Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому вказує, що 24 липня 2007 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна частка (пай) площею 5,0 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Української сільської ради, Талалаївського району, Чернігівської області, що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0261458, виданого 04.07.1996 року. Позивач є спадкоємцем [PERSON] згідно заповіту, складеного 27 грудня 2004 року, але своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як проживав у м. Києві, спадкодавець померла в Росії, про смерть останньої позивач довідався лише в серпні 2017 року, а копію свідоцтва про смерть отримав лише у жовтні 2017 року, за цих обставин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене [PERSON] просить визнати причини пропуску строку поважними та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] в шість місяців. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Української сільської ради в судове засідання не зявився, але сільський голова надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі та просять розглянути справу без участі представника сільської ради. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази у справі вважає, що позовні вимоги [PERSON]І підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Конституційне право громадян на судовий захист закріплено у ст.3 ЦПК України. Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.4) [PERSON] померла 24 липня 2007 року у м. Таганрог Ростовської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме земельна частка (пай) площею 5,0 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Української сільської ради, Талалаївського району, Чернігівської області, що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0261458 виданого 19.08.1996 року, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Талалаївському районі (а.с.8). 27 грудня 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON]. Даний заповіт посвідчено 27 грудня 2004 року секретарем Української сільської ради Талалаївського району Чернігівської області (а.с.5). Згідно довідки Української сільської ради Талалаївського району Чернігівської області [PERSON] постійно була зареєстрована та проживала в [INFO] до дня смерті 24.07.2007 року. Проживала одна, заповіт посвідчувався 27 грудня 2004 року за реєстровим № 167 ( а.с.7). Згідно повідомлення в.о. завідувача державного нотаріального архіву Чернігівської області та від 06.11.2017 року та в.о. завідувача Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 08.11.2017 року, після смерті 24 липня 2007 року [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися (а.18-21). Статтею 1270 ЦК України встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Частиною 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У листі на імя [PERSON] від 26.10.2017 року державного нотаріуса Прилуцької районної державної нотаріальної контори, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 24 липня 2007 року, проживала та була зареєстрована на день смерті в с. Українське вул.. Незалежності, буд. 10, Талалаївського району Чернігівської області розяснено, що для прийняття спадщини встановлено шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини. Оскільки у визначений термін [PERSON] не було подано заяву прийняття спадщини, йому рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.3). Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на належне їй майно. Право на спадкування має позивач, як спадкоємець за заповітом. Уповноважений представник відповідача визнав позов [PERSON] повністю, що є проявом принципу диспозитивності, не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб. Враховуючи викладені в позовній заяві пояснення [PERSON] щодо причин недотримання ним шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті 24 липня 2007 року [PERSON], в звязку з чим необхідно визначити позивачу строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини - три місяці. В іншій частині вимог відмовити.

Outcome: partial