Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 18944,93 грн., моральної шкоди в розмірі 10000 грн., витрати, пов'язані з проведенням експертизи в розмірі 885 грн., витрати за послуги евакуації автомобіля в розмірі 450 грн., вартість медичних послуг в розмірі 400 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3650 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 15 березня 2014 року о 16 год. 30 хв. в районі будинку 246 по пр-ту Гагаріна в м. Харкові [PERSON], керуючи автомобілем «Ford Transit» державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], порушила вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода та належний [PERSON] автомобіль «Cherry Jaggi», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2014 року [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 15.04.2014 року розмір матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля «Cherry Jaggi», становить 18 944 грн. 93 коп., вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля складає 24 896 грн. 34 коп. Крім того, позивач вказує, що зазнав душевних страждань у зв'язку з пошкодженням належного йому автомобіля. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Позивач та його представники у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували, посилаючись на порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.03.2014 року та вважали, що розмір відшкодування матеріальної шкоди та судових витрат, понесених [PERSON], мають бути зменшені вдвічі, а моральна шкода та витрати на медичну допомогу відшкодування не підлягають. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.04.2014 року встановлено, що 15 березня 2014 року о 16 год. 30 хв. в районі будинку 246 по пр-ту Гагаріна в м. Харкові [PERSON], керуючи автомобілем «Ford Transit» державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], порушила вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода та належний [PERSON] автомобіль «Cherry Jaggi», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження, [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а. с. 8). Постанова суду набрала законної сили. [PERSON] є власником автомобіля «Cherry Jaggi», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а. с. 28). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3820 від 15.04.2014 року розмір матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля «Cherry Jaggi» в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.03.2014 року, становить 18 944 грн. 93 коп., вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля згідно доданого розрахунку складає 24 896 грн. 34 коп. Даний висновок сторонами не оспорювався. Вартість складання висновку експертного автотоварознавчого дослідження складає 885,60 та оплачена [PERSON], що підтверджується квитанцією (а. с. 9-26, 29). Вартість евакуації автомобіля з державним реєстраційним номерним знаком [NUMBER] склала 450 грн. та оплачена 15.03.2014 року [PERSON] (а. с. 29). Згідно відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України, по відношенню до транспортного засобу з державним реєстраційним номерним знаком [NUMBER] договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не укладався (а. с. 82). Вказані обставини щодо відсутності договору страхування цивільно-правової відповідальності станом на 15.03.2014 року відповідач підтвердив у судовому засіданні. [PERSON] є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням з 15.10.2008 року, у зв'язку з чим йому протипоказані тяжка фізична праця та тривале перебування на ногах, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК (а. с. 7). Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно положення ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В постанові Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.04.2014 року зазначено, що саме дії відповідача під час керування транспортним засобом не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору між такими діями та фактом дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої завдано шкоди позивачу, є причинний зв'язок. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3820 від 15.04.2014 року розмір матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля «Cherry Jaggi» в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.03.2014 року, становить 18 944 грн. 93 коп. За таких обставин відповідач повинен відшкодувати позивачу і витрати, пов'язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати, пов'язані з проведенням експертизи, які відносяться до ліквідаційних витрат, та понесені позивачем, що документально підтверджено. Оскільки позивачем не надано суду доказів отримання ним в результаті неправомірних дій відповідача, наслідком яких стала дорожньо-транспортна пригода, тілесних ушкоджень, позовні вимоги в частині стягнення витрат за медичні послуги задоволенню не підлягають. Згідно із положеннями ст. 23, ст. 1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням характеру і обсягу страждань, яких зазнав позивач, вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача 5000 грн. в рахунок відшкодування завданої позивачу моральної шкоди. При цьому суд виходить з того, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачеві безперечно завдано моральної шкоди, що полягає в душевних стражданнях, які він зазнав у зв'язку з пошкодженням належного йому автомобіля, та враховує ту обставину, що позивач є інвалідом 3 групи з 15.10.2008 року, страждає на захворювання опорно-рухового апарату, у зв'язку з чим йому протипоказано тривале перебування на ногах, а неможливість користуватись належним йому автомобілем обмежує його у свободі пересуванні та спричиняє душевний біль. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суду надано договір про надання юридичних послуг № 15-05/14 від 15.04.2014 року, додаткову угоду до нього від 14.07.2014 року, укладені між позивачем та директором ТОВ «ЮК «Ваше право та закон», акт приймання-передачі наданих послуг за вказаним договором, де зазначено вартість надання юридичних послуг - 3650 грн., квитанції до прибуткового касового ордеру про сплату позивачем 01.10.2014 року 3300 грн. (а. с. 109), 16.05.2014 року - 350 грн. (а. с. 30). Вказані витрати на правову допомогу, як і сплачений позивачем судовий збір, документально підтверджені та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Що стосується доводів відповідача щодо наявності вини позивача у настанні дорожньо-транспортної пригоди 15.03.2014 року, то суду не надано будь-яких належних та допустимих, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, доказів на підтвердження вказаних заперечень проти позовних вимог. Згідно з нормами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вищевикладені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial