Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому (згідно змін та уточнень в остаточній редакції) просить: - виключити з акту опису та арешту майна боржника [PERSON], складеного під час примусового виконання виконавчого листа №2-107/2010, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 10 січня 2012 року квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки «Mitsubishi Colt», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; - скасувати арешти з квартири [ADDRESS], накладені на підставі ухвали Іллічівського міського суду Одеської області про забезпечення позову від 20 травня 2008 року та постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 16 березня 2012 року; - скасувати арешти з автомобіля марки «Mitsubishi Colt», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], накладені 03.02.2010 року Іллічівським міським судом Одеської області(вих.№104 від 29.01.2010 року); 25.02.2010 року ВДВС м.Іллічівська Одеської області (вих..№03-798 від 23.02.2010 року); 10.02.2012 року ВДВС Іллічівського МУЮ м.Іллічівська Одеської області (вих.№9215В15/22 від 31.01.2012 року); 11.02.2012 року ВДВС Іллічівського МУЮ м.Іллічівська Одеської області (вих.№1703В15/22 від 31.01.2012 року); 23.03.2012 року ВПВР ГУЮ в Одеській області (вих.№В-7/09.1-4 від 16.03.2012 року); 19.06.2012 року ВДВС Іллічівського МУЮ м.Іллічівська Одеської області (вих.№2362В2/366 від 08.06.2012 року). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення суду від 01 липня 2013 року у справі про поділ майна подружжя, за ним визнано право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] та на 1/2 частину автомобіля марки «Mitsubishi Colt», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Але вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном позивач не може, оскільки на вказане майно накладені арешти. Арешти на майно були накладені у звязку з відкриттям виконавчого провадження на підставі рішення апеляційного суду від 06 грудня 2011 року, яким було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну та моральну шкоду в розмірі 171471,78 грн. Позивач посилаючись на те, що накладення арештів на автомобіль та квартиру порушує його законне право на користування, володіння та розпорядження своїм майном, звернувся до суду з вказаним позовом (а.с.46-48). В судове засідання позивач не з'явився, надала суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі (а.с.81). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову (а.с.80). Представник відповідача - Управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області та представник третьої особи ПАТ «ОТП Банк», в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не сповістили, заперечень проти позову не надали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 01 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду, у справі про поділ майна, яке є обєктом спільної сумісної власності подружжя, за [PERSON] визнано право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] та на 1/2 частину автомобіля марки «Mitsubishi Colt», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Рішення набуло чинності (а.с.49, 79-80). У звязку з відкриттям виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-107/2010 від 10.01.2012 р., виданого Іллічівським міським судом Одеської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної та моральної шкоди в розмірі 171471,78 грн., були накладені арешти на майно боржника, а саме на квартиру [ADDRESS] та на автомобіль марки «Mitsubishi Colt», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Суд приймає до уваги твердження позивача, що зазначені арешти майна порушують його законне право на користування, володіння та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ч.1,2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно\~ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~\~\~\~ Згідно\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На думку суду, накладення арешту на квартиру та на автомобіль є безпідставним, оскільки автомобіль належить позивачу [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності по 1/2 частині кожному. Оскільки позивач не має ніяких боргових зобовязань перед [PERSON], то втрата його частки майна в рахунок погашення зобовязань [PERSON] є протиправним припиненням його права власності. Відповідно до вимог ч.1 ст.73 СК України, за зобовязанням одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Частка відповідача в спірному майні квартирі, не виділена в натурі. Як зазначено в ч.2ст.183 ЦК України, автомобіль є неподільною річчю. Зі змісту ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається за поданням державного виконавця. Виділ частки квартири, яка належала [PERSON], в натурі не здійснювався, не визначено власником яких приміщень в квартирі вона є, порядок користування квартирою між співвласниками не визначався. Таким чином, під час примусового виконання рішення суду не визначено майно боржника, що є предметом звернення стягнення, на яке накладено арешт. Отже, враховуючи, що існування вищевказаних арештів порушує законне право позивача на користування, володіння та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved