Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на житловий будинок: літ «А-1», з господарським будівлями і спорудами: веранда «а»; ганок «а1»; ганок «а2»; погріб «Б»; літня кухня «В»; тамбур «в»; сарай «Г»; ворота № 1, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке не оформлено і складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], право власності на який посвідчено записом у господарській книзі № 17, обліковий № 1216-5. За його заявою про прийняття спадщини за законом, 29.05.2015 року в Богодухівській держнотконторі було заведено спадкову справу за № 57509025. Зазначив, що відповідно до заяви про прийняття спадщини та рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 11.11.2015 року позивачу визначено додатковий строк для прийняття спадщини. Він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який прийняв спадщину. Інші спадкоємці, брат - [PERSON], сестра - [PERSON], відповідачі у справі, відмовилися від прийняття спадщини, про що 15.12.2015 року подали до нотаріальної контори відповідні заяви. Після того, як [PERSON] звернувся до Богодухівської держнотконтори про прийняття спадкового майна, йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано для вирішення даного питання звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], представник Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області - в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Не заперечують проти задоволення позову. Треті особи: представник Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Богодухівського РУЮ у Харківській області, представник Богодухівської держнотконтори Харківської області - в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Не заперечують проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від [INFO] року. Спадковим майном після смерті [PERSON] є на житловий будинок: літ «А-1», з господарським будівлями і спорудами: веранда «а»; ганок «а1»; ганок «а2»; погріб «Б»; літня кухня «В»; тамбур «в»; сарай «Г»; ворота № 1, за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Крисинським сільЗАГС Богодухівського району Харківської області від 13 травня 1968 року. Відповідно до постанови Богодухівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 травня 2015 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] року матері [PERSON], на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області № 02-31/113 від 03.02.2016 року, домоволодіння за адресою: [ADDRESS], побудоване в 1967 році та згідно погосподарського обліку № 12-16-5 погосподарської книги № 17, належить померлій [PERSON]. Дане спадкове майно позивач [PERSON] прийняв, але юридично не оформив, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на домоволодіння. Відповідно до ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина визначається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину або не здійснив його державної реєстрації. Згідно вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40527960 від 29.05.2015 року Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстрована спадкова справа № 57509025, спадкодавець [PERSON]. Позивач [PERSON], є сином померлої [PERSON] та спадкоємцем першої черги. Згідно запису облікової картки об'єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки, номер об'єкту 1216-5, житловий будинок за адресою: [ADDRESS], побудований у 1967 році. Власником якого значиться [PERSON], [INFO]. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року, яка діяла на той час, реєстрацію будинків із обслуговуючими будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящих. Об'єктами реєстрації були будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером на вулиці, провулку, площі. Реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу Української РСР, що належали місцевим радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності. Інструкція втратила чинність згідно із наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56. У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна в сільській місцевості не проводилася. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості підтверджувалося записами в погосподарських книгах. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20 до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Таким чином, права, набуті шляхом створення або придбання нерухомості у власність до набранням чинності Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 29.06.1998 року, з дотриманням установленого порядку набуття, однак без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому законом порядку. Тобто померла [PERSON] була власницею будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Позивач по справі є спадкоємцем померлої, спадщину прийняв, так як звернувся з заявою до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає за можливе позов [PERSON] задовольнити. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред'явлених доказів.

Outcome: approved