Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу за розпискою в розмірі 30000,00 доларів США, 3% річних в розмірі 2083,60 доларів США, суму основного боргу за розпискою з урахуванням індексу інфляції в розмірі 41910,27 грн. та 3% річних в розмірі 2569,73 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору позики від 26.10.2017 року відповідач взяв в борг у позивача 30000,00 доларів США та 37000,00 грн. на розвиток ФГ «Кудаси», які зобов`язався повернути до 28.02.2019 року, проте свої зобов`язання не виконав, суму позики не повернув. Підтвердженням зобов`язань відповідача є відповідна розписка, що власноруч написана відповідачем. Відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив в своєму відзиві, що будь-яких грошових коштів від позивача він не отримував, а надана позивачем розписка була ним написана під тиском внаслідок погроз фізичною розправою зі сторони позивача та [PERSON] , що можуть підтвердити свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідачем не надано достатніх доказів здійснення на нього психологічного тиску та погроз фізичною розправою. Відповідач та його представник в судовому засіданні пояснили, що відповідач з приводу погроз фізичною розправою на його адресу до правоохоронних органів не звертався, договір про спільну діяльність між ним та позивачем не укладався. Представник третьої особи ФГ «Кудаси» в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Судом встановлено, що 26.10.2017 року між позивачем та відповідачем укладеного договір позики відповідно до умов якого відповідач взяв в борг у позивача 30000,00 доларів США та 37000,00 грн. на розвиток ФГ «Кудаси», та зобов`язався повернути вказані кошти до 28.02.2019 року, проте свої зобов`язання не виконав, суму позики не повернув. Підтвердженням зобов`язань відповідача є відповідна розписка про отримання грошових коштів, що власноруч написана відповідачем 26.10.2017 року. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки іншого розміру відсотків за користування грошовими коштами сторони не встановили. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, крім того, ст. 1051 ЦК України передбачає, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором, при цьому, якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Посилання відповідача, що написання розписки було наслідком застосування до нього психологічного насильства та погроз фізичною розправою зі сторони позивача та [PERSON] суд до відхиляє з наступних підстав. Судом отримано заяву позивача, опитаного в якості свідка в порядку ст. 93 ЦПК України, в якій він спростовує застосування будь-якого тиску до відповідача. Судом допитано в якості свідка відповідача [PERSON] , який показав, що особисто в позивача ніяких коштів не брав, а грошів фактично йому надавав [PERSON] . Восени 2017 року до нього приїхали [PERSON] та [PERSON] та почали вимагати повернення раніше наданих йому коштів та погрожували забрати все майно та підвісити за ноги, а тому він написав дві розписки, окремо [PERSON] та [PERSON] . Розписку написав на другому поверсі будинку, при цьому, в будинку, на першому поверсі були його дружина і працівники, які могли чути його розмову з [PERSON] та [PERSON] . Судом допитано в якості свідка [PERSON] , яка показала, що є дружиною відповідача. Одного разу до її чоловіка приїхали [PERSON] і [PERSON] з якими в її чоловіка відбулася розмова на підвищених тонах на вулиці з приводу грошей. Про цьому [PERSON] і [PERSON] кричали на [PERSON] , погрожували забрати трактор і поле. Після цього її чоловік разом з [PERSON] та [PERSON] піднялися на другий поверх будинку, було чути як вони кричали «пиши розписку». Судом допитано в якості свідка [PERSON] , яка показала, що відповідач є її братом. Вона працює в ФГ «Кудаси» управляючим. Одного разу до [PERSON] приїхали [PERSON] та [PERSON] та вимагали в брата повернути кошти, погрожували «вивезти в посадку». Після цього [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] піднялися на другий поверх будинку, було чути як вони кричали «пиши розписку». Судом допитано в якості свідка [PERSON] , який повідомив, що він особисто та [PERSON] мали ділові стосунки з [PERSON] . Останній не повернув [PERSON] кошти, які він надавав для розвитку фермерського господарства. При написанні розписки [PERSON] він не був присутній. Про будь-який тиск на [PERSON] зі сторони [PERSON] йому не відомо. Судом допитано в якості свідка [PERSON] , який показав, що він є племінником відповідача, працював у нього бригадиром. В 2017 році приїжджав [PERSON] . Із [PERSON] вони піднялися на 2 поверх. Було чути крики і погрози [PERSON] , що останній все майно [PERSON] забере собі. Показання допитаного в якості свідка відповідача та свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] щодо здійснення [PERSON] тиску та погроз в адресу [PERSON] суд оцінює критично та вважає їх недостовірними оскільки сам позивач є заінтересованою особою, при цьому, свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є родичами позивача. Свідок [PERSON] взагалі заперечив свою присутність при написанні [PERSON] 26.10.2017 року розписки [PERSON] . Позивач в своїх показаннях, викладених в заяві свідка, заперечив застосування будь-якого тиску до [PERSON] . Оцінюючи показання відповідача як недостовірні суд також приймає до уваги той факт, що відповідач з приводу погроз застосування насильства щодо нього до правоохоронних органів не звертався. Таким чином, суд приходить до висновку, що надана позивачем розписка від 26.10.2017 року є належним доказом факту укладення договору позики та факту передачі грошової суми позичальнику оскільки договір позики укладено на суму, що перевищує двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, відповідно, договір позики мав бути укладений в письмовій формі. За вказаних обставин рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Судом також не було встановлено, що договір укладено внаслідок обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або укладення ним договору позики під впливом тяжкої обставини. Таким чином, відповідачем не виконано належним чином зобов`язання щодо повернення боргу у встановлений договором строк, а тому право позивача на повернення йому суми позики є порушеним та підлягає захисту шляхом стягнення з позичальника суми боргу, а також трьох відсотків річних, інфляційних втрат, відповідно до положень ст. 625 ЦК України. З наданого позивачем розрахунку, з яким суд погоджується, вбачається, що за період з 28.02.2018 року по 22.06.2020 року 3% річних від суми боргу в доларах США склали 2083,60 доларів США, інфляційне збільшення суми боргу в гривні становить 41970,27 грн., 3% річних від суми боргу в гривні - 2569,73,00 грн., всього до стягнення 32 083,60 доларів США (30000+2083,60+32083,60) та 44 480,00 грн. (37000+4910,27+2569,73+44480). Судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 9605,00 грн., що понесені позивачем, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved