Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] ; визнати його батьком [PERSON] , [INFO] ; внести відомості до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши його батьком дитини; внести відомості до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши його батьком дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що він з 2010 року по 2017 рік перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та проживав з нею однією сім`єю. Від спільного життя у них народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] - [INFO] . Оскільки офіційно шлюб між зареєстрований не був, тому відомості про батька внесені до свідоцтв про народження синів, відповідно до вимог ст. 135 Сімейного Кодексу України за вказівкою матері, а саме ім`я та по-батькові батька дітей зазначено « [PERSON] » прізвище вказано « [PERSON] », ім`я по-батькові другого сина « [PERSON] » прізвище « [PERSON] ». Під час спільного проживання з відповідачкою старший син - [PERSON] називав його батьком. У нас з ним були добрі відносини. Він разом з відповідачкою піклувався про його здоров`я, виховував його. Син був на їх спільному утриманні. Під час другої вагітності відповідачки, вони разом ходили в медичні установи, у тому числі і у перші місяці вагітності він дбав про здоров`я відповідачки, відвідував її у лікарні, визнавав себе батьком майбутньої дитини. Після народження другого сина [PERSON] , відповідачка з невідомих йому причин вирішила припинити стосунки. До сьогоднішнього дня він не бачив другу дитину, не має можливості спілкуватися з дітьми, відповідачка не бажає йти на контакт. Він, як батько, прагне належно виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, має стійкий намір забезпечувати належні життєві умови для розвитку дітей, допомагати, утримувати їх та виконувати інші батьківські обов`язки, піклуватися про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток своєї дитини. 02 липня 2019 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач у підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач у підготовче засідання не з`явилась, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Третя особа - Дніпровський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - у підготовче судове засідання не з`явились, про час та місце проведення розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши позицію сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні, оскільки відповідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його мати - [PERSON] , батько зазначений - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 709 (а.с. 49). [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 07 (а.с. 50). Відповідач в поданій до суду заяві позовні вимоги та їх обґрунтування визнала, не заперечує проти визнання [PERSON] батьком її синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до роз`яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку із чим, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved