Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) в КПСП «Івангородське» с. Івангород Ічнянського району Чернігівської області, площею 6,77 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 06 вересня 1997 року за № 176, вказуючи на те, що після смерті матері, [INFO] відкрилась спадщина на дане майно. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті [PERSON], своєчасно прийняв спадщину, але не може її належним чином оформити, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності померлої на дану земельну частку (пай). Просить визнати за ним право власності на дану земельну частку(пай) в порядку спадкування. В судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6) та копією свідоцтва про народження (а.с.5). За життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай) в КПСП «Івангородське» с. Івангород Ічнянського району Чернігівської області, площею 6,77 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 06 вересня 1997 року за № 176 (а.с.9). Спадкоємцем після смерті [PERSON] являється позивач по справі, який своєчасно прийняв спадщину, що підтверджується повідомленням Ічнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від 24 листопада 2016 року № 2295/01-16 (а.с.20). Згідно положень ст. ст. 524,529 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ст.ст. 548,549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Аналіз наведених доказів свідчить про те, що спадкодавець [PERSON], яка померла [INFO], за життя, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], набула право на земельну частку (пай) на землях, які перебувають у колективній власності КПСП «Івангородське» с. Івангород Ічнянського району Чернігівської області площею 6,77 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, а не отримала право власності на земельну частку (пай), Постановою Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 25 жовтня 2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після [PERSON], у зв'язку із втратою оригіналу вищезазначеного сертифіката (а.с.10). Відсутність оригіналу даного Сертифікату та неможливість отримання його дублікату перешкоджають позивачу оформити прийняту спадщину, що є підставою для визнання за позивачем права на вищезазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування після [PERSON] Підстави для визнання права власності на земельну частку (пай) в судовому засіданні не встановлені. Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Таким чином, передбачених законодавством підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно - земельну частку (пай), яке залишилося після смерті [PERSON] з наявних матеріалів справи не вбачається, так як спадкодавець за життя не набула права власності на дану земельну частку (пай), а отримала тільки право на неї відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 06 вересня 1997 року за № 176. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed