Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання такими, що втратили право користуватись житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі зареєстровані в домоволодінні, яке належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу будинку від 22.04.2003 року та розташоване в [ADDRESS] . Вказує, що в спірному господарстві зареєстрований він, його колишня дружина [PERSON], малолітня [PERSON], [PERSON] та [PERSON], однак там не проживають, що підтверджується довідкою виконкому Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області № 519 від 17.04.2014 року та актом обстеження господарства. В добровільному порядку відповідачі не знімаються з реєстрації, що позбавляє його права вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, що вбачається з його письмової заяви. Відповідачі своєчасно і належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, зокрема через оголошення в газеті «Свобода слова», в судове засідання не явилися без поважних причин і не повідомили суд про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, суд встановив, що [PERSON] зареєстрований в домоволодінні, яке розташоване в [ADDRESS], що належить позивачу на підставі договору купівлі - продажу ВАЕ /565606/ від 22.04.2003 року. З Акту обстеження місця проживання виданого Брусницькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області від 17.04.2014 року та довідки №519 від 17.04.2014 року вбачається, що відповідачі зареєстровані в спірному господарстві, однак на даний час не проживають там. Реєстрація [PERSON], малолітньої [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в належному позивачу домоволодінні позбавляє його права вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник вправі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним(нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Частина 2 ст. 405 ЦК України вказує, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном(ст. 391ЦК України). Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зазначено, що для зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд приходить до висновку про для задоволення позову за наявності законних на те підстав і оскільки це відповідає вимогам закону стосовно захисту права власності, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 319, 383, 386, 387, 388, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved