Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди заподіяною внаслідок ДТП у розмірі 6617,02 гривень, вартість проведених експертних досліджень в сумі 400 гривень, та судових витрат. В судове засідання позивач [PERSON] надав клопотання (а.с.44) про задоволення позову, розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про розгляд справи, в порядку встановленому п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України (а.с.29, 37, 38, 42, 43), в судове засідання повторно не з'явився. Поважних причин неявки суду не повідомив. Заперечення проти позовної заяви суду не надав. Суд розцінює його неявку - без поважної причини, та згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України, приходить до висновку про необхідність розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частина 3 статті 61 ЦПК України вказує, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 12 вересня 2014 року о 09:30 годині на вул. Воронезькій у місті Запоріжжя сталося ДТП (а.с.26), в ході якого, відповідно до постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2014 року у справі ЄУН №337/6054/14-п, провадження №3/337/1188/2014 (а.с.24, 25), [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ д/н [NUMBER], не впевнився в безпеці при зміні напрямку руху, чим порушив п.п.10.1 ПДР України, та скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем KIA д/н [NUMBER], водій [PERSON] Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.5), автомобіль марки «KIA» модель «MAGENTIS» д/н [NUMBER] (а.с.5) належить [PERSON]. На проведення огляду автомобіля KIA» «MAGENTIS» д/н [NUMBER] для проведення експертизи, [PERSON] був викликаний телеграмою (а.с.23). Відповідно до висновку експерта №372 від 01 жовтня 2014 року (а.с.6-15) з додатками (а.с.16-21), розмір матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля KIA» «MAGENTIS» д/н [NUMBER], з урахування ПДВ складає 67617,02 гривень. Вартість вказаного дослідження склала 400 гривень (а.с.22). Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Як вказує ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, відповідно до ст. 1193 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі, або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, зважаючи на викладене, спричиненні [PERSON] збитки внаслідок ДТП, підлягають стягненню з нього в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved