Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Власником даного будинку є він, позивач, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 18.12.1979 р., посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори. Зазначає, що відповідачка є його дочкою, зареєстрована в даному будинку, але не проживає в ньому та не користується будинком з 2002 року, оскільки виїхала на заробітки та залишилась там проживати постійно. Відповідачка участі в утриманні будинку не приймає, її речі в будинку відсутні. Крім того, відповідачка неодноразово обіцяла самостійно знятись з реєстрації, але так і не приїхала та не зробила цього. Він, позивач, не може належним чином розпорядитись своєю власністю, не має можливості оформити субсидію. Тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримує, просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме, від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою». Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року № 6-57 цс 11. Наведене свідчить, що задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням можливий лише у відношенні тієї особи, яка вже набула права користування конкретним житловим приміщенням, вселилась в нього в установленому порядку у якості члена сім'ї наймача, члена ЖБК або члена сім'ї власника квартири чи будинку, однак певний час без поважних на то причин в ньому не мешкає, тобто не використовує житло за цільовим призначенням - для проживання понад встановлений законодавством термін. Згідно ст. 405 ЦК України член сім ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім ї без поважних причин понад один рік. В судовому засіданні встановлено, що власником будинку [ADDRESS] є позивач, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 18.12.1979 р. , посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори м.Олександрії, р.н. № 4710 та зареєстрованого в Олександрійському МБТІ за № 4424/25 19.12.1979 р. В будинку [ADDRESS] зареєстрована відповідачка [PERSON], але остання не проживає в даному будинку з 2002 року, її особистих речей в будинку немає, що підтверджується актом квартального комітету № 31 Олександрійської міської ради Кіровоградської області № 118 від 12.06.2018 р., який складено головою квартального комітету № 31 [PERSON] за участі свідків [PERSON], [PERSON] (а .с. 13). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що знають позивача та його дочку [PERSON], відповідачку по справі, та можуть з достовірністю підтвердити, те що відповідачка в будинку [ADDRESS], який належить позивачеві, з 2002 року не проживає, виїхала до Росії, де постійно проживає, в будинку її речей немає. Реєстрація відповідачки в даному будинку, який належить позивачу, створює дня нього перешкоди в користуванні, розпорядженні власністю, зокрема він не може оформити субсидію, сплачує комунальні послуги за відповідача як за додаткового члена сім'ї. Тому суд вважає за можливе визнати відповідачку такою, що втратила право користування будинком. Позивач просить судові витрати віднести на його рахунок і не стягувати з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved