Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Токмацької міської ради, [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування свого позову зазначив, що він є власником ? частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 187, інша частина на праві власності належить його матері [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори від 17.03.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.03.2015 року. В період з 23.12.1994 року по 06.05.2015 рік позивач перебував у шлюбі з відповідачкою, яка з 15.08.1996 року зареєстрована в будинку позивача та з січня 2015 року забрала всі свої речі та змінила місце проживання. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачка не бажає, у зв'язку з чим, позивач змушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, не має змоги оформити субсидію та не може розпоряджатися належним йому майном у повному обсязі, через що він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідачка в судові засідання, призначені на 17.10.2017 року, 30.10.2017 року та на 13.11.2017 року не зявилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України; заперечень проти позову не надала, клопотань про перенесення розгляду справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] не заперечувала з приводу задоволення позову. Представник третьої особи виконавчого комітету Токмацької міської ради в судове засідання не з'явився, до суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власником ? частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 187, інша частина на праві власності належить його матері [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори від 17.03.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.03.2015 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.03.2015 року. Позивач та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі до 06 травня 2015 року, коли шлюб між ними було розірвано, відповідно до заочного рішення Токмацького районного суду Запорізької області. Відповідно до довідки про склад сімї від 28 серпня 2015 року, [PERSON] відповідачка по справі, за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 187 зареєстрована, але не проживає з січня 2015 року. Факт реєстрації відповідачки за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 187, також підтверджується даними відділу реєстрації виконавчого комітету Токмацької міської ради № 10-06/2835. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснили, що є сусідами позивача та раніше до 2015 року бачила відповідачку в домоволодінні по вул. Гоголя, 187 в м. Токмак Запорізької області. З січня 2015 року відповідачка зібрала свої речі та виїхала проживати на інше місце. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. [PERSON] являється повнолітньою особою, договір найму житла між позивачем та відповідачем не укладався. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 187. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрація місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позивач є інвалідом другої групи, інвалідність встановлена безстроково, відповідно до Акту огляду МСЕК серії АД № 092047 та посвідчення серії АБ № 498578 від 19.02.2003 року, в звязку з чим звільнений від сплати судового збору. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільняється від сплати судового збору, то з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн..

Outcome: approved