Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], померлого 14.09.2016 в м. Антрацит, Луганської області у віці 63 роки. В обґрунтування заяви вказує, що [PERSON] є її батьком, в 2006 році він виїхав з м. Харкова проживати до своїх батьків і був зареєстрований в [INFO]. 14.09.2016 року перебуваючи в реанімаційному відділенні Антрацитівської центральної міської багатопрофільної лікарні її батько помер і був похований на міському кладовище. Причиною смерті була хронічна серцева недостатність. Єдиним наявним в нею документом, що підтверджує факт смерті батька є лікарське свідоцтво про смерть № 170 від 15.09.2016 видане Антрацитівською центральною міською багатопрофільною лікарнею. Однак, в м. Антрацит, Луганської області визнано, що діяльність державних органів припинена та фактично не здійснюється. Крім того, [PERSON] вказує, що вона звернулась за місцем свого проживання до Дзержинського районного у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть свого батька, однак листом від 08.08.2016 за № 1725/15.1-04-04 їй було відмовлено. В судове засідання заявник не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, заяву підтримав та просив її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Зважаючи на те, що ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України встановлено невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено зі свідоцтва про народження I-ДП № 496468 заявник [PERSON] є донькою померлого [PERSON] Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 5 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. На підтвердження факту смерті заявник надала до суду копію лікарняного свідоцтва про смерть № 170 від 15.09.2016, видане, створеним всупереч законодавства України, відповідною установою Антрацитівською центральною міською багатопрофільною лікарнею, з якої вбачається що [PERSON], [INFO], помер 14.09.2016 в м. Антрацит, Луганської області у віці 63 роки в стаціонарі реанімаційного відділення. Однак державна реєстрація смерті [PERSON] не була проведена на території України, що підтверджується відмовою Дзержинського районного у м. Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Однак, м. Антрацит, Луганської області, згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. А відповідно до положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, місто м. Антрацит, Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. У звязку з тим, що смерть [PERSON] настала на території м. Антрацит, Луганської області, на території якої нині жодний орган державної влади України не працює та відбувається антитерористична операція, суд погоджується з тим, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України - є неможливим. Оскільки реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON] неможлива, то суд вважає за необхідне встановити такий факт, задовольнивши вимоги заявника, які є доведеними та обґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: approved