Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 19 лютого 2016 року у м. Луганськ Луганської області. В обґрунтування вимог посилаються на те, що він зареєстрований в [INFO], а з 01.03.2016 року зареєстрований та проживає в м. Харкові як внутрішньо переміщена особа. Він є сином [PERSON], який помер в м. Луганськ 19.02.2016 року, що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті. Він не може отримати свідоцтво про смерть батька. Реєстраційною службою надано відповідь про відмову реєстрації смерті батька, оскільки документи видані органом, який знаходиться на непідконтрольній території України. Встановлення факту смерті необхідно для оформлення спадщини. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, надав пояснення відповідно до викладених в заяві вимог. Представник зацікавленої особи Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, вислухавши заявника, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. [PERSON] Олегович [INFO] є сином [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно з довідкою від 01.03.2016 року №6327013736, [PERSON] [INFO], уродженець [INFO], зареєстрований у кварт. Степний, 18, кв.14 в м. Луганськ, з 01.03.2016 року зареєстрований та проживає [INFO] як внутрішньо переміщена особа. Як вбачається з копії паспорту, [PERSON] є громадянином України та народився 21 січня 1948 року в с. Попасне Луганської області, зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 210 від 20.02.2016 року, довідки про причину смерті від 20.02.2016 року, виданих ДЗ «Луганська міська багатопрофільна лікарня №8» Луганської народної республіки», смерть [PERSON] наступила 19.02.2016 року у стаціонарі міської лікарні (хірургічне відділення). Згідно з довідкою про причину смерті (до форми №106/о №210, видається для поховання) причиною смерті [PERSON] є перитоніт, злоякісне новоутворення печіночного кута ободинної кишки. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є цивільною дружиною заявника [PERSON] Батько заявника - [PERSON] лютому 2015 року попав в реанімацію, у міську лікарню №8 в м. Луганськ. Дмитро був з батьком в м. Луганськ. Більше місяця батько знаходився в лікарні, йому робили операцію, вирізали злоякісну пухлину, пішло зараження. 19.02.2016 року подзвонив [PERSON] та сказав, що його батько помер, вона одразу виїхала з Харкова до м. Луганськ на похованні [PERSON] на кладовищі «Гостра могила». Заявником також надано фотознімок з кладовища, яким зафіксований надгробний напис на цвинтарі поховання [PERSON], який містить рік його народження та смерті: 1948 р. 2016 р. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з листом Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ від 10.03.2016 року №742/08-04-05, заявнику було відмовлено в державній реєстрації факту смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ (лікарське свідоцтво про смерть № 210 від 20.02.2016 року, видане ДЗ «Луганська міська багатопрофільна лікарня № 8» ЛНР), форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Згідно з ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року N 2398-VI, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На підставі викладеного, враховуючи сукупність досліджених доказів, які підтверджують факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який помер 19.02.2016 року в м. Луганськ, приймаючи до уваги наявність обєктивних перешкод для проведення державної реєстрації факту смерті та з метою захисту прав і свобод заявника, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті його батька [PERSON]

Outcome: approved