Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги наступним. 13.02.2012 року померла дружина позивача [PERSON] [PERSON]. Спадкоємцями [PERSON] за законом є чоловік [PERSON] та батько померлої [PERSON], який помер 20.02.2015 року; інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини. [PERSON] на момент смерті належала на праві спільної часткової власності 1/2частина квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], а також їй належали на праві приватної власності квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], та автомобіль марки ВАЗ моделі 21130, сірого кольору, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER]. Крім того, [PERSON] належав банківський вклад (депозит) за договором № 001-07525-100310 від 10.03.2010 року, який обліковувався на рахунку з обліку вкладів на вимогу № 26202993127854 в ПАТ « Дельта Банк». Позивач [PERSON] та [PERSON] звернулись до Третьої запорізької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Між спадкоємцями виник спір щодо спадкового майна. Для вирішення спірного питання [PERSON] подав позов до [PERSON] до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. 29.11.2012 року спір було вирішено ухвалою по справі № 2/0808/2371/2012, якою затверджено мирову угоду, за якою [PERSON] відмовляється від прав власності на спадкове майно на користь [PERSON], тобто [PERSON] став єдиним спадкоємцем [PERSON] При цьому [PERSON] сплатив на користь [PERSON] 5000 доларів США. [PERSON] звернувся до державного реєстратора для реєстрації прав власності на нерухоме майно, а саме: 1/2 частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], та квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], але 24.03.2015 року отримав рішення реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за номерами 20241479 та 20239395 з підстав неможливості визначити, на яку саме частку майна визнано право власності ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2012 року по справі № 2/0808/2371/2012. Вважаючи, що ухвала суду не відповідає мировій угоді, яка була укладена між [PERSON] та [PERSON], 30.03.2015 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявою про виправлення описки у судовому рішенні, для приведення тексту ухвали № 2/0808/2371/2012 від 29.11.2012 року у відповідність до тексту мирової угоди. Ухвалою від 06.04.2015 року по справі № 2-во/331/25/15 в задоволенні вищезазначеної заяви було відмовлено. Позивач [PERSON]І відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2012 року № 3-161 отримав лише право власності на грошові вклади з відсотками, що знаходяться на зберіганні у ПАТ «Дельта Банк» за договором банківського вкладу (депозиту) № 001-07525-100310 від 10.03.2010, рахунок з обліку вкладів на вимогу № 26202993127854. В частині майна свідоцтво нотаріус не видавав, адже це питання було вирішено в судовому порядку. Посилаючись на вимоги ст.ст. 392, 1218 Цивільного кодексу України, позивач просив визнати за ним право власності на зазначене вище рухоме та нерухоме майно в порядку спадкування. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, просила суд позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги визнає. Від представника відповідача [PERSON] міської радинадійшла заява про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, від яких надійшли заяви, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу, які зявились у судове засідання, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 13.02.2012 року померла дружина позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 227420, виданим [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Запорізькій області 13 лютого 2012 року, актовий запис № 944. Після смерті [PERSON] залишилися спадщина у вигляді: ? частини квартири, яка належала їй на праві спільної часткової власності та розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №2545 від 30.10.2000 року, та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35582874 від 21.09.2012 року; квартири [ADDRESS], яка належала їй на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування від 19.11.2004 року, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35454820 від 11.09.2012 року; транспортний засіб марки ВАЗ моделі 21130, сірого кольору, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], який належав їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) серія РСА № 622501 від 17.08.2006 року; банківський вклад (депозит) за договором № 001-07525- 100310 від 10.03.2010 року, який обліковувався на рахунку з обліку вкладів на вимогу № 26202993127854 в ПАТ «Дельта Банк». Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON], позивач у справі, та батько померлої [PERSON], який 20.02.2015 року помер. Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON], відповідачі у справі, відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується їх заявами, які знаходяться в спадковій справі № 298/2012. Позивач [PERSON]з метою оформлення своїх спадкових прав звернувся до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON], внаслідок чого 22.06.2012 р. була відкрита спадкова справа. [PERSON], померлий 20.02.2015 року, також звертався до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дочки [PERSON], заява міститься у матеріалах спадкової справи № 298/2012. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2012 року № 3-161, [PERSON] отримав право власності на грошові вклади з відсотками, що знаходяться на зберіганні у ПАТ «Дельта Банк» за договором банківського вкладу (депозиту) № 001-07525- 100310 від 10.03.2010, рахунок з обліку вкладів на вимогу № 26202993127854. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2012 року у цивільній справі № 2/0808/2371/2012 було затверджено мирову угоду, відповідно до якої [PERSON] відмовляється від прав власності на спадкове майно на користь [PERSON], тобто [PERSON] стає єдиним спадкоємцем [PERSON], але при цьому [PERSON] сплачує на користь [PERSON] 5000 доларів США. [PERSON] свої зобовязання за мировою угодою виконав, що підтверджується копією відповідної розписки, яка наявна в матеріалах справи. З метою реєстрації прав власності на спадкове майно позивач [PERSON] звернувся до державного реєстратора, а саме на: ? частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], та квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 24.03.2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за номерами 20241479 та 20239395, позивачеві відмовлено у такій реєстрації з підстав неможливості визначити, на яку саме частку майна визнано право власності ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2012 року. Отже реєстраційною службою не визнається право власності [PERSON] на вищевказане майно, внаслідок чого позивачеві відмовлено у його реєстрації. 30.03.2015 року позивач, вважаючи, що ухвала суду не відповідає мировій угоді, яка була укладена між [PERSON] та [PERSON] через наявність описок в ухвалі суду, оскільки судом, на думку позивача, не було зазначено весь текст мирової угоди, а було виокремлено в ухвалі лише її частину, звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із заявою про виправлення описки у судовому рішенні, з метою приведення тексту ухвали № 2/0808/2371/2012 від 29.11.2012 року у відповідність до тексту мирової угоди. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.04.2015 року по справі № 2-во/331/25/15 в задоволенні вищезазначеної заяви було відмовлено. Отже, позивач на даний час позбавлений можливості у встановленому законом порядку оформити право власності в порядку спадкування на зазначене вище рухоме та нерухоме майно. Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, як визначено у ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1)\~\~\~\~якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2)\~\~у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності\~\~у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати\~\~у відповідних органах\~\~дублікат правовстановлюючого документа. В даному випадку [PERSON] є таким, що прийняв спадщину на підставі статті 1268 ЦК України. Однак, за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину (відсутність документа, якій засвідчує право власності позивача на спадкове майно, відмова у державній реєстрації майна, невизнання права власності позивача реєстраційною службою), [PERSON] позбавлений можливості оформити свої спадкові права. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача. З огляду на викладене, суд, з урахуванням наданих суду доказів, доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], внаслідок чого за ним слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири [ADDRESS] (загальна площа 52,11 кв.м., жила площа 27,83 кв.м., підсобна 23,65 кв.м.), квартиру [ADDRESS] (загальна площа 49,48 кв.м., жила площа 27,60 кв.м., підсобна 20,00 кв.м.), та автомобіль марки «ВАЗ» моделі 21130, сірого кольору, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА 21130064114987, задовольнивши позовні вимоги. Крім того у порядку ст. 88 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню у солідарному порядку судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, тобто у розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 00 копійок. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 392, 1233, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved