Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів - договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27 травня 1999 року, укладеного між продавцем [PERSON], [PERSON] від імені неповнолітнього сина [PERSON], [PERSON] та покупцем [PERSON], реєстраційного посвідчення, виданого колективним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентарізації» від 28 вересня 2000 року та технічного паспорту на квартиру [ADDRESS]. У судове засідання заявник не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник зацікавленої особи Першої Павлоградської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи та аналізуючи їх у сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 6 ч. 1, ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що у 1998 році в наслідок довільного перекладу прізвища заявника з російської мови, якою було складено паспорт громадянина СРСР, йому було видано паспорт громадянина України українською мовою, у якому вказано прізвище «[PERSON]» (а.с.5). У 2011році заявник звернувся до Петропавлівського РВ ГУ МВС України у Дніпропетровській області з заявою про обмін паспорта серії [NUMBER], виданого Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 01.09.1998року у зв`язку з уточненням розбіжностей у запісі його прізвища. 16.02.2011року Петропавлівським РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області заявнику видано паспорт серії [NUMBER] з виправленою літерою у прізвищі, а саме [PERSON], і`мя та по батькові [PERSON] (а.с.6,15). Невірний переклад даних заявника з російської мови на українську став наслідком того, що в документах на квартиру [ADDRESS], яка належить заявнику на праві приватної власності, а саме у договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 27 травня 1999 року, реєстраційному посвідченні, виданого колективним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентарізації» від 28 вересня 2000 року та технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] його прізвище вказано як [PERSON], ім`я та по батькові [PERSON], а у паспорті громадяна України серії [NUMBER], виданого Петропавлівським РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області 16.02.2011року та у картці фізичної особи - платника податків (реєстраційний номер [NUMBER]), виданого органом Державної податкової служби 08 квітня 2014року його прізвище вказано як [PERSON], ім`я та по батькові [PERSON] (а.с.6,11-14). В зв'язку з чим, заявник не може розпорядитись своєю власністю та вимушений звернутись до суду з даною заявою. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved