Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Гаражно-будівельного кооперативу № 4 , третя особа - [PERSON], про поновлення на роботі. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що наказом № 142 від 04.05.2011 р. був прийнятий на посаду охоронця-контролера в ГБК № 4. Наказом № 235 від 26.05.2016р. його було звільнено з посади охоронця-контролера згідно п.7 ст.40 КЗпП України. Позивач вказує, що його звільнення було проведено з порушенням вимог чинного законодавства України оскільки: 29.03.2016р. відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 179 КУпАП; 30.03.2016р. голова ГБК № 4 направив повідомлення, що його відсторонено від обов'язків охоронця-контролера до судового засідання, яке відбудеться 13.04.2016р.; протягом квітня-травня 2016 р. неодноразово звертався до голови правління ГБК № 4 намагаючись з'ясувати коли необхідно приступити до виконання своїх трудових обов'язків; 18.05.2016р. направив в ГБК № 4 заяву з вимогою допустити до виконання посадових обов'язків і повідомити коли необхідно заступити на чергування; тільки після отримання заяви від 18.05.2016р. адміністрацією кооперативу було направлено повідомлення про те, що звільнений з роботи; з наказом про звільнення ніхто не ознайомлював і копію наказу не надавав. Враховуючи вимоги ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення до нього мало бути застосовано не пізніше одного місяця з дня виявлення проступку, а саме не пізніше 29.04.2016р. однак наказ про звільнення з роботи був виданий 26.05.2016р. з порушенням строку передбаченого ст.148 КЗпП України. Позивач просить суд винести рішення яким: поновити його на посаді охоронця-контролера гаражно-будівельного кооперативу № 4; стягнути з відповідача на його користь середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 27.05.2016р. по день поновлення на роботі; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за один місяць. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задоволити. Представник відповідача в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду представник відповідача пояснив, що 29.03.2016 р. головою кооперативу було виявлено, що позивач перебував на робочому місці в стані алкогольного спяніння в звязку з цим ним було викликано працівників поліції які склали протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача, в звязку з цим позивача було відсторонено від роботи до вирішення питання щодо підтвердження його стану та притягнення його до адміністративної відповідальності; на запит отримав в МВК тільки 24.05.2016 р. після чого на підставі належних доказів виніс наказ про звільнення про який повідомив позивача листом. Третя особа по справі [PERSON] вважає позов таким, що не підлягає до задоволення. Суду [PERSON] голова ГБК № 4 пояснив, що 29.03.2016 р. виявив, що позивач перебуває в стані спяніння, враховуючи що він неврівноважений викликав працівників поліції які відібрали у нього пояснень, був при цьому присутній, чув що позивач пояснив, що вживав пиво, після цього працівники поліції повезли його в медзаклад для встановлення стану спяніння; наказом від 29.03.2016 р. відсторонив позивача від роботи; про результати медичного освідоцтва позивача взнав від працівника поліції по телефону на наступний день, однак зважаючи щ о позивач конфліктна людина вирішив дочекатися результатів розгляду адмінсправи адмінкомісією; на свій запит 24.05.2016 р. отримав копію постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.. 174 КУпАП і тільки після цього виніс наказ про звільнення позивача; на його усні звернення працівники поліції казали, що не можуть йому надати копії медичних документів про результати освідоцтва позивача, пропонували звернутися в адмінкомісію. Заслухавши пояснення представників сторін, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач був прийнятий на роботу в ГБК № 4 на посаду охоронця-контролера 04.05.2011 р. згідно наказу № 142. 29.03.2016 р. позивач був на роботі. В звязку з перебуванням його в стані алкогольного спяніння головою кооперативу було викликано наряд поліції. По місцю роботи позивача в ГБК № 4 по вул..Голосківське шосе, 8а, в цей день капралом поліції Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області [PERSON]В на підставі відібраних письмових пояснень від [PERSON] та голови кооперативу [PERSON] було складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення серії ХМ № 020240(а.с 28) за ч.1 стю 179 КУпАП про те, що [PERSON] 29.03.2016 р. перебуваючи на робочому місці , а саме по вул..Голосківське шосе, 8а, у ГБК № 4 (охоронець) вживав алкогольні напої, а саме пиво. 29.03.2016 р. головою кооперативу за участю членів кооперативу [PERSON] та [PERSON] було складено акт(а.с.16) про відсутність позивача на робочому місці та появу в нетверезому стані в якому вказано, що [PERSON] був відсутній з 10.30 год. до 14.50 год. ні на території, ні в кімнаті охоронців, а появився в 14.50 будучи в нетверезому стані, від дачі письмових пояснень відмовився. Наказом № 233 від 29.03.2016 р. головою ГБК № 4 було відсторонено [PERSON] від обовязків охоронця до рішення суду який згідно протоколу відбудеться 13.04.2016 р. і буде винесено рішення(а.с. 40). Згідно примітки зазначеної в наказі [PERSON]В, від підпису відмовився. Згідно висновку № 135 від 29.03.2016 р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння проведеного о 16 год. 20 хв-н лікарем [PERSON] [PERSON] перебував в стані спяніння, 1,3 %(а.с.32). 30.03.2016 р. головою кооперативу [PERSON] було направлено позивачу повідомлення в якому зазначено, що згідно наказу № 233 від 29.03.2016 р. він відсторонений від обовязків охоронця-контролера до судового засідання яке відбудеться 13.04.2016 р. , в звязку з тим, що находився на робочому місці в нетверезому стані і не виконував «обовязки охоронця-контролера, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення ХМ № 02240 від 29.03.2016 р. та Висновком № 135 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного від 29.03.2016 р., Довідка № 2257 від 29.03.2016 р.»