Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Гайворонської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В своїй заяві вказав, що після смерті [INFO] року його батька [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка згідно державного акту серії ЯГ № 258970 від 12 квітня 2006 року на право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Гайворонської сільської ради. У передбачений законодавством шестимісячний термін він, як спадкоємець першої черги за законом після померлого батька [PERSON], не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в зв»язку з тим, що йому, як спадкоємцю, не було відомо про місце знаходження правовстановлюючих документів, зокрема державного акту про право на земельну ділянку, без яких неможливо оформити спадщину. Про їх місце знаходження йому стало відомо лише в червні 2014 року. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 1272 ЦК України, просить в судовому порядку визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх. Представник відповідача Гайворонської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області в судове засідання не з»явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення (а.с.20). В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, незважаючи на визнання позову відповідачем, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], який доводився батьком позивачеві (а.с.7), помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4.56 га, розташована на території Гайворонської сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 258970 (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України «Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини». Відповідно до ч. 3 статті 1272 ЦК України «За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини». Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчинені нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій». Як вбачається зі змісту повідомлення Бахмацької районної державної нотаріальної контори за № 1751/01/16 від 04.09.2014 року, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, спадкова справа не відкривалась, оскільки ніхто зі спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини (а.с.22). Згідно довідки за № 03-06/388, виданої виконкомом Гайворонської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області 04.09.2014 року, [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] На день смерті разом з ним була зареєстрована [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с.21). Як зазначив Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (лист № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року) «Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови». В даному випадку істотне значення для справи є встановлення моменту, коли спадкоємець дізнався про смерть спадкодавця. Обов»язком спадкоємця є доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини, а саме з моменту її відкриття до моменту звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Звернувшись до суду з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] зазначив причиною пропуску вказаного строку необізнаність щодо знаходження правовстановлюючих документів, без яких, на його думку, неможливо оформити спадщину. Позивачем не надано жодних належних в контексті положень ст.ст. 58-60 ЦПК України доказів, які б підтверджували наявність об»єктивних, непереборних, істотних труднощів, що унеможливлювали своєчасне подання ним заяви про прийняття спадщини в період перебігу шестимісячного строку після смерті батька. Крім того, суд приймає до уваги, що [PERSON] звернувся до суду 26 серпня 2014 року, тобто майже через сім років після спливу строку для вчинення дій по прийняттю спадщини і не зазначив жодної обставини, яка б заважала йому звернутися до нотаріуса з відповідною заявою такий тривалий період. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що причини, на які посилається позивач в позовній заяві, не можна визнати поважними, так як останній свідомо та за відсутності перешкод не скористався своїм правом вчинити дії з прийняття спадщини, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed