Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру часток співвласників, посилаючись на те, що йому, його батькові, [PERSON] , та його матері, [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03 березня 1998 року, зареєстрованого на товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг», на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Зазначений договір 06 березня 1998 року зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 25 листопада 2003 року по справі 2-7126/2003 визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №14 від 03 березня 1998 року, зареєстрований на товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг», укладений між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак постановою від 18.12.2020 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] через відсутність у правовстановлюючому документі відомостей щодо розміру часток кожного із співвласників. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду за захистом свої прав. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, справу просила розглянути без участі сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала, справу просила розглянути без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачу, його батькові, [PERSON] , та його матері, [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03 березня 1998 року, зареєстрованого на товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг», на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Зазначений договір 06 березня 1998 року зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 25 листопада 2003 року по справі 2-7126/2003 визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №14 від 03 березня 1998 року, зареєстрований на товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг», укладений між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак постановою від 18.12.2020 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] через відсутність у правовстановлюючому документі відомостей щодо розміру часток кожного із співвласників. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст. 355-356 ЦК України, майно, що є у власності двох бо більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав (пункт 17), розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: квартира, будинок, житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду»). Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та визнати рівними частки співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у праві власності на квартиру [ADDRESS] , по 1/3 частці за кожним із співвласників.

Outcome: approved