Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з відповідачкою знаходиться у шлюбі з 15 квітня 2011 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 120. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили у січні 2015 році у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, не могли знайти спільної мови у вирішенні сімейних питань. З цього часу спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають, спора про розділ спільно набутого майна не мають, строк на примирення не потрібен. Вважає, що родина розпалась та не може бути збережена. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 15 квітня 2011 року. До початку судового засідання позивач через канцелярію надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, також зазначив, що вони з позивачкою сумісно не проживають з січня 2015 року, спору про місце проживання дітей та про розподіл майна між ними не має, відновлювати подружні стосунки не бажає. Відповідачка [PERSON] також до початку судового засідання надала заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги, вони сумісно не проживають з січня 2015 року, спору про місце проживання дітей та про розподіл майна між ними не має, відновлювати подружні стосунки не бажає, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України і роз'ясненням п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходились у шлюбі з 15 квітня 2011 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 120. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили у січні 2015 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають, спора про розділ спільно набутого майна та про місце проживання дітей не мають. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, стали проживати окремо, вважають, що їх сім'я фактично розпалась і її збереження є неможливим і недоцільним. За таких обставин, сумісне проживання сторін та збереження їхньої сім'ї стало неможливим, шлюб між ними слід розірвати. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved