Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл боргів подружжя та стягнення ? частки боргу після припинення шлюбних відносин, мотивуючи тим, що з [PERSON] перебував у шлюбі до 21.08.2010 р., під час якого вони придбали два житлові будинки [ADDRESS], а також земельну ділянку, розташовану під цими будинками та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Грошові кошти на придбання даного майна ним були позичені під розписку у [PERSON] в розмірі 62 000 доларів США до 26.11.2012 р., частину з яких, а саме: 30 071 доларів США йому було передано готівкою, а іншу частину - 31 929 доларів США йому було перераховано позикодавцем на поточний банківський рахунок. Грошові кошти з банківського рахунку він зняв 05.12.2007 р., тобто в день здійснення факту придбання майна. Грошові кошти позичав в інтересах сім'ї. Борг був повернутий ним особисто. Вважає, що дані кошти є об'єктом права спільною власністю подружжя і він має право на ? частину від погашених ним одноособово боргових зобов'язань. Просить суд розподілити погашений ним борг за період з травня 2010 року по 25 листопада 2012 року по сплаті боргу за розпискою від 25.11.2007 р., складеною ним на ім'я позикодавця [PERSON] в розмірі 62 000 доларів США, що становить 706 800 гривень, визнати ? частину боргу за [PERSON] та стягнути з [PERSON] на його користь половину боргу в розмірі 353 400 гривень, та судовий збір в розмірі 3 654 гривні. В судовому засіданні [PERSON] та його представник його позовні вимоги підтримали повністю, [PERSON] та її представник позов не визнали повністю. Вислухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розподіл боргів подружжя та стягнення ? частки боргу після припинення шлюбних відносин підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі наступного. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 1993 року Виконкомом Костянтинівської селещної ради Миколаївської області за актовим записом № 32. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.08.2010 р. шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили 21.08.2010 р.. За час перебування в шлюбі сторони придбали майно: - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, та земельну ділянку, кадастровий № 4810800000:10:005:0009, загальною площею 0,07 га, для обслуговування житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; -земельну ділянку, кадастровий № 4810800000:10:005:0010, загальною площею 0,24 га для ведення селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] «а», про що свідчать копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.12.2007 р., копія договору купівлі-продажу житлового будинку із земельною ділянкою, на якій вона розташована від 05.12.2014 р., копія договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.12.2007 р. (а. с. № 5-12). Як стверджує позивач та його представник дане майно було придбане за кошти позичені під розписку у [PERSON] в розмірі 62 000 доларів США до 26.11.2012 р., частину з яких, а саме: 30 071 доларів США йому було передано готівкою, а іншу частину - 31 929 доларів США йому було перераховано позикодавцем на поточний банківський рахунок. Грошові кошти з банківського рахунку він зняв 05.12.2007 р., тобто в день здійснення факту придбання майна. Грошові кошти позичав в інтересах сім'ї. Борг був повернутий ним особисто. На підтвердження цього факту позивач надав копію розписки, з якої вбачається, що дійсно [PERSON] позичав у [PERSON] грошові кошти - 62 000 доларів США на придбання житлового будинку за адресою: [ADDRESS] з прилежною земельною ділянкою (а. с. № 13). Відповідач в судовому засіданні стверджувала, що про наявність даної розписки нічого не знала, а вищевказане майно було придбане нею та позивачем за гроші отримані в кредит в банку, на підтвердження своїх тверджень надала суду копію кредитної угоди № 38МЮ/2007 від 06.12.2007 р. та копію іпотечного договору від 06.12.2007 р. (а. с. № 51-55, № 56-59). Однак, прийняти такі твердження відповідача суд не може, оскільки спірне майно було придбане сторонами 05.12.2007 р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.12.2007 р., договору купівлі-продажу житлового будинку із земельною ділянкою, на якій вона розташована від 05.12.2014 р. та договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.12.2007 р., укладених між [PERSON] та [PERSON], з яких вбачається, що продавець - [PERSON] повністю отримала кошти від покупця - [PERSON] за продаж майна до підписання цих договорів, а кредитна угода № 38МЮ/2007 від 06.12.2007 р. та іпотечний договір від 06.12.2007 р були укладені між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 06.12.2014 р., тобто після придбання сторонами спірного майна. Інших доказів, які б спростовували твердження позивача, відповідачем та її представником суду не надано. Відповідно до ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 367 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї (ч.4 ст. 65 СК України). В ст.70 СК України зазначено, що в разі розподілу майна подружжя, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними.

Outcome: approved