Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

[PERSON]\~ звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON]\~ та [PERSON], третя особа\~ орган опіки\~ та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету\~ Смілянської міської ради\~\~ про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому\~ на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстровані відповідач по справі [PERSON], [PERSON]\~ та [PERSON], які у ній не проживають з липня 2016 року. Враховуючи те, що відповідачі\~\~ не проживають\~ у вказаній квартирі, а він позбавлений можливості розпорядитися\~ своїм майном звернувся до суду з позовом та просить визнати їх такими,\~ що втратили право на користування квартирою 9 по вул. Леніна, 51 в м. Сміла Черкаської області. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву в якій справу просить розглянути без його участі, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Відповідач [PERSON] надіслала до суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечувала, розгляд справи просила проводити\~ без участі відповідачів. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд\~ вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення,\~ виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України\~ визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~ За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно договору дарування 1/2 частини квартири від 19 липня 2013 року [PERSON]\~ подарувала [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 8-9). Як вбачається з витягу з Державного реєстру\~ речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 липня 2013 року\~ [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно\~ довідки ОСББ «Незалежності, 51» №28\~ від 11 липня 2018 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані, але не проживають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]\~ та [PERSON], [INFO] (а.с. 16). З актів ОСББ «Незалежності, 51»\~ від 3 лютого, 10 травня та 12 липня\~ 2018 року, вбачається, що [PERSON], [PERSON]\~ та [PERSON]\~ в квартирі [ADDRESS] не проживають\~ з липня 2016 року та їх особистих речей в ній немає\~ (а.с. 21-23). Згідно ст. 41\~ Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Із змісту ч.1 ст. 317 ЦК України вбачається власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1, 2 статті\~ 319 ЦК України визначено власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.\~ Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.\~ Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до Правових позицій висловлених судовою палатою у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ (справи повязані із застосуванням норм про захист права власності) згідно із\~ ст.15,\~ п.4 ч.2 ст.16, ст.ст.386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ ст. 160 СК України місце проживання дитини визначається по місцю проживання батьків. Неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає. Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків. Неповнолітня дитина не є самостійним суб'єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками. Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що інтереси малолітнього [PERSON] даним рішенням не порушуються з огляду на те, що такий у спірній квартирі не проживає. Залишення малолітнього\~ зареєстрованим в спірній квартирі суперечитиме\~ ст.9 Конвенції про права дитини та ст.160 СК України. Окрім того, відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин,\~ а також, враховуючи те,\~ що відповідачі, які зареєстровані в [INFO], за цією адресою не проживають та створюють перешкоди в користуванні будинком його власнику та можливістю вільно розпорядитися своєю власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], є обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved