Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому вказав, що згідно розписки від 01.01.2013 року він передав у позику [PERSON] 20000 грн., які остання зобов`язалася повернути до 01.06.2013 року. Станом на 02.03.2015 року відповідачка не повернула йому суму позики. Просить стягнути з відповідачки на його користь борг з урахуванням індексу інфляції та відсотків в сумі 26874 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі. Позивач також подав заяву про збільшення позовних вимог і просить суд з урахуванням індексу інфляції за лютий 2015 року стягнути з відповідачки борг у сумі 27934 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і просить його задовольнити. Виклав мотиви зазначені в позовній заяві. Також вказав, що подані в судове засідання відповідачкою докази про часткове погашення суми боргу, це розсписки за кошти, котрі відповідачка у травні місяці 2012 року взяла у борг у позивача в сумі 17000 грн. За кошти ж в сумі 20000 грн., які згідно розсписки від 01.01.2013 року відповідачка взяла в борг і зобов»язалась повернути до 01.06.2013 року ніяких коштів відповідачка не сплатила. Розсписка ж на 17\~000 грн. у позивача відсутня, бо [PERSON] г.М. дані кошти повернула. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково і пояснила, що вона у травні місяці 2012 року дійсно взяла у [PERSON] в борг 17\~000 грн., які зобов»язалась повернути до кінця 2012 року. Але вже наступного дня вона віддала позивачеві частково борг на суму 6 0000 грн. Залишок склав 11000 грн. Після чого вона не мала можливості повернути решту суму боргу за відсутністю в неї коштів. І тоді 01.01.2013 року її зустрів [PERSON] і заставив написати розсписку про те, що вона взяла в нього в борг 20000 грн., які зобов»язалась повернути до 01.06.2013 року, хоча даних коштів вона в Ганжи в борг не брала. Потім 09.03.2014 року її дочка [PERSON] віддала [PERSON] 1000 грн. Залишилось 10000 грн. 09.04.2014 року дочка знову віддала [PERSON] 1000 грн. Залишилось 9\~000 грн. 10.08.2014 її дочка за неї знову віддала 1000 грн. і залишок боргу склав 8\~000 грн. Дані факти підтверджується оригіналами розсписок які підписані особисто боргодавцем [PERSON] Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1047 ч. 2 ЦК України вказує, що підтвердженням укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний\~ повернути\~ позикодавцеві\~ позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] 01.01.2013 року в простій письмовій формі уклали договір позики, згідно якого [PERSON] отримала у [PERSON] гроші в сумі 20000 гривень, які зобов'язалася повернути до 01.06.2013 року. Підтвердженням укладення договору позики та його умов є представлена позивачем розписка позичальника, яка посвідчує передання їй позикодавцем вищевказаної грошової суми та строк її повернення. Згідно представлених у судове засідання відповідачкою розсписок від 09.03.2014 року , 09.04.2014 року та 10.08.2014 року дочка відповідачки [PERSON] за свою матір [PERSON] передавала [PERSON] кошти в рахунок погашення боргу і станом на 10.08.2014 року борг відповідачки перед позивачем складав 8\~000 грн. Дані розсписки підписані [PERSON], що визнав в судовому засіданні представник позивача. Суд вважає дані докази належними і такими, що містять інформацію щодо предмета доказування. Доказів про надання відповідачці в борг коштів на сумі 17\~000 грн. у судове засідання сторонами не надано. Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд вважає, що наявні всі підстави для часткового задоволення позову і стягнення з відповідача 8000 грн. боргу згідно договору позики, індексу інфляції за весь час прострочення з 01.06.2013 року по 04.03.2015 року, який в грошовому виразі складає 11321, 63 грн. та 3 % річних річних від простроченої суми за період з 01.06.2013 року по 04.03.2015 року, що становить 1990 грн, 1752 грн. 50 коп. витрат на правову допомогу та 243 грн. 60 коп. судового збору..

Outcome: partial