Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить виключити відомості про себе як батька [PERSON], [INFO] з актового запису про народження дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що остання не його донька, про що не заперечує і сама відповідач, шлюб з якою розірваний та від якої він дізнався, що протягом трьох років виховував не свою дитину. Також, просив визнати, укладений 29 травня 2010 року шлюб між ним та відповідачем фіктивним, оскільки остання приховала від нього, що вагітна від іншого чоловіка. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснивши, що він уклав шлюб з [PERSON] тільки тому, що вона була вагітна і нещодавна дізнався про те, що дитина не від нього. Відповідач позов визнала, пояснивши суду, що дійсно [PERSON] не являється батьком [PERSON] і вона про це також дізналась нещодавно після проведення результату аналізу ДНК. Шлюб уклала з відповідачем, оскільки була вагітна, але від кого на той момент не знала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2014 року (а.с. 6), шлюб, який зареєстровано між сторонами 29 травня 2010 року розірвано. У відповідності до описової частини рішення позов обгрунтовувався різницею характерів між сторонами, відсутністю взаємопорозуміння і довіри. Під час розгляду справи подружжю надавався строк на примирення. За положеннями ст. 40 Сімейного кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності, а саме якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім»ї та набуття прав та обов»язків подружжя. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін шлюб між сторонами був укладений з метою спільного виховання дитини. Крім того, у відповідності до ст. 43 Сімейного кодексу України, якщо шлюб розірвано за рішенням суду, позов про визнання його недійсним може бути пред»явлено лише після скасування рішення суду про розірвання шлюбу. Суд не приймає визнання позову відповідачем щодо фіктивності укладеного шлюбу, оскільки це суперечить вимогам закону. За таких підстав позовні вимоги щодо визнання шлюбу фіктивним задоволенню не підлягають. [PERSON] згідно свідоцтва про народження (а.с. 4) народилася [INFO] року в с. Рудка, Чернігівського району та області, про що в Книзі реєстрації народжень 01 липня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 03. Батьками дитини записані позивач і відповідач. Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України, особа яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122, 124, 126,127 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Як встановлено по справі запис про батька [PERSON] зроблено на підставі ст. 122 Сімейного кодексу України, позивач на момент реєстрації народження дитини не знав, що не являється її батьком, відповідач не заперечує викладених обставин позовної заяви, а саме те, що позивач не є батьком дитини та результатів проведеного аналізу ДНК ( а.с.7), а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial