Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.01.2011 р., від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося з причин втрати почуття любові та поваги один до одного, різних поглядів на життя, сім'ю. Сім'я розпалась, проживають окремо, а тому позивач дійшов до висновку про розірвання шлюбу. На примирення та зберігання шлюбу не згоден. У судовому засіданні відповідачем [PERSON] пред'явлено зустрічний позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги зустрічного позову мотивовано тим, що [PERSON] ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину, зокрема не надає матеріальної допомоги. Дитина знаходиться на утриманні матері. Тому звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримав повністю та просив їх задовольнити. Позовні вимоги за зустрічним позовом визнав і не заперечував проти їх задоволення. [PERSON] позовні вимоги зустрічного позову підтримала повністю, просила їх задовольнити, проти вимог первісного позову [PERSON] не заперечувала, згодна на розірвання шлюбу. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що первісний та зустрічні позови підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб (актовий запис № 27) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.01.2011 р. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (актовий запис 720). Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припиненні у зв'язку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час сторони переконані що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Дитина перебуває на повному утриманні матері. Доказів, які б підтверджували, що відповідач добровільно утримує на належному рівні свою дитину не надано, тому суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом, а також вимоги за зустрічним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України у зв'язку із звільненням позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору за вимогами майнового характеру у розмірі 640 грн. Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене,

Outcome: approved