Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Пісківської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права на право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що його мати [PERSON] померла [INFO] . За життя мати фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , але за життя не оформила своїх спадкових справ. Після смерті батька позивача - [PERSON] залишилася земельна ділянка відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0216958 , згідно з довідкою, виданою відділом у Дворічанському районні Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.12.2019. Вищевказаний сертифікат знаходився у матері позивача - [PERSON] , але згодом був втрачений. 23 квітня 2020 року державним нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що він не зміг надати до держнотконтори правовстановлюючий документ на земельну ділянку на ім`я померлої. У зв`язку з цим позивач просив суд визнати за ним право на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Представник позивача [PERSON] адвокат Рябоконь В.А. в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу в його відсутність. Представник відповідача Пісківський сільський голова Дворічанського району Харківської області Бакунець В.В. в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним доказів, встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , про що було видане свідоцтво про народження [NUMBER] від 24 лютого 1963 року (а. с. 9). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 липня 1999 року ( а.с.7). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , про що свідчить повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 16 жовтня 2019 року (а.с.8). Згідно з інформацією відділу у Дворічанському районні Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.12.2019 № 29-20-0.23,17-1332/108-19, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Пісківській сільській раді Дворічанського району Харківської області обліковується запис та підпис власника сертифіката на земельну частку (пай) за № 228 від 18.02.1997, серія ХР № 0216958 про отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я померлого [PERSON] . Загальний розмір земельної частки (паю) по Пісківській сільській раді Дворічанського району Харківської області становить 6,13 в умовних кадастрових гектарах (а. с. 10). З постанови державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області Зашивайко Н. Г. від 23.04.2020 № 218/02-31 встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки проживала та була зареєстрована з померлим чоловіком по день його смерті, але не оформила своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] залишилася земельна ділянка відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0216958 відповідно довідки виданої відділом у Дворічанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.12.2019 за № 29-20-0.23.17-1332/108-19, на який спадкоємець не надав до нотаріальної контори оригінал правовстановлюючого документу (а. с. 11). Про загублення вищевказаного сертифікату було подано оголошення до газети Дворічанський Край № 87-88 від 02 листопада 2019 року (а. с. 12-13). Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» спадкоємець повинен пред`явити належний правовстановлюючий документ про право власності на ім`я спадкодавця. Частина 1 ст. 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, і означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. На підставі ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, у зв`язку з чим в даний час неможливо зареєструвати право власності на земельну ділянку відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0216958 відповідно довідки, виданої відділом у Дворічанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.12.2019 за № 29-20-0.23.17-1332/108-19 та виготовити відповідний правовстановлюючий документ, що дало б можливість позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. За життя [PERSON] заповіту не склала. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області від 23 квітня 2020 року № 218/02-31, [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , про що заведено спадкову справу № 52/2020 (а.с. 11). Після смерті [PERSON] в Дворічанській державній нотаріальній конторі Харківської області спадкова справа не заводилась (а. с. 11). Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз`яснює представникам відповідачів наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, а відповідач визнав позов і не заперечував проти його задоволення, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved