Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою мотивуючи тим, що він народився [INFO] в с. Каплунівка Краснокутського району Харківської області. На протязі 1997-2009років проживав в с. Хотминівка Глухівського району Сумської області. Його мати проживає в м. Буринь та є громадянкою України. Коли йому виповнилося 16 років із заявою про отримання паспорта громадянина України не звертався, у зв`язку з чим в 2018 році звернувся до Буринського районного сектору УДМС із заявою про отримання вказаного документа. Однак йому було відмовлено в отриманні паспорту і рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту простійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Просив встановити факт його постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року та факт проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13.11.1991 року. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву уточнив, просив встановити факт його постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року. Доповнив, що його батьки є громадянами України. Мати в теперішній час мешкає в м. Буринь, однак вона є глухою та майже не говорить. Батько [PERSON] помер у 1997 році в с. Хотминівка, де вони на той час мешкали. На протязі 1998-2005 років він навчався в Глухівській ЗОШ №5. Паспорт своєчасно він не отримав, однак в теперішній час постала гостра необхідність в паспортному документі виконання обов`язків та прав громадянина України. Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби в Сумській області Колесник А.В. заяву визнала, пояснивши, що [PERSON] звернувся до них із заявою на отримання паспорта громадянина України. Йому було роз`яснено, які документи він повинен надати щоб отримати паспорт, серед яких необхідним є і рішення суду щодо встановлення факту його постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року. З врахуванням надання ним додаткових доказів на підтвердження його проживання в Україні станом на 24.08.1991 року, заперечень в задоволенні його заяви не має. Вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши обставини справи, представлені докази і давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в селі Каплунівка Краснокутського району Харківської області, про що виконавчим комітетом Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області був складений актовий запис №3 від 12.12.1990 року, що вбачається із свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Буринського районного управління юстиції Сумської області 07.04.2016 року (а.с.5). З довідок Каплунівської сільської ради вбачається, що [PERSON] з 12.12.1990 року по 10.10.1991 року проживав разом із своїми батьками [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.35-37). Вказана довідки видані на підставі відомостей, що містяться в книзі погосподарського обліку №3 та будинкової книги №3, інформація в яких була також перевірена судом на підставі наданих копій листів з цих книг (а.с.38-42). Відповідно з довідкою директора НВК №5 від 16.08.2019 року та витягу з наказу №13 від 22.06.2006 року встановлено, що [PERSON] в період з 01.01.1998 року по 22.06.2006 року навчався у Глухівському НВК: ДНЗ-ЗОШ І-Сумської області, де отримав базову середню освіту звичайного зразка (а.с.48-49). Копією паспорта [NUMBER] , виданого 26.03.2004 року Глухівським МРВ УМВС України в Сумській області підтверджено, що мати заявника [PERSON] є громадянкою України, в теперішній час проживає в м. Буринь Сумської області. В паспорті також мається відмітка про реєстрацію шлюбу з [PERSON] (а.с.8,23). Згідно повідомлення представника ГУ ПФ України в Сумській області Бундюк Т.Ю. за матеріалами пенсійної справи [PERSON] , зокрема копії її трудової книжки, встановлено, що з 05.05.1989 року по 31.12.1992 року вона працювала в колгоспі ім. Постишева Краснокутського району Харківської області, з 21.11.1996 року по 30.12.2002 року в ТОВ «Велетень» (м. Глухів, вул. Матросова,16) (а.с.46). В березні 2018 року [PERSON] звернувся до Буринського районного сектору УДМС України в Сумській області для отримання паспорту громадянина України. 16.03.2018 року листом №18/533 заявнику надано відповідь про необхідність надання, в тому числі, судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року (а.с.9). Відповідно до п.1 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2015 р. №302, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Підстави та порядок набуття громадянства України регулюються нормами Закону України «Про громадянство» від 18 січня 2001 року № 2235-ІІІ (далі - Закон № 2235-ІІІ). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №2235-ІІІ громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 22.08.2018 року при розгляді справи №363/214/17-ц сформував правову позицію, що встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Тлумачення статті 256 ЦПК України (яка за своїм змістом відповідає ст.315 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення до суду заявника) перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України. Враховуючи вказану правову позицію суд вважає, що перелік юридичних фактів передбачених ст.315 ЦПК України, які підлягають встановленою в судовому порядку, не є вичерпним. При цьому ч.2 цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто не виключається можливість встановлення в судовому порядку факту проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України від 18 січня 2001 року «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, згідно яких громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Особи, зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, а особи, зазначені у п. 2 - з 13 листопада 1991 року. Указом Президента України № 215/2001 від 27 березня 2001 року, в редакції Указу Президента України №588/2006 від 27 червня 2006 року, затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Цей Порядок визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Зазначений Порядок передбачає особливий порядок вирішення питань громадянства, визначає компетентні органи, які наділені повноваженнями щодо вирішення питань пов`язаних з громадянством, визначає документи, що подаються для встановлення належності до громадянства України, серед яких визначено рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, у даному випадку юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності зазначеним вище Законом України (13 листопада 1991 року), який дає право відповідним органам вирішувати питання про надання громадянства України. Таким чином, оцінюючи вищенаведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що станом на 24.08.1991 року [PERSON] постійно проживав в повнолітньому віці на території України, у зв`язку з чим його заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved