Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] до розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 липня 2001 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від спільного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . На даний час вони з відповідачем проживають окремо, шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. Позивак [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на розірванні шлюбу, пояснив що на даний час проживає з іншою жінкою. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу, просила надати час на примирення. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. 28 липня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що виконавчим комітетом Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області здійснено актовий запис №7, після укладення шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.(а.с.5) [INFO] у шлюбі народилася донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25 листопада 2003 року.(а.с.7) [INFO] у шлюбі народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16 грудня 2008 року. (а.с.9) Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У теперішній час примирення неможливе. Майнового спору між подружжям немає. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved