overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що [INFO] померла його баба [PERSON]. А [INFO] помер його батько [PERSON]. За час життя покійній бабі, а потім покійному батькові згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) належала земельна частка (пай) розміром 3,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки на місцевості. На даний час склалася ситуація, що позивач не може визнати право власності через нотаріуса, тому що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) розмір земельної ділянки становить 3,11 га, а згідно Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку площа зазначеної земельної ділянки становить 2,9543 га. Зазначена обставина (різниця у площі земельної ділянки) змушує [PERSON] звертатися до суду за захистом свого права та визнання права власності на майно в порядку спадкування. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте подав до суду заяву в якій позовні вимоги уточнив, просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 2,9543 га яка знаходиться на території Красненьківської сільської ради в порядку спадкування після смерті батька - [PERSON], справу розглянути без його участі. Представник відповідача Іллінецької міської ради Іллінецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, міський голова подав до суду відповідного листа про розгляд справи за відсутності представника ради, в якому вказано, що згідно рішення 2 сесії Іллінецької міської ради 8 скликання від 16.09.2016 «Про реорганізацію Красненьківської сільської ради шляхом приєднання до Іллінецької міської ради» Іллінецька міська рада являється правонаступником активів та пасивів, всіх майнових прав та обов'язків Красненьківської сільської ради, позовні вимоги визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів і задовольнити позов [PERSON] з наступних підстав. Норми ст. 1217 ЦК України визначають спадкування за заповітом та за законом. За життя заповіту на спадкове майно складено не було, тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], яка при житті заповіла усе належне їй майно [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 42 та посвідчено 18.10.1994 року головою виконкому Хрінівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області. Заповіт не змінено та не скасовано. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері. Інших спадкоємців, на яких поширюється дія ст. 1241 ЦК України немає. До спадкового майна покійної входять: садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Нотаріус не видає свідоцтво про право на вказане майно покійної, оскільки первинна реєстрація домоволодіння та господарських будівель житлового будинку у встановленому порядку проведена не була, тому [PERSON] змушений звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті матері в порядку діючого на той час ЦК УРСР 1963 року, тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Хрінівської сільської ради Іллінецького району №534 від 31.08.2016 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте подав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача Хрінівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте сільський голова надіслав листа, в якому просить справу розглянути без участі представника сільської ради, позов визнає повністю, просить його задовільнити. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються також поданими позивачами письмовими доказами, а саме: копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.4-6); копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.7); довідкою виконавчого комітету Хрінівської сільскої ради, від 31.08.2016 № 534 (а.с.8), копією заповіту [PERSON] (а.с.9); копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (а. с. 10-13). Позивач [PERSON] після смерті спадкодавиці [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, не заявляв про відмову від прийняття спадщини та звертався за її прийняттям до приватного нотаріуса, тому за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], слід визнати право власності на вказане спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що [INFO] року в с.Видибор Черняхівського району помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок розташований по [ADDRESS] Як дитина спадкодавця він є спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом та прийняв спадщину шляхом подачі заяви до Черняхівської державної нотаріальної контори. Його брати: [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують та заяв про прийняття спадщини не подавали. Незважаючи на це, позивач не має можливості оформити право власності на житловий будинок, оскільки право власності на нього за [PERSON] зареєстровано не було. На підставі вище викладеного, позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться по вул.Більшовик в с.Видибор, Черняхівського району Житомирської області в порядку спадкування після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити та винести рішення з попереднього судового засідання в зв'язку з визнанням позову відповідачем. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, обставин, викладених у позовній заяві, не оспорював. Третя особа - реєстраційна служба Черняхівського РУЮ звернулась до суду з заявою про слухання справи у відсутності представника служби. Проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи та враховуючи факт визнання позову відповідачем, суд позов задовольняє, оскільки для цього є всі законні підстави. Факт належності спірного будинку [PERSON] за його життя на праві приватної власності сторонами не оспорюється та підтверджується довідкою Видиборської сільської ради Черняхівського району №663 від 08.10.2015 року; побудова його на підставі встановленого дозволу, належного проекту, відсутність осіб, які претендували б на обов'язкову частку в спадщині після смерті спадкодавця, теж сторонами не оспорюється та підтверджується іншими матеріалами справи. Суд прийшов до висновку про визнання цих фактів такими, що доказуванню не підлягають. За таких обставин, в силу ст.328 ЦК України суд визнає, що [PERSON] за свого життя правомірно набув права власності на спірний будинок, однак не зареєстрував своє право власності, оскільки незаконність набуття права власності не випливає із закону та прямо не встановлена судом. Після смерті [PERSON] право власності на цей будинок ввійшло до складу його спадщини. З свідоцтва про народження позивача (а.с.7), свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.6), технічного паспорту на будинок (а.с.8-10), постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та повідомлення про коло спадкоємців державного нотаріуса Черняхівської державної нотконтори (а.с. 5,25) , вбачається, що [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті батька - [PERSON] шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що [INFO] року в с.Вишпіль, Черняхівського району помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. За життя, 22.11.2005 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті, все належне йому майно заповів позивачу - [PERSON] На даний час заповіт не змінений та не скасований. Позивач своєчасно подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Незважаючи на це, постановою нотаріуса від 05.05.2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, обставин, викладених у позовній заяві, не оспорював. Дослідивши матеріали справи та враховуючи факт визнання позову відповідачем, суд позов задовольняє, оскільки для цього є всі законні підстави. Факт належності спірного будинку [PERSON] за його життя на праві приватної власності сторонами не оспорюється та підтверджується довідкою Зороківської сільської ради Черняхівського району №352 від 18.05.2016 року з якої вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №11 за 2011-2015 роки власником вищевказаного житлового будинку значився [PERSON]. Побудова будинку на підставі встановленого дозволу, належного проекту, відсутність осіб, які претендували б на обов'язкову частку в спадщині після смерті спадкодавця, теж сторонами не оспорюється. Суд прийшов до висновку про визнання цих фактів такими, що доказуванню не підлягають. За таких обставин, в силу ст.328 ЦК України суд визнає, що [PERSON] за свого життя правомірно набув права власності на спірний будинок, однак не зареєстрував своє право власності на нього, оскільки незаконність набуття права власності не випливає із закону та прямо не встановлена судом. [INFO] року [PERSON] помер (а.с.6). Після його смерті право власності на будинок ввійшло до складу його спадщини. За життя, 22.11.2005 року [PERSON], склав заповіт, яким на випадок своєї смерті все належне йому майно, в тому числі і житловий будинок заповів своєму синові [PERSON] (а.с.7). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, заповіту та повідомлення нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті батька - [PERSON] за заявою №442 від 13.08.2015р. Відповідно до довідки Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» №91 від 15.03.2016 року інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] становить 157 143 грн. (а.с.8). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], який на день смерті батько був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. За даною адресою було відкрито спадщину. На день його смерті залишилося спадкове майно, що складалося з земельної ділянки площею 2,2986 га, кадастровий номер [NUMBER] розташованої на території Красненьківської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала покійному на підставі державного акту серії [NUMBER], оригінал якого було втрачено покійним. За життя [PERSON] було складено заповіт на спадкове майно, засвідчений в Зозівській сільській раді під №10 від 04 травня 2016 року, відповідно до якого належну йому земельну ділянку заповів своєму синові - [PERSON]. На даний час позивач бажає оформити дане спадкове майно після смерті батька на своє ім'я, однак, не може цього зробити в нотаріальному порядку, оскільки державний акт було втрачено. В зв'язку з цим, існує необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте подав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача Красненьківської сільської ради Іллінецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте сільський голова надіслав листа, в якому просить справу розглянути без участі представника сільської ради, позов визнає повністю, просить його задовільнити. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються також поданими позивачами письмовими доказами, а саме: копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.4); копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.4); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.5), довідкою виконкому Зозівської сільської ради від 20.10.2016 31156 (а.с.6); копією запою [PERSON] (а.с.7); копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а. с. 8); копією витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку [NUMBER] (а.с. 9-11). Позивач [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, не заявляв про відмову від прийняття спадщини та звертався за її прийняттям до приватного нотаріуса, дані відомості підтверджуються довідкою Зозівської сільської ради №1156 від 20.10.2016, тому за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка настала [INFO] року, слід визнати право власності на вказане спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій вказав, що він є співвласником житлового будинку в [ADDRESS]. Крім нього співвласниками даного будинку є його дружина [PERSON] та донька [PERSON]. В даному житловому будинку зареєстрований колишній чоловік доньки позивача [PERSON], який протягом девяти років не проживає за вказаною адресою. Позивач вважає, що реєстрація відповідача за вказаною адресою є перешкодою в користуванні та розпорядженні ним вказаним майном, тому звернувся до суду із вказаним позовом та просить усунути йому перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим будинком, що знаходиться в [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік. Відповідач [PERSON] будучи належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Іллінецького районного суду Вінницької області повідомленим про час, дату та місце розгляду справи у встановлений судом строк відзиву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе відповідно до ст. 280 ЦПК України, постановити у справі заочне рішення, яким задоволити позов з наступних мотивів. Судом встановлено, що позивач є співвласником житлового будинку, розташованого в м. Іллінці, Вінницької області, вул. Словянська 28, що підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок (а.с.6) та копією свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с.7). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає праві користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.71 ч.1 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів сімї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Іллінецької міської ради № 1230 від 24.05.2018 про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с.8) у вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] Згідно акту депутата Іллінецької міської ради на предмет проживання [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.9) встановлено, що відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає на протязі девяти років. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі письмові докази в контексті наведених правових норм, суд вважає, що вимога позивача щодо усунення перешкод у користуванні та розпорядженні ним житловим будинком шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом у звязку з відсутністю в ньому понад один рік доведена повністю, тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що з відповідачем по справі [PERSON] перебуває в шлюбі, зареєстрованому 06 серпня 2016 року Черняхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за актовим записом №41. Від шлюбу дітей не мають. Одруження виявилось невдалим, оскільки вони з відповідачем мають різні характери, погляди на шлюб та сімю. Тривалий час проживають окремо. За таких обставин, позивач просить суд розірвати шлюб, тому що подальше спільне життя неможливе і суперечить його інтересам. Просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов визнала. В звязку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження згідно ч.3 ст.200 ЦПК України. В судовому засіданні встановлені наступні обставини: Сторони зареєстрували шлюб 06 серпня 2016 року відділом Черняхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом №41. Дітей від шлюбу не мають. Дані обставити сторонами не заперечуються. Одруження виявилось невдалим, оскільки сторони мають різні характери, погляди на шлюб та сімю, тривалий час проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, що унеможливлює подальше збереження шлюбу. Наміру примиритись сторони не мають. У відповідності із ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. У відповідності із ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища відповідач не заявляла. Згідно із ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В звязку з звільненням позивача від сплати судового збору, суд відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України стягує судовий збір з відповідача. На підставі наведеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що з відповідачем по справі [PERSON] перебуває в шлюбі, зареєстрованому 19 жовтня 2012 року Черняхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за актовим записом №80. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Одруження виявилось невдалим, оскільки вони з відповідачем мають різні характери, погляди на шлюб та сімю. З кінця липня 2013 року вони проживають окремо. За таких обставин, позивач просить суд розірвати шлюб, тому що подальше спільне життя неможливе і суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов визнала. Просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Будзінська». В звязку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження згідно ч.3 ст.200 ЦПК України. В судовому засіданні встановлені наступні обставини: Сторони зареєстрували шлюб 19 жовтня 2012 року відділом Черняхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом №80 (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Одруження виявилось невдалим, оскільки сторони мають різні характери, погляди на шлюб та сімю, тривалий час проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, що унеможливлює подальше збереження шлюбу. Наміру примиритись сторони не мають. У відповідності із ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Дитину [PERSON], [INFO] суд залишає на вихованні відповідача, оскільки між сторонами існує про це домовленість. У відповідності із ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідач просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, суд залишає його. Згідно із ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі наведеного

Outcome: approved