Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та ТДВ «СТ «Домінанта» матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, яка сталась 28.04.2018, в розмірі 182334,00 грн., відшкодувати судові витрати. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Кислого А.М. про розгляд справи за його відсутності із зазначенням щодо підтримання заявлених вимог в повному обсязі та ухвалення судового рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про день та час розгляду справи своєчасно та належним чином, причин неявку суду не повідомили, відзивів на позовну заяву не надавали. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 28.04.2018 на перехресті бульвару Жасминового з вулицею Садовопарковою в місті Харкові сталась дорожньої транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ-21093, д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіля Suzuki SX-4, д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , а також автомобіля Audi Q3, д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] Постановою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 03.08.2018 у справі № 641/3829/18 водій [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 13102, складеного експертом ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 10.07.2018, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Suzuki SX-4, д.н. [NUMBER] , в результаті ДТП складає 179930,70 грн.; вартість дослідження в розмірі 2402,40 грн. сплачена замовником [PERSON] ; загальний розмір матеріальної шкоди, спричененої [PERSON] , становить 182333,10 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль ВАЗ-21093, д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , належить відповідачу [PERSON] Власник автомобіля ВАЗ-21093, державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність у відповідача ТДВ «СТ «Домінанта» - поліс № АМ/1571959 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.08.2017. Згідно даного полісу ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 тис. грн., розмір франшизи становить 1000,00 грн. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. В силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення. У статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 1 ст. 1187 ЦК України зокрема встановлює, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» також визначено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як свідчать матеріали справи дії відповідача [PERSON] не відповідали вимогам 16.11 ПДР України та з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року, справа № 754/1114/15-ц, зазначено, що завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок щодо страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК). З огляду на вищенаведене право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав. (Постанова Верховного Суду від 14 лютого 2018 року, справа № 754/1114/15-ц). В даному випадку позивач звертається до суду з позовом солідарно до відповідачів: [PERSON] - особи, яка заподіяла матеріальні збитки внаслідок ДТП, [PERSON] - власника транспортного засобу, яким керував [PERSON] під час заподіяння шкоди, Страхового товариства «Домінанта» - як страхувальника цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що суперечить висновку, який викладений в Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року, справа № 754/1114/15, З зазначеного висновку вбачається, що в спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищено небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову виключно або безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. З положень статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. При цьому, положеннями ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин, стягненню з ТДВ «СТ «Домінанта» підлягає матеріальна шкода, спричинена потерпілому, за вирахуванням франшизи, однак в межах страхової суми, а саме в розмірі 99000,00 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 83333,10 грн., яка підлягає стягненню з особи, яка на відповідній правовій підставі керувала транспортним засобом, а саме з [PERSON] Правові підстави для покладення обов`язку щодо відшкодування матеріальної шкоди ще й на власника транспортного засобу [PERSON] відсутні. Враховуючи викладене, заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved