Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.12.2013 року він передав відповідачу у власність 29675 грн. 00 коп. На підтвердження укладеного договору позики [PERSON] видав позивачеві розписку. У даній борговій розписці відповідач вказав, що зобов'язується повернути кошти до 01.08.2014 року. По закінченню строку відповідач суми позики не повернув, ухиляється від повернення позики й до цього часу. За наведених обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідача 29675 грн. 00 коп. боргу, 3% річних з простроченої суми за період прострочення в розмірі 553 грн. 66 коп., інфляційні нарахування у розмірі 6231 грн. 75 коп., а всього: 36460 грн. 41 коп. та понесені ним судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, в разі відсутності відповідача, просить розглянути справу в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином і в установлений Законом строк повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення судової повістки. Зі згоди представника позивача, згідно наданої заяви, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.12.2013 року [PERSON] надав [PERSON] письмову розписку про отримання ним позики в розмірі 29675 грн. 00 коп., тобто між сторонами був укладений договір позики, передбачений ст. 1046 ЦК України, відповідно до якого [PERSON] передав у власність [PERSON] гроші в обумовленій сумі, з кінцевим терміном повернення до 01.08.2014 року (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір є укладеним з моменту передання грошей. Укладений договір позики відповідає вимогам ч.1 ст. 1047 ЦК України, оскільки є укладеним в письмовій формі та відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позивач на підтвердження укладення договору та його умов представив суду оригінал розписки позичальника. У встановлений договором строк відповідач борг позивачеві не повернув, таким чином свої зобов'язання за договором позики не виконав. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних від простроченої суми 29675 грн. 00 коп. становить 553 грн. 66 коп. /29675 х 3 х 227 : 365 : 100 = 553,66/; індекс інфляції з серпня 2014 року по лютий 2015 року включно становить суму 6231 грн. 75 коп. /(100,8 : 100) х (102,9 : 100) х (102,4 : 100) х (101,9 : 100) х (103,0 : 100) х (103,1 : 100) х (105,3 : 100) = 1,21; 29675 х 1,21 =35906,75; 35906,75 - 29675 = 6231,75/. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 36460 грн. 41 коп. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору позики, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором борг не повернув, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати, пов'язані з явкою до суду, витрати, пов'язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій. Як встановлено по справі, [PERSON] було понесено судові витрати, зокрема, в зв'язку із зверненням до суду сплачено судовий збір в сумі 365 грн. 00 коп., що підтверджується відповідними письмовими доказами (а.с. 1). За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи повне задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 365 грн. 00 коп. судових витрат.

Outcome: approved