Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання за ним права власності на спадкове майно. Як доказ заявлених вимог вказує, що 22.04.1979 року помер його батько [PERSON] [PERSON] [PERSON] померла 01.03.2009 року. Після їх смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в м. Ківерці, вул. Київська, 12, Волинської області та земельної ділянки розміром 0, 0648 га за тією ж адресою. Він, будучи спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини. На частину спадкового майна, а саме цілої земельної ділянки розміром 0,0648 га, що розташована за адресою м. Ківерці вул. Київська, 12, державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори 28.12.2015 року йому було видане свідоцтво про право на спадщину за законом майна матері [PERSON] Разом з тим, постановою державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори від 04.11.2015 року № 1401/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину на цілий житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, що знаходяться в м. Ківерці по вул. Київська, 12, йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця. Тому просить в судовому порядку визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 01.03.2009 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить проводити розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради Волинської області в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про розгляд справи у їх відсутності. Щодо вирішення справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЛ № 569944 від 23.07.1954 року, батьками позивача [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.12), які перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.02.1941 року, що стверджується скороченим витягом з актового запису про шлюб (а.с.9,10). Згідно рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради депутатів трудящих від 30.01.1951 року за № 11 та Генерального плану (схеми) забудови [PERSON] надавалась земельна ділянка під індивідуальне будівництво в м. Ківерці по вул. Ворошилова, 12 а (теперішня вул. Київська, 12) загальною площею 952 кв.м. Відповідно до акту приймання в експлуатацію індивідуального домобудівництва, затвердженого рішенням виконкому [PERSON] міської ради від 23.02.1995 року № 148, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Ківерці, вул. Київська, 12, Волинської області, прийнятий в експлуатацію (15). Рішенням [PERSON] міської ради Волинської області № 191 від 23.03.1995 року було узаконено раніше побудований [PERSON] гараж та хлів, що знаходяться в м. Ківерці, вул. Київська, 12, Волинської області (а.с.16). А рішенням [PERSON] міської ради Волинської області № 228 від 26.06.2003 року «Про дозвіл на використання за призначенням раніше проведеної добудови до житлового будинку» [PERSON] дозволено використовувати за призначенням раніше проведену одноповерхову добудову до житлового будинку кімнати та коридору загальною площею 34,2 кв.м. із збільшенням житлової площі на 16.8 кв.м. в м. Ківерці по вул. Київській, 12, Волинської області (а.с.18). 22.04.1979 року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 317198 від 13.04.1979 року ( а.с.6). Згідно повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Спадщину прийняла його дружина [PERSON], однак своїх спадкових прав не оформила, так як 01.03.2009 року померла, (свідоцтво про смерть серії І-ЕГ № 074718 від 02 березня 2009 року)(а.с. 7). Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач, будучи сином померлої [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом і прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, як вбачається з повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], яка померла 01.03.2009 року, заведена спадкова справа № 495/2015. 28.12.2015 року, із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син спадкодавця [PERSON] Інших спадкоємців не встановлено. 28.12.2015 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом майна матері [PERSON], яке складається з цілої земельної ділянки розміром 0,0648 га ,що розташована за адресою м. Ківерці вул. Київська, 12. Разом з тим, постановою державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори від 04.11.2015 року № 1401/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цілий житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, що знаходяться в м. Ківерці по вул. Київська, 12, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця (а.с.20). Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається зі звіту про проведення технічного огляду житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 04.12.2015 року, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Ківерці, вул. Київська, 12, Волинської області, та складається з житлового будинку (А-1) з прибудовою (а) загальною площею 85,8 кв.м., житловою 76,9 кв.м., з наступними приміщеннями коридор 1-1 загальною площею 5,5 кв.м., санвузол 1-2 загальною площею 1,9 кв.м., комора 1-3 загальною площею 1,5 кв.м., кімната 1-4 загальною площею 17,9 кв.м., кімната 1-5 загальною площею 10,7 кв.м., кімната 1-6 загальною площею 11,9 кв.м., кімната 1-7 загальною площею 12,1 кв.м., кімната 1-8 загальною площею 7,6 кв.м., кімната 1-9 загальною площею 16,7 кв.м., та літньої кухні (В-1) з терасою (в), сараю-гаража (Б-1), вбиральні (Д), вбиральні (Г), огорожі (І), відповідає пожежним, санітарним і будівельним нормам (а.с.26-30). Враховуючи, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в м. Ківерці, вул. Київська, 12, Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]

Outcome: approved