Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в якій з урахуванням заяви про уточнення вимог від 22.07.2016 року просить суд встановити факт його роботи у Орендному підприємстві Спеціалізоване монтажне управління «Укренергомонтаж» на посаді електрозварювальника 3-го розряду у період з 17.11.1988 року по 31.01.1992 року, у Колективному підприємстві «Київ-2» на посаді електрозварювальника 4-го розряду в період з 01.02.1992 року по 16.10.2000 року. При цьому заявник вказує на те, що з 01.02.1992 року по 16.10.2000 року працював у Київському монтажному управління «Київ-2». З 17.09.1993 року Київське монтажне управління «Київ-2» перейменовано у Колективне підприємство «Київ-2». 04.04.2016 року заявник звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком. При подачі документів для призначення пенсії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва повідомило заявника про те, що необхідно подати уточнюючу довідку про періоди роботи в Київському монтажному управлінні «Київ-2». Трудовий стаж роботи з 17.11.1988 року по 16.10.2000 року не буде враховуватись при призначення пенсії. Іншим шляхом встановити факт роботи заявника на даному підприємстві, окрім як звернутися з заявою до суду, не має можливості у зв'язку з тим, що з 07.02.2005 року на підставі судового рішення, Колективне підприємство «Київ-2» знаходиться в стані припинення. За юридичною адресою вказане підприємство не знаходиться. Жодних документів з особового складу працівників Колективного підприємства «Київ-2» на зберігання до архівного відділу Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації не надходило. В судовому засіданні представник заявника уточнені вимоги підтримав з підстав викладених в заяві, просив задовольнити подану заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи: Лівобережного Об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду заяви судом повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило. Заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Як встановлено судом та вбачається з трудової книжки [PERSON], наказом № 211 від 17.11.1988 року був прийнятий на роботу до Спеціалізованого монтажного управління «Укренергомонтаж» на посаду електрозварювальника 3-го розряду. 10.02.1992 року Спеціалізоване монтажне управління перереєстроване в Колективне підприємство «Укренергомонтаж» (а.с. 59). Відповідно до трудової книжки заявника (а.с.59 - зворот) вбачається, що [PERSON] 01.02.1992 року переведений електрозварювальником 4-го розряду в Київське монтажне управління «Київ-2». 17.09.1993 року Київське монтажне управління «Київ-2» перереєстроване в Колективне підприємство «Київ-2». 16.10.2000 року [PERSON] звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно довідки ПрАТ «Укренергомонтаж» наказом Виробничого будівельно-монтажного об'єднання «Укренергобуд» Міністерства енергетики і електрифікації СРСР «Про зміни структури виробничого будівельно-монтажного об'єднання «Укренергобуд» від 24.10.1988 року № 16 на виробничій базі Чорнобильського монтажного управління «Спецатоменергомонтаж» і Припятського монтажного управління було створено спеціалізоване монтажне управління «Укренергомонтаж». Згідно наказу Міністерства енергетики і електрифікації СРСР «Про перенайменування, організацію, передачі та реорганізації Укренергобуду» від 13.01.1989 року № 25 Чорнобильське монтажне управління «Спецатоменергомонтаж» та Прип'ятське монтажне управління «Південенергомонтаж» Укренергобуду були об'єднані в одну організацію Спеціалізоване монтажне управління «Укренергомонтаж» на правах структурної одиниці. Рішенням виконкому Ватутінської райради м. Києва № 289 від 10.02.1992 року, спеціалізоване монтажне управління «Укренергомонтаж» перереєстроване в колективне підприємство «Укренергомонтаж». Рішенням Ватутінської районної адміністрації м. Києва № 289 від 10.02.1992 року спеціалізоване монтажне управління «Укренергомонтаж» перереєстровано в колективне підприємство «Укренергомонтаж». Рішенням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 10661050005000828 від 17.08.2010 року, вказане підприємство перереєстровано у ПрАТ «Укренергомонтаж». При цьому, ПрАТ «Укренергомонтаж» є правонаступником всіх вищеперерахованих організацій (а.с. 51). Згідно довідки Колективного підприємства «Київ-2» Чорнобильське монтажне управління САЕМ та Прип'ятське монтажне управління ПЕМ, наказом Міненерго СОСР №25 від 13.01.1989 року об'єднані в одну організацію - БМУ «Укренергомонтаж». Рішенням виконкому Ватутінської райради м. Києва № 172 від 11.06.1990 року БМУ «Укренергомонтаж» було перереєстровано в орендне підприємство. Рішенням виконкому Ватутінської райради м. Києва № 289 від 10.02.1992 року, орендне підприємство «Укренергомонтаж» перереєстровано у Колективне підприємство «Укренергомонтаж». Рішенням Ватутінської Держадміністрації м. Києва №0121-1169п від 17.09.1993 року структурний підрозділ Колективного підприємства «Укренергомонтаж» - МУ «Київ-2», перереєстровано у самостійну юридичну особу - Колективне підприємство «Київ-2» (а.с.52). 31.01.1992 року Орендним підприємством спеціалізