Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] (треті особи ТОВ «Форвардавто-4», ТОВ «Авто-Холл») про визнання договору комісії недійсним, визнання права власності на автомобіль. (а.с.2-3) За заявою позивача (а.с.45) ухвалою суду від 19.10.2015 року ТОВ «Форвардавто-4» м.Донецьк було виключено зі складу третіх осіб та залучено в якості співвідповідача (а.с.48). Згідно позову, 22.09.2012 року [PERSON] придбав в автосалоні м.Донецька легковий автомобіль «Nissan Qashai», реєстр.номер АН8801ІА, який було узято на облік у МРЕВ №1 м.Донецька, про що позивачу видане свідоцтво про реєстрацію ТЗ. Під час військового конфлікту на Донбасі 10.07.2014 року, коли позивач рухався на вказаному автомобілі в районі с.Орловка та с.Ласточкіне Ясинуватського району Донецької області, двоє невідомих озброєних осіб зупинили його та незаконно заволоділи автомобілем. З цього приводу [PERSON] звернувся до правоохоронних органів, якими порушено кримінальне провадження. В подальшому було зясовано, що 01.08.2014 року Центром ДАІ №1405 м.Маріуполя належний позивачу автомобіль «Nissan Qashai», реєстр.номер АН8801ІА, на підставі довідки-рахунку №ВІА 515380 від 31.07.2014 року, виданої ТОВ «Форвардавто-4» м.Донецьк, був зареєстрований на імя [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію ТЗ №СХХ 320223). В цей же день, тобто 01.08.2014 року, [PERSON] у м.Маріуполі оформив нотаріальну довіреність №НАВ 697168, якою уповноважив [PERSON] вчиняти від імені власника юридично значимі дії, в тому числі повязані з відчуженням автомобіля «Nissan Qashai», реєстр.номер АН8801ІА. Згідно облікової довідки №45837569 від 02.08.2014 року, виданої МРЕВ-6 УДАІ в м.Києві, вказаний автомобіль було знято з обліку для реалізації. 07.08.2014 року у м.Києві при посередництві ТОВ «Авто-Холл» цей автомобіль був проданий [PERSON] [PERSON], про що видано довідку-рахунок ВІА №673247 від 07.08.2014 року. Позивач [PERSON] стверджує, що автомобіль вибув з його володіння з незаконних підстав, він автомобіль [PERSON] не продавав, до ТОВ «Форвардавто-4» м.Донецька не звертався, довіреності на відчуження автомобіля не видавав. Просить суд його права поновити, визнавши договір комісії від 31.07.2014 року недійсним та визнавши права власності на автомобіль за [PERSON] Приймаючи участь у судових засіданнях по справі позивач [PERSON] позов підтримав та просив його вимоги задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав, просив позов задовольнити, показавши, що автомобіль вибув з володіння позивача поза його волею, у протиправний спосіб, з приводу чого порушено кримінальне провадження. На підставі ст.388 ч.1 п.2 ЦК України власник майна [PERSON] вправі витребувати своє майно від добросовісного набувача, якщо майно було викрадене у власника. Договір комісії від 31.07.2014 року, за яким право власності на автомобіль перейшло до [PERSON], є недійсним правочином відповідно до ст.203 ч.3 ЦК України, оскільки не відповідає вільному волевиявленню та внутрішній волі [PERSON] Відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю, у звязку з чим при визнанні договору комісії від 31.07.2014 року недійсним спірний автомобіль повинен бути повернутий у власність [PERSON] У судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] [PERSON] позов не визнав та показав, що факт злочинного вилучення у [PERSON] належного йому автомобіля «Nissan Qashai», реєстр.номер АН8801ІА, на даний час є недоведеним, здійснюється досудове розслідування, кримінальне провадження за заявою позивача порушено за фактом, тобто винні особи поки не встановлені. Як зазначає позивач [PERSON] невстановлені озброєні особи заволоділи його автомобілем 10.07.2014 року, однак із заявою до правоохоронних органів позивач звернувся лише через місяць 07.08.2014 року, кримінальне провадження було відкрито 08.08.2014 року. Лише через рік, а саме у серпні 2015 року, автомобіль був занесений до бази угонів. За відсутністю станом на 01.08.2014 року порушеної кримінальної справи та факту перебування автомобіля в угоні можна обєктивно вважати, що [PERSON] законно на підставі довідки рахунку №ВІА 515380 від 31.07.2014 року, виданої ТОВ «Форвардавто-4» м.Донецьк, набув право власності на спірний автомобіль та 01.08.2014 року зареєстрував його у Центрі ДАІ м.Маріуполя. Як власник [PERSON] міг на власний розсуд розпорядитися належним йому майном, зокрема продати, що й було зроблено через діючого за нотаріальною довіреністю представника [PERSON], який продав цей автомобіль відповідачці [PERSON] Остання набула право власності на автомобіль «Nissan Qashai», реєстр.номер АН8801ІА, на законних підставах 07.08.2014 року згідно довідці-рахунку ВІА №673247 від 07.08.2014 року ТОВ «Авто-Холл» м.Київ, тобто є добросовісним набувачем. Вилучений органами досудового розслідування у [PERSON] автомобіль для його огляду навіть не визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, зараз зберігається на стоянці Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області. На даний час відсутні підстави для визнання договору комісії від 31.07.2014 року недійсним, оскільки відсутній сам договір, не встановлено незаконність даного правочину, неможливо навіть призначити почеркознавчу експертизу по ньому, відсутня кримінальна справа щодо конкретної особи з приводу шахрайства при оформленні договору чи обвинуваченої у незаконному заволодінні автомобілем [PERSON] Крім того, позивач вимагаючи визнання за ним права власності на автомобіль обрав неналежний спосіб захисту свого права, оскільки відповідно до ст.388 ЦК України потрібно б було витребувати майно, а не визнавати право власності. Позов вважає необґрунтованим та як мінімум передчасним, у звязку з чим в його задоволенні просить відмовити. Відповідач [PERSON], зареєстрований у [INFO], проживає у [INFO] (а.с.46, 64, 71, 76), тобто на тимчасово окупованій території Донецької області. В базі даних щодо внутрішньо переміщених осіб відсутній (а.с.84, 90). Відповідач є повідомленим шляхом оголошення у пресі (а.с.106) відповідно до ст.74 ч.9 ЦПК України, однак у судове засідання не зявився, заяв не надав. Відповідач ТОВ «Форвардавто-4» згідно довідці ЄДРЮОтаФОП має юридичну адресу у м.Донецьку, перереєстрацію на територію, підконтрольну Україні, не пройшов (а.с.80-82). Відповідач є повідомленим шляхом оголошення у пресі (а.с.106) відповідно до ст.74 ч.9 ЦПК України, однак у судове засідання представник відповідача не зявився, заяв не надав. У судове засідання представник третьої особи ТОВ «Авто-Холл» м.Київ директор цього товариства [PERSON] не зявився, але надав письмові пояснення з додаванням доказів, на які посилається, згідно яким ТОВ «Авто-Холл» було оформлено купівлі-продаж автомобіля «Nissan Qashai», реєстр.номер АН8801ІА, відповідно до Договору про надання послуг при купівлі транспортних засобів №07-08/14 від 07.08.2014 року та видано довідку-рахунок ВІА №673247 від 07.08.2014 року на імя [PERSON] При укладанні вказаного договору сторонами були надані всі необхідні документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію ТЗ №СХХ 320223 на імя [PERSON]; облікову картку №45837569 від 02.08.2014, виданою МРЕВ-6 УДАІ в м.Києві, про зняття автомобіля з обліку для реалізації; нотаріальну довіреність №НАВ 697168 від 01.08.2014 року, якою власник [PERSON] уповноважив [PERSON] вчиняти юридично значимі дії, в тому числі повязані з відчуженням автомобілю; паспорти громадян України [PERSON] та [PERSON] На момент оформлення угоди спірний автомобіль не значився по базам АІПС «АМОР», МВС України як викрадений, що підтверджувалося вказаною карткою МРЕВ-6 УДАІ в м.Києві. Таким чином на законних підставах автомобіль перейшов у власність покупця [PERSON] та підстав для відмови в оформленні купівлі-продажу не малося. Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані письмові пояснення та докази: -витяг з обєднаного кримінального провадження №12014040530000605 від 07.07.2014 року за фактом незаконного заволодіння автотранспортними засобами, порушеним за заявами 25-і потерпілих осіб, зокрема 08.08.2014 року за заявою [PERSON] (а.с.27-39), -копії матеріалів з вищевказаного кримінального провадження, зокрема: протоколу допиту [PERSON] (а.с.4-6), довідки ЦНППВАЗ м.Красноармійськ про реєстрацію 22.09.2012 року у МРЕВ №1 м.Донецька автомобілю «Nissan Qashai», реєстр.номер АН8801ІА, за [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію СА 0242781 (а.с.7), рапорту слідчого про надходження заяви про злочин від [PERSON] 07.08.2014 року (а.с.8), лист УКР ГУ МВС України в Донецькій області про постановку 01.09.2015 року вищевказаного автомобіля на облік в АІС «Угон» (а.с.9), картки АІС «Угон» (а.с.10-12), лист УКР МВС України в Донецькій області від 28.09.2015 року про вилучення автомобілю та поміщення його на стоянку Голосіївського РУ ГУ МВС України у м.Києві (а.с.13), ухвали слідчого судді від 07.09.2015 року про обшук та протоколу від 23.09.2015 року про обшук автомобіля «Nissan Qashai», реєстр.номер АІ3127ЕЕ, належного [PERSON] (а.с.14-18), протоколу допиту свідка [PERSON] від 23.09.2015 року з приводу законного набування права власності за вказаний автомобіль (а.с.19-20), протоколу огляду від 02.10.2015 року, згідно якому номер кузова збігається з номер автомобілю позивача та ключ, наданий останнім, підходить до імобілайзеру заводської системи захисту (а.с.21), висновку експертизи з комплексного дослідження транспортних засобів та супроводжуючих документів №1873 від 30.09.2015 року, згідно якій клеймо номера кузова та клеймо номера двигуна, вилученого у [PERSON] автомобілю «Nissan Qashai», нанесені заводським способом та зміні первинного змісту не піддавалися (а.с.22-23), свідоцтва про реєстрацію ТЗ №СХХ 328251 07.08.2014 року автомобілю «Nissan Qashai», реєстр.номер АІ3127ЕЕ, за власником [PERSON] (а.с.25), паспорту громадянина України [PERSON], зареєстрованого у [INFO] (а.с.26), рапорт слідчого щодо місця проживання [PERSON] (а.с.46), -копії документів, наданих третьою особою ТОВ «Авто-Холл» м.Київ, а саме: довідки-рахунок ВІА №673247 від 07.08.2014 року на імя [PERSON] (а.с.63), свідоцтва про реєстрацію ТЗ 01.08.2014 року за власником [PERSON] (а.с.64, 83), облікової картки №45837569 від 02.08.2014, виданої МРЕВ-6 УДАІ в м.Києві [PERSON], про зняття автомобіля з обліку для реалізації (а.с.65); паспортів громадян України представника продавця [PERSON] та покупця [PERSON] (а.с.66-70), довіреності №НАВ 697168 від 01.08.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу, якою власник [PERSON] уповноважив [PERSON] вчиняти юридично значимі дії, в тому числі повязані з відчуженням автомобілю (а.с.71), договору про надання послуг ТОВ «Авто-Холл» при купівлі транспортних засобів №07-08/14 від 07.08.2014 року між [PERSON] та [PERSON]О (а.с.72), -спеціальні витяги з ЄДРЮОтаФОП щодо ТОВ «Авто-Холл» м.Київ, ТОВ «Форвардавто-4» м.Донецьк (а.с.77-82), -довідку Мінсоцполітики України щодо [PERSON] та [PERSON] (а.с.84, 90), судове доручення про допит [PERSON] повернулося з Ірпінського міського суду Київської області без виконання, -повний витяг з Єдиного реєстру довіреностей від 08.10.2015 року, згідно якому даних про те, що [PERSON] видавав довіреності, немає (а.с.94-95), -копії документів, наданих слідчому з ЦНППВАЗ м.Маріуполя при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області (а.с.96), а саме: копії довідки-рахунку ВІА №515380 від 31.07.2014 року, виданої покупцю [PERSON] ТОВ «Форвардавто-4» м.Донецьк (а.с.97), свідоцтва про реєстрацію ТЗ за [PERSON] (а.с.99), заяви [PERSON] від 31.07.2014 року про перереєстрацію ТЗ на нього як нового власника, що містить також службові відмітки ДАІ про відсутність відомостей про перебування автомобілю в угоні чи розшуку (а.с.98), квитанції №192727 від 01.08.2014 року про оплату послуг по реєстрації (а.с.99 на звороті) -довідку слідчого від 03.02.2016 року, згідно якій автомобіль «Nissan Qashai», реєстр.номер АІ3127ЕЕ, належний [PERSON] та вилучений в рамках кримінального провадження №12014040530000605 від 07.07.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.146 ч.2, 187 ч.3, 189 ч.3, 115 ч.1, 289 ч.3 КК України, на теперішній час зберігається на стоянці СУ ГУНП в Донецькій області, розташованої у м.Краматорську Донецької області, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Згідно ст.203 ч.3 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. (ч.5 ст.203 ЦК України) Згідно ст.388 ч. 1 п.2 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння. Згідно ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388\~цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Так, позивач [PERSON] просить визнати договір комісії від 31.07.2014 року про доручення на продаж належного йому автомобіля «Nissan Qashai», реєстр.номер АН8801ІА, недійсним та як наслідок недійсності визнати за ним право власності на вказаний автомобіль з підстав, передбачених ст.203 ч.3 ЦК України, оскільки відчуження автомобілю не відповідало його вільному волевиявленню та внутрішній волі, а також за ст.388 ч.1 п.2 ЦК України, вважаючи, що вправі витребувати своє майно від добросовісного набувача [PERSON], якщо автомобіль було у нього викрадено. Жоден із зазначених доводів та вимог позивача не був ним доведений у судовому засіданні. Так, з довідки-рахунку ВІА №515380 від 31.07.2014 року (а.с.97) вбачається, що продаж спірного автомобілю «Nissan Qashai», реєстр.номер АН8801ІА, вартістю 160000 грн., покупцю [PERSON] відбулася 31.07.2014 року у м.Донецьку за участю ТОВ «Форвардавто-4» м.Донецьк. Однак сам договір від 31.07.2014 року, про визнання недійсним якого просить позивач, відсутній. Він не був представлений ні в даній цивільній справі, ні є встановленим в ході досудового розслідування кримінального провадження №12014040530000605 від 07.07.2014 року. Відсутність вказаного договору не дозволяє зясувати його зміст, умови, чи є іншою стороною в цьому договорі сам [PERSON], оскільки згідно даним Єдиного реєстру довіреностей (а.с.94-95) довіреностей він не видавав, неможливо вирішити по суті питання його дійсності чи недійсності, зокрема шляхом судових експертиз. Таким чином, за відсутністю самого предмету позову договору від 31.07.2014 року, до якого [PERSON] просить застосувати підстави недійсності за ст.203 ч.3 ЦК України, такі вимоги позивача є необґрунтованим, а ініціювання позову передчасним. Про визнання права власності на автомобіль позивач просить посилаючись на ст.216 ЦК України, вимагаючи застосувати правові наслідки недійсності правочину. Разом з цим позивач посилається на ст.388 ч.1 п.2 ЦК України, однак вимог до [PERSON] про витребування майна від добросовісного набувача взагалі не висуває. В будь-кому випадку, підстави для застосування до спірного майна положень ст.388 ч.1 п.2 ЦК України на даний час відсутні, оскільки викрадення або в іншій спосіб незаконне вилучення автомобілю «Nissan Qashai», реєстр.номер АН8801ІА, у попереднього власника [PERSON] не доведені. Кримінальне провадження порушено за фактом; конкретні особи, підозрювані чи обвинувачені у скоєнні злочину, не встановлені; їх винуватість не доведена обвинувальним вироком суду чи іншим судовим рішенням, прийнятим з нереабілітуючих підстав. На сьогоднішній момент обєктивно встановленим є те, що автомобіль перейшов у власність [PERSON] на законних підставах (договір та довідка-рахунок ВІА №673247 від 07.08.2014 року), а право власності попередньої особи згідно ст.346 ч.1 п.1 ЦК України припиняється у разі відчуження власником свого майна. На підставі наведено в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити у звязку з його необґрунтованістю та передчасністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» у звязку з прийняттям рішення про відмову в задоволенні позову, судові витрати (а.с.1) позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed