Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 1 березня 2019 року [PERSON] позичила у нього кошти в сумі 33000 грн., які зобов`язувалася повернути до 1 травня 2019 року. На підтвердження означеного договору, відповідач власноручно написала розписку. У розписці допущено механічну помилку в зазначенні дати, а саме: замість 01.03.2019 р. вказано 01.04.2019 р., проте на звороті міститься роз`яснення щодо допущених в тексті розписки неточностей і воно датоване вірно, 01.03.2019 р., додані до розписки копії паспорта та коду [PERSON] також посвідчені 01.03.2019 р. [PERSON] не виконала взятих на себе грошових зобов`язань та ухиляється від їх виконання. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позивач посилається на те, що між сторонами була дотримана форма договору позики, який оформлено розпискою, чим посвідчено передання позивачем відповідачеві коштів в розмірі 33000 грн. 01.03.2019 року. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до боргової розписки від 1.03.2019 року відповідач зобов`язувалася повернути позивачу борг в сумі 33000 грн. у строк до 1.05.2019 року. Позивач посилається на те, що та обставина, що оригінал розписки і досі перебуває у нього свідчить про те, що відповідач не виконала свої зобов`язання та не повернула мені, позикодавцю, свій борг. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із змісту укладеного між сторонами договору позики (боргової розписки) вбачається, що сторонами не визначено розмір процентів за користування грошима. За таких обставин розмір відсотків слід обраховувати виходячи із розміру облікової ставки НБУ. Так, облікова ставка НБУ складала (згідно даних Офіційного Інтернет-представництва Національного банку України:з 01.03.2019р. по 14.03.2019р. (14 днів) - 18,0% річних;з 15.03.2019р. по 25.04.2019р. (42дні) - 18,0% річних;з 26.04.2019р. по 06.06.2019р. (42 дні) - 17,5% річних;з 07.06.2019р. по 18.07.2019р. (42 дні)- 17,5% річних;з 19.07.2019р. по 05.09.2019р. (49 днів) - 17,0%річних;з 06.09.2019р. по 03.10.2019р. (28 днів)- 16,5% річних- Отже проценти за позикою від 01.03.2019 року складають 3411 грн. 19 коп., а саме: (33000 х 18,0% ) : 365 днів х 56 днів = 911 грн. 34коп.,(33000 х 17,5% ) : 365 днів х 84 день - 1329 грн 04коп.;(33000 х 17,0% ) : 365 днів х 49днів = 753 грн 12коп.;(33000 х 16,5% ) : 365 днів х 28 днів = 417 грн. 69коп. Відповідно до ч. 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, розмір боргу відповідача згідно розписки від 1.03.2019 року станом - 1.05.2019 року, складав 33000 грн. Розмір збитків внаслідок інфляції становлять 231грн. 00 коп. (33000 грн. х 101,0 х 100,5 х 100,9 х 101,0 х100,7= 231грн. 00 коп.) Розмір трьох процентів річних від простроченої суми 33000грн. за період з 02.05.2019 року по 03.10.2019 року складає 420 грн.41коп. згідно наступного розрахунку ( 33000 (сума боргу) х 3 % х 155 днів / 365 ( кількість днів у році) = 420 грн.41коп. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 37062 грн. 60 коп. (33000,00 грн. + 3411грн. 19коп, + 231грн. 00 коп.+ 420 грн.41коп.) Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 15 жовтня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не прибув, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Проти заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи та письмові заперечення та відзив на позов до суду від неї не надходило. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 1 березня 2019 року [PERSON] позичила у [PERSON] кошти в сумі 33000 грн., які зобов`язувалася повернути до 1 травня 2019 року. На підтвердження означеного договору, [PERSON] власноручно написала розписку. У розписці допущено механічну помилку в зазначенні дати, а саме: замість 01.03.2019 р. вказано 01.04.2019 р., проте на звороті міститься роз`яснення щодо допущених в тексті розписки неточностей і воно датоване вірно, 01.03.2019 р., додані до розписки копії паспорта та [PERSON] також посвідчені 01.03.2019 р. Судом встановлено, що [PERSON] не виконала взятих на себе грошових зобов`язань та ухиляється від їх виконання. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до статті 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (справа № 6-63 цс 13) договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до боргової розписки від 1.03.2019 року відповідач зобов`язувалася повернути позивачу борг в сумі 33000 грн. у строк до 1.05.2019 року. Згідно положень статті 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із змісту укладеного між сторонами договору позики (боргової розписки) вбачається, що сторонами не визначено розмір процентів за користування грошима. За таких обставин розмір відсотків слід обраховувати виходячи із розміру облікової ставки НБУ. Так, облікова ставка НБУ складала:з 01.03.2019р. по 14.03.2019р. (14 днів) - 18,0% річних;з 15.03.2019р. по 25.04.2019р. (42дні) - 18,0% річних;з 26.04.2019р. по 06.06.2019р. (42 дні) - 17,5% річних;з 07.06.2019р. по 18.07.2019р. (42 дні)- 17,5% річних;з 19.07.2019р. по 05.09.2019р. (49 днів) - 17,0%річних;з 06.09.2019р. по 03.10.2019р. (28 днів)- 16,5% річних- Отже проценти за позикою від 01.03.2019 року складають 3411 грн. 19 коп., а саме: (33000 х 18,0% ) : 365 днів х 56 днів = 911 грн. 34коп.,(33000 х 17,5% ) : 365 днів х 84 день - 1329 грн 04коп.;(33000 х 17,0% ) : 365 днів х 49днів = 753 грн 12коп.;(33000 х 16,5% ) : 365 днів х 28 днів = 417 грн. 69коп. Відповідно до ч. 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно змісту даної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Викладене відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 1 жовтня 2014 року (справа № 113цс14), прийнятій за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Розмір боргу [PERSON] згідно розписки від 1.03.2019 року станом - 1.05.2019 року, складав 33000 грн. Розмір збитків внаслідок інфляції становлять 231грн. 00 коп. (33000 грн. х 101,0 х 100,5 х 100,9 х 101,0 х100,7= 231грн. 00 коп.) Розмір трьох процентів річних від простроченої суми 33000грн. за період з 02.05.2019 року по 03.10.2019 року складає 420 грн.41коп. згідно наступного розрахунку ( 33000 (сума боргу) х 3 % х 155 днів / 365 ( кількість днів у році) = 420 грн.41коп. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 37062 грн. 60 коп. заборгованості за договором позики. Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved