Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просив суд встановити факт того, що його батько, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , а остання є його матір`ю, оскільки в написанні прізвищ батька заявника та бабусі заявника наявна розбіжність правопису їх прізвищ: [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , будь-які інші документи, які б підтверджували родинність його батька з його бабусею, відсутні, в зв`язку з чим виникла необхідність для звернення до суду для встановлення факту родинних відносин. Заявник, [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Заінтересована особа, представник Воздвиженської сільської ради Ямпільського району Сумської області, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.22), надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.21), проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] у с. Рождественське, Ямпілсьького району, усмської області померла бабуся заявника - [PERSON] .. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з певного майна, в тому числі з: державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 157232 , виданого на підставі розпорядження голови Ямпільської райлнної державної адміністрації Сумської області №500 від 09.09.2003 року. 04.11.1989 року секретарем Воздвиженської сільської ради Ямпільського району Сумської області було складено та посвідчено заповіт №171, за яким [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно своєму сину [PERSON] .. [PERSON] за життя спадщину не оформив та помер [INFO] у с.Воздвиженське, Ямпільського району, Сумської області. Після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу №129/2018. Спадкоємцем на зазначене спадкове майно є син спадкодавця - [PERSON] .. У зв`язку з відмінністю в написанні прізвища бабусі заявника - « [PERSON] , [PERSON] » та батька заявника - « [PERSON] », заявник звернувся до Українського бюро лінгвістичних експертиз з запитом про надання йому експертного висновку щодо ідентичності документальних записів прізвищ: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Експертним висновком від 05.02.2020 року №056/263-m підтверджено ідентичність вищевказаних прізвищ. Після отримання висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз, заявник звернувся до приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу Сумської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] по спадковій справі №129/2018. У зв`язку з тим, що в написанні прізвищ батька заявника та бабусі заявника наявна розбіжність правопису їх прізвищ: [PERSON] , [PERSON] , спадкоємцю [PERSON] приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Сумської області рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин (а.с.12). Факт родинних стосунків між батьком заявника, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та бабусею заявника [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджується слідуючими доказами: Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6) встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] в с. Рождественське, Ямпільського району, Сумської області, актовий запис про смерть №23 від 28.09.2012 року. Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9, свідоцтво про народження заповнено російською мовою) встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1403 від 02.10.1951 року. Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10) встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Воздвиженське, Ямпільського району, Сумської області, актовий запис про смерть №18 від 28.11.2017 року. Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5, свідоцтво про народження заповнено російською мовою) встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №18 від 07.07.1970 року. Відповідно до заповіту [PERSON] , складеного 04.11.1989 року та посвідченого секретарем Воздвиженської сільської ради Ямпільського району Сумської області, р.р.№171 (а.с.7) встановлено, що [PERSON] , на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: усе своє майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму синові [PERSON] . Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 05.02.2020 року №056/263m (а.с.11) встанволено, що з практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки розбіжностей в українських записах прізвищ через неврахування їх походження, через відхилення від правил і принципів міжмовного перетворення прізвищ, взаємовпливи прізвищевих парадигм через наявність чи відсутність посесивного форманта -ов(а)/-ев(а). Такі девіації найчастіше виникали двома шляхами: 1) у розмовному мовленні та практиці документальних записів ХІХ - початку ХХ ст. були звичними архаїчні сьогодні форми жіночих прізвищ, утворені від основи чоловічої форми прізвища за допомогою суфікса -ов або -ев; 2) під впливом парадигми російських прізвищ на ономастичну систему української чи інших мов і зумовлені соціоономастичними аспектамизапису прізвищ в умовах контактного білігвінізму та мовної політики радянського періоду з метою асиміляції неросійських прізвищ. Також поширені випадки коливання при написанні палаталізованих і непаталізованих варіантів приголосних у складі прізвищ. Зазначені коливання виникають внаслідок відхилення від орфографічних норм та/або неусталеності принципів міжмовного перетворення і значною мірою зумовлені говірковими особливостями ареалу, де зроблено відповідні записи, та міжмовною інтерференцією, в ситуації контактного білінгвізму. Ідентифікація таких записів грунтується на їх співвіднесенні з типовими явищами, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного прізвище [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ), рос. [PERSON] (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] , мати [PERSON] ; заповіт, російською мовою [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ), [PERSON] (державний акт на право власності на земельну ділянку, запис [PERSON] ), рос. ТКАЧЕВА (заповіт, запис російською мовою [PERSON] ) в документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Крім того, згідно наданих в судовому засіданні пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , будучи попередженими про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду, кожен окремо, підтвердили факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , а остання є його матір`ю. Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні був доведений факт родинних стосунків між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] .. Задоволення заявлених вимог має для [PERSON] юридичне значення.

Outcome: approved