Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.09.2014 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було прийнято рішення рішення у справі № 335/9235/14-ц про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2014 і до досягнення дитиною повноліття. 05.11.2014 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було прийнято рішення у справі № 335/1118/14-ц про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 04.02.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що розмір аліментів повинен бути зменшений, оскільки у нього змінився сімейний стан. Так 10.11.2014 у нього та [PERSON] народилась друга дитина син [PERSON]. Посилаючись на вищевказані обставини, просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя № 335/9235/14-ц від 01.09.2014 на утримання дитини [PERSON] з 1/3 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя № 335/1118/14-ц від 05.11.2014 на утримання дитини [PERSON] з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без проведення фіксації процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність позивача на підставі наявних у справі доказів. Відповідач-1 про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином рекомендованим листом із повідомленням, проте у судове засідання повторно не прибула, причину неявки не повідомила. Як вбачається з довідок поштового відділення на конвертах із поштовими відправленнями судових повісток, конверти були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про фактичну відмову відповідача від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Крім цього, від відповідача-1 до суду надійшла заява про надання згоди на зменшення розміру аліментів. Відповідач-2 про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином рекомендованим листом із повідомленням, проте у судове засідання повторно не прибула, причину неявки не повідомила. Як вбачається з довідок поштового відділення на конвертах із поштовими відправленнями судових повісток, конверти були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про фактичну відмову відповідача від отримання судових повісток на поштовому відділенні. За таких обставин, суд вважав за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2017 у справі № 335/9235/14-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Заочне рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2014 у справі № 335/1118/14-ц визнано [PERSON] батьком [PERSON], [INFO], народженої [PERSON], [INFO]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 04.02.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Заочне рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили. 10.11.2014 у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 272039, виданого 20.11.2014 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 811. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 183, 184, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням встановлених конкретних обставин справи, положень закону, ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХП від 27 лютого 1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 р. та приймаючи до уваги, що після ухвалення заочного рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та заочного рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у позивача змінилось сімейне становище у зв'язку з народженням 10.11.2014 у [PERSON] та [PERSON] сина [PERSON]. Таким чином, у позивача виникло право вимагати зміни розміру аліментів, що в даному випадку не порушує права та інтереси дітей. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки дійсно, змінився сімейний стан позивача, що також свідчить про неможливість надавати допомогу дітям у розмірі 1/3 та відповідно 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця кожному. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 р. № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що у позивача змінився сімейний стан, що дає підстави для зменшення розміру аліментів, а тому заявлені вимоги про зміну розміру аліментів шляхом їх зменшення до 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за кожним судовим рішенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з п. 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються лише позивачі у справах про стягнення аліментів. За таких обставин, відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 640,00 гривень. На підстави викладеного,

Outcome: approved