Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] третя особа без самостійних вимог Виноградівське районне відділення ГУДМС України в Закарпатській області про визнання особи як такою що втратила право на користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва на право на спадщину за заповітом та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію про права власності позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. На даний момент в будинку [ADDRESS] проживає позивач з своїми членами сімї, а саме дружиною і дітьми, а також зареєстрована відповідачка - [PERSON], [INFO], яка являється матір'ю позивача. Відповідачка на протязі останніх 26-ти років по місцю своєї реєстрації ([ADDRESS]) фактично не проживає, так як в період приблизно з 1980 року по даний час проживає разом з своєю новою сім'єю в [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується довідкою з сільської ради за №02 від 08.01.2014 року. Відповідачка фактично не проживає по місцю реєстрації в [ADDRESS] вже більше 26 років, а проживання за іншою адресою, в зв'язку з чим позивач не може в повній мірі користуватись в своїх інтересах належним йому на праві приватної власності будинком. На його пропозицію добровільно знятись з реєстрації в будинку [ADDRESS], відповідачка в категоричній формі відмовляється і не бажає в добровільному порядку знятись з реєстрації, так як там не проживає і не займається ні веденням господарства ні обслуговуванням будинку, а також те, що між ними з відповідачкою не має ніяких домовленостей на рахунок проживання і користуванням належним позивачу майном. Таким чином, позивач, як власник будинку, звертається до суду з вимогою про визнання відповідачкою [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим будинком, та із зняттям такої з реєстраційного обліку, оскільки відповідач не проживає в будинку з 1980 року без поважних причин. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подала письмову заяву в якій позовну заяву підтримав в повному обсязі, просить суд таку задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату та час слухання справи сповіщалася судом своєчасно та належним чином, причини не явки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Виноградівського районного відділення ГУДМС України в Закарпатській області до судового засідання не з'явився, про дату та час слухання справи сповіщався судом своєчасно та належним чином, причини не явки суду не повідомив. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва на право на спадщину за заповітом та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію про права власності позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. Відповідачка по справі проживала з позивачем та його сім'єю в будинку [ADDRESS] до 1980 року. В 1980 році відповідачка переїхала жити до іншого будинку, та з часу її виїзду з місця реєстрації пройшло більше 26-ть років. Відповідно, до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] втратила в установленому порядку право користування вказаним приміщенням жилого будинку, так як із 1980 року вибула з жилого будинку за адресою: [ADDRESS] без поважних причин. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим будинком підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно позовної вимоги про зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 391, 317, 319 ЦК України, власник майна має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Як передбачено ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою та інші. Як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про : 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3)визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з роз'яснення, наданого Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012 року, Законом України від 11.12.2003р «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог : 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, враховуючи задоволення вимоги про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим будинком, вимога про зняття її з реєстраційного обліку підлягає також задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved