Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 30156, вчинений 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 27465,39 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на початку року позивач дізнався про наявність виконавчого провадження за яким з його пенсійної виплати здійснюється примусове стягнення. Від приватного виконавця, яким здійснюється примусове виконання - Малкової М.В. , позивач отримав документи виконавчого провадження, а саме постанову про відкриття виконавчого провадження № 63639777 від 17.11.2020 за яким здійснюється примусове виконання виконавчого напису № 30156 про стягнення з боржника заборгованості в сумі 27465,39 грн. Із копії виконавчого напису позивачу стало відомо про те, що заборгованість стягується на підставі кредитного договору № 002-18401-171213 від 17.12.2013, укладеного з ПАТ «Дельта Банк», та у подальшому за договором відступлення права вимоги правонаступником усіх прав та обов`язків за таким договором є ТОВ «Фінансова компанія Кредит - Капітал» та за договором про відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Позивач вважає спірний виконавчий напис таким, що вчинений всупереч вимог Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки відповідно до вимог діючого на час вчинення виконавчого напису Порядку, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору. Крім того, напис вчинено на підставі розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Аланд», який не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача. Безпідставним є зазначення у спірному написі адреси позивача у [ADDRESS] , оскільки він там ніколи не проживав і не знає чия це адреса. Договір між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» укладено 17.12.2013 року, а тому з часу, коли кредитор дізнався про порушення зобов`язань минуло більше трьох років. Ухвалою від 11.05.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 17.05.2021 судом забезпечено позов [PERSON] шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису. Ухвалою від 27.05.2021, за клопотанням позивача, судом витребувано необхідні для розгляд справи докази. Ухвалою від 14.06.2021 у приватного нотаріуса повторно витребувано відповідні докази. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що в кінці 2013 року у ПАТ «Дельта Банк» він оформив кредитну картку із встановленим лімітом 25300,00 грн. Частину коштів він зняв та використав. При цьому, починаючи з 2014 року щомісяця сплачував суми коштів з метою погашення вказаного кредиту, тобто сума заборгованості не може складати ту суму, яка зазначена у виконавчому написі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представники третіх осіб у судове засідання також не з`явилися, пояснень по суті спору не надали. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 17.13.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір № 002-18401-171213, відповідно до п. 1.1 якого клієнт пропонує укласти з ним договір на невизначений строк дії в рамках якого оформити електронний платіжний засіб платіжної системи, визначеної у п. 2.5 (п. 1.2) та встановити ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі та на строк, відповідно до умов, визначених у п. 2.3 та 2.4 частини 2 цієї пропозиції (а.с. 15). Згідно з умовами частини 2, ліміт кредитної лінії складає 25300,00 грн., строк ліміту 364 (календарних) дні з можливістю пролонгації на умовах, визначених п. 2.4 частини 3 цієї пропозиції. 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 30156, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором від 17.12.2013 № 002-18401-171213 в сумі 27465,39 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 21413,45 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 5551,94 грн; та 500,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 по 17.08.2020. Також зазначено, що [PERSON] є боржником за кредитним договором від 17.12.2013 № 002-18401-171213, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами № 379/К від 13.04.2018 є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами № 11/08/2020-ФА від 11.08.2010 є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» (а.с. 11). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. від 17.11.2020 відкрито виконавче провадження № 63639777 про примусове виконання виконавчого напису № 30156 від 08.09.2020 та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 27465,39 грн. (а.с. 13). Звернувшись до суду позивач просить визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки вказана у ньому сума боргу не є безспірною, виконавчий напис видано безпідставно та поза межами трирічного строку. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 вищевказаного Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок) встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Відповідно до пункту 1 Переліку нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно». Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку. На виконання ухвали суду від 27.05.2021 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. надала документи, на підставі яких було відкрите виконавче провадження. Так, суду надано заяву про примусове виконання рішення від 26.10.2020 № 20100732, платіжне доручення про сплату авансового внеску, копію виконавчого напису № 30156 від 08.09.2020, копію довіреності представника стягувача, копію заяви від 17.12.2013 № 002-18401-171213 (а.с. 46-51). Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вимог ухвали від 27.05.2021 не виконав, витребуваних документів, що підтверджували б безспірність вимог ТОВ «ФК «Аланад» суду не надав. При цьому в спірному виконавчому написі зазначено, що при його вчиненні нотаріус керувався ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак таким пунктом Перелік був доповнений постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 року, яка постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у цій частині була визнана незаконною та нечинною, а тому приватний нотаріус, при вчиненні виконавчого напису 08.09.2020, не мав права керуватись цим пунктом Переліку. Тобто приватним нотаріусом Гораєм О.С. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису в частині подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Крім того, згідно із заявою від 17.12.2013 № 002-18401-171213 строк ліміту кредитної лінії складає 364 (календарних) дні. Натомість як свідчить спірний виконавчий напис, стягнення проводиться за період з 11.08.2020 по 17.08.2020, однак такий період, з урахуванням строку виконання зобов`язання за кредитним договором, відповідачем не обґрунтовано належними та допустимими доказами. З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що сума заборгованості, зазначена у виконавчому написі є безспірною, оскільки в порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1, 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом вчинено виконавчий напис при тому, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Враховуючи викладене вище, позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису від 08.09.2020 № 30156 таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1362,00 грн., в тому числі 908,00 грн. за подання позовної заяви та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved