Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ХАРКІВГАЗ» (надалі - АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ХАРКІВГАЗ»), яким просив визнати незаконним Акт про порушення № КН 002057 від 15 травня 2021 року; визнати протиправним та скасувати рішення засідання комісії з розгляду актів про порушення Чугуївського відділення АТ «ХАРКІВГАЗ», оформлене Протоколом № 01/06 від 23 червня 2021 року; визнати незаконним Акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості щодо споживача [PERSON] у розмірі 6 563,73 грн., а також вирішити питання розподілу судових витрат. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2021 року вимоги позову [PERSON] задоволено наступним чином. Так, судовим рішенням визнано незаконним Акт про порушення № КН 002057 від 15 травня 2021 року. Визнано протиправним та скасовано рішення засідання комісії з розгляду актів про порушення Чугуївського відділення АТ «ХАРКІВГАЗ», оформлене Протоколом № 01/06 від 23 червня 2021 року, яким задоволено Акт про порушення № КН 002057 від 15 травня 2021 року. Визнано незаконним Акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості щодо споживача [PERSON] у розмірі 6 563 (шість тисяч п`ятсот шістдесят три) гривні 73 копійки. Судом проведений розподіл судових витрат, а саме: стягнуто з акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ХАРКІВГАЗ», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03359500, на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок. 13 грудня 2021 року представником позивача - адвокатом Петренко О.В. у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК Українизасобами поштового зв`язку до Червонозаводського районного суду м. Харкова надіслано заяву, у якій вона просить ухвалити додаткове рішення, стягнувши з АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ХАРКІВГАЗ» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 500,00 грн. До зазначеної заяви представником позивача додано акт виконаних робіт (наданих послуг) від 11 грудня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордера б/н від 27 липня 2021 року на суму 10 000,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера б/н від 20 жовтня 2021 року на суму 9 500,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера від 11 грудня 2021 року на суму 5 000,00 грн., копію договору про надання правової допомоги від 27 липня 2021 року. 20 грудня 2021 року стороною відповідача засобами поштового звязку надіслано до Червонозаводського районного суду м. Харкова клопотання про зменшення розміру судових витрат відповідно до фактично наданих та з урахуванням їх доведеності. На обґрунтування клопотання зазначено, що АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ХАРКІВГАЗ» заперечує проти зазначеного розміру на відшкодування судових витрат, оскільки сума витрат на професійну правничу допомогу значно завищена, перелік послуг, наданих адвокатом Петренко О.В., не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи. Наданий опис робіт не доводить, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Витрати на вказану суму є неспівмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді. Також, відповідачем вказано, що, як вбачається із опису робіт від 11 грудня 2021 року до договору про надання правової допомоги від 27 липня 2021 року, адвокатом Петренко О.В. надано правову допомогу [PERSON] зі складення позовної заяви, однак зазначений документ засвідчений підписом власне [PERSON] , що ставить під сумнів дійсність надання правової допомоги при складенні позовної заяви саме адвокатом Петренко О.В. 28 грудня 2021 року представником позивача - адвокатом Петренко О.В. до канцелярії Червонозаводського районного суду м. Харкова подано письмові пояснення на заперечення АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ХАРКІВГАЗ», у яких вона просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 500,00 грн. У письмових поясненнях представник позивача зазначила, що відповідач повинен доказати, що надані послуги не відповідають критеріям розумності та є неспівмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, не підтверджені жодними доказами, а по суті є загальними фразами. Також, вказала, що разом із позовною заявою подано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу від 17 серпня 2021 року, тобто, в день складення та подання позову до суду, у якому вказано, що адвокат Петренко О.В. здійснив складення позовної заяви і підтверджено підписом сторін. Інших заперечень щодо об`єму наданих послуг, їх кількості, складності, тощо немає. У судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача у наданих суду письмових поясненнях просила розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за її відсутності, представник відповідача про причини неявки суду не повідомила. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, що відповідає положенням ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У судовому засіданні до закінчення судових дебатів у справі стороною позивача повідомлено суду про надання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Матеріали справи свідчать, що 13 грудня 2021 року представником позивача - адвокатом Петренко О.В. у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК Українизасобами поштового зв`язку до Червонозаводського районного суду м. Харкова надіслано заяву про ухвалення додаткового рішення. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилами ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За частинами п`ятою та шостою ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, 27 липня 2021 року між адвокатом Петренко О.В. та Долговим В.В. укладено договір про надання правової допомоги /а.с. 115/. За п. 1.2. вказаного договору, адвокат представляє інтереси Громадянина в судових та правоохоронних органах у справі щодо оскарження неправомірного рішення постійно діючої комісії з питань, пов`язаних з розглядом актів про порушення, складання у разі виявлення порушень споживачем (несанкціонованим споживачем), що не є прибутковим, вимог Кодексу газорозподільних систем, оформленого протоколом від 23 червня 2021 року № 01/06 про задоволення акта про порушення № КН002057 від 15 травня 2021 року, з правом участі у судових засіданнях. Відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) від 11 грудня 2021 року, адвокатом Петренко О.В. надано позивачу [PERSON] наступні юридичні послуги: консультації 27 липня 2021 року та 12 серпня 2021 року - кількість годин - 2, вартість години - 1 625,00 грн., всього - 3 250,00 грн.; ознайомлення з матеріалами справи - кількість годин - 1, вартість години - 1 625,00 грн., всього - 1 625,00 грн.; складання позовної заяви від 17 серпня 2021 року - кількість годин - 3, вартість години - 1 625,00 грн., всього - 4 875,00 грн.; участь у судових засіданнях (у томі числі явка до суду) - кількість годин - 3, вартість години - 1 625,00 грн., всього - 4 875,00 грн.; вивчення юридичної практики, правових позицій ВС України, кількість годин - 3, вартість години - 1 625,00 грн., всього - 4 875,00 грн. Загальна сума судових витрат на професійну правничу допомогу становить 19 500,00 грн. Також, умовами договору передбачено гонорар успіху у випадку задоволення позову, в т.ч. частковому, у сумі 5 000,00 грн. /а.с. 114/. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду квитанцію до прибуткового касового ордера б/н від 27 липня 2021 року на суму 10 000,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера б/н від 20 жовтня 2021 року на суму 9 500,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера від 11 грудня 2021 року на суму 5 000,00 грн. про оплату [PERSON] гонорару у розмірі 24 500,00 грн. Суд зазначає, що правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial