Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про встановлення факту належності та визнання права власності на спадщину, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після чого відкрилась спадщина на майно: - житловий будинок [ADDRESS], який складається з: житловий будинок літ. «А», загальною площею 128,2 кв.м., житловою площею 85,8 кв.м., сараю літ. «Б», споруд № 1-3; - земельна ділянка площею 0,70 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № 39, ділянка [NUMBER], що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 26.06.2002 року серії І-ОД № 076175, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 171. В обґрунтуванні своїх вимог, [PERSON] посилається на те, що за життя його мати склала заповіт від 19.04.2011 року, яким зазначене нерухоме майно вона в рівних частках заповіла йому - [PERSON] та [PERSON], яка відмовилась від спадщини на його користь. Позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, отримавши відмову нотаріуса, звернувся до суду з вимогою визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, надав на адресу суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю та задовольнити позовні вимоги з врахуванням додаткових вимог. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, надав на адресу суду заяву з проханням розглянути справу без присутності представника сільської ради та прийняти рішення згідно чинного законодавства. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином. У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача можуть бути задоволені з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 15 від 08.05.2013 року, видане виконавчим комітетом Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. За життя, померлій належав житловий будинок [ADDRESS], який складається з: житловий будинок літ. «А», загальною площею 128,2 кв.м., житловою площею 85,8 кв.м., сараю літ. «Б», споруд № 1-3 та земельна ділянка площею 0,70 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № 39, ділянка [NUMBER], що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 26.06.2002 року серії І-ОД № 076175, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 171, кадастровий номер 5120887400:01:004:1439. 19 квітня 2011 року [PERSON] склала заповіт, відповідно з яким все належне їй на день смерті майно вона заповідає [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Даний заповіт посвідчений секретарем Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Яценко А.М. та зареєстрований в реєстрі за № 89. Згідно ст..1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 01 жовтня 2013 року позивач звернувся до приватного нотаріусу Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК: якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, суд зазначає, що позивач прийняв спадщину з моменту подачі заяви до нотаріусу про прийняття спадщини. 29 жовтня 2013 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріусу Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] з заявою про відмову приймати спадщину померлої [PERSON] на користь іншого спадкоємця за заповітом - [PERSON] Згідно з ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом - ч.1 ст. 1274 ЦК. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на деяке спадкове майно, нотаріус відмовився видавати позивачу свідоцтво про право на спадщину та рекомендував звернутися до суду. Такі обставини підтверджуються листом приватного нотаріусу [PERSON] від 29.10.2013 року за № 150/01-16. За роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»(п.п.23,24) свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з довідки виконавчого комітету Удобненської сільської ради від 28.08.2013 року № 830, [PERSON], згідно записів погосподарських книг сільради, на правах особистої власності належав житловий будинок, розташований в [ADDRESS], а земельна ділянка в розмірі 0,25 га, виділена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходилась у її користуванні. Таким чином, приймаючи рішення стосовно житлового будинку [ADDRESS], суд виходить з тих обставин, що згідно з довідкою виконкому Удобненської сільської ради № 601 та 821, житловий будинок належав [PERSON] Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до законодавства колишнього Союзу РСР реєстрації підлягали лише індивідуальні будинки та домоволодіння у містах і селищах міського типу Української РСР (Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена наказом Мінкомунгоспу УРСР від 31.01.1966 року, втратила чинність 13.12.1995 року). Отже, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося після закінчення будівництва шляхом здійснення відповідного запису у господарській книзі сільської ради та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Виходячи з викладеного, дослідивши належним чином всі докази по справі та встановивши обставини, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що можуть бути судом задоволені.

Outcome: approved