Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], який уточнив в судовому засіданні, про звільнення від сплати аліментів, припинення стягнення аліментів з дати звернення до суду з позовом та стягнення зайво отриманих як аліменти коштів в період з квітня 2015 року по теперішній час, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував в шлюбі з відповідачем, який був розірваний на підставі рішення Южного міського суду Одеської області від 04.06.2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. До квітня 2015 року сторони проживали разом з неповнолітньою дитиною [PERSON] 23.06.2014 року рішенням Южного міського суду Одеської області стягнуто з позивача аліменти на користь відповідача в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачем і перебуває на повному його утриманні, а кошти перераховані в якості аліментів [PERSON] витрачаються не за цільовим призначенням, а виключно на власні потреби останньої. При цьому, [PERSON] з квітня 2015 року не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Позивач та його представник позивача в судове засідання не зявилися, позивач надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином про дату і час судового засідання, причина неявки суду не відома, заява про розгляд справи у її відсутність до суду не надходила. Відповідач приймала участь в судових засіданнях по даній цивільній справі 28.10.2015 року та 27.11.2015 року. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимоги, служби у справах дітей Южненської міської ради, в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату і час судового засідання, причина неявки суду не відома, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 04.06.2014 по справі №519/695/14-ц шлюб між сторонами було розірвано (а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.14). Рішенням Южного міського суду Одеської області від 23.05.2014 року по цивільній справі №519/264/14-ц, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO] щомісячно, починаючи з 04.03.2014 року в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9). На підставі вище вказаного судового рішення, Южним міським судом Одеської області за заявою відповідача, 03.09.2014 року був виданий виконавчий лист за №519/264/14-ц. Рішенням Южного міського суду Одеської області від 28.09.2016 року по справі 519/478/16-ц було зменшено розмір аліментів стягуваних з позивача за рішенням Южного міського суду Одеської області від 23.05.2014 року на користь відповідача, щомісячно, на утримання дочки [PERSON], [INFO], до її повноліття, тобто до 26.03.2022 року, з 1/4 до 1/55 частини його заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Листом від 31.07.2015 року за №402-01/02-03-24 Служби у справах дітей Южненської міської ради Одеської області встановлено що [PERSON] відмовляється надати свою адресу та місце тимчасового проживання, а також надати будь-яку інформацію щодо використання аліментних коштів на дитину. Листом від 06.05.2016 року за №300/03-24 Служби у справах дітей Южненської міської ради Одеської області встановлено що [PERSON] категорично відмовилась іти на контакт, надавати будь яку інформацію щодо цільового витрачання аліментів на дитину [PERSON] Рішенням Южного міського суду Одеської області від 26.01.2017 року по справі №519/614/15-ц визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON] Зазначене рішення набрало законної сили 07.02.2017 року. Відповідно до довідки від 03.05.2017 року за №0000000012, виданої ТОВ «Портінвест Лоджистік» згідно виконавчого листа №519/264/15-ц від 03.09.2014 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO], з 01.07.2015 року було стягнуто 155.899,61 грн. Відповідно до чч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога диктується положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказую на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. З аналізу\~вказаних статей\~вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов'язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. \~Статтею 186 СК України передбачено, що за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, чим порушує вимогу\~ст.180 СК України, згідно якій батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, суд приходить до\~висновку\~\~\~про те, що позовні вимоги\~позивача\~в частині припинення стягнення аліментів\~підлягають задоволенню, оскільки було встановлено та підтверджено належними доказами, що одержувач аліментів [PERSON] матеріально не утримує дитину, яка на теперішній час мешкає разом з платником аліментів - батьком та знаходиться на повному його утриманні. Відповідно до ст.179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Згідно ч.2 ст.388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскільки [PERSON] отримувала аліменти в порядку виконання судового рішення, вони не підлягають стягненню. Окрім цього безпідставно набуте майно, а саме аліменти, у відповідності до ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню. Ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої укладено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог, служба у справах дітей Южненської міської ради про звільнення від сплати аліментів, припинення стягнення аліментів з дати звернення до суду з позовом та стягнення зайво отриманих, як аліменти коштів, необхідно задовольнити частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial