Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначив, що 15 липня 2014 року між ним та відповідачем зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 112. \~ \~ \~ \~Під час шлюбу у сторін народилася дитина: син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, вона не приділяє сімї належної уваги, вчиняє конфлікти, сварки. У них склалися неприязні відносини один до одного, їх сім'я фактично розпалася близько одного року тому. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутності, вимоги позову підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 229383 від 15.07.2014 року, між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 112. Згідно із копією повторного свідоцтва про народження І-СГ № 592500 від 21 серпня 2018 року вбачається, що [PERSON] народився 19 квітня 2015 року. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З часу фактичного припинення шлюбних відносин та знаходження позову в суді примирення між сторонами не відбулось. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З врахуванням\~того,\~що відповідач\~позов визнала,\~заявивши про\~це у\~своїй заяві,\~поданій на\~адресу суду\~до проведення\~підготовчого засідання,\~таке визнання\~позову не\~суперечить закону,\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, такий суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим доцільно його розірвати, а позов відповідно задовольнити. Відповідно до\~ст. 142 ЦПК України\~позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача в користь позивача 384,20 гривень судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved