Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 48\~039,16 грн. та судовий збір в розмірі 840,80 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.07.2017 року приблизно о 11 год. 50 хв., в м. Вінниця по вул. Пирогова, 142, мала місце дброжньо-транспортна пригода за участю автомобіля «FORD», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «FORD», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «FORD», д.р.н. [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2017 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1465789 від 29.12.2016 року, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «FORD», д.р.н. [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. З огляду на вищевказане, страховик пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «FORD», д.р.н. [NUMBER] - ПрАТ «СК «Українська страхова група» - звернулося до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АК/1465789. Так, на підставі страхового акту №ОЦ/123/5Ю/17/9518 від 30.01.2018 року ПрАТ «УПСК» було виплачено ПАТ «СК «Українська страхова група» страхове відшкодування в розмірі: 48\~039,16 грн. Таким чином, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 02.02.2018 року. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак, ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. У свою чергу, 01.10.2020 року між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою- підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору, в тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у виді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АК/1465789 від 29.12.2016 року. Враховуючи вказане, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] вищевказаної суми боргу. Вищевикладене і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 02.11.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків. 09.11.2020 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 20.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 16.03.2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву. Відповідач зазначив, що заперечує щодо позовних вимог у повному обсязі та просив відмовити у позові, у зв`язку із спливом строку позовної давності, оскільки страхове відшкодування потерпілій у ДТП особі виплачено ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 11.08.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №15884, тому перебіг строку позовної давності за регресною вимогою до відповідача необхідно обчислювати саме з цієї дати - 11.08.2017 року. За таких обставин, враховуючи, що до суду з позовом позивач звернувся листопаді 2020 року, тобто зі спливом строку позовної давності. 23.03.2021 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Позивач вважає, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими та не спростовують наявність підстав для пред`явлення даного регресного позову. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову, у зв`язку із спливом строку позовної давності. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2017 року (справа №127/15230/17) визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень на користь держави (а.с. 123). З вказаної постанови суду від 14.08.2017 року вбачається, що 11.07.2017 року близько 11:50 год., водій [PERSON] в м. Вінниці по вул. Пирогова, 142, керуючи транспортним засобом марки «Ford Transit», р/н [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Ford Focus», р/н [NUMBER] , в результаті чого відбулося пошкодження транспортних засобів. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). З Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1465789 від 29.12.2016 року встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «FORD TRANSIT», д.р.н. [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». У відповідності до умов вказаного Полісу страхування, ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «FORD TRANSIT», д.р.н. [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам (а.с. 105). Згідно Страхового акту № СТОКА-3967 від 11.08.2017 року і Розрахунку суми страхового відшкодування від 11.08.2017 року, складених ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», вартість відновлювальних ремонтних робіт (сума страхового відшкодування) транспортного засобу марки «Ford Focus», державний реєстраційний номер [NUMBER] склало 58 246 грн. 99 коп. (а.с.132) 11.08.2017 року платіжним дорученням № 15884 ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 58 246 грн. 99 коп. (а.с.133). 30.10.2017 року страховик пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля FORD, д.р.н. [NUMBER] ПрАТ «СК УСГ» звернулося до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АК/1465789 (а.с.106) На підставі стархового акту № ОЦ/123/510/17/9518 від 30.01.2018 року ПрАТ «УПСК» було виплачено ПАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування в розмірі 48\~039,16, що підтверджується платіжним дорученням № 4301 від 02.02.2018 року (а.с.136) У свою чергу 16.02.2018 року ПрАТ «УПСК» звернулося до [PERSON] із Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу у сумі 48\~039,16 грн (а.с.137). 01.10.2020 року, між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем [PERSON] (надалі - ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги (надалі - Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АК/1465789 від 29.12.2016 року. Отже, між сторонами виникли договірні зобов`язальні правовідносини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми Закону України «Про страхування», «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ЦК України. (а.с.100-104). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Обов`язок страховика відшкодувати оцінену шкоду в результаті ДТП, завдану життю, здоров`ю, майну третьої особи визначений ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ч. 1 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. В свою чергу ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Як вбачається з матеріалів справи, а також даний факт відповідачем не заперечувався, з моменту дорожньо-транспортної пригоди відповідачем не було повідомлено Страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду у встановлений Законом строк. З огляду на вищезазначене в розумінні ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АК/1465789. Відповідно до ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності, в тому числі за регресними зобов`язаннями, встановлюється три роки. У свою чергу, відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 02.02.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням №4301 від 02.02.2018 року. Таким чином, доводи відповідача про пропуск строку позовної давності позивачем не знайло свого підтвердження під час розгляду справи. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, повністю підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. та понесенні витрати на правову допомогу у розмірі 2\~000,00 грн.

Outcome: approved