Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Украерорух на його користь заборгованість по виплаті матеріальної допомоги в розмірі 505280,00 грн., а також середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в розмірі 168444,64 грн. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що з 17.11.2004 по 30.04.2020 від працював у Харківському РСП Украероруху, згідно наказу від 29.04.2020 за № 099/о його було звільнено з посади начальника відділу авіаційної безпеки Харківського РСП Украероруху за ст. 38 КЗпП України. 30.04.2020 позивач отримав розрахунок при звільненні, однак йому не було виплачено матеріальну допомогу, яка передбачена п. 6.25.4 Колективного договору. При цьому, і до теперішнього часу із ним не проведено повний розрахунок, а тому відповідно до ст. 117 КЗпП України підприємство має виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку, починаючи з 30.04.2020 по день ухвалення рішення. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Украерорух у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку,подавши відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що згідно з п.14.1 колективного договору усі виплати, пов`язані з перевищенням законодавчо-правових норм, здійснюються за рахунок власних коштів підприємства виключно за їх наявності. На підставі постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» починаючи з 12 березня 2020 року на території України був запроваджений карантин. У зв`язку з тим, що в період карантину авіасполучення були заборонені, а обсяг повітряного руху у повітряному просторі України зменшився на 95%, значно погіршилась фінансова ситуація ДП «Украерорух», у відповідача виникла економічна криза. Відсутність прибутку є підставою для звільнення ДП «Украерорух» від виконання обов`язку по виплаті позивачу матеріальної допомоги. Крім того, матеріальна допомога не входить до структури заробітної плати, запровадження карантину на території України визнано форс-мажорною обставиною. Ці обставини свідчать про відсутність підстав для стягнення з ДП «Украерорух» середнього заробітку за час затримки розрахунку. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно трудової книжки позивача серії [NUMBER] [PERSON] працював в Харківському регіональному структурному підрозділі Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з 17.11.2004 згідно наказу № 248/л від 17.11.2004. Звільнений за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію згідно ст. 38 КЗпП України з посади начальна відділу авіаційного безпеки наказом № 099/о від 29.04.2020. Згідно посвідчення № 14631 МВС України, [PERSON] , підполковнику міліції, з 19.10.2004 призначена пенсія за вислугу років. Як вбачається з п.6.25.4 колективного договору, укладеного між адміністрацією ДП «Украерорух» та профспілками, в редакції, чинній на час звільнення позивача з роботи, у випадку звільнення працівника за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію адміністрація підприємства гарантувала надання матеріальної допомоги у розмірі: при стажі безперервної роботи на підприємстві повних 10 років - 6 посадових окладів з урахуванням доплати за знання та постійне використання у роботі іноземної мови, що збільшує посадовий оклад, за відповідним наказом; за кожний повний рік роботи понад 10 років - по 2 посадових оклади з урахуванням доплати за знання та постійне використання у роботі іноземної мови, як таку, що збільшує посадовий оклад, за відповідним наказом за кожний рік. В цілому максимальний розмір матеріальної допомоги не має перевищувати 20 посадових окладів. Згідно довідки Украерорух посадовий оклад [PERSON] згідно штатного розпису Харківського РСП Украероруху на дату звільнення з посади начальника відділу авіаційної безпеки 30.04.2020 складав - 31580,00 грн.; стаж роботи [PERSON] складає 15 років (з 17.11.2004 по 30.04.2020). Згідно п. 6.25.4 Колективного договору матеріальна допомога складає 505280 грн. . Відповідно до ст. 10 та ч. 3 ст. 13 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, а також сторін, які їх уклали. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Згідно з ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строк, зазначений в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Зі змісту протоколу №2 від 18 березня 2020 року вбачається, що робочою групою з оперативного реагування на кризові ситуації фінансово-економічного характеру ДП «Украерорух» було прийнято рішення про здійснення виплати лише заробітної плати працівникам, а також обов`язкових податків та зборів. Однак речення «адміністрація гарантує надання матеріальної допомоги», що міститься в п.6.25.4 колективного договору, свідчить про те, що виплата вказаної допомоги є не альтернативним правом, а виключно обов`язком Украерорух. Згідно з п.14.1 колективного договору здійснення виплат, передбачених вказаним договором, залежить не від прибутку відповідача, а наявності у нього власних грошових коштів. Крім того, ст.116 КЗпП України передбачає обов`язок підприємства, установи, організації здійснювати виплату не тільки заробітної плати, а взагалі всіх сум, що належать працівнику, без визначення їх вичерпного переліку. Ані іншими нормами трудового законодавства, ані колективним договором не визначений інший строк виплати матеріальної допомоги, ніж день звільнення працівника з роботи. Бездіяльність Украерорух, що полягає у безпідставній відмові виплатити позивачу матеріальну допомогу, має розцінюватися як свавільне втручання відповідача у право [PERSON] на мирне володіння належними йому грошовими коштами, що гарантується ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, адже фінансовий стан Украерорух може бути підставою не для відмови у задоволенні позову, а лише відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду в порядку, передбаченому ст. 435 ЦПК України. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної допомоги відповідно до положень п. 6.25.4 Колективного договору обґрунтовані, її розмір становить 505280 грн., що підтверджується довідкою Украерорух. Також обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 30.04.2020 по 03.08.2020, що складає 168444,64 грн. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Враховуючи, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності на рахунках грошових коштів, що унеможливлює виплату працівникові передбаченої колективним договором матеріальної допомоги, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved