитанцією №44 від 07.08.2017 року та актом здачі - прийому роботи по проведенню автотоварознавчого дослідження №209 від 07.08.2017 року. Крім того, за транспортування, завантаження-розвантаження його пошкодженого автомобіля до м.Чернігова, де проводилось автотоварознавче дослідження, ним сплачено 2100 грн. Йому невідомо про звернення [PERSON] до страхової компанії, та чи застрахована його цивільно-правова відповідальність взагалі. Тому, ніяких відшкодувань ні від відповідача, ні від страхових компаній він не отримував. Таким чином загальна вартість майнової шкоди становить 35769,52 грн. Також для захисту своїх прав він вимушений був укласти угоду з адвокатом та сплатити кошти за надання останнім правничої допомоги у розмірі 12000 грн. З вини відповідача він залишався позбавленим можливості користуватися своїм автомобілем з березня 2017 року. Спочатку відповідач оскаржував постанову місцевого суду в апеляційному порядку. Потім він ([PERSON].) вимушений був замовляти автотоварознавче дослідження для визначення матеріального збитку, транспортувати свій пошкоджений автомобіль з м.Борзна до м.Чернігова та у зворотньому напрямку. На тривалий час після ДТП він та його родичі, з якими він спільно проживає та разом працює, змушені були користуватися громадським транспортом, що супроводжувалось суттєвими незручностями у пересуванні. Багато справ, запланованих ним наперед, що передбачали пересування на власному автомобілі, він змушений був відкласти, а від деяких справ взагалі змушений був відмовитись. Оскільки його заробіток пов'язаний з постійним використанням автомобіля для перевезення інструментів та матеріалів, залишившись без транспорту, він для виконання договірних обов`язків весь час змушений був наймати інший автомобіль та сплачувати за найм кошти. Упродовж тривалого часу він був змушений самостійно шукати гроші для ремонту пошкодженого автомобіля, через що постійно перебував у стресі, що, в свою чергу, вплинуло на його відносини з оточенням, пригнічений стан став причиною зіпсування нормальних стосунків з членами сім'ї, родичами, друзями та знайомими. Розмір заподіяної йому моральної шкоди він оцінює сумою в 70000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені у позові вимоги підтримали. Відповідач та його представник в своїх поясненнях зазначили, що позов визнається частково. Причинами вказали те, що за їх оцінкою вартість експертного автотоварознавчого дослідження, що було проведено з ініціативи позивача, є завищеною. Водночас, результати дослідження не мають юридичної сили, оскільки експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за надання неправдивих висновків. Відповідач не залучався до участі у проведенні експертного дослідження. Також, не погодились з рішенням позивача транспортувати пошкоджений автомобіль до м.Чернігова, оскільки ремонтні роботи можна було провести у м.Борзна. Також вказали на те, що не знайдено підтверджень доводам позивача щодо вартості транспортування та самого факту транспортування. Сума моральних збитків, яка визначена позивачем та підлягає відшкодуванню - 70000 грн., є занадто великою і не має належного обґрунтування та не відповідає прикладам з судової практики в подібних справах. Представник відповідача, не погоджуючись з сумою витрат на правничу допомогу, відшкодування яких покладається на відповідача, просив відмовити у задоволенні позову в цій його частині. Допитаний в судовому засіданні експерт - автотоварознавець [PERSON] в своїх показаннях надав пояснення щодо правил та вимог, визначених нормативними документами, якими регламентовано проведення експертного автотоварознавчого дослідження, включаючи «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів». Заслухавши пояснення позивача та його представника у справі, з`ясувавши думку сторони відповідача щодо заявлених у позові вимог, дослідивши документи, долучені до позову, з'ясувавши об`єктивність визначених у заяві обставин, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З досліджених матеріалів справи вбачається, що 20.03.2017 року о 15-30 год. у м.Борзні відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], та здійснюючи маневр заднім ходом, не впевнився, що цей маневр буде безпечним і не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, скоїв наїзд на автомобіль марки «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок події транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Борзнянського районного суду від 10.04.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, ч.4 та 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 02.06.2017 року зазначене судове рішення суду першої інстанції залишено без змін. Згідно з вимогами ст.82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Протиправними діями [PERSON], відповідача у справі, [PERSON] було заподіяно матеріального збитку, визначеного висновком №209 від 05.08.2017 року експертного автотоварознавчого дослідження належного [PERSON] автомобіля, у розмірі 32819,52 грн. Також позивачем була сплачена експерту вартість експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 850 грн., що підтверджується квитанцією №44 від 07.08.2017 року та актом здачі-прийому роботи по проведенню автотоварознавчого дослідження №209 від 07.08.2017 року. Крім того, за транспортування пошкодженого автомобіля позивача до м.Чернігова, де проводилось автотоварознавче дослідження, позивач зазнав витрат на суму 2100 грн. Позивач ніяких відшкодувань ні від відповідача, ні від страхових компаній на сьогоднішній день не отримував. Загальна вартість майнової шкоди за підрахунками позивача дорівнює 35769,52 грн. Допитаний в судовому засіданні експерт - автотоварознавець [PERSON] в своїх показаннях надав пояснення щодо правил та вимог нормативних документів, якими регламентовано проведення експертного автотоварознавчого дослідження. Доводи експерта спростували твердження сторони відповідача відносно незаконності проведеного експертного дослідження та щодо недійсності висновку №209 від 05.08.2017 року, який повністю відповідає вимогам, визначеним «Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів». З метою захисту своїх прав позивач вимушений був укласти угоду з адвокатом та сплатити грошові кошти за надання правничої допомоги у розмірі 12000 грн. за захист прав та інтересів у судах першої та апеляційної інстанцій по адміністративній справі, за підготовку документів до суду та позову про відшкодування шкоди, що підтверджується відповідними квитанціями про сплату послуг адвоката, розрахунком затрат на правову допомогу. З вини відповідача [PERSON] був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем з березня 2017 року, оскільки дії відповідача, який оскаржував постанову місцевого суду в апеляційному порядку, призвели до затягування строку відновлення пошкоджень на автомобілі. [PERSON] вимушений був замовляти автотоварознавче дослідження для визначення розміру матеріального збитку, транспортувати свій пошкоджений автомобіль з м.Борзна до м.Чернігова та у зворотньому напрямку. На тривалий час після ДТП йому та родичам, з якими він спільно проживає і веде справи, довелося користуватися громадським транспортом, що супроводжувалось суттєвими незручностями у пересуванні не лише за місцем проживання. Багато справ, пов`язаних з робочими договорами, запланованих ним наперед, що передбачали пересування на власному автомобілі, позивач змушений був відкласти, а від деяких справ взагалі змушений був відмовитись, зазнавши втрату вигоди. Упродовж тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля позивач був змушений відшукувати гроші для ремонту автомобіля, через що постійно перебував у стресі, й що, в свою чергу, вплинуло на його відносини з оточенням, а пригнічений стан став причиною зіпсування нормальних стосунків з членами сім'ї, родичами, друзями та знайомими. З огляду на зазначене, заподіяна моральна шкода позивачем оцінюється сумою в 70000 грн. Відповідно до Постанови Судової палати Верховного Суду України у цивільних справах від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15, - право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В статті 23 ЦК України зазначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст.1192 ЦК України, суд, з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.15 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право користуватися правничою допомогою. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). З огляду на положення вказаних документів та з урахуванням вимог ст.137 ЦПК України вимога позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково в сумі 12846,00 грн., з виключенням із заявленої суми витрат на правничу допомогу, яка була надана позивачу в межах іншої справи іншого виду судочинства, що регламентоване КУпАП. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розглядаючи дане питання, суд виходить в своїх судженнях із змісту п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями), що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий (позивач), характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Тому, даючи оцінку обґрунтованості вимог, заявлених позивачем в частині стягнення з [PERSON] на його користь завданої ним моральної шкоди, суд дійшов висновку, що позов в цій частині вимог з огляду на заявлену суму відшкодування шкоди та на приклади з судової практики з цього питання, підлягає задоволенню частково в сумі 5000 грн. У відповідності до ст.139 ЦПК України на користь експерта - товарознавця, який викликався до суду для допиту по обставинам проведення автотоварознавчого експертного дослідження пошкоджень автомобіля, належного позивачу, підлягає стягненню 1536,00 грн., сума витрат на участь у судовому процесі, наведених у переданій суду калькуляції. Враховуючи викладене,

Outcome: partial