Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 25.05.2017 р. між позивачем та [PERSON] був укладений усний договір позики. Відповідно до умов договору [PERSON] надав відповідачу позику у розмірі 3 500,00 доларів США, строком до 25.06.2017 року, що підтверджується розпискою. Також, відповідно до умов, вказаних в розписці, відповідач зобов'язався у разі прострочення виконання грошового зобов'язання сплатити на корить [PERSON] суму боргу з урахуванням встановленої пені у розмірі 1% від суми прострочення за кожен день простроченої суми. Станом на 12.07.2017 р. за офіційним курсом НБУ сума позики становить у національній валюті 91 070 грн. 00 коп. З моменту передачі коштів по десь звернення до суду із позовом, відповідач позику не повернув. У зв'язку, з невиконанням умов договору позики відповідачем підлягають стягнення з нього на користь позивача пеня від простроченої суми за весь час прострочення у розмірі 16 392 грн. 60 коп. Тому, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на його користь суму в загальному розмірі 107 462 грн. 60 коп. та судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 23 лютого 2018 у справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомленою належним чином, відзив на позов не подала, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, 25.05.2017 р. між позивачем та [PERSON] був укладений усний договір позики. Відповідно до умов договору, [PERSON] надав відповідачу позику у розмірі 3 500,00 доларів США, строком до 25.06.2017 року, що підтверджується розпискою. Як зазначено у позовній заяві, станом на 12.07.2017 р. за офіційним курсом НБУ сума позики становить у національній валюті 91 070 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивачем було долучено до матеріалів справи оригінал розписки від 25.05.2017 р., тому суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено, в розумінні положень ЦК України, договір позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач вказує, що [PERSON] не виконав свої зобов'язання, грошові кошти до 25.06.2017 р. не повернув. Під час розгляду справи не було встановлено обставин та отримано доказів, які б свідчили про виконання відповідачем умов за договором позики, тому суд дійшов до висновку про задоволення вимоги про стягнення боргу в розмірі 91 070 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до умов, вказаних в розписці, відповідач зобов'язався у разі прострочення виконання грошового зобов'язання сплатити на корить [PERSON] суму боргу з урахуванням встановленої пені у розмірі 1% від суми прострочення за кожен день простроченої суми. Із наданого розрахунку вбачається, що з 25.06.2017 р. по 12.07.2017 р. (18 днів) сума прострочення позики становить 16 392 грн. 60 коп., що також підлягає стягненню з відповідача. Зважаючи на викладене, беручи до уваги ту обставину, що під час розгляду справи не отримано доказів виконання умов договору позики від 25.05.2017 р. та з огляду на вимоги чинного законодавства України, які передбачають стягнення сум зазначених позивачем, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 074 грн. 62 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 133 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved