overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони зареєстрували шлюб 24.11.1985 року у Вище-Ольчедаївській сільській раді Мурованокуриловецького району Вінницької області, актовий запис № 39. Від спільного подружнього життя [INFO] у сторін народився син [PERSON], який на даний час досяг повноліття. Проте, позивач просить даний шлюб розірвати, через те, що подружні відносини між сторонами не склалися, у них різні характери, різні погляди на життя, примирення між ними неможливе. Відповідач через органи РАЦС розірвати шлюб не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій підтримує свої позовні вимоги, просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] шлюб між сторонами зареєстровано 24.11.1985 року у Вище-Ольчедаївській сільській раді Мурованокуриловецького району Вінницької області, актовий запис № 39 (а.с.4). Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони зареєстрували шлюб 25.12.2009 року у відділі РАЦС по місту Могилів-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 246 . Від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Проте, позивач просить даний шлюб розірвати, через те, що подружні відносини між сторонами не склалися, вони мають різні характери, різні погляди на життя, на проблеми, які виникають в сім'ї і на способи їх вирішення, примирення між ними неможливе. З травня 2014 року сторони проживають окремо. Позивач вважає, що сім'я розпалася безперечно і зберегти її неможливо, просить позов задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши до суду заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутність, позов підтримує та не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, погоджується на розірвання шлюбу, оскільки вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про шлюб [NUMBER] шлюб між сторонами зареєстровано 25.12.2009 року у відділі РАЦС по місту Могилів-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 246 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO], а відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] - батьками дитини [PERSON], [INFO] (а.с.4,5 ). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їхніх дітей, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони зареєстрували шлюб 29.07.1984 року у Яришівській сільській раді Могилів-Подільського району Вінницької області, актовий запис № 17. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей, які на даний час досягли повноліття. Проте, позивач просить даний шлюб розірвати, через те, що подружні відносини між сторонами не склалися, дружина зраджує йому у подружній вірності, що принижує його, як чоловіка. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, вважає що їхню сім'ю зберегти неможливо, з грудня 2013 року вони ведуть роздільний спосіб життя, відповідач створила іншу сім'ю. На стягненні з відповідача судового збору не наполягає . Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, згодна на розірвання шлюбу, водночас суду пояснила, що їхня сім'я розпалася через зраду чоловіка. Вважає, що примирення між ними неможливе. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] шлюб між сторонами зареєстровано 29.07.1984 року у Яришівській сільській раді Могилів-Подільського району Вінницької області, актовий запис № 17 (а.с.3). Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, а також те, що сторони тривалий час не проживають разом, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 1991 року. Від шлюбу мають одну дитину, сина [PERSON], який на даний час є повнолітнім. Поряд з тим, зазначив, що на протязі останніх років відносини між сторонами поступово почали погіршуватися - виникали непорозуміння через різні погляди на вирішення побутових проблем. З часом перестали розуміти один одного і через що припинили спільне проживання, протягом року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Шлюб став носити формальний характер, що суперечить його інтересам. А тому, оскільки через органи РАЦС відповідач шлюб розірвати відмовляється, вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливе, і просив суд такий між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, позов підтримав, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомленою у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подала. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД № 405113, виданого 01 червня 1991 року Борщівським районним відділом ЗАГСу Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 01 червня 1991 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 30. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Бульваренко». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Також судом встановлено, що сторони протягом року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Шлюб між ними існує формально. Позивач наміру зберегти шлюб не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2005 року, в якому у них народилася одна дитина, дочка [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначив, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім»ї, з різних питань між ними часто виникали непорозуміння та сварки. Тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. А тому, вважає, що за таких обставин шлюб існує формально, його подальше збереження є неможливе, та просив суд такий між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, позов задоволити. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, при цьому зазначила, що позов визнає, після розірвання шлюбу просила присвоїти прізвище «[PERSON]». За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 02 вересня 2005 року Збручанською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 02 вересня 2005 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 3. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що в них народилася одна дитина, дочка [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони не змогли створити міцної сім»ї, від початку спільного проживання між ними виникали непорозуміння та сварки. Тривалий час разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не мають. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 1974 року, в якому у них народилося двоє дітей, дочка [PERSON], яка на даний час є повнолітньою., та дочка [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначив, що на протязі останніх років сімейне життя між ними значно погіршилось, вони перестали розуміти один одного, не могли дійти спільної думки щодо облаштування їхнього побуту та інших сімейних ситуацій у зв»язку з чим між ними часто виникали непорозуміння. Вважає, що за таких обставин шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, а тому, просив суд такий між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився. В поданій до суду письмовій заяві, просив справу слухати у його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомленою у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої за її відсутності до суду не подала. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], повторно виданого 25 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції Хмельницької області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 02 жовтня 1994 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 21. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові - [PERSON], дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народилося двоє дітей, дочка [PERSON], яка на даний час є повнолітньою., та дочка [PERSON], [INFO]. За час шлюбу відповідач змінила прізвище на [PERSON], а ім»я на [PERSON]. Також встановлено, що на протязі останніх років сімейне життя сторін погіршилося, такі втратили почуття поваги, розуміння та любові один до одного, у зв»язку з чим у них часто виникали непорозуміння. Наміру зберегти шлюб позивач не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.07.2006 року, в якому у них народилася одна дитина, дочка [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначив, що сімейне життя між ними не склалося, через відсутність взаєморозуміння та через різні погляди на шлюб та сім»ю між ними часто виникали сварки, які переростали в скандали. З 2009 року шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. А тому, вважає, що за таких обставин шлюб між ними існує формально і просив суд такий між ними розірвати. В судове засідання сторонни не з»явилися. Позивач [PERSON] до суду подав заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, при цьому вказав, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] до суду подала заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, при цьому зазначила, що позов визнає, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». За таких обставин дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], повторно виданого 17 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб в Більче-Золотецькій сільській раді Борщівського району Тернопільської області 04 липня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 09. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що стосунки між подружжям не склалися - через відсутність взаєморозуміння та через різні погляди на шлюб та сім»ю між ними часто виникали сварки, які переростали в скандали. З 2009 року сторонни шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер. В наданий судом строк сторони примирення не досягли, наміру зберегти шлюб не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2005 року, в якому у них народилися двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. При цьому зазначив, що через те, що відповідач перестала прислухатися до його думки при вирішенні сімейних проблем, при цьому обманювала, зароблені ним кошти забирала та відносила до своєї матері, сімейні відносини між ними значно погіршились. Окрім цього, відповідач зловживає спиртними напоями майже щодня. За дітьми не доглядає. У листопаді 2015 року у їхньому гаражі сталася пожежа з вини відповідача, після чого вони посварилися, відповідач забрала свої речі та разом з дітьми пішла жити до своєї матері. На даний час вона проживає з іншим чоловіком. Шлюб набрав формальних рис, що суперечить його інтересам, важає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, в зв»язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, при цьому зазначив, що позов підтримує, просить такий задоволити. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, при цьому зазначила, що позов визнає, на розірвання шлюбу згідна. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 009585, виданого 04 листопада 2005 року Кудринецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 04 листопада 2005 року, про що складено відповідний актовий запис за № 13. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Якимів». В шлюбі у них народилися двоє дітей, дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ведуть Взаєморозуміння та примирення досягти не можуть, наміру зберегти шлюб не мають. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2011 року, в якому у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, з самого початку спільного подружнього життя між ними часто виникали сварки через різні погляди на життя, що призвело до того, що вони більше ніж пів року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. За цей час стали чужими людьми, втратили повагу один до одного. А тому, вважає, що за таких обставин шлюб існує формально, його подальше збереження є неможливе, та просила суд такий між ними розірвати. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, при цьому зазначила, що позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 08 липня 2011 року Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 08 липня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №3. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові - [PERSON], дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що за короткий час спільного подружнього життя, сторони не змогли створити міцної сім»ї, сімейне життя між сторонами поступово стало погіршуватися, виникали непорозуміння та сварки що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час як подружжя разом не проживають. Порозуміння та примирення досягти не можуть, наміру зберегти шлюб позивач не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved