Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 12 листопада 2011 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №306. Від спільного шлюбу у них дітей немає. Спільне життя сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства. Під час шлюбу відповідачка, не зважаючи на заперечення позивача, примусово припинила вагітність, що ще більше погіршило їх стосунки. Крім того, відповідачка, до укладення шлюбу, приховала свої боргові зобов'язання. На даний час сторони проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, подальше збереження сім'ї є неможливим, примирення неможливе, а тому, просив суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 листопада 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №306. Від шлюбу у сторін дітей немає. З матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Факт окремого проживання позивачки та відповідача, відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає примирення сторін неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved