Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у них різні характери та погляди на життя, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, їх шлюб носить формальний характер. В підготовче засідання позивач не з'явилася, надавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, надавши заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу, просив справу розглянути в його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02 травня 1992 року, виданого Дворічанським відділом ЗАГС Харківської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 травня 1992 року, про що в Книзі реєстрації актів про уклаження шлюдбу зроблено відповідний актовий запис №10. Між сторонами відсутнє нормальне спілкування, подружні стосунки не підтримують тривалий час. Конфлікт має не тимчасовий характер, примирення між ними неможливе. Відповідно до ч. 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ст.ст. 110 - 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх сім'ї неможливі і будуть суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому, згідно з ст. 112 СК України, їх шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, за таких обставин, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися позивач та відповідач, який не заперечував проти задоволення позову, вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження їх сім'ї неможливі і буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - [PERSON]. На підставі ст.ст. 112, 113 СК України,

Outcome: approved