Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Автостоянки № 35 ВСА Одеської обласної ради, ухвалою суду від 04.04.2016 р. замінено відповідача на Громадську організацію «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів», про відшкодування збитків, завданих внаслідок крадіжки майна та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2009 р. позивач розміщує на автостоянці № 35 по вул. І. Рабіна в м. Одесі належний йому транспортний засіб, 27.03.2014 року під час знаходження належного позивачу автомобіля [NUMBER] на зберіганні на стоянці, сталась крадіжка двох коліс вказаного автомобіля, сума шкоди склала 16\~870 грн. 87 коп., яку відповідач відмовляється відшкодувати в добровільному порядку, також внаслідок крадіжки та невиплати відповідачем суми шкоди в добровільному порядку, позивач зазнав моральної шкоди, що виразилась в моральних переживаннях, вимушених змінах в укладі життя позивача, що негативно вплинуло на відносинах у родині, яку позивач оцінює в 20\~000 грн. й просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали, просили його задовольнити з мотивів, викладених в заяві й стягнути з відповідача судові витрати. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав, у звязку із чим суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку, проти чого позивач та його представник не заперечували. Заслухавши пояснення осіб, що беруть у справі, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження № 12014160470002549, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 16). 27.03.2014 р. на автостоянці № 35 по вул. І. Рабіна, 28 з вказаного автомобіля було викрадено два лівих колеса, що підтверджується протоколом огляду місця події 27.03.2014 р., що міститься в матеріалах кримінального провадження № 12014160470002549, фотографіями з місця події, наданими позивачем (а.с. 79-81). З копії договору про балансоутримання місць для паркування від 10.01.2014 р. № 21/М-КР-2014/03-01, укладеного між КП «Одестранспарксервіс» та відповідачем з додатками на наступними змінами до нього (а.с. 43-56), вбачається, що експлуатація вказаної стоянки здійснюється відповідачем (п. 1.1., 1.2. вказаного договору). З наданої позивачем копії картки обліку заїзду та виїзду транспортного засобу (а.с. 78) вбачається, що позивач систематично сплачує послуги зберігання транспортного засобу, в т.ч. за березень 2014 року сплату було здійснено 25.03.2014 р.. Таким чином, суд доходить висновку, що між сторонами по справі існують договірні відносини, предметом яких є зберігання відповідачем транспортного засобу позивача й застосування до них відповідних положень глави 66 ЦК України. Відповідно до ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Відповідно до ч. 2 ст. 977 ЦК України, за договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов'язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 942 ЦК України, зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Відповідно до ч. 1 ст. 951 ЦК України, збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. З копій рахунків-фактур, наданих позивачем (а.с. 12-13) вбачається, що вартість коліс, включаючи диски та ковпаки, складає 16\~598 грн. 18 коп., вартість робіт щодо їх встановлення складає 272 грн. 69 коп. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що внаслідок крадіжки коліс належного позивачу автомобіля під час знаходження його на зберіганні у відповідача позивачу було спричинено матеріальних збитків на суму 16\~870 грн. 87 коп., що складається з вартості коліс та робіт щодо їх заміни, яка підлягає стягненню з відповідача. Водночас суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, оскільки відшкодування її зберігачем законом не передбачено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При розподілі судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка суми позову, але не менше 0,4 і не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня року, в якому відповідна позовна заява подається до суду. Загальна сума позовних вимог, заявлених позивачем складає 36\~870 грн. 87 коп., розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2015 року, становив 1218 грн., відповідно сума судового збору, за подання відповідної заяви складає 487 грн. 20 коп. Позивачем було сплачено судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. за квитанцією № 80081616 від 27.11.2015 р. та в сумі 1218 грн. за квитанцією № 80081618 від 27.11.2015 р. (а.с. 1-2). Відповідно сума надмірно сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1218 грн. може бути повернута йому в порядку, визначеному ст. 7 Закону України «Про судовий збір». З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 222 грн. 93 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, до складу судових витрат відносяться витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», відповідно до ст. 1 якого розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З копії додаткової угоди № 4 від 05.06.2015 р. (а.с. 11), додаткової угоди від 04.06.2016р. (а.с. 82), укладених між позивачем та адвокатом [PERSON], вбачається, що витрати позивача на правову допомогу становлять 2000 грн. З журналів судових засідань 29.02.2016, 04.04.2016, 04.07.2016 (а.с. 38, 59-60, 83-84) вбачається, що загальний час участі представника позивача в судових засіданнях складає 1,45 години, й враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2015 року, в якому відповідну позовну заяву подано до суду, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача складає 706 грн. 44 коп.

Outcome: partial