Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. 04.02.2016 року позивач збільшив розмір позовних вимог. Крім визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок № 14 по вулиці Вовковийська в селі Підвисоке Радивилівського району Рівненської області в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] померлої 08 лютого 2010 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08 лютого 2010 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок по вулиці Вовковийська, 14 в с.Підвисоке Радивилівського району Рівненської області, земельна ділянка розміром 0,48 га за вищезазначеною адресою та земельна ділянка площею 3,50 га на території Добриводської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 2344806 виданим 27.04.2009 року. Він пропустив 6-ти місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини із поважних причин, оскільки після смерті матері сильно хворів, перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно померлої [PERSON]. Спадщину прийняла його сестра [PERSON], відповідач по справі, яка письмової згоди для подачі заяви про прийняття спадщини не дає. Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 22 січня 2016 року він звернувся до Радивилівської районної державної нотаріальної контори із заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на будинковолодіння по вулиці Вовковийська, 14 в селі Підвисоке Радивилівського району Рівненської області. Державним нотаріусом Радивилівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] за результатом розгляду його заяви була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме йому [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, на житловий будинок по вулиці Вовковийська, 14 в селі Підвисоке Радивилівського району Рівненської області після смерті матері - відмовити. Крім того, у нього немає документів, які засвідчують право власності на вищезазначений житловий будинок, а тому звертається до суду за захистом свого порушеного та оспорюваного права. Виходячи з наведеного просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а саме будинку №14 по вулиці Вовковийська в селі Підвисоке Радивилівського району Рівненської області, земельної ділянки розміром 0,48 га за адресою: вул.Вовковийська, 14 в селі Підвисоке Радивилівського району Рівненської області та земельної ділянки розміром 3,50 га, для ведення особистого селянського господарства на території Добриводської сільської ради Радивилівського району Рівненської області (земельний пай); та визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок №14 по вулиці Вовковийська в селі Підвисоке Радивилівського району Рівненської області в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла 08 лютого 2010 року. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов із підстав викладених в позовній заяві і просив його задоволити. Показав, що після смерті матері постійно лікувався у звязку з гіпертонією, а тому не міг у встановлений строк звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Представник позивача адвокат [PERSON] - підтримав заявлений позов. Показав, що [PERSON] перебуває на «Д» обліку. Постійно амбулаторно лікується з приводу гіпертонічної хвороби. Основним доказом поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини є довідка лікаря та виписка з амбулаторної карточки [PERSON]. Позовні вимоги просив задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнала і в задоволенні позову просила відмовити. Показала, що їхня мати хворіла, вона її доглянула до дня смерті і похоронила за власні кошти. Після смерті матері вона мала ромову з позивачем стосовно спадщини. Він нічого не хотів робити, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав. Після поховання матері приїжджав на девять днів, а потім ще раз коли забирав січкарню, що свідчить про те, що він не був тяжко хворий і мав можливість подати заяву нотаріусу. Представник відповідач [PERSON] адвокат [PERSON]П позов не визнав. В задоволенні позовних вимог просив відмовити, так як позивач не довів поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Звернення позивача до лікаря на протязі 2009-2010 років на лікування амбулаторно не позбавляло його можливості у встановлений законом строк звернутись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд знаходить, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 лютого 2010 року померла [PERSON], яка проживала одиноко в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина. 28.07.2010 року до Радивилівської районної державної нотаріальної контори звернулась дочка померлої відповідач [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Позивачу [PERSON] 20.10.2015 року листом, а 12.01.2016 року та 22.01.2016 року згідно постанов державного нотаріуса Радивилівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті [PERSON], а саме на будинковолодіння, що розташоване в селі Підвисоке, вул.Вовковийська, 14 Радивилівського району Рівненської області та земельну ділянку, що розташована на території Добриводської сільської ради Радивилівського району Рівненської області у звязку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини повязані з обєктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до змісту листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ВССУ) №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» щодо обовязкових для всіх судів України правових позицій при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід врахувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку поважними. Поважними є причини повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Згідно п.2 вказаного Інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року вбачається, що поважними причинами пропуску строку можуть бути: тривала хвороба, та перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Наведені позивачем причини пропуску строку виходячи з вищевикладеного не можна вважати поважними. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України. Позивачем не надано доказів того, що він за станом здоровя не мав можливості у передбачений законом строк звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строків для подання заяви про прийняття спадщини позивач вважає: перебування на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно спадкодавця [PERSON]. Як встановленому в судовому засіданні позивач з 8 лютого по 8 серпня 2010 року жодного разу не перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах. Із довідки №478 виданої центром первинної медико-санітарної допомоги м.Дубно та виписки з амбулаторної карточки слідує, що [PERSON] стоїть на «Д» обліку в ЦПМСД м.Дубно з приводу гіпертонічної хвороби ІІ ст. з 1999 року. Постійно лікується амбулаторно. З 13.09.2009 р. по 29.08..2010 року знаходився на лікуванні у сімейного лікаря (03.05.2010 р., 18.06.2010 р., 29.08.2010 р. гіпертонічний криз). Остеохондроз хребта. Із зазначених медичних документів встановлено, що позивач звертався до сімейного лікаря лише під час гіпертонічних кризів, однак стаціонарне лікування йому не призначалось. Суд вважає, що позивачем не надано доказів того, що він за станом здоровя не мав можливості у передбачений законом строк звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, покази позивача про те, що він тяжко хворів після смерті матері у звязку з чим не міг звернутись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, спростовуються показами свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що після смерті матері він приїжджав в с.Підвисоке, де проживала спадкодавець та його неодноразово бачили на базарі в м.Дубно. Із змісту позовної заяви вбачається, що незважаючи на захворювання, яке як вважає позивач перешкоджало йому своєчасно звернутись до нотаріуса про прийняття спадщини останній виїзджав на заробітки в Росію. Таким чином в судовому засіданні будь-яких доказів на підтвердження існування поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем не надано, а тому його позовні вимоги щодо визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Враховуючи те, що позовні вимоги позивача про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини судом не задоволені то і вимога про визнання за ним права власності на спадкове майно житловий будинок по вулиці Вовковийська, 14 в селі Підвисоке Радивилівського району Рівненської області після смерті матері [PERSON] не може бути задоволена. На безпідставність заявленої вимоги зазначається в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, із якого слідує, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Outcome: dismissed