Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частку квартири, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], та 1/2 части квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі заповіту від 26 грудня 2006 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є позивач, у тому числі з урахуванням 1/2 частки, від якої відмовився відповідач. [PERSON] у встановлений законом строк прийняв спадщину після смерті матері, а [PERSON] відмовився від її прийняття. 27 лютого 2017 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 35 з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Щодо спадкування 1/2 частки квартири [ADDRESS] приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що з наданого свідоцтва про право власності на житлоне можливо встановити склад спадкового майна через те, що не визначені частки у спільній власності та адреса квартири не відповідає адресі, зазначеній у заяві на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом; отримати інформацію, необхідну для вчинення нотаріальної дії неможливо через те, що органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на території м. Шахтарськ. Згідно акту приймання в експлуатацію закінченої будівництвом будівлі житлового призначення житловий будинок, в якому розташована квартира, має адресу: [ADDRESS]. Просив задовольнити позов та встановити, що [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частки двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 42,10 кв.м, житловою площею 27,4 кв.м, визнати за позивачем право власності на 1\\2 частку зазначеної квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO]. Позивач, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, через оголошення на сайті суду, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. У відповідності із свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 11 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоайдарського районного управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO], його батько - [PERSON], мати - [PERSON]. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоайдарського району управління юстиції у Луганській області 10 січня 2014 року. 26 грудня 2006 року [PERSON] залишила заповіт, яким усе своє майно заповіла сину [PERSON], [INFO], та сину [PERSON], [INFO], у рівних частках кожному. 13 березня 2014 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом та за законом після померлої матері [PERSON] 27 лютого 2017 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом НВІ 813859, відповідно до якого спадщина складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно з постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 лютого 2018 року приватним нотаріусом Новоайдарського нотаріального округу Луганської області Карпенко В.М. відмовлено спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], з підстав, що з наданого свідоцтва про право власності на житло не можливо встановити склад спадкового майна через те, що не визначені частки у спільній власності та адреса квартири не відповідає адресі, зазначеній у заяві на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом; отримати інформацію, необхідну для вчинення нотаріальної дії неможливо через те, що органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на території м. Шахтарськ Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст.ст. 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус перевіряє склад спадкового майна. Згідно п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України на підтвердження складу спадкового майна від спадкоємців витребовуються відповідні документи. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26 січня 1994 року квартира [ADDRESS] загальною площею 42,1 кв.м належить на праві особистої сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦПК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Виходячи із зазначеної норми, суд вважає вимогу позивача в частині встановлення, що [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частки двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 42,10 кв.м такою, що ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Актом приймання в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом (реконструкцією) будівлі (споруди) житлово-цивільного призначення від 31 березня 1982 року введено в експлуатацію житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до звіту про оцінку майна від 23 лютого 2018 року ринкова вартість двокімнатної квартири, загальною площею 42,1 кв.м, що знаходиться на першому поверсі п'ятиповерхового багатоквартирного жилого будинку, розташованої за адресою: [ADDRESS], складає 137 000 грн. Системний аналіз зазначених документів, а саме: свідоцтва про право власності на житло від 26 січня 1994 року, акта приймання в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом (реконструкцією) будівлі (споруди) житлово-цивільного призначення від 31 березня 1982 року, звіту про оцінку майна від 23 лютого 2018 року дає суду підстави зробити висновок, що мікрорайон «Журавлівка» та «мікрорайон 8» є одним мікрорайоном. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 1/2 частка вказаної в позові квартири входить до складу спадщини, спадкоємець першої черги, відповідач по справі [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті матері у встановлений законом строк, тому за позивачем, як за єдиним спадкоємцем за заповітом, який звернувся із заявою про прийняття спадщини, необхідно визнати право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved