Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON]\~звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір іпотеки укладений між «[PERSON] [PERSON]» та його дружиною [PERSON] від 28.04.2006 року що зареєстрований у реєстрі правочинів за №1033, та посвідчений приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу [PERSON] Позивач в обґрунтування позову покликається на те, що, предметом Договору іпотеки є житловий будинок №3 на вул. Науковій в с.Вишня Городоцького району Львівської області. Оскільки позивач є чоловіком [PERSON] і на момент набуття права власності на предмет іпотеки сторони перебували у шлюбі, то спірна нерухомість є обєктом спільної сумісної власності, від так не підлягає відчуженню без його згоди. На підставі вищенаведеного позивач просить позовні вимоги задовольнити. Позивач у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду клопотання про слухання справи у його відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, подав письмові заперечення і пояснила, що згідно ст. 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Правочин може бути визнаний недійсним лише за відсутності в іпотечному договорі однієї істотних умов договору вказаних у ст.18 Закону України «Про іпотеку». Крім цього, вказує на те, що 28.04.2006 року позивачем була надана письмова згода на передачу в іпотеку його дружиною [PERSON] під банківський кредит будинок що знаходиться на адресою: вул. Наукова №3, с.Вишня, Городоцький район, Львівська область. дана згода була нотаріально посвідчена. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.04.2006 року між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/08-5/11551-СК9, згідно якого банк надав [PERSON]\~кредит в розмірі 60 000,00 доларів США на споживчі цілі. На забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору, між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] 28.04.2006 року, укладено Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 1033, відповідно до якого в іпотеку ПАТ «[PERSON] [PERSON]», Іпотекодавцем [PERSON], було передано нерухоме майно а саме: житловий будинок №3 на вул. Науковій в с.Вишня Городоцького району Львівської області. Судом встановлено, що предмет іпотеки а саме: житловий будинок №3 на вул. Науковій в с.Вишня Городоцького району Львівської області, належить [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ869925 від 13.01.2006 року виданого Вишнянською сільською радою.. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст 203 ЦК України,зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами) не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх, чи непрацездатних дітей. При укладені оскаржуваного договору сторонам було додержано всіх вимог передбачених ст. 203 ЦК України, тому відсутні підстави для визнання його недійсним. Щодо доводів позивача про відсутність згоди на передачу житлового будинку в іпотеку, то такі є безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів справи, таку згоду [PERSON] надавав, що випливає із заяви приватному нотаріусу від 28.04.2006 року. Крім цього, із змісту та умов кредитного договору № 014/08-5/11551-СК9 від 27.04.2006 року /п.3.5/ вбачається, що виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором забезпечуються іпотекою житлового будинок №3 на вул. Науковій в с.Вишня Городоцького району Львівської області. [PERSON] також підписала означений кредитний договір, чим підтвердила свою згоду з його умовами. Нормою статті 18 Закону України «Про іпотеку» передбачено істотні умови іпотечного договору, а саме: для громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або постання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання; опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційнії дані, у тому числі кадастровий номер. Уразі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення; посилання на видачу заставної або її відсутність. У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним па підставі рішення суду. При укладені оспорюваного Іпотечного договору від 28.04.2006 року всі істотні умови передбачені статтею 18 Закону У країни «Про іпотеку» були дотримані. Відповідно до п. 96 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що діяла на момент укладення договору іпотеки, договори про заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчується нотаріусом за умови подання документів, які підтверджують право власності на майно, що заставляється, та, у передбачених законодавством випадках, державної реєстрації прав на це майно. При посвідченні іпотечних договорів нотаріус вимагає [PERSON] з Реєстру прав власності на нерухоме майно. За умов, якщо договір про заставу майна укладається у зв'язку з укладенням іншого договору щодо цього майна в нотаріуса є зазначені вище документи, подача повторно цих же документів не передбачена. \~\~ Щодо письмових доводів [PERSON] про несправжність його підпису на договорі,то суд вважає такі надуманими; за клопотанням позивача суд призначав по справі почеркознавчу експертизу,яку останній не оплатив експертній установі коштів за її проведення,що судом розцінюється як недобросовісне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов»язків\\ ст.27 ЦПК України\\, спрямованих за затягування строків розгляду справи \\ ст.157 ЦПК України\\ . Крім того, відповідно до ст.147 ЦПК України,висновок експерта для суду не є обов»язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст.212 ЦПК України,згідно якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повно су, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ для суду не має наперед встановленого значення;суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст..ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на паіжставу своїх вимог і заперечень;доказуванню підлягають обставини,які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін т а інших осіб,які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином,оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає, що оспорюваний Іпотечний договір від 28.04.2006 року, укладено сторонами відповідно до вимог закону; згідно його умов в іпотеку ПАТ «[PERSON] [PERSON]» законно передано нерухоме майно а саме: житловий будинок №3 на вул. Науковій в с.Вишня Городоцького району Львівської області, відтак у позові слід відмовити

Outcome: dismissed