Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) на території Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області після померлої [INFO] матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що його батько [PERSON] був включений до списку громадян-власників земельних часток (паїв) по КСП «13-річчя Жовтня». Він значиться в книзі видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по Красносільській сільській раді під порядковим номером 661 на отримання сертифіката РН № 950718 на 3,7 умовних кадастрових гектарів. Сам сертифікат за життя був втрачений спадкодавцем. Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняла його дружина (мати позивача) [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. Після смерті [INFO] [PERSON] позивач прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, але позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказану земельну частку (пай) через нотаріальну контору в зв`язку з втратою спадкодавцем за життя відповідного правовстановлюючого документа. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач відзиву на позов не надав, в підготовче судове засідання представника не направив, подавши заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За змістом положень ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом згідно встановленої черговості має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , заповіту при житті не складав. Після його смерті спадщину прийняла його дружина (мати позивача) [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном (ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР). Після смерті [INFO] [PERSON] позивач прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. На даний час позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказану земельну частку (пай) через нотаріальну контору в зв`язку з втратою спадкодавцем за життя відповідного правовстановлюючого документа. Оскільки смерть спадкодавця [PERSON] настала [INFO] , що спадкове законодавство визначає як час відкриття спадщини, і яка була прийнята матір`ю позивача, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми саме ЦК УРСР. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, укладення шлюбу, смерть, довідками Красносільського старостинського округу Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області №№ 2/174, 2/175 від 25.06.2020р., № 2/176 від 01.07.2020р. та Борзнянської районної державної нотаріальної контори № 1125/01-16 від 12.10.2020р. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), є рішення суду. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Таким чином, суд визнає право власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування якщо спадкодавець за життя не одержав відповідного сертифіката або помилково не був включений до списку власників (ВС/КЦС, у справі № 396/1683/18-ц, від 17.03.20). За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Як убачається з копії Державного акта на право колективної власності на землю зі списком громадян-членів КСП «13-річчя Жовтня» с. Красносільське, довідки відділу у Борзнянському районі ГУДЧО № 196 від 26.06.2020р., [PERSON] був включений до списку громадян-власників земельних часток (паїв) по КСП «13-річчя Жовтня» с. Красносільське Борзнянського району Чернігівської області, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю серії ІІ-ЧН № 000046 від 03.11.1995р. (позиція 527) та отримав сертифікат РН № 950718 на 3,7 умовних кадастрових гектарів, проте за життя втратив даний правовстановлюючий документ на земельну частку (пай). Таким чином, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка успадкувала право на земельну частку (пай) після смерті свого чоловіка [PERSON] , цивільна правоздатність якого припинилася, прийняв спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) спадкодавець втратив за життя, що перешкоджає позивачу оформити право на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе його позов задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому судовому засіданні. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved