Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Кам`янець-Подільська районна державна адміністрація про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали і пояснили, що позивач з травня 2015 року проходив військову службу в зоні проведення антитерористичної операції . Відповідачка в травні 2015 року залишила дітей в батьків позивача і з того часу вихованням дітей не займалась і життям дітей не цікавиться. Діти проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Відповідачка проживає окремо життям дітей не цікавиться , добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що позивач перешкоджає відповідачці бачитися з дітьми , вона офіційно ніде не працює, має тільки тимчасові заробітки. В судовому засіданні представник третьої особи Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації позов підтримав і пояснив, що відповідачка з травня 2015 року безпідставно ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітніх дітей , сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] . Мати життям дітей не цікавиться, вихованням та утриманням дітей не займається. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі , який між ними розірвано рішенням Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 16 грудня 2015 року , справа № 676/5823/15-ц . Після розірвання шлюбу позивач змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей. З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 06 від 29 травня 2006 року вбачається, що батьком записаний позивач - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . З копії свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , актовий запис № 05 від 01 листопада 2012 року вбачається, що батьком записаний позивач - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . З копії довідки Кам`янець-Подільської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №11 від 21.09.2016 р. вих№ 15, суд встановив, що син позивача [PERSON] навчається у 5-му класі Кам`янець-Подільської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №11, мати [PERSON] не бере участі у його вихованні, не цікавиться його шкільним життям, батьківські збори не відвідує.Вихованням займається батько [PERSON] . З копії довідки Зіньковецького дошкільного навчального закладу «Колобок» від 17 жовтня 2016р. №2, суд встановив, що [PERSON] , відвідує ДНЗ «Колобок» с. Зіньківці, та прожива з батьком [PERSON] по [ADDRESS] , мати [PERSON] участь у вихованні дочки не приймає. Копія довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 10.08.2016р. № 368 вказує, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (позивач), [PERSON] (колишня дружина, яка зареєстрована але не проживає), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка). З довідки № 438 від 21.09.2016 року виданої виконкомом Зіньковецької сільської ради вбачається. що [PERSON] проживає в с. Зіньківці з 2006 року, за період проживання проявила себе як особистість, живе своїм життям, не знаходить спільної мови з рідними та близькими, веде скритий спосіб життя. Від сусідів поступали скарги на її поведінку, помічена ними у нетверезому стані. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Разом з тим, позбавлення батьківських прав - це санкція, застосовувана в тих випадках, коли здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини піддається небезпеці внаслідок застосування батьками неправомірних способів здійснення батьківських прав, неналежного їхнього поводження або злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2019 року за результатом розгляду справи № 459/1736/16-ц. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини вказав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). З висновку Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 07.12.2016 року за № 2614/01-31 вбачається, що відповідачка вихованням і утриманням дітей безпідставно не займається більше шести місяців , по місцю проживання відповідачка характеризується негативно , вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] . Однак даний висновок, винесений без врахування всіх обставин, у зв`язку з чим він не підтверджує злісної вини відповідача в ухиленні від виконання нею батьківських обов`язків та не містить належного обґрунтування доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Перед наданням відповідного висновку орган опіки та піклування не з`ясовував думки [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та не зазначив, яка робота проведена органом опіки та піклування із відповідачем щодо врегулювання даного конфлікту. Крім того ненадання відповідачкою матеріальної допомоги на утримання дітей не може у повній мірі свідчити саме про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків по утриманню дитини. За таких обставин суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України аліменти на двох дітей стягуються в розмірі однієї треті третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, задовольняючи позов вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до суду - 29 травня 2020 року і до їх повноліття, оскільки такий розмір аліментів визначений ч. 5 ст. 183 СК України і аліменти в такому розмірі можуть стягуватись в безспірному порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що матеріальне становище відповідача , що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на дитину віком від 06 до 18 років становить 2 218 гривень, те, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України аліменти на двох дітей стягуються в розмірі однієї треті третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, задовольняючи позов вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до суду - 29 травня 2020 року і до їх повноліття, оскільки такий розмір аліментів визначений ч. 5 ст. 183 СК України і аліменти в такому розмірі можуть стягуватись в безспірному порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що матеріальне становище відповідача , що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на дитину віком від 06 до 18 років становить 2 218 гривень, те, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. Враховуючи, що в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відмовлено, з відповідача не підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 551 гривні 20 коп. Враховуючи, що позивачі при подачі позову до суду про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, суд вважає , що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 гривень 40 коп. за ставкою станом на 01 січня 2020 року. На підставі викладеного.

Outcome: partial