Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Управління державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, третя особа - Дніпровський відділ Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.04.2012 року він перерахував на розрахунковий рахунок Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції грошові кошти в сумі 21015 грн. (внесок за придбане на аукціоні рухоме майно). Як стало відомо потім аукціон з продажу рухомого майна, а саме автомобіля «Chevrolet Evanda», який знаходився у відділі на реалізації, і за який він здійснював перерахування грошових коштів не проводився. У грудні 2012 року він подав письмове звернення (скаргу) до Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ з проханням повернути сплачені ним кошти в сумі 21015 грн. та повідомити строки їх повернення. 10 січня 2014 року ним отримано від Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ відповідь про розгляд його скарги, в якій було зазначено, що оскільки торги з продажу вищевказаного автомобіля у 2012 р. не проводилися передача йому автомобіля неможлива, і його буде додатково повідомлено щодо повернення сплачених ним коштів в сумі 21015 грн. (двадцять одна тисяча п'ятнадцять грн.) на депозитний рахунок відділу. Проте, станом на 30 квітня 2014 року кошти не були повернуті. Але під час розгляду кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] йому стало відомо, що сплачені ним кошти на розрахунковий рахунок Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ без законних на те підстав були перераховані: 2101,50 грн. виконавчого збору на користь держави (платіжне доручення № 300 від 25.04.2012), і 18913,50 грн. на користь [PERSON] (платіжне доручення № 301 від 25.04.2012). За відсутності можливості самостійно повернути сплачені ним кошти, він змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Просить суд: стягнути з [PERSON] на його користь кошти в сумі 18913,50 грн. на його розрахунковий рахунок; зобов'язати Управління державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області перерахувати кошти з державного бюджету України в сумі 2101,50 грн., які були отримані як виконавчий збір на користь держави, на його розрахунковий рахунок; стягнути з [PERSON] та Управління державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області солідарно сплачені ним судові витрати в сумі 229,40 грн. на його розрахунковий рахунок. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі, позов підтримав у повному обсязі; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень позивача відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.ст.74,76 ЦПК України, за останнім місцем його реєстрації, про що свідчить повернені за закінченням терміну зберігання рекомендовані поштові відправлення і з позначкою не проживання за вказаною адресою. Згідно ч.5 ст.74 УПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, також відповідачі по справі про день слухання справи були повідомлені відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом оголошення у пресі, а саме через регіональне видання - газету «Вісті Придніпров'я » та урядову газету «Урядовий кур'єр». Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідача вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідач причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Представник відповідача, Управління державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу без участі їх представника. Згідно наданих письмових заперечень проти позову, просять суд у задоволенні позовних вимог до Управління державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області відмовити в повному обсязі у зв'язку із незаконністю та необґрунтованістю та поданими до неналежного відповідача. Вказують, що на сьогодні ніяких правовідносин між позивачем [PERSON] та Управлінням не існує. Чинним законодавством України передбачена обов'язковість наявності причинно-наслідкового зв'язку між шкодою та її заподіювачем у вигляді незаконних (винних) дій або бездіяльності. Відповідати за дії чи бездіяльність державних органів чи фізичних осіб по суті не входить до повноваження органів Державної казначейської служби України. Частиною 2 статті 176 ЦК України встановлено, що юридичні особи, створені Державою, не відповідають за зобов'язаннями Держави, тому Управління є неналежним відповідачем по даній справі. Вважають, що органи Державної казначейської служби України не уособлють собою Державу та не відповідають по її зобов'язаннях, тому формулювання про зобов'язання Управління державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області здійснити перерахування є необґрунтованим з боку позивача. Представник третьої особи, Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу без участі їх представника. Згідно наданих суду письмових заперечень проти позовної заяви, просять суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначають, що транзитний рахунок № 37314001010769, який належить Дніпровському ДВС Дніпродзержинського МУЮ та обслуговувається в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, є спеціальним. На рахунок зараховуються кошти, які за своїм призначенням підлягають перерахуванню до Державного та місцевого бюджетів. Дніпровський відділ ДВС Дніпродзержинського МУЮ не є розпорядником коштів, які обліковуються на даному рахунку, та списання коштів з рахунку на потреби відділу не можливо. З цих підстав, вважають, що неможливо стягнути кошти, оскільки в розпорядженні відділу не має власних коштів. Є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень представників відповідача і третьої особи відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Судом досліджені докази по справі: - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, з'ясувавши обставини справи і дослідивши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч.1,2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Таким чином, вказаною статтею передбачена можливість виникнення не договірних зобов'язань двох видів: