Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) на території Комарівської сільської ради Борзнянського Чернігівської області після померлої [INFO] матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що його мати [PERSON] значиться в книзі видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по Красносільській сільській раді Борзнянського Чернігівської області під порядковим номером 403 на отримання сертифіката ЧН № 0143403 на 3,7 умовних кадастрових гектарів. Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] (позивач справі) шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, але позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказану земельну частку (пай) через нотаріальну контору в зв`язку з втратою за життя спадкодавцем відповідного правовстановлюючого документа. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач Комарівська сільська рада відзиву на позов не подала, в судове засідання представника не направила, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За змістом положень ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом згідно встановленої черговості має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складала. Після її смерті позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, інші спадкоємці на спадщину не претендують, проте він позбавлений можливості оформити свої права на вказану земельну частку (пай) внаслідок того, що спадкодавець за життя втратила правовстановлюючий документ на земельну частку (пай). Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, смерть, довідок Красносільського старостинського округу Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області № 2/107 від 26.02.2021р., № 2/199 від 21.07.2020р., додатку до Державного акту серії ІІ-ЧН № 000046 колгоспу «13-річчя Жовтня» с. Красносільське, книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Красносільській сільській раді, довідкою Борзнянської районної державної нотаріальної контори № 204/02-17 від 23.03.2021р. та копією спадкової справи, заведеною до майна померлої [PERSON] . Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), є рішення суду. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Таким чином, суд визнає право власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування якщо спадкодавець за життя не одержав відповідного сертифіката або помилково не був включений до списку власників (ВС/КЦС, у справі № 396/1683/18-ц, від 17.03.20). За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Як убачається з копії додатку до Державного акту на право колективної власності на землю зі списком осіб-членів КСП «13-річчя Жовтня» по Красносільській сільській раді Борзнянського району Чернігівської області, книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Красносільській сільській раді, довідки відділу у Борзнянському районі ГУДЧО від 29.09.2020р., [PERSON] була включена в список громадян-членів колгоспу «13-річчя Жовтня» с. Красносільське Борзнянського району Чернігівської області, доданий до Державного акта на право колективної власності на землю серії ІІ-ЧН № 000046, та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0143403 розміром 3,7 в умовних кадастрових гектарах, проте за життя втратила даний правоустановлюючий документ на земельну частку (пай). Згідно оголошення в газеті «Порадник» № 38 від 02 жовтня 2020 року, зазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) вважається втраченим, а видача дубліката є неможливою через зняття з друку бланків цих документів у зв`язку із внесенням змін до чинного законодавства. Так, порядок видачі сертифікатів на земельну частку (пай) регулювався Порядком виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів» від 01.11.2000 №1619. Згідно пункту 5 даного Порядку передбачалось, що державні органи земельних ресурсів можуть виконувати та надавати на платній основі такі види земельно-кадастрових робіт і послуг, зокрема, підготовку сертифікатів на право на земельну частку (пай). Розмір оплати земельно-кадастрових робіт та послуг визначався спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України від 15.06.2001 № 97/298/124, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 579/5770. На сьогодні вищезазначені постанова та наказ втратили чинність. Окрім того, видача дублікатів сертифікатів не передбачалась на законодавчому рівні. Відтак, станом на даний час діє постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання адміністративних послуг органів виконавчої влади через центри надання адміністративних послуг» від 16.05.2014 №523-р, відповідно до якої видача сертифікатів на право на земельну частку (най) чи їх дублікатів не передбачена. Таким чином, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] , цивільна правоздатність якої припинилася, прийняв спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) спадкодавець втратив, що перешкоджає позивачу оформити право на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, а тому суд вважає за можливе його позов задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому засіданні. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved