Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0742 га в межах згідно плану, яка розташована на території Поличинецької сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 130, кадастровий номер [NUMBER] виданого на ім»я [PERSON] належить [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] згідно заповіту усе своє майно, в тому числі і земельну ділянку, заповів [PERSON] Заявник прийняв спадщину, про що подав відповідну заяву до Козятинської державної нотаріальної контори. Під час оформлення права на спадщину стало відомо, що у Державному акті на земельну ділянку, яка є правовстановлюючим документом, допущено помилку у написані ім»я та по-батькові спадкодавця, а саме замість [PERSON] зазначено [PERSON]. Зазначене унеможливлює отримання свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин заявник і звернувся до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні [PERSON] підтримав заяву, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи просив розглянути справу за його відсутності. Також просив задовольнити вимоги [PERSON] у зв»язку із їх визнанням. Вислухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Поличинецької сільської ради Козятинського району вінницької області. За своє життя [PERSON] зробив розпорядження на випадок своєї смерті, а саме склав заповіт, посвідчений секретарем Поличинецької сільської ради 11.06. 2009 року, відповідно до якого заповів усе своє майно [PERSON]. Як свідчать матеріали справи 26.03.2003 р. на ім»я [PERSON] Козятинською райдержадміністрацією видано Державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 130. Відповідно до зазначеного акту [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,07 га, що розташована на території Поличинецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] зазначає, що зазначений документ на земельну ділянку належить саме померлому [PERSON], оскільки при оформлені Державного акту допущено помилку, яка виявлена лише після смерті спадкодавця. Свідки [PERSON], [PERSON] пояснили в судовому засіданні, що дійсно померлий [PERSON] мав у власності земельну ділянку на території Поличинецької сільської ради та заповів останню [PERSON] Відповідно до вимог ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема встановлення фактів, що мають юридичне значення. За положеннями ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту в тому числі і належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З наявних в матеріалах справи доказів, пояснень заявника та свідків можливо зробити висновок, що саме померлому [INFO]. [PERSON] у 2003 році було видано Державний акт про право приватної власності на землю, а саме земельну ділянку площею 3,07га яка розташована на території Поличинецької сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 130, кадастровий номер [NUMBER] виданого на ім»я [PERSON]. Дана обставина визнається сільським головою Поличинецької сільської ради Козятинського району вінницької області. Оцінивши у сукупності всі докази зібрані по справі, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне для отримання спадщини, беручи до уваги відсутність можливості в інший спосіб довести зазначений юридичний факт, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] Відповідно до ч. 7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved