Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем по справі перебували у шлюбі, який 04 серпня 2020 року було розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу виданого Дворічанським районним судом Харківської області від 20 липня 2020 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 липня 2020 року і до повноліття старшої дитини. Починаючи з листопада 2020 року старша дитини - [PERSON] , [INFO] проживає з ним та перебуває на його утриманні. Колишня дружина, хоча і зареєстрована в його будинку, але фактично в ньому не проживає. Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначено разом з позивачем, за адресою: [ADDRESS] . Наразі старша донька проживає з позивачем та фактично перебуває на його утриманні, колишня дружина ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Таким чином відповідачка втратила право на отримання аліментів на утримання доньки [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу в його відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала частково, а саме визнала позовні вимоги в частині припинення стягнення з позивачааліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . В іншій частині позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, просила справу розглянути за її відсутності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] , батьком є [PERSON] - позивач по справі, матір`ю - [PERSON] - відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 жовтня 2009 року (а.с. 21). На підставі судового наказу, виданого Дворічанським районним судом Харківської області від 20 липня 2020 року по справі № 618/660/20, з [PERSON] присуджено стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 липня 2020 року і до повноліття старшої дитини (а.с.9). За рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року по справі № 618/1155/20, визначено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-7). Згідно довідки, виданої Дворічанською селищною радою Куп`янського району Харківської області від 27.04.2021 № 16-18/54, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , проживають з листопада 2020 року по теперішній час (а. с. 8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст.ст. 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що з листопада 2020 року дитина - донька [PERSON] , [INFO] , не проживає з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком [PERSON] (а.с. 8). Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Суд приймає до уваги, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, таким чином, змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі судового наказу Дворічанського районного суду Харківської області від 20.07.2020. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням обставин справи, стану здоров`я та матеріального становища дитини та платника аліментів, заперечень зазначених відповідачем у заяві, суд визначає аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,присуджуючи аліменти, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред`явлення позову. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, а відповідач, як на підставу своїх заперечень, вивчившиматеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за 1 (один) місяць.

Outcome: approved