Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , територіальної громади с. Ремезівці в особі Ремезівцівської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батьків, проте в отриманні майна у спадщину йому було відмовлено, оскільки державні акти не містять дати їх видачі, не містять реєстрації в Книзі записів державних актів на право власності на землю та про постійного користування землею, договорів оренди землі, містять виправлення здійснені 19.04.2004 р. Головою Золочівської райдержадміністрації. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернувся до суду з даним позовом. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову визнає. Представник відповідача Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника, вимоги позову визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.12.2018 року, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.01.2019 року, [PERSON] померла [INFO] . Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином померлих [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, вбачається, що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 26.01.2004 року № 17, на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 1,2685 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,7403 га, та площею 0,5282 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області. З державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, вбачається, що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 26.01.2004 року № 17, на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 1,6966 га, яка складається із земельних ділянок площею 1,1774 га, та площею 0,5192 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області. Згідно довідки Ремезівцівської сільської ради № 766 від 02.10.2019 року, вбачається, що останнім постійним місцем проживання померлого [INFO] [PERSON] було [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] у Ремезівцівській сільській раді Золочівського району Львівської області не посвідчувався. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , так як була зареєстрована і проживала із спадкодавцем в [ADDRESS] . Останнє постійне місце проживання померлої [INFO] [PERSON] було [ADDRESS] . Заповіт від її імені у Ремезівцівській сільській раді Золочівського району Львівської області не посвідчувався. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] та син [PERSON] , так як проживали із спадкодавцем в [ADDRESS] . Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідачем [PERSON] та представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлих батьків, спадщину фактично прийняв, наявність розбіжностей у державних актах на право власності на земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved