Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного 11 лютого 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області із [PERSON], актовий запис № 22. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11 лютого 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу є дочка [PERSON],[INFO] та дочка [PERSON],[INFO]. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, несумісність характерів, шлюбні відносини припинені із січня 2017 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить його інтересам, негативно впливатиме на виховання дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в своїй заяві про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати (а.с. 15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала (а.с. 14). В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 11 лютого 2011 року між [PERSON], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Лепа) зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 22 (а.с.3,16). Від шлюбу народилися діти: дочка [PERSON],[INFO] та дочка [PERSON],[INFO] (а.с.4). Між сторонами по справі склалися і існують такі взаємовідносини, які суперечать інтересам позивача, виключають їх подальше спільне проживання, а тому шлюб необхідно розірвати. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач [PERSON] не заявила, яким вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, суд вважає за необхідне залишити прізвище «Лисенко». Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати тому необхідно стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 640 гривень судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved