Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з первісним позовом до [PERSON], в якому просив суд визнати припиненим (припинити) правовідношення за Договором інвестування в розвиток бізнесу № 1 від 01.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON], вважаючи його неукладеним, та в звязку з цим визнати припиненими права і обовязки [PERSON] та [PERSON] за Договором інвестування в розвиток бізнесу № 1 від 01.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування первісних позовних вимог зазначено, що 01.11.2014 року між [PERSON] як інвестором та [PERSON] як фізичною особою-підприємцем було підписано Договір інвестування в розвиток бізнесу № 1, відповідно до умов якого [PERSON] брав на себе зобовязання інвестувати в бізнес [PERSON] 100000,00 доларів США. Умовами п. 2.1 Договору визначено, що інвестор передає в організацію інвестиційні кошти в строк до 02.11.2014 року. Моментом передачі інвестиційних коштів вважається момент перерахування інвестиційних коштів на банківський рахунок або в касу постачальників сировини для виробництва продукції ТМ «Алінка» організацією. Згідно з п. 8.3 вказаного Договору, цей Договір вступає в дію з моменту передачі інвестором інвестиційних коштів. Оскільки на виконання цього договору та на його умовах [PERSON] кошти перераховані не були, а отже договір не набрав чинності, то зворотні зобовязання у позивача перед відповідачем не виникли. Проте [PERSON] вважає, що має право на частину доходу [PERSON] на підставі вказаного договору. Позивач за первісним позовом зазначає, що вказаний договір є квазідоговором, тобто таким, що містить положення кількох договорів, щодо передачі та повернення коштів за спірним договором, то до нього найближчим є договір позики, положення про які потрібно застосовувати при вирішенні вказаного спору. З метою усунення наявних порушень прав позивача за первісним позовом, що полягають у вимозі сплатити кошти відповідачу за первісним позовом, за договором інвестування, який є неукладеним, через несплату відповідачем за первісним позовом передбачених договором коштів, позивач за первісним позовом вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав у вказаний у позові спосіб. [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], в якій з урахуванням уточнень, просив визнати Договір інвестування на розвиток бізнесу № 1 укладеним з 01 листопада 2013 року, а в частині дати «01 листопада 2014 року» визнати недійсним; стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за Договором № 1, а саме: суму боргу 10931898,95 грн. та штраф у розмірі 1640106,47 грн.; стягнути з [PERSON] на свою користь упущену вигоду в сумі 2864300,20 грн.; стягнути з [PERSON] на свою користь відшкодування витрат на лікування та реабілітацію [PERSON] в сумі 30000,00 грн.; витребувати від [PERSON] на свою користь належний позивачу за зустрічним позовом металевий контейнер розміром 4,80х4,50х2,40, який знаходиться за адресою: Харківська область, смт. Нова Водолага, вул. Петровського, буд. 74-А. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що в жовтні 2013 році [PERSON] звернувся до подружжя [PERSON] з пропозицією інвестувати в його бізнес з виробництва молочної продукції грошові кошти для розвитку та надав для ознайомлення бізнес-план, який був розрахований на 100000,00 доларів США. Оскільки в наявності у [PERSON] вказаної грошової суми не було, подружжя взяло позику на вказану суму у [PERSON] 01.11.2013 року між сторонами відбулось підписання Договору інвестування в розвиток бізнесу № 1 та передача грошових коштів в сумі 100000,00 доларів США. При підписанні вказаного договору сторони домовлялись, що всі інвестиційні зобовязання будуть виконуватись в 2014 році. Через технічну помилку часом укладання Договору інвестування в розвиток бізнесу № 1 була вказана дата «01 листопада 2014 року» замість правильної «01 листопада 2013 року». Відразу після підписання договору [PERSON] звернувся з проханням не перераховувати грошові кошти на його рахунок, який був заморожений, а видати гроші готівкою в присутності свідків. Грошові кошти були передані [PERSON], який зобовязався після вирішення проблеми з його рахунком перерахувати на нього отримані від подружжя [PERSON] грошові кошти або в касу постачальників сировини ТМ «»Алінка», й Договір № 1 набрав чинності. Отримавши грошові кошти, відповідач за зустрічним позовом, відповідно до п. 1.2. Договору був зобовязаний використати отримані кошти на розвиток бізнесу, а саме: купити нове обладнання, додаткові закупки сировини, проте використав їх на власні потреби, а саме придбав транспортні засоби та нерухомість, які були зареєстровані на третіх осіб. Укладений між сторонами спірний Договір на інвестування в розвиток бізнесу № 1 закінчив свою дію 01.06.2016 року. З підстав, передбачених п.п.1.3, 3.1 Договору, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 10931898,95 грн. - суму позики з урахуванням процентів, оскільки інвестиційні кошти були використані не за належністю в повному обсязі, та 1640106,47 грн. штрафу. Також, позивачем за зустрічним позовом зазначено, що через велику стресову ситуацію, викликану заборгованістю та неможливістю вчасно повернути [PERSON] позику у розмірі 100000,00 грн., захворіла та була вимушена звернутись до лікарні дружина позивача за зустрічним позовом [PERSON], у звязку з чим позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом витрачені на її лікування грошові кошти в розмірі 30000,00 грн. Також, відповідно до умов договору подружжя [PERSON] планувало отримати 2864300,20 грн. доходу з інвестиційних коштів та до кінця 2016 року повернути борг [PERSON], однак через шахрайські дії відповідача за зустрічним позовом прибуток не був отриманий, у звязку із чим позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом вказану суму як упущену вигоду. Крім того, для розвитку бізнесу [PERSON] передав [PERSON] металевий контейнер розміром 4,80х4,50х2,40, який зараз знаходиться за адресою: Харківська область, смт. Нова Водолага, вул. Петровського, буд. 74-А. Відповідач за зустрічним позовом відмовляється повертати належний позивачу за зустрічним позовом контейнер, зробив до нього прибудову та перешкоджає доступу до нього, у звязку із чим позивач за зустрічним позовом просить суд витребувати від відповідача за зустрічним позовом вказаний металевий контейнер. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] просив суд задовільнити первісний позов в повному обсязі та визнати припиненими Договір інвестування в розвиток бізнесу № 1 від 01.11.2014 року, оскільки відповідачем за первісним позовом не було виконано умов договору в частині передання позивачу за первісним позовом 100000,00 доларів США., тоді як матеріалами справи підтверджується, що вказані кошти ані на банківський рахунок, ані в касу постачальників сировини ТМ «Алінка» не передавались. Так, зокрема, укладений договір не містить посилань, що на момент підписання грошові кошти були передані, також відсутні будь-які розписки про передання вказаних грошових коштів [PERSON] та отримання їх [PERSON], посилання відповідача за первісним позовом на покази свідків, які були присутні при передачі коштів, не є належним та допустимим доказом передання грошей у позику. Враховуючи те, що факт передання 100000,00 доларів США є не доведеним, правовідношення по Договору інвестування в розвиток бізнесу № 1 є припиненими, а обовязки сторін по договору підлягають скасуванню. Проти зустрічних позовних вимог представник позивача за первісним позовом - [PERSON] заперечував в повному обсязі та вказував, що сторони за договором не виконували передбачені договором зобовязання, зокрема, [PERSON] не передав грошові кошти в розмірі 100000,00 доларів США, а [PERSON] вказані кошти не отримував, підстав для повернення позивачу за зустрічним позовом вказаних у позовній заяві грошових коштів у відповідача за зустрічним позовом не має, тому позов в частині стягнення грошових коштів та штрафних санкцій є необґрунтованим та недоведеним. В частині стягнення з відповідача за зустрічним позовом грошових коштів у розмірі 30000,00 грн. на лікування та реабілітацію третьої особи за зустрічним позовом [PERSON] представник відповідача за зустрічним позовом також заперечував та зазначав, що відповідач за зустрічним позовом не укладав жодного правочину з третьою особою, тому причинно-наслідковий звязок між хворобою та лікуванням [PERSON] та поведінкою [PERSON] відсутній. Також зазначив, що [PERSON] не отримував від [PERSON] металевого контейнеру, та у [PERSON] відсутні будь-які речі, які належать [PERSON] Заявляючи вимогу про витребування металевого контейнера, [PERSON] не зазначає правові підстави та умови його передачі [PERSON], зокрема, дату, місце, спосіб передачі та інші суттєві обставини, які б свідчили про наявність цивільно-правових відносин з цього приводу, а отже не надав жодних доказів про передачу спірного майна та знаходження цього майна у незаконному володінні [PERSON] З наданих позивачем за зустрічним позовом доказів вбачається тільки, що вказаний контейнер дійсно був виготовлений та встановлений на території авторинку «Лоск», подальше місцезнаходження вказаного контейнеру нічим не підтверджується, окрім слів позивача за зустрічним позовом, жодний свідок не надав переконливих пояснень щодо місцезнаходження вказаного майна. Також, не встановлена вартість вказаного металевого контейнеру. З наданих в судовому засіданні пояснень позивача за зустрічним позовом встановлено, що [PERSON] жодним чином в протиправний спосіб без відому позивача за зустрічним позовом не заволодівав ані металевим контейнером, ані іншим майном, яке належить родині [PERSON]. З наданих до матеріалів справи документів вбачається, що позивач за зустрічним позовом володів металевим контейнером, встановленим на авторинку «Лоск», жодних документів, що він був демонтований та не знаходиться на території авторинку «Лоск», матеріали справи не містять, у звязку з чим просить суд відмовити в задоволенні позову. Представник позивача за первісним позовом - [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлений первісним позов в повному обсязі та просив суд його задовільнити з підстав, викладених у позові та вказаних представником позивача за первісним позовом [PERSON], проти зустрічних позовних вимог заперечував в повному обсязі та просив суд відмовити в їх задоволенні. Вказав, що жодною зі сторін не надано підтвердження передання [PERSON] 100000,00 доларів США [PERSON], натомість, матеріалами справи підтверджується, що вказані кошти не надходили на рахунки [PERSON] та інших контрагентів. Також представник позивача вважає, що всі свідки, допитані в судовому засіданні за клопотанням [PERSON], є зацікавленими особами. Розписку про повернення [PERSON] 46000 доларів США [PERSON] написав 12.04.2016 р. внаслідок погроз з боку [PERSON], якого він боявся В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом - [PERSON] проти первісних позовних вимог заперечувала в повному обсязі та просила суд відмовити в їх задоволенні. Зустрічний позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовільнити . Зазначила, що дата укладання спірного Договору інвестування в розвиток бізнесу № 1 - «01.11.2014 року», є результатом технічної помилки [PERSON], яка складала текст вказаного договору. 01.11.2013 року на виконання умов договору [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 100000,00 доларів США, які [PERSON] повинен був особисто покласти на свій рахунок. Передача грошових коштів відбулась в офісі [PERSON] за адресою: м.Харків, вул.Продольна, 8, у присутності Гапон, [PERSON], [PERSON] [PERSON] знав про допущену в договорі технічну помилку, навмисно не звертав на неї увагу та не вчиняв жодних дій для її виправлення. Факт передання [PERSON] [PERSON] металевого контейнеру підтверджується показами свідка [PERSON], а також особистими поясненнями [PERSON] при обранні йому запобіжному заходу в межах кримінального провадження, де він пояснював суду , що подружжя [PERSON] допомагало йому у веденні бізнесу. Факт позики подружжям [PERSON] у [PERSON] грошової суми у розмірі 100000,00 доларів США для передання їх [PERSON] на виконання умов Договору інвестування № 1 документально не підтверджено. Подружжя [PERSON] купили у [PERSON] автомобіль АУДІ 01.03.2016 року, коли в останнього ще не було боргових зобовязань, та діяв договір, боргові зобовязання виникли після того, як [PERSON] відмовився повертати грошові кошти за договором. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав, зустрічні позовні вимоги підтримав та пояснив, що 01.11.2013 р. він передав [PERSON] 100000 доларів США готівкою на прохання останнього. [PERSON] отримував прибуток від підприємницької діяльності позивача. [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність на свій розсуд, але [PERSON] регулярно отримував бухгалтерську звітність для контролю. В січні-лютому 2016 р. [PERSON] прибув до с.Нова Водолага, де [PERSON] здійснював свою діяльність, провів перевірку та виявили недоїмку у розмірі 960000 грн. Загалом за три роки [PERSON] повернув йому 54000 доларів США, та залишився винен 46000 доларів США, про що він власноручно написав розписку на копії Договору. Третя особа за зустрічним позовом, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] зустрічний позов підтримала. Пояснила, що 01.11.2013 р. [PERSON] прибув до їх офісу по вул..Продольній, 8 в м.Харкові, де вони уклали Договір інвестування в розвиток бізнесу №1. Він отримав готівкою 100000 доларів США для нової програми, на купівлю обладнання, вони домовились щодо розміру дивідендів. [PERSON] отримував їх щонеділі, але не в повному обсязі, також готівкою. Договір містить технічні помилки, зокрема, щодо дати укладання. Ухвалою суду від 05.12.2016 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні. 23.12.2016 року від представника позивача за первісним позовом до матеріалів справи долучено документи в обґрунтування первісного позову. 11.04.2017 року від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] про визнання договору частково недійсним, стягнення заборгованості, повернення майна, яка була залишена без руху ухвалою від 18.04.2017 року. 18.04.2017 року від представника відповідача за первісним позовом подано пояснення на запит суду від 15.03.2017 року. 21.04.2017 року від [PERSON] надійшла уточнена зустрічна позовна заява до [PERSON] про визнання договору частково недійсним, стягнення заборгованості, повернення майна, яка була прийнята до спільного розгляду ухвалою суду від 24.04.2017 року. 26.05.2017 року від представника відповідача за зустрічним позовом надійшли заперечення проти зустрічної позовної заяви, які долучені до матеріалів справи. 26.05.2017 року від представника відповідача за зустрічним позовом надійшла заява про виклик свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка була задоволено судом. 29.05.2017 року від представника позивача за зустрічним позовом надійшла заява про забезпечення позову, в задоволенні якої було відмовлено ухвалою суду від 30.05.2017 року. 22.08.2017 року від [PERSON] як представника ТМ «Алінка» надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав первісний позов в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечував повністю (т.1 а.с.182). 22.08.2017 року від представника позивача за зустрічним позовом до матеріалів справи надійшло клопотання про виклик відповідача за зустрічним позовом для дачі особистих пояснень та додаткові документи в обґрунтування зустрічного позову. 11.12.2017 року від представника позивача за зустрічним позовом до матеріалів справи надійшли додаткові документи в обґрунтування зустрічного позову. 21.06.2018 року від позивача за зустрічним позовом до матеріалів справи надійшли додаткові документи в обґрунтування зустрічного позову. 08.05.2018 року від [PERSON] до матеріалів справи надійшла заява свідка відповідно до ст. 93 ЦПК України. 20.06.2018 року від представника позивача за зустрічним позовом до матеріалів справи надійшли додаткові пояснення (розрахунок). Дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали Договір інвестування в розвиток бізнесу №1, датований 01.11.2014 р., в двух екземплярах, які мають однакову силу, по одному для кожної сторони (т.2 а.с.8-10). Вказані обставини сторонами визнані і не оспорюються. Відповідно до п.1.1 вказаного Договору, Інвестор ([PERSON]І.) інвестує в Організацію (ТМ «Алінка» в особі [PERSON]Л.) 100\~000 умовних одиниць (доларів США в перерахунку на національну валюту України гривні), а Організація зобов*язується сплачувати Інвестору кошти в порядку й на умовах, визначених договором. Пунктом 1.2 вказаного Договору передбачено, що інвестиційні кошти мають бути використані Організацією на розвиток бізнесу. Згідно п.1.3 Договору, Організація щоденно сплачує Інвестору 50% від суми прибутку, отриманого Организацією за рахунок використання інвестиційних коштів, але не менше 1,00 грн. з 1 кг готової продукції, реалізованої Організацією. В разі, якщо Організація не вдалось отримати прибуток від використання інвестиційних коштів, отримані нею грошові кошти вважаються позикою і організація сплачує на вказану суму позики проценти у розмірі 15% щомісяця. У випадку не виконання Організацією умов щодо цільового використання інвестиційних коштів, Інвестор має право вимагати від Організації дострокового повернення інвестиційних коштів та штраф у розмірі 15% на остаточну суму (п.3.1 Договору). Відповідно до власноручно здійсненого 12.04.2016 р. [PERSON] запису на копії вказаного договору, наданій [PERSON], [PERSON] зобовязався до 30.05.2016 р. повернути 46 000 у.о. (долари США) (т.2 а.с.5-7) Станом на 30.05.2016 р. та на час розгляду справи [PERSON] грошові кошти у розмірі 46000 доларів США [PERSON] не повернув, про що свідчить наявність у останнього оригіналу розписки. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦКУ України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. У відповідності зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином і в строк, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Враховуючи,\~що позичальник\~ [PERSON]\~не виконав\~свого зобовязання\~та не\~повернув \~позикодавцю \~[PERSON]\~ \~у строк\~до 30.05.2016\~р.\~ позику у розмірі 46000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на час розгляду справи (100 доларів США = 2644,6439 грн.) становить 1\~216\~536 грн. 10 коп., суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] вказану заборгованість, відповідно до положень ст.ст. 1046, 1049 ЦК України. Зустрічних вимог щодо стягнення з [PERSON] 3% річних, індексу інфляції та пені не заявлено. Доводи представників [PERSON] щодо не отримання ним від [PERSON] грошових коштів у розмірі 46000 доларів США, зазначених у Договорі від 01.11.2014 р. (безгрошовість розписки), суд вважає неспроможними, оскільки вони нічим не підтверджені. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] штрафу у розмірі 1\~640\~106,47 грн., на підставі п.3.1 Договору задоволенню не підлягають, оскільки мета, зазначена в п.1.2 Договору, «на розвиток бізнеса» суд вважає неконкретною та не визначеною. Поняття «розвиток бізнесу» є дуже широким, тому має бути деталізованим, проте Договір №1 не містить положень щодо певного цільового використання запозичених коштів, посилань на конкретний бізнес-план. Крім того, [PERSON] визнав у судовому засіданні ту обставину, що деякий час він отримував від [PERSON] плату за користування його коштами. У задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] про відшкодування витрат на лікування [PERSON] у розмірі 30000,00 грн. суд також відмовляє, за недоведеністю причинно-наслідкового звязку між фактом неповернення грошових коштів [PERSON] та виявленими у дружини [PERSON] [PERSON] захворюваннями. Також суд відмовляє у задоволенні зустрічної вимоги щодо стягнення упущеної вигоди у розмірі 2 864300,20 грн. внаслідок шахрайських дій [PERSON], оскільки на час розгляду цивільної справи факт шахрайства відносно [PERSON] вироком суду не встановлений. Доказів належності [PERSON] чи іншим особам певного майна, придбаного за кошти [PERSON], останній суду не надав. Крім того, як зазначалось вище, Договір №1 від 01.11.2014 р. не містить чітко визначених умов щодо цільового використання коштів [PERSON] та навіть припускає можливість неотримання прибутку (п.1.3) Крім того, суд відмовляє у задоволенні зустрічної позовної вимоги щодо витребування від [PERSON] та повернення [PERSON] металевого контейнера розміром 4,8 м. х 4,5 м. х 2,4 м., оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів знаходження вказаного майна у володінні [PERSON] за адресою: Харківська область, с.Нова Водолага, вул..Петровського, 74-А. Підстав для визнання правовідносин (правовідношення) за договором №1 від 01.11.2014 р. припиненими, для визнання припиненими взаємних прав і обовязків сторін - судом не вбачається, оскільки судом встановлено, що [PERSON] дійсно запозичив у [PERSON] грошові кошти у розмірі 46000 доларів США, які дотепер не повернув, відтак, правовідносини, які виникли між сторонами, мають місце та тривають на час розгляду справи. Вимог про визнання договору №1 від 01.11.2014 р. неукладеним - не заявлено, такого судового рішення матеріали справи не містять. Доказів написання розписки 12.04.2016 р. внаслідок погроз з боку [PERSON] [PERSON] суду не надав. Також суд не вбачає підстав для задоволення зустрічної позовної вимоги [PERSON] про визнання Договору №1 недійсним в частині дати його укладання, оскільки вказаний договір був виготовлений заздалегідь, шляхом друкування на принтері, а запис про дату його складання «1 ноября 2014 г.» вчинений рукописно у момент його підписання сторонами, що виключає можливість технічної помилки. При цьому жодна зі сторін в момент його підписання ніяких зауважень, заперечень та виправлень до договору не внесла. Також слід зазначити, що вперше з позовом до суду [PERSON] звернувся лише у квітні 2017 р., тобто до цього часу дата договору протягом 3 років 5 місяців (з 01.11.2013 р.) ним не оспорювалась. Крім того, зазначена у договорі дата укладання «01.11.2014 р.» відповідає даті, вказаній у п.2.1 щодо обовязку Інвестора передати кошти в строк «до 02.11.2014 р.», також вчиненій рукописно. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] та [PERSON] є його колишніми бізнес-партнерами. [PERSON] завжди не вистачало коштів на розвиток бізнесу та будівлю заводу, у звязку з чим він шукав інвесторів. В жовтні 2013 року свідок познайомив [PERSON] з [PERSON] та вони неодноразово приїздили до офісу [PERSON], де врешті-решт домовились, що [PERSON] інвестує [PERSON] 100000,00 доларів США для купівлі обладнання для майбутнього заводу. В перших числах листопада 2013 року [PERSON] та [PERSON] підписали відповідну угоду про інвестування. Договір був виготовлений працівниками [PERSON], містив багато помилок, але свідок його не читав. [PERSON] ознайомився з умовами договору та підписав два його екземпляри, один з яких залишився у [PERSON], а інший примірник був переданий [PERSON] Після підписання договору [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 100000,00 доларів США, 10 пачок купюрами по 100 доларів США, які [PERSON] оглянув та поклав до себе в сумку. [PERSON] та [PERSON] домовились зустрітись через місяць для звітування. Ніякого обладнання за два місяці не було придбано, на всі пропозиції [PERSON] щодо купівлі обладнання [PERSON] вказував, що він знайде дешевше. В грудні 2013 року свідок посварився з [PERSON], перестав з ним спілкуватись та вести спільні справи. В листопаді 2013 року в смт. Нова Водолага він бачив [PERSON] на автомобілі Toyota Sequoia, при цьому останній повідомив свідку, що купив цей автомобіль за інвестовані [PERSON] гроші, оскільки на даний час необхідного обладнання за вигідною ціною не має, а якщо воно зявиться - він відразу продасть автомобіль, крім того на перепродажі вказаного автомобіля можна заробити гроші, хоча обладнання для покупки було. Вказаний автомобіль був оформлений на сина дружини [PERSON] Також [PERSON] вказав, що в цей період листопад-грудень 2013 року [PERSON] були придбані і інші автомобілі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що в грудні 2013 році [PERSON] запропонував йому стати компаньйоном та зробити внесок в його діяльність для того, щоб стати співзасновником в його посередницькій діяльності в молочній галузі, та повідомив, що [PERSON] інвестував йому на розвиток бізнесу 100000,00 доларів США. Коли саме [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у вказаній сумі - свідку не відомо, укладену між ними угоду свідок не бачив. Свідок пояснив, що він повністю вів комерційну сторону виробництва, а саме займався, договорами, виробництвом, поставками сировини, а грошовими питаннями займався [PERSON] Свідкові відомо, що [PERSON] сплачував [PERSON] грошові кошти, та особисто він два рази разом з [PERSON] відвозив кошти [PERSON] , але за що та в якому розмірі - свідок не знає. Крім того, свідок повідомив, що на протязі 2014-2015 років, в разі відсутності [PERSON] на виробництві, про фінансову діяльність виробництва родині [PERSON] за вказівкою [PERSON] напряму звітувала бухгалтер [PERSON], також звітували комірник та технолог. Також свідок вказав, що вони з [PERSON] взяли у [PERSON] під приміщення для ведення бухгалтерії металевий магазин з ролетами (МАФ), в середині з лінолеумом та пластиком, розміром приблизно 6х6 або 7-х3, який перевезли з м. Харкова до Нової Водолаги, де встановили по вул. Петрівського, 273-а, добудували коридор, зробили ремонт та розташували там працівників бухгалтерії. Що знаходиться наразі з цим обєктом - свідкові не відомо, останній раз він бачив його близько трьох років назад. Показання вказаних свідків, допитаних за клопотанням [PERSON], не можуть слугувати належними та допустимими доказами передання 01.11.2013 р. [PERSON] саме 100\~000 доларів США [PERSON], а також доказами передання металевого контейнера. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених вимог та підстав, суд дійшов висновку про часткове задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON]І . та про відмову у задоволенні первісного позову [PERSON] Питання щодо розподілу витрат, повязаних з оплатою судового збору, суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Судовий збір у розмірі 2556,00 грн., сплачений [PERSON] при поданні позову, не відшкодовується, оскільки у задоволенні первісного позову відмовлено. При поданні зустрічного позову з ціною позову майнового характеру 15\~490\~005,62 грн., [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 8000,00 грн. (1600 грн. х 5), відтак, суд стягує з [PERSON] на його користь судовий збір у розмірі 628,30 грн., пропорційно до частини вимог, які задоволені судом (1\~216\~536,10 : 15\~490\~005,62 х 8000).

Outcome: approved