Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 22 листопада 2016 року в с.Дяківка Буринського району Сумської області померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, на земельні ділянки, загальною площею 4,6400 га., наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Дяківської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 121685 від 18 червня 2003 року. При житті [PERSON] склала заповіт від 19.06.2007 року, що був посвідчений сільським головою Дяківської сільської ради Буринського району Сумської області, в якому все своє майно і взагалі все те, що їй належатиме за законом на день її смерті, заповіла позивачу. Позивач, у встановлений законом шестимісячний строк, прийняв спадщину, оскільки на час смерті матері постійно проживав разом з нею і приватним нотаріусом Буринського районного нотаріального округу [PERSON] було заведено спадкову справу і видано свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Прийнявши спадщину, позивач звернувся до нотаріуса з питанням оформлення спадщини на вище вказану земельну ділянку, але у видачі свідоцтва про право на цю спадщину йому було відмовлено через неправильне заповнення Державного акту, а саме в ньому містяться неповні дані про кадастрові номери та містяться дописки кульковою ручкою, після чого він звернувся до відповідних органів з питання видачі йому дублікату державного акту, взамін зіпсованого, але йому було в цьому відмовлено. Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Тому позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, площею 4,1234 га., що має кадастровий номер 5920983200:11:001:0061, та площею 0,5155 га., що має кадастровий номер 5920983200:11:001:1061, які розташовані на території Дяківської сільської ради Буринського району Сумської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №121685 від 18.06.2003 року в порядку спадкування за заповітом після померлої 22 листопада 2016 року в с.Дяківка Буринського району Сумської області матері [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з вищевикладених підстав, просить позовні вимоги задовольнити, 10.10.2017 року подав до суду заяву про продовження розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.62). Представник відповідача - Дяківської сільської ради Буринського району Сумської області у судове засідання не зявився, від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю (а.с.45). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 листопада 2016 року в с.Дяківка Буринського району Сумської області померла мати позивача - [PERSON] (а.с. 5, 7). З витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 08.06.2017 року № НВ-590549262017 та № НВ-5905492722017 вбачається, що [PERSON] є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення, площею 4,1234 га, що має кадастровий номер 5920983200:11:001:0061, та площею 0,5155 га., що має кадастровий номер 5920983200:11:001:1061, які розташовані на території Дяківської сільської ради Буринського району Сумської області ( а.с. 11-16). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №121685 від 18.06.2003 року, оригінал якого досліджено у судовому засіданні, [PERSON] є власником земельної ділянки площею, 4,6400 га, що розташована на території Дяківської сільської ради Буринського району Сумської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний державний акт містить план земельної ділянки, де відображено дві земельні ділянки, площею 0,5155 га та площею 4,1234 га, що становить загальну площу - 4,6400 га, та вказано кадастровий номер земельної ділянки - 59209101:00:00:. Державний акт містить дописки кульковою рукою в частині опису меж ( а.с. 9). Згідно довідки відділу Держгеокадастру в Буринському районі №157-1/146-17 від 26.09.2017 року, земельна ділянка площею, площею 4,1234 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дяківської сільської ради Буринського району, належить [PERSON] на підставі державного акту серії СМ №121685. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 5920983200:11:001:0061 та надано витяг з Державного земельного кадастру від 08.06.2017 року за № НВ-590549262017, раніше вказаній земельній ділянці кадастровий номер не присвоювався ( а.с. 63). Згідно довідки відділу Держгеокадастру в Буринському районі №157/146-17 від 26.09.2017 року, земельна ділянка площею, площею 0,5155 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дяківської сільської ради Буринського району, належить [PERSON] на підставі державного акту серії СМ №121685. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 5920983200:11:001:1061 та надано витяг з Державного земельного кадастру від 08.06.2017 року за № НВ-5905492722017, раніше вказаній земельній ділянці кадастровий номер не присвоювався ( а.с. 64). З довідки Дяківської сільської ради від 24.05.2017 року № 02-15/91 вбачається, що померла 22.11.2016 року [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [INFO], на день її смерті з нею постійно проживали та були зареєстровані син (позивач по справі) [PERSON] та невістка [PERSON] (а.с.8). Згідно заповіту від 19.06.2007 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Дяківської сільської ради Буринського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі №22, [PERSON] заповіла все майно і взагалі все те, що їй належатиме за законом на день її смерті, позивачу [PERSON] ( а.с. 53). Позивач [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї і на частину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 58, 60). Стаття 1218 ЦК України\~передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття\~\~спадщини\~\~і\~\~не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 126 ч. 1 ЗК України до 01.01.2013 року право власності на земельну ділянку посвідчувалось державним актом. Частина перша статті 81 ЗК України визначає, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З листа\~\~приватного нотаріусу Буринського районного нотаріального округу [PERSON]\~\~\~\~№ 448/01-16 від 30.06.2017 року вбачається, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право\~\~на спадщину на вищевказані земельні ділянки після померлої матері, оскільки у правовстановлюючому документі Державному акті на право власності на земельну ділянку серії СМ №121685 містяться неповні дані про кадастрові номери земельних ділянок та дописки кульковою ручкою ( а.с. 37). З листа відділу Держгеокадастру в Буринському районі №76/146-17 від 05.07.2017 року вбачається, що видати дублікат даного Державного акту взамін зіпсованого неможливо у звязку з відсутністю таких повноважень згідно діючого законодавства (а.с.10). Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має, що підтверджується копією спадкової справи №135/17 від 12.06.2017 року та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підстав свідоцтва про право на спадщину), наявними у спадковій справі №135/17 від 12.06.2017 року ( а.с.51-61). Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.9 ч.1\~ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач, який прийняв спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлений іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання його права власності на спадкове майно в судовому порядку. Законом України « Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції № 475/97-ВР від 17.07.1997 року» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.\~\~Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved