Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу за борговою розпискою, індексу інфляції, трьох відсотків річних з [PERSON] Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 19 червня 2014 року позичив відповідачеві 50\~000 грн. В підтвердження отриманих коштів відповідач написав розписку в якій він зобовязався повернути вказану суму боргу до 30 листопада 2014 року. Після спливу зазначеного терміну виконання зобовязання відповідач суму боргу не повернув в звязку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] борг у сумі 50\~000 грн., грошову суму у розмірі 3 % річних від загальної суми позики за прострочення повернення суми боргу, що становить 1 742 гривні 50 копійок, індекс інфляції, який становить 12 760 гривень, судовий збір, витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. В ході розгляду справи за даним позовом представник позивача неодноразово змінював позовні вимоги та остаточно просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 71\~269 грн. 31 коп., з яких борг 50\~000 грн., сума індексу інфляції 20\~620 грн., грошова сума у розмірі 3 % річних від загальної суми позики за прострочення повернення суми боргу - 649 грн. 31 коп., судовий збір в сумі 712 грн. 70 коп.., витрати на правову допомогу в сумі 2 500 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце його проведення неодноразово повідомлявся в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З боргової розписки від 19 червня 2014 року вбачається, що [PERSON] взяв у борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 50\~000 грн. і зобовязався повернути до 30 листопада 2014 року. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом достовірно встановлено, що вказана боргова розписка відповідає вимогам Цивільного кодексу України, оскільки в ній вказано сторони, сума позики, валюта позики та строк погашення договору позики. Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню кошти в сумі 71\~269 грн. 31 коп. з яких борг 50\~000 грн., сума індексу інфляції 20\~620 грн., грошова сума у розмірі 3 % річних від загальної суми позики за прострочення повернення суми боргу - 649 грн. 31 коп. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 2500 грн., суд вважає що дана вимога не підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» N 4191-VI від 20 грудня 2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки представник позивача [PERSON] в судових засіданнях участі не брав, тому вимоги про стягнення витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 712 грн. 70 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved