Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 114752,81грн.. На обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що між Кредитною спілкою «Афіна» (КС «Афіна») та відповідачкою було укладено договір № К 0604121701 від 12.04.2006р., за яким остання отримала 25000грн., на строк з 12.04.2006р. по 12.10.2007р., процентна ставка за цим договором складає 0,15% від суми залишку позички (54,75% річних). Договором передбачений строк погашення заборгованості та встановлено, що у разі порушення цього строку, плата за користування кредитом становить 70% річних від суми заборгованості, за весь період користування позичкою. Відповідачкою строк погашення заборгованості був порушений, внаслідок чого станом на 01.10.2013р., без врахування пені утворилася заборгованість у розмірі 114752,81грн.. 15.10.2013р. між позивачем та КС «Афіна» укладено угоду про відступлення права вимоги за кредитним договором № К 0604121701 від 12.04.2006р., що був укладений між КС «Афіна» та відповідачкою. Таким чином до позивача перейшли всі права первісного кредитора і на підставі зазначеного позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права щодо неналежного виконання відповідачкою своїх зобов'язань за договором кредитування. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надав суду письмові заяви про розгляд справи без його участі та участі позивача (а. с. 20-21; 28). Відповідачка в судове засідання не з'явилася повторно, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду вказаної справи. Про причини неявки та неможливість явки в судове засідання не повідомила (а. с. 24; 27). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, - у разі неявки в судове відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого рішення. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.04.2006р. між КС «Афіна» та відповідачкою укладен договір позички № К 0604121701, за яким остання отримала 25000грн., на строк з 12.04.2006р. по 12.10.2007р., процентна ставка за цим договором складає 0,15% від суми залишку позички (54,75% річних) (а. с. 9). КС «Афіна» виконала свої зобов'язання по зазначеному договору в повному обсязі, що підтверджується видатковим касовим ордером № 1026 від 12.04.2006р. (а. с. 12). У зв'язку з невиконанням (простроченням виконання) відповідачкою зобов'язань щодо погашення заборгованості за кредитним договором в останньої станом на 01.10.2013р. виникла заборгованість в сумі 114752,81грн. (а. с. 8): - 21442,18грн. - сума непогашеної основної суми кредиту; - 93310,63грн. - сума нарахованих відсотків. 15.10.2013р. між КС «Афіна» та позивачем укладено угоду, згідно якої кредитна спілка уступила [PERSON] право вимоги боргу за кредитним договором № К 0604121701 від 12.04.2006р. (а. с. 4). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Не виконання своїх зобов'язань [PERSON] позбавляє позивача змоги отримати повне та своєчасне погашення заборгованості КС «Афіна» перед ним. Зважаючи на зазначене суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач є інвалідом війни 2 групи, а тому відповідно до пункту 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом (а. с. 7). Таким чином суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути на користь держави суму судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до суду з позовом відповідної категорії, а саме в розмірі 1% від суми позову, але не менше 243,60грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved