Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна нажитого в період шлюбу з відповідачем. Відповідач [PERSON] предявила зустрічний позов до [PERSON] де зазначала, що перебувала у шлюбі з відповідачем, [PERSON], з 01.03.2008 року, в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 18.04.2016 року, шлюб з відповідачем розірвано з 04.05.2016 року. З часу розірвання шлюбу подружжя разом не проживають, спільного господарства не ведуть. В період перебування в шлюбі подружжям було придбано майно: будинок в смт. Ромодан по вулиці Армійська (Червоноармійська),31, на підставі договору купівлі-продажу від 24.02.2009 року, вартістю 30 000 грн. за кошти, які належали особисто їй [PERSON]; за спільні кошти - телевізор «LED46ANEW», придбаний у 2014 році, вартістю 5500 грн., холодильник «Samsung», придбаний у 2013 році, вартістю 4000 грн.; ноутбук «ASER», придбаний у 2014 році, вартістю 5 000 грн.; меблевий гарнітур у вітальні, придбаний у 2015 році, вартістю 7500 грн. Всього майна на загальну суму 52 000 грн. Зважаючи на зазначені обставини виходячи з положень ст.ст. 60,70,57 СК України просила визнати її особистою власністю житловий будинок розташований за адресою смт. Ромодан по вулиці Армійська (Червоноармійська),31 Миргородського району Полтавської області та припинити право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок. Визнати її [PERSON]А право власності на житловий будинок розташований за адресою смт Ромодан по вул. Армійська (Червоноармійська), 31 Миргородського району Полтавської області. Визнати право власності та виділити їй телевізор «LED46ANEW» вартістю 5500 грн.; ноутбук «ASER» вартістю 5000 грн., всього на суму 10500 гривень, виділити [PERSON] холодильник «Samsung» 4000 грн., меблевий гарнітур у вітальні, вартістю 7500 грн., всього на суму 11500 грн. Ухвалою суду від 08.09.2016 року позовна заява [PERSON] залишена без розгляду в звязку з не виправленням недоліків зазначених в ухвалі суду від 14.07.2016 року (а.с.40). В судове засідання 15.11.2016 року позивач [PERSON] та представник [PERSON] не зявилися, направили на адресу суду заяви про розгляд зустрічного позову за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності заявлені уточнені позовні вимоги позивача [PERSON] визнає не заперечує проти задоволення зустрічного позову(а.с.59). Заслухавши сторони дослідивши письмові докази суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 01.03.2008 року [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб у відділі РАЦС м. Миргород Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 37, який було розірвано 04.05.2016 року на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду від 18.04.2016 року (а.с.4). В період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 24.02.2009 року укладеного на імя відповідача між [PERSON] та [PERSON] за кошти позивача [PERSON], був придбаний житловий будинок загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., розташований за адресою смт. Ромодан вулиця Армійська (Червоноармійська),31 Миргородського району Полтавської області вартістю 30000 грн. (а.с.8). У 2013 році вони придбали холодильник «Samsung» вартістю 4000 грн., у 2014 році ноутбук «ASER», вартістю 5000 грн.,телевізор «LED46ANEW» вартістю 5500 грн., у 2015 році, меблевий гарнітур у вітальню - вартістю 7500 грн., як стверджує позивач і не заперечує відповідач визнаючи заявлені позовні вимоги у зустрічному позові (а.с.53-55,59). 17 червня 2009 року в період шлюбу народився син [PERSON], батьками якого є сторони по справі (а.с.5). В будинку №31 по вулиці Армійська (Червоноармійська) смт. Ромодан після припинення шлюбних відносин проживає позивач [PERSON] та неповнолітній син відповідача та позивача [PERSON] (а.с.9,10). Відповідно до ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ст. 59 СК України, той із подружжя, хто є власником майна, визначає режим володіння та користування ним з урахуванням інтересів сім'ї, насамперед дітей. При розпорядженні своїм майном дружина, чоловік зобов'язані враховувати інтереси дитини, інших членів сім'ї, які відповідно до закону мають право користування ним. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до ч. 6 ст. 57 СК може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним,тому зустрічний позов підлягає до задоволення. В звязку з виділенням відповідно до заявлених вимог відповідачу майна на суму 11500грн., а позивачу на суму 10500 гривень, підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] грошова компенсація в розмірі 500 гривень (11500-10500/2), оскільки не проведення виплати компенсації подружжям вартість долі якого є більшою на користь подружжя вартість долі якого є меншою суперечить положенням ст.70 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України в звязку з задоволенням позову [PERSON] документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON]А.(а.с.19,37).

Outcome: approved