Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про оголошення [PERSON],1906року народження померлою, зазначивши, що він разом з Аляб?євою Н.С., [PERSON] та [PERSON] є співвласниками домоволодіння №55, розташованого по вул.Бестужева у м.Харкові. Йому [PERSON] належать 60/150 часток домоволодіння, з яких 26/150 на підставі договору дарування від 26.05.1995року, посвідченого державним нотаріусом Третьої ХДНК від матері, [PERSON], 21/150 частина на підставі свідоцтва про право власності на спадщину після батька [PERSON] від 24.01.2001року, посвідченого державним нотаріусом Третьої ХДНК та 13/150 часток на підставі договору дарування від [PERSON], посвідченого 07.12.2007року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] [PERSON] належать 42/150часток, з яких 21/150 частка на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, яке видане 24.01.2001року Третьою ХДНК в порядку спадкування після смерті матері та 21/150 частка на підставі договору дарування від 24.05.1995року, посвідченого Третьою ХДНК, Аляб?євій Н.С. належать 41/150 частина домоволодіння на підставі договору дарування від батька Аляб?єва [PERSON], посвідченого у 2015році Третьою ХДНК, [PERSON] належать 7/150 часток домоволодіння на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 17.09.1964року, в порядку спадкування після смерті чоловіка, [PERSON], який помер 02 липня 1962року. Але, право власності на визнану за нею частку домоволодіння залишено не зареєстрованим. Належна її частка спільної власності не виділена і знаходиться у користуванні Аляб?єва С.С. [PERSON], 1906року народження, яка народилась у Волгоградській області Росії і оселилась у Харкові в будинку №55 по вул. Бестужева в 1960-му році в звязку зі шлюбом з [PERSON]. Дітей у них не було, родичів він також не знає. Після смерті чоловіка 23 липня 1963році вона виписалась з будинку, але залишилась проживати у Харкові за місцем роботи. Все своє майно вона залишила в будинку. Про це свідчить той факт, що вона зверталась у 1964 році до Московського районного суду м.Харкова з позовом про визнання за нею права власності на частку домоволодіння після смерті чоловіка. З того часу відомостей про неї у власників домоволодіння не має більш ніж 50років. В наступний час, він без згоди усіх співвласників домоволодіння не має можливості провести відчуження своєї частки майна у спільній частковій власності, яку необхідно виділити в окрему власність та визначити порядок користування земельною ділянкою. Але цьому заважає невизначеність власника 7/15 часток після [PERSON] Право на спадщину після [PERSON], у разі визнання її померлою, може бути визнане за Харківською міською радою, як на відмерле майно. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник заяву підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Зацікавлені особи: Аляб?єв С.С., [PERSON] заяву [PERSON] підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Зацікавлені особи: Аляб?єва [PERSON], Харківська міська рада в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, свідків Аляб?єва С.С., [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ч.3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно приписів ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Судом встановлено, що заявник [PERSON] Аляб?єва Н.С., [PERSON] та [PERSON] є співвласниками домоволодіння №55, розташованого по вул. Бестужева у м.Харкові, що підтверджується матеріалами справи. 28.06.1960року було зареєстровано шлюб між [PERSON] із [PERSON] /[PERSON]/ [PERSON], про що складено 28.06.1960року актовий запис №1026 про одруження Київським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відносно [PERSON] та [PERSON], в якому вказано дату народження [PERSON] /[PERSON]/ [PERSON] народження. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [PERSON] була прописана та проживала за адресою : [INFO] у м.Харкові та після смерті чоловіка [PERSON] померлого у 1962році пішла з будинку у 1963році, після чого ніяких відомостей про неї немає. Як видно з відповіді Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова, [PERSON] на обліку не перебувала та пенсію не отримувала /а.с.54/. Згідно повідомлень Московського ВП ГУНП в Харківській області від 25.04.2016року, від 01.04.2016року, розшукова справа відносно [PERSON] не заводилась, інформація відносно останньої відсутня /а.с.55, 65/. Згідно повідомлення Третьої Харківської нотаріальної контори від 29.04.2016року за №750/01-16, з 2001року по цей час ніяких нотаріальних дій від імені [PERSON] в нотконторі не вчинялись /а.с.62/. Свідки Алябє?в С.С. та [PERSON], підтвердили обставини, викладені в заяві. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів зазначених у заяві. В п. 13Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених уст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом пяти років нерухоме майно, що перейшло до них у звязку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Встановлено, що минуло більше пятдесяти років з тих пір, як [PERSON] покинула місце свого проживання. Будь яких відомостей про [PERSON] за місцем її проживання немає, місце її перебування невідоме і зважаючи на ці обставини, а також на похилий вік зниклої особи, є всі підстави вважати, що вона померла. Встановлення факту визнання особи померлою для заявника має юридичне значення. Враховуючи вищенаведене, відсутність у місці постійного проживання або місці її перебування [PERSON] протягом понад пятдесят років, інтереси заявника, заяву слід задовольнити. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] судом у точності не може бути встановлено, то [PERSON] необхідно оголосити померлою з дня набрання цим рішенням суду законної сили. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved