Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди в сумі 27025,82 грн, а також понесених судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 28.03.2020 о 10 год 00 хв по Броварському проспекту в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «RENAULT TRAFIK», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «TОYOTA COROLA», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2020 року визнано винним відповідача та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. У результаті ДТП позивачу завдано матеріальну шкоду. Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №104152732 від 14.12.2019, який був наявний у [PERSON] , страхувальником та власником «RENAULT TRAFIK», д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] 30.03.2020 провідним фахівцем відділу аварійних комісарів ПрАТ «СК «Євроінс Україна» був складений протокол огляду транспортного засобу «TОYOTA COROLA», д.н.з. [NUMBER] , у якому встановлено перелік пошкоджень. Встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 23423,36 грн, яка була відшкодована позивачу. Проте, така сума не відповідає сумі реальних збитків, завданих відповідачем позивачу. Вартість відновлювального ремонту відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, становить 50449,18 грн. Вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому майнову шкоду в сумі 27025,82 грн, яка складається з різниці вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та суми страхового відшкодування. Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 16.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.49). До судового засідання позивач та його представник не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.78-79). Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву та заява про поважні причини неявки відповідача до суду не надходили. У відповідності з вимогами ч.4 ст. 223 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу за наявними в ній доказами у відсутності відповідача і за згодою позивача ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за відсутності всіх учасників справи не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2020 року встановлено, що [PERSON] 28 березня 2020 о 10 год 00 хв керував транспортним засобом «RENAULT TRAFIK», д.н.з. [NUMBER] по Броварському проспекту в м. Києві, не був уважним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «TОYOTA COROLA», д.н.з. [NUMBER] . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 грн 00 коп (а.с.73,74). У ході розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що [PERSON] порушив вимоги п.2.3.б, 13.1 Правил дорожнього руху. В силу ст. 82 ЦПК України, ці обставини звільнені від доказування. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді встановлена наведеною постановою суду. Власником транспортного засобу «TОYOTA COROLA», д.н.з. [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] є [PERSON] (а.с.9-10). 14.12.2019 року між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №104152732. Предметом цього Договору є добровільне страхування Страховиком цивільної відповідальності Страхувальника за шкоду, заподіяну транспортним засобом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третіх осіб. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «RENAULT TRAFIK», державний реєстраційний номер [NUMBER] , ліміт відповідальності (страхова сума) встановлений на одного потерпілого за шкоду, заподіяну забезпеченим автомобілем, життю і здоров`ю 260 000 грн, майну - 130 000 грн, розмір франшизи - 2600 (а.с.22 ). [PERSON] повідомив ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про страховий випадок, який стався 28.03.2020 року(а.с.23). 30.03.2020 та 31.03.2020 провідним фахівцем відділу аварійних комісарів ПрАТ «СК «Євроінс Україна» проведено огляд колісного транспортного засобу «TОYOTA COROLA», д.н.з. [NUMBER] , складені протоколи із виявленими пошкодженнями (а.с.25, 26). 30.03.2020 [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про страхове відшкодування (а.с.27) Відповідно до ремонтної калькуляції № 29430 від 06.04.2020 вартість відновлювального ремонту автомобіля «TОYOTA COROLA», д.н.з. [NUMBER] становить 50449,18 грн, вирахуванням зношення запчастин становить 70% в сумі 24425,82грн, загальна сума (після вирахувань) -26023,36 грн (а.с. 28-30). 12.04.2020 проведено розрахунок № 29430/20 суми страхового відшкодування в розмірі 23423,36 грн (а.с.32). 29 травня 2020 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна», на підставі поданих документів та заяви [PERSON] (а.с.27), складено страховий акт №29430/20 щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 23423,36 грн (а.с.31). На підставі страхового акту №29430/20 від 29.05.2020 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 23423,36 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2832 від 29.05.2020 (а.с.89). Проте, згідно акту виконаних робіт №8459 від 31.03.2020 року ФОП [PERSON] , загальна вартість робіт щодо дійсного ремонту автомобіля «TОYOTA COROLA», д.н.з. [NUMBER] становить 34273,25 грн , які сплачені позивачем [PERSON] відповідно квитанції від 17.04.2020 у вказаному розмірі (а.с.80,81). Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Отже, страховик відповідальної особи, яка винна у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (у разі наявності такої різниці) на підставі ст.1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, до яких відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно вимог ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотків від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Отже, франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування, а компенсується страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, якщо вона (франшиза) передбачена договором страхування. При визначенні суми страхового відшкодування ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було вирахувано франшизу у розмірі 2600,00 грн . Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у цивільній справі №227/2996/16-ц від 11 грудня 2019 року, системний аналіз ст. 1194 ЦК України та ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV дає підстави вважати, що страховик відповідальної особи, яка винна в ДТП, здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками (втрати, яких зазнала, або витрати на відновлення, яких зробила або мусить зробити потерпіла особа) і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (у разі наявності такої різниці) відшкодовує особа, яка завдала збитків. З винуватця ДТП стягується шкода без врахування зносу деталей автомобіля (правовий висновок Верховного Суду №761/41395/16-ц від 25 листопада 2019 року). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 липня 2018 року №755/18006/15-ц, який застосовано також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року №760/15471/15-ц, постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року №641/5883/16-ц та від 11 лютого 2020 року №489/2170/17, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою відшкодування. Отже, відповідальність [PERSON] за шкоду, завдану позивачу внаслідок пошкодження транспортного засобу, обмежується різницею між фактичним розміром шкоди (реальними збитками) і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатило на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 23423,36 грн, позивачем понесені витрати (реальні збитки) на ремонт автомобіля у розмірі 34273,25 грн, що підтверджується наведеними вище доказами, тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 10849,89 грн = 34273,25грн (реальні збитки) - 23423,36грн (відшкодування здійснене ПрАТ «СК «Євроінс Україна»). Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що [PERSON] дійсно поніс витрати на правничу допомогу, матеріали справи не містять. Надані позивачем копії договору про надання професійної правничої допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру (а.с.36-39, 40, 41) не є достатнім доказом таких витрат. За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу. Позивачем понесені та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 908,00 грн, які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 11,16, 22, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial