Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи це тим, що 27 листопада 2014 року в м. Ізяславі Хмельницької області по вул. Незалежності відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Опель Віваро» державний реєстраційний номер [NUMBER] та «Сітроен Немо» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті порушення водієм транспортного засобу «Опель Віваро» державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Ізяславського районного суду від 22 вересня 2015 року та постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2015 року та відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Сітроен Немо» державний реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження переднього лівого крила, підкрильника, бампера, лівої фари та покажчика повороту. Власником автомобіля «Сітроен Немо» державний реєстраційний номер [NUMBER] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється позивач [PERSON] Цивільна відповідальність відповідача була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» та [PERSON] отримав страхове відшкодування в сумі 6487 грн. 14 коп. Позивач посилається, що провів відновлювальний ремонт пошкоджених деталей автомобіля шляхом повної заміни пошкоджених деталей на аналогічні деталі, які за своїм фізичним станом з врахуванням їх фізичного зносу в повній мірі відповідали стану пошкоджених. Позивач просить стягнути з відповідача суму завданих збитків яка складає 11770 грн. - 6487 грн. 14 коп. суми страхового відшкодування = 5282 грн. 86 коп. та додаткові витрати: проїзд на суд до Хмельницького апеляційного суду 30 жовтня 2015 року 120 грн., відправка листа до страхової компанії 35 грн.; та сплачений при подачі позовної заяви до суду судовий збір 551 грн. 20 коп. В ході судового розгляду позивач уточнив позовні вимоги, просить стягнути з [PERSON] 7628 грн. 32 коп. різницю між ціною придбання запчастин станом на листопад 2015 року та сумою страхового відшкодування, та додаткові витрати: проїзд на суд до Хмельницького апеляційного суду 30 жовтня 2015 року 120 грн., відправка листа до страхової компанії 35 грн.; та сплачений при подачі позовної заяви до суду судовий збір 551 грн. 20 коп. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнені вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, оскільки цивільна відповідальність відповідача була застрахована, ліміт відповідальності покриває суму завданих збитків, крім того [PERSON] отримав від страховика кошти на відшкодування понесених збитків. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Медсервіс», яке було залучене до участі в справі ухвалою суду від 29 червня 2016 року, в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Допитавши сторони, експерта, перевіривши матеріали справи, матеріали адміністративної справи № 675/537/15-п (провадження № 3/675/166/2015), суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного Кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою Ізяславського районного суду від 22 вересня 2015 року в адміністративній справі № 675/537/15-п (провадження № 3/675/166/2015) [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення п. п. 10.1, 13.3, 14.6 (в), 18.4 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Потерпілим у вказаній адміністративній справі являється [PERSON], котрий керував автомобілем [NUMBER]. Постановою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2015 року постанова Ізяславського районного суду від 22 вересня 2015 року залишена без змін. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин суд вважає такими, що не підлягають доказуванню обставини, викладені у постанові Ізяславського районного суду від 22 вересня 2015 року в адміністративній справі № 675/537/15-п (провадження № 3/675/166/2015), зокрема, наявність події дорожньо-транспортної пригоди, її місце, час, склад учасників цієї пригоди, факт пошкодження автомобіля [NUMBER], наявність вини у зіткненні, внаслідок чого був пошкоджений вказаний автомобіль, [PERSON] Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ № 284485, копія якого додана до матеріалів справи, автомобіль [NUMBER] належить позивачу [PERSON] Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО № 432655, копія якого перебуває у матеріалах адміністративної справи № 675/537/15-п (провадження № 3/675/166/2015), автомобіль [NUMBER] належить [PERSON]. Цивільна відповідальність [PERSON] застрахована, що підтверджується полісом № АІ/0497457, копія якого додана до матеріалів справи. За вимогами ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» виплатило [PERSON] 6487 грн. 14 коп. у відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжним дорученням № 1014 від 18 листопада 2015 року, копія якого додана до матеріалів справи, проти чого не заперечує сам [PERSON] Серед документів, наданих суду представником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» наявна копія довідки № 8965 про оцінку автомобіля [NUMBER], складеної 16 січня 2015 року, згідно якої матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, визначений на підставі фотографій та документів, наданих замовником оцінки - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Аско-Медсервіс», - складає 7784 грн. 57 коп. Експерт [PERSON] був допитаний в ході судового розгляду в режимі відеоконференції і підтвердив висновки проведення оцінки. Згідно п. 1.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395, методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Відповідно до п. 1.4.д Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395, методика застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ. Згідно положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395, вона розроблена згідно із Законами України «Про судову експертизу», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. Згідно ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна. За ст. 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. Проаналізувавши вказані правові норми, суд приходить до висновку, що надати належні висновки по використанню Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, можуть лише особи, визначені в ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» та в ст. 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Згідно ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального Кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень За ч. 4 ст. 60 Цивільного процесуального Кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 59 Цивільного процесуального Кодексу України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивач [PERSON] не надав суду належних доказів, які обґрунтовують заявлену позивачем суму завданої шкоди. Позивач суму страхового відшкодування отримав, розмір такого відшкодування не оскаржував. За таких обставин суд приймає до уваги розмір матеріального збитку, завданого власникові автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, визначений в довідці № 8965 про оцінку автомобіля [NUMBER], складеній 16 січня 2015 року, тобто 7784 грн. 57 коп. Враховуючи те, що у відшкодування вказаного збитку [PERSON] отримав 6487 грн. 14 коп. від страхової компанії, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача 7784 грн. 57 коп. - 6487 грн. 14 коп. = 1297 грн. 43 коп. Глава 8 Цивільного процесуального Кодексу України містить інформацію про судові витрати. Згідно\~ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 3 ст. 79 Цивільного процесуального Кодексу України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Проаналізувавши вищенаведені правові норми, суд приходить до висновку, що витрати на листування не належать до судових витрат і не підлягають відшкодуванню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 85 Цивільного процесуального Кодексу України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що витрати сторони, що пов'язані з явкою до суду, належать до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, однак [PERSON] не надав доказів того, що поніс витрати, повязані з явкою до Ізяславського районного суду для участі в розгляді справи за його позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для відшкодування позивачеві сум витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, які полягають у витратах позивача на проїзд та листування зі страховою компанією. Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з Ізяславської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України у Хмельницької області (№ 31) на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial