Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просив шлюб, що був зареєстрований між ним та відповідачем 26.01.2003 року в Дашковецькі сільські раді Віньковецького району Хмельницької області, розірвати. Свій позов [PERSON] мотивував тим, що з часом стосунки між ним та дружиною охололи, зникла довіра, взаєморозуміння та повага один до одного. Протягом останніх років між ними постійно виникали сварки, конфлікти та непорозуміння. Сумісне проживання стало нестерпним, тому із січня 2015 року вони стали мешкати окремо один від одного, та їхній шлюб фактично розпався. У судове засідання 14.04.2016 року позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності та шлюб розірвати. У судовому засіданні 02.02.2016 року позивач [PERSON] свої вимоги про розірвання шлюбу підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги та підстави позову визнала. Не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вказала, що спору щодо спільно нажитого майна подружжя немає, оскільки вона та позивач вирішили все майно залишити дочці [PERSON]. Крім того, між ними немає спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини та її утримання. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 26 січня 2003 року у Дашковецькі сільські раді Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 1. В шлюбі у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років подружнього життя у сім`ї Лаур почали виникати сварки, різного роду конфлікти, та внаслідок цього склалася атмосфера недовіри й непорозуміння. У зв'язку з цим сторони припинили спільне проживання, і більше року проживають порізно, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, та будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідач визнала позовні вимоги повністю, та не заперечує проти розірвання шлюбу. Приписами ст. 111 СК України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно п. 5 ст. 191 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 02.02.2016 року сторонам було надано строк для примирення два місяці, але, як пояснила відповідач у судовому засіданні, примирення між ними не відбулось, і вона настоює на припинені шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Отже, враховуючи,що на теперішній час шлюб [PERSON] та [PERSON] існує формально, оскільки сторони не пов'язані спільним побутом та проживанням, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved