Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначив, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25 листопада 2005 року у Радянсько Слобідській сільській раді Чернігівського району, актовий запис №3. Від сумісного життя дітей не мають. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині непорозуміння. Зазначає, що відповідачка не виконувала жіночих обовязків: не готувала їжу, не прибирала та інше. Вказав, що майже рік проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження сімї не можливе. Відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦСу. В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягав на його задоволенні. На примирення не згоден. Пояснив, що відповідач вже півтора роки проживає з іншим чоловіком. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суду не відомо, в матеріалах справи наявна заява відповідача, відповідно до якої остання з позовом не згодна. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 листопада 2005 року у Радянсько Слобідській сільській раді Чернігівського району, актовий запис №3. Від сумісного життя дітей немає. Відповідно до ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що спільне життя подружжя не склалося, збереження шлюбу є неможливим, оскільки сторони не проживають разом, сімя носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. З огляду на викладені правові норми та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї за бажанням відповідача буде нічим іншим, як примушуванням позивача до збереження шлюбних відносин. Таким чином, суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 25 листопада 2005 року у Радянсько Слобідській сільській раді Чернігівського району, актовий запис №3. На підставі наведеного,

Outcome: approved