Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим\~будинком, який знаходиться за адресою: пров. Осинівський, буд. 7, м. Чугуїв, Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому та [PERSON], \~на підставі договору купівлі-продажу та рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 28.09.2005 року на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: пров. Осинівський, буд. 7, м. Чугуїв, Харківської області, в якому зареєстрований [PERSON], [INFO], але він фактично з 2010 року за місцем реєстрації не проживає, особистих речей відповідача в будинку не має, і ці обставини підтверджуються відповідним актом. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень\~ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст.280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Третя особа [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи, відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.04.2009 року серії ВМС № 704679 та рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 28.09.2005 року, позивач [PERSON], та третя особа [PERSON] є власниками житлового будинку, який розташований за адресою:\~пров.\~Осинівський,\~буд.\~7,\~ м.\~Чугуїв,\~Харківської області (а.с. 9, 13). У зазначеному будинку зареєстрований [PERSON], однак фактично там не проживає, про що свідчить довідка, видана 04.09.2018 року головою вуличного комітету [PERSON], за підписами сусідів (а.с. 38). Частиною 2 ст.\~405\~ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України: власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва, та ст. 150 ЖК України, в якій йдеться про те що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає, житловою площею будинку не користується, житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку не сплачує, домовленості з позивачем про збереження користування житлом понад строк укладено не було, а тому правових підстав для подальшої його реєстрації у будинку позивача наразі немає, внаслідок чого відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування вищевказаним будинком. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням встановлених обставин, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved