Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 15.06.2013 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Виноградівського РУЮ в Закарпатській області за актовим записом №74. Свої вимоги мотивує тим, що протягом останнього року між ними почалися непорозуміння з різних причин. Постійні сварки та скандали негативно впливають на їхніх дітей, їх виховання та розвиток. Примирення між сторонами неможливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує відносно розірвання шлюбу із [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторонни уклали шлюб 15.06.2013 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Виноградівського РУЮ в Закарпатській області за актовим записом №74. У шлюбі сторони народили двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін виявились різні характери, відсутнє взаємопорозуміння, їхній шлюб носить формальний характер. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді його наміри розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права. У ч.2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням встановлених обставин щодо тривалості розладу в сім`ї сторін, заперечення позивача проти примирення з відповідачем, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майновий спір між сторонами відсутній. На підставі наведеного,

Outcome: approved