Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконавчим комітетом Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області 02.05.1999 року (а/з 5). Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з постійними сварками та відсутністю взаєморозуміння між ними. Позивач з відповідачем спільно не проживають. Сім'ю відновити неможливо. Просив розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити (а.с.6). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки (а.с.17). Причини неявки суд не повідомлено, клопотання про відкладення розгляду справи не надано, позов не оспорено. Суд вважає можливим, відповідно до ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.05.1999 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, а/з №5 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторонами досягнуто згоди щодо проживання дітей з відповідачем. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч. 1,3 ст.55 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням, оскільки фактичні взаємини сторін та причини розірвання свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу є неможливим та суперечать інтересам позивача, який не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved