Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, посилався на те, що 02.09.2019 року між позивачем та третьою особою ФОП [PERSON] був укладений договір оренди транспортного засобу, згідно якого автомобіль «Scania», державний номер [NUMBER] було передано у користування ФОП [PERSON] . Вказаний автомобіль належить позивачеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 05.02.2020 р. о 01 год. 35 хвл. відповідач [PERSON] , рухаючись на 227 км а/ш М-04, керував автомобілем «Scania», державний номер [NUMBER] з причепом «Van Hool» державний номер [NUMBER] , в порушення вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед зміною напрямку руху праворуч, не переконався в безпеці обраного маневру, внаслідок чого, автомобіль піддався некерованому руху та допустив наїзд на перешкоду у вигляді рекламного щиту, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України. Провина [PERSON] у вчиненні правопорушення встановлена постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі №175/571/20 від 18.03.2020 року. Крім того, 05.02.2020 року о 15-00 год., водій [PERSON] , рухаючись по вул.Каштановій, 1 в смт.Слобожанське, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, керував автомобілем «Scania», державний номер [NUMBER] з причепом «Van Hool» державний номер [NUMBER] , в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожньої обстановки та вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого, автомобіль піддався некерованому руху та виїхав поза межі дорожнього покриття, здійснивши перекидання, що спричинило пошкодження транспортного засобу, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України. Провина [PERSON] у вчиненні правопорушення встановлена постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі №175/570/20 від 18.03.2020 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, внаслідок чого позивачеві було завдано матеріальних збитків на суму 192010,74 грн., що підтверджується звітом №101 про оцінку транспортного засобу. Тому матеріальна шкода, яку повинен сплатити відповідач позивачеві складає 192010,74 грн. У зв`язку із тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив матеріальну шкоду завдану позивачеві, позивач був вимушений звернутися до суду з позовом та просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 192010,74 грн., в якості компенсації завданої майнової шкоди, 3500,00 грн. - відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1920,10 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22000,00 грн. У судове засідання позивач не з`явився, від його представника раніше надходила заява, у якій він просив суд розглянути справу без їхньої участі, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином про місце та час розгляду справи, однак судову повістку не отримав, позов був отриманий відповідачем раніше, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладання розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позов суду не надано. Третя особа Фізична особа підприємець [PERSON] , у судове засідання не з`явився, раніше надавав суду заяву у якій просив суд позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу заочно, в порядку загального позовного провадження, за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази у сукупності, суд вважає що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17.07.2019 року - автомобіля «Scania», державний номер [NUMBER] , вказаний автомобіль на праві власності належить [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи 02.09.2019 року між позивачем [PERSON] та третьою особою ФОП [PERSON] був укладений договір оренди транспортного засобу, згідно якого автомобіль «Scania», державний номер [NUMBER] було передано у користування ФОП [PERSON] , що підтверджується копією зазначеного договору долученого до матеріалів справи. Термін оренди транспортного засобу згідно договору складає 1 рік з 02.09.2019 року по 02.09.2020 року. Згідно трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, укладеного між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] 31.01.2020 року, [PERSON] уклав трудовий договір з ФОП [PERSON] та згідно наказу №01 від 31.01.2020 року був прийнятий на роботу на посаду водія автотранспортних засобів. Трудовий договір укладений між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] був розірваний 02.02.2020 року, згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Згідно копії постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі №175/571/20 від 18.03.2020 року, 05.02.2020 р. о 01 год. 35 хвл. відповідач [PERSON] , рухаючись на 227 км а/ш М-04 на автомобілі «Scania», державний номер [NUMBER] з причепом «Van Hool» державний номер [NUMBER] , в порушення вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед зміною напрямку руху праворуч, не переконався в безпеці обраного маневру, внаслідок чого, автомобіль піддався некерованому руху та допустив наїзд на перешкоду у вигляді рекламного щиту, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України. Провина [PERSON] у вчиненні правопорушення встановлена вищезазначеною постановою та на нього був накладений штраф у розмірі 340,00 грн. Крім того, згідно копії постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі №175/570/20 від 18.03.2020 року, 05.02.2020 року о 15-00 год., водій [PERSON] , рухаючись по вул.Каштановій, 1 в смт.Слобожанське, Дніпропетровського району Дніпропетровської області на автомобілі «Scania», державний номер [NUMBER] з причепом «Van Hool» державний номер [NUMBER] , в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожньої обстановки та вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого, автомобіль піддався некерованому руху та виїхав поза межі дорожнього покриття, здійснивши перекидання, що спричинило пошкодження транспортного засобу, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України. Провина [PERSON] у вчиненні правопорушення встановлена вищезазначеною постановою та на нього був накладений штраф у розмірі 340,00 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, внаслідок чого позивачеві було завдано матеріальних збитків на суму 192010,74 грн., що підтверджується звітом №101 про оцінку транспортного засобу, складеного ФОП [PERSON] 03.03.2020 р. Отже, суд вважає, що позивач подав позов до неналежного відповідача, адже [PERSON] , на час скоєння ДТП керував транспортним засобом - «Scania», державний номер [NUMBER] з причепом «Van Hool» державний номер [NUMBER] , однак він перебував у трудових відносинах з Фізичною особою підприємцем [PERSON] , а договір оренди транспортного засобу був укладений між [PERSON] та Фізичною особою підприємцем [PERSON] . Згідно ч.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191\~ЦК. Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191\~ЦК). За таких підстав у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача. Позовні вимоги, що складаються зі стягнення судових витрат внаслідок відмови у позові, не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed