Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способу участі у вихованні дитини. Мотивує вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Оскільки шлюбні стосунки припинені, вони проживають окремо. Дитина проживає разом з матірю. З часу окремого проживання, позивач неодноразово звертався з проханням встановлення порядку його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, проте [PERSON] у зустрічах з дитиною відмовляла, а коли позивач без погодження з відповідачкою намагався зустрітися з сином, [PERSON] вчиняла сварку та до спілкування з дитиною не допускала, в звязку з чим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач та представники позивача надали пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. Уточненні позовні вимоги просять задовольнити повністю, та зобовязати [PERSON] не перешкоджати позивачу у спілкуванні та вихованні сина [PERSON], [INFO]; визначити спосіб його участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], та спілкуванні з ним, встановивши порядок зустрічей батька з сином без присутності матері за його місцем проживання за адресою: [INFO], першу та третю суботу кожного місяця з 09.00 до 19.00 години, другу та четверту неділю кожного місяця з 09.00 до 19.00 години, а також протягом часу його відпустки один тиждень, визначений за взаємною згодою з матірю, та кожного року три святкових та неробочих дні за взаємною згодою з матірю. Відповідачка позов не визнала, надала суду письмові заперечення проти позову в яких просять відмовити у задоволенні позову (а.с. 23-26), оскільки дитина маленька, син боїться батька, вважає, що коли син підросте то зможе бачитись з батьком. Представник органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суду надано Висновок органу опіки та піклування №01-11/1464(1) від 22.12.2015 року (а.с.54). Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, та свідка, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 06.06.2009 р. між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ЖД №256958. З 2011 р. відношення у сторін погіршилися та в січні 2012 р. сімя повністю розпалася. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2012 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб розірвано, дитину залишено проживати з матірю. Рішення набрало законної сили 02.01.2013 року (а.с. 62). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.11.2012 року стягнуто з [PERSON] [INFO], уродженця [INFO] (картковий рахунок № 5900090000029999866 в Імексбанку) на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 25.09.2012 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16.04.2029 року. Рішення набрало законної сили (а.с. 11-13). З моменту прийняття зазначеного рішення позивач систематично, у встановлений законом строк, сплачує аліменти, що свідчать про належне виконання останнім обовязку щодо утримання дитини. На підтвердження даного факту до позовної заяви було надано копію Звіту про здійснення відрахувань та виплати (а.с. 15). [PERSON], [INFO], проживає спільно з матірю. Відповідно до частини 3 статті 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятковими випадками коли це суперечить інтересам дитини. Добровільно сторони не дійшли згоди щодо встановлення порядку зустрічі батька з малолітнім сином. Позивач вказує, що з часу окремого проживання неодноразово звертався до [PERSON] з проханням встановлення порядку його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, проте відповідачка у зустрічах з дитиною відмовляла. З метою врегулювання порядку зустрічей батька з дитиною позивач звернувся до органу опіки та піклування. 22 грудня 2015 року Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування надала висновок №01-11/1464(1) (а.с.54-55). Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування вирішила зобовязати [PERSON] не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька [PERSON] з його малолітнім сином [PERSON], [INFO]; визначити способи участі [PERSON] у вихованні його малолітнього сина [PERSON], [INFO], шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з сином кожну першу та третю суботу місяця з 11.00 до 13.00 години, і кожну другу та четверту неділю місяця з 11.00 до 13.00 години, у присутності матері, а також у святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю батьків. Відповідно ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обовязковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою крім випадків, коли це право обмежене законом. За ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, відповідно до ст. 159 Сімейного Кодексу України позов про усунення перешкод у вихованні дитини є позовом про заперечення поведінки особи, яка чинить перешкоди іншому у здійсненні ним свого права. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин справи, що мають істотне значення. Так на протязі розгляду справу позивач мав змогу зустрітись з сином у присутності матері дитини та адвоката позивача, що підтвердили сторони у судовому засіданні, однак як пояснили сторони, хлопчик не хотів спілкуватись з батьком, плакав. Свідок [PERSON] підтвердила, що в її присутності позивач бачився з сином, при цьому були присутні адвокат та мати дитини. Дитина хвилювалась, плакала, просився до дому, не хотів підходити до батька, але охоче спілкувався з адвокатом. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ст. 7 СК України). Дитина має природну потребу спілкуватися з батьком. Відсутність батьківської лінії виховання, особливо щодо хлопчика, справляє на нього негативний напрямок, тому для формування чоловічої моделі поведінки хлопчику необхідне спілкування з батьком. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Беручи до уваги висновок компютерної психологічної діагностики № 12/15 від 24.11.2015 року, суд вважає, що в інтересах дитини, з метою застосування належного психоемоційного стану дитини зустрічі батька з сином слід проводити у присутності матері дитини. Таким чином, батько дитини має рівні права на участь у вихованні малолітньої дитини, однак враховуючи складні стосунки між батьками та психологічний і емоційний стан дитини, суд вважає можливим задовольнити позов частково та визначити порядок спілкування позивача з дитиною, шляхом зустрічей кожну першу та третю суботу місяця з 11.00 до 13.00 години у присутності матері, а також у святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю батьків у присутності матері. Крім того, суд вважає, що в інтересах дитини, враховуючи психологічний і емоційний стан та зайнятість дитини, батьки дитини можуть досягти згоди щодо додаткового часу спілкування сина з батьком.

Outcome: partial