(а.с.4). Постановою № 207 від 27.04.2016 р. адміністративною комісією при виконавчому комітеті Камянець-Подільської міської ради було винесено постанову № 207 по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.1 ст. 179 КУпАП України(а.с.22) якою було встановлено, що [PERSON] 29.03.2016 р. близько 15 год. 10 хв-н перебуваючи на робочому місці по вул..Голосківське шосе, 8а, в ГБК № 4 знаходився в нетверезому стані. Зазначною постановою на нього було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 179 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 85 грн. . . 24.05.2016 р. головою адміністративної комісії було направлено голові ГБК № 4 [PERSON] копію постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Камянець-Подільської міської ради № 207 від 27.04.2016 р. і копію медичного висновку відносно [PERSON]В.(а.с.17). Наказом № 235 від 26.05.2016 р. головою ГБК № 4 було звільнено позивача з посади охоронця-контролера за п.7 ст.40 КЗпП України, за появу на роботі в нетверезому стані. Із змісту наказу вбачається, що він винесений після отримання доказів(зверн. Від 24.05.2016 р.). Листом від 26.05.2016 р. голова ГБК № 4 повідомив позивача про його звільнення згідно наказу № 235 від 26.05.2016 р. при цьому не направивши копії наказу(а.с.5). П. 7 ст.40 КЗпП України передбачає, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння. Дисциплінарне стягнення передбачений в нормативно-правовому акті захід примусового впливу, що застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника відповідно до його компетенції, за вчинений дисциплінарний проступок. В свою чергу, порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, що проявились в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. Водночас, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, що може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення, є наявність вини в його діях чи бездіяльності. Ст. 147 КЗпП України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. На думку суду, відповідачем неправомірно було застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за п.7 ч.1 ст. 40 КЗпП України оскільки на день винесення наказу про звільнення 26.05.2016 р. пройшло більше одного місяця від дня виявлення дисциплінарного проступку 29.03.2016 р. при цьому весь цей час позивач не перебував ні на лікарняному, ні у відпустці, а був відсторонений наказом голови кооперативу № 233 від 29.03.2016 р. від роботи. Суд критично оцінює твердження представника відповідача та третьої особи по справі голови кооперативу, що для винесення наказу про звільнення в нього не було достатніх доказів, а їх він отримав тільки 24.05.2016 р. оскільки: із змісту наказу № 233 і акту від 29.03.2016 р. підтверджується, що адміністрацією кооперативу було виявлено перебування позивача в нетверезому стані 29.03.2016 р. на робочому місці; 30.03.2016 р. позивача було повідомлено листом про відсторонення від роботи та вказано на докази його перебування на роботі в нетверезому стані 29.03.2016 р. «протокол про адміністративне правопорушення ХМ № 02240 від 29.03.2016 р., Висновок № 135 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного від 29.03.2016 р., Довідка № 2257 від 29.03.2016 р.»(а.с.4). Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.179 КУпАП не було умовою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності по місцю роботи оскільки це різні види юридичної відповідальності і регулюються різними правовими актами щодо строків та порядку до їх притягнення. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача поновити його на посаді охоронця-контролера гаражно-будівельного кооперативу № 4 підлягають до задоволення. Ч.2 ст. 235 КзПП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. При визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача суд враховує «Порядок обчислення середньої заробітної плати» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (із змінами і доповненнями). Відповідно до абз.3 п.2 зазначеного положення при визначені розміру середньої заробітної плати суд враховує останні 2 календарні місяці роботи, що передували звільненню. Враховуючи, що в квітні 2016 р. позивач не працював з незалежних від нього причин суд приймає до уваги розмір заробітної плати за березень 2016 р. в сумі 1190,09 згідно довідки відповідача від 12.10.2016 р. № 891, а також табель виходу за березень 2016 р. з якого вбачається, що позивач пропрацював в ньому 152 год. За 19 днів. Таким чином розмір середньоденної заробітної плати складає 62,64 грн.(1190,09 грн. : 19 днів = 62,64 грн.). На користь позивача з відповідача підлягає до стягнення середньомісячний заробіток за вимушений прогул за період з 27.05.2016р. по 21.10.2016 р. в сумі грн. 6389,28 грн. з яких підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обовязкові платежі: 3 робочі дні(травень 2016 р.) + 20 роб.дні(червень 2016 р.) + 21 роб.день(липень 2016 р.) + 222 роб. дні (серпень 2016 р.) + 22 роб. дні (вересень 2016 р.) + 14 роб. дні(жовтень 2016 р.) = 102 робочі дні; 102 робочі дні х 62,64 грн. = 6389,28 грн. При визначені кількості робочих днів в 2016 р. суд приймає до уваги лист міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 р. № 10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік». При визначенні розміру середньої заробітної плати за один місяць яка підлягає до стягнення на користь позивача відповідно до положень ст..365 ЦПК України, суд приймає до уваги 21 робочий день, а тому розмір місячної заробітної плати складатиме 1315,44 грн.( 62,64 грн. х 21 день = 2854,74 грн.), з яких підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обовязкові платежі. На підставі викладеного,

Outcome: approved