внаслідок безпідставного набуття майна за рахунок іншої особи та внаслідок безпідставного збереження майна за рахунок іншої особи. Умовами виникнення зобов'язань внаслідок безпідставного набуття майна є: збільшення майна у однієї особи; втрата майна іншою особою; причинний зв'язок між збільшенням майна у однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи. Згідно ст.1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Згідно ст.1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. Вказана норма закону регулює відповідальність в разі набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. З точки зору даної статті відповідальність настає з моменту, коли набувач майна дізнався або повинен був дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. Згідно зі ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлені наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Позивач [PERSON] з ціллю придбання на прилюдних торгах автомобіля «Chevrolet Evanda», перерахував 19 квітня 2012 року грошову суму у розмірі 21015 0грн., в якості внеску за придбане на аукціоні рухоме майно, на спеціальний р/р 373141010769 належний Дніпровському ВДВС Дніпродзержинського МУЮ , який обслуговує Управління Державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області. 10 січня 2014 року позивачем отримано від Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ відповідь на його скаргу від 26.12.2012 року, в якій зазначено, що в даному випадку він не є стороною виконавчого провадження, і відносини, які склалися між ним та посадовою особою Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ [PERSON] не стосуються виконавчого провадження. У 2012 році відділом не проводилась примусова реалізація майна боржника - автомобіля марки «Chevrolet Evanda», у зв'язку з чим протокол про проведення прилюдних торгів за даним автомобілем відсутній. За фактом перерахування ним вказаної суми грошових коштів на депозитний рахунок відділу проводиться перевірка, про результати якої йому буде повідомлено додатково. Проте, станом на 30 квітня 2014 року відповіді про порядок і строки повернення позивачу коштів, останній не отримав, та сплачені кошти до теперішнього часу не були повернуті позивачу. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача та відсутність фактів, якими обґрунтовуються заперечення відповідача і третьої особи з таких мотивів. Згідно ч. 1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], маючи певні наміри, з певною ціллю придбання певного майна, перерахував 19 квітня 2012 року грошову суму у розмірі 21015грн. на спеціальний розрахунковий рахунок належний Дніпровському ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, який обслуговується в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області. Згідно руху грошових коштів по Дніпровському ВДВС Дніпродзержинського МУЮ за період з 02.08.2010 року по 31.12.2010 року, сплачені [PERSON] грошові кошти в сумі 21015 грн. зараховані за своїм призначенням та без законних на те підстав 25.04.2012 року були перераховані в сумі 2101,50 грн. у виді виконавчого збору на користь держави; в сумі 18913,50 грн. на користь [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї норми застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України). Зобов'язання з безпідставного набуття або збереження майна є одним з видів позадоговірних зобов'язань. Змістом даних зобов'язань є обов'язок особи, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути це майно потерпілому. Таке ж зобов'язання виникає і в тому разі, коли підстава, на якій майно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК). Таким чином, обов'язковою умовою, з якою законодавець пов'язує виникнення даного виду зобов'язань, є відсутність правової підстави для набуття, збереження майна однією особою за рахунок іншої особи. Відсутність правової підстави означає, що майно набуте або збережене особою поза підставою (юридичним фактом), передбаченою законом, іншим правовим актом чи правочином. Суд вважає, що в даному випадку правова підстава для набуття та збереження грошових коштів, які позивач перерахував на рахунок Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, відпала, тому відповідачі зобов'язані повернути позивачу безпідставно набуті ними кошти. Посилання відповідача на те, що органи Державної казначейської служби України не відповідають по зобов'язаннях держави та неможливість повернення коштів, які були перераховані позивачем, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що належні позивачу грошові кошти зараховані на рахунок відповідача, який в даному випадку зобов'язаний повернути їх позивачу. Встановлені судом факти й обставини справи підтверджуються: - копіями паспорта, ІПН, [PERSON] /а.с.5-6/, згідно яких підтверджується особа позивача - копією квитанції № @ 2PL293800 від 19.04.2012 /а.с.7/, згідно якої підтверджується факт сплати [PERSON] грошових коштів на розрахунковий рахунок ГУДК України у Дніпропетровської області, отримувач ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, призначення платежу - оплата за придбане майно; -копією скарги [PERSON] до Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ /а.с.8-9/, згідно якої підтверджується факт звернення позивача з ціллю повернення коштів; -копією листа Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ від 10.01.2013 № 07/08-22/115 /а.с.9/, згідно якої підтверджується факт того,що торги з продажу автомобіля «Chevrolet Evanda» у 2012 р. не проводилися передача йому автомобіля неможлива; -копією руху грошових коштів по Дніпровському ВДВС Дніпродзержинського МУЮ за період з 02.08.2010 року по 31.12.2012 року, згідно якої підтверджується факт перерахування коштів від платника [PERSON] на р/р 37314001010769 Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, та їх перерахування в сумі 2101,50 грн. як виконавчого збору на користь держави, і 18913,50 грн. на користь [PERSON]. На підставі ст.ст. 16, 1212, 1213, 1214ЦК України,

Outcome: approved