Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Управління служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення графіка систематичних побачень. В обґрунтування позову посилається на те, що з 12.10.2002 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.06.2019 року розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , однак вона чинить перешкоди у спілкуванні батька з донькою. Позивач зазначив, що протягом останнього року створюються штучні перешкоди зі сторони матері дитини, стосовно можливості спілкування з дитиною. Врегулювання даного спору призводить лише до конфліктів, оскільки [PERSON] не бажає присутності позивача у житті дитини та штучно створює обставини, через які зустрічі з донькою неможливі. Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням клопотання про уточнення графіку побачень батька з дитиною, позивач просив суд визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення [PERSON] графіку побачень та спілкування із малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , таким чином: -проведення часу з малолітньою донькою [PERSON] з 18-00 години п`ятниці до 20-00 години неділі першого та третього тижня місяця; -проведення спільного відпочинку з донькою [PERSON] 1 (один) місяць літніх канікул, за домовленістю та попередженням заздалегідь матері ; -проведення спільного відпочинку з донькою [PERSON] по 3 (три) дні осінніх, зимових та весняних канікул за домовленістю та попередженням заздалегідь матері; -проведення з донькою [PERSON] новорічних свят з 1 по 2 січня та з 7 по 8 січня кожного року; -у день побачень з донькою встановити [PERSON] право забирати доньку з дому, школи чи дитячого садочка; -у період хвороби доньки безперешкодного відвідування дитини [PERSON] , за місцем її перебування; -встановити необмежене спілкування з донькою [PERSON] особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосередньо фізичного побачення. Представник позивача адвокат Дворецька Я.І. надала до суду відзив, у якому позов визнала, однак просила встановити графік побачень та спілкування батька [PERSON] із малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , за погодженням із матір`ю та врахуванням бажання та стану здоров`я дитини. У судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, та додатково зазначив, що не заперечує проти встановлення графіку побачень та спілкування із малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , із врахуванням бажання дитини. Відповідач [PERSON] та її представник Дворецька Я.І. не заперечували проти позову, просили встановити графік побачень та спілкування батька [PERSON] із малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , із урахуванням бажання дитини. Представник третьої особи Управління служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради Проскуріна Є.К. не заперечувала проти задоволення позову та встановлення погодженого між сторонами у судовому засіданні графіку побачень та спілкування батька [PERSON] із малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] . Вислухавши пояснення сторін, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.10.2002 року, актовий запис №917 від 12.10.2002 року, вчинений відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося та на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.06.2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.16). Крім цього, вказаним рішенням із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20 лютого 2019 року та до досягнення дітьми повноліття. Малолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради у своєму висновку від 06.09.2021 року №4/5-474 вважає за доцільне визначити порядок побачень батькові [PERSON] із малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] : кожні першу та третю суботу, неділю місяця у період часу з 10:00 год. суботи до 17:00 неділі з ночівлею (а.с.61-64). Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Так, статтею 21 Конституції України проголошено вільність і рівність усіх людей у своїй гідності та правах. Ця вихідна конституційна засада конкретизована у статті 24 Конституції України: громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень, в тому числі за ознаками статі. У частині 3 цієї статті Конституції України закріплено конституційні гарантії, якими забезпечується рівність прав жінки і чоловіка. При вирішенні даного спору про місце проживання дитини, суд виходить з принципу пріоритетності прав та інтересів дітей, приймає до уваги встановлені у судовому засіданні факти щодо відповідального ставлення батька [PERSON] до виконання своїх обов`язків. Згідно з частиною другою статті 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України). Частинами другою третьою статті 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Згідно з частинами першою-третьою статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Враховуючи вищевикладене та виходячи з найвищих інтересів дітей, суд вважає, що вказана позовна заява підлягає задоволенню та вважає визначити погоджений між сторонами наступний спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення [PERSON] графіку побачень та спілкування із малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , таким чином: -проведення часу з малолітньою донькою [PERSON] з 18-00 години п`ятниці до 17-00 години неділі першого та третього тижня місяця; -проведення спільного відпочинку з донькою [PERSON] 1 (один) місяць літніх канікул, за домовленістю та попередженням заздалегідь матері та за бажанням дитини; -проведення спільного відпочинку з донькою [PERSON] по 3 (три) дні осінніх, зимових та весняних канікул за домовленістю та попередженням заздалегідь матері та за бажанням дитини; -проведення з донькою [PERSON] новорічних свят з 1 по 2 січня та з 7 по 8 січня кожного року, за бажанням дитини. -у день побачень з донькою встановити [PERSON] право забирати доньку з дому, школи чи дитячого садочка; -у період хвороби доньки безперешкодного відвідування дитини [PERSON] , за місцем її перебування; -встановити необмежене спілкування з донькою [PERSON] особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосередньо фізичного побачення. Витрати по справі віднести на рахунок сторони, яка їх понесла, на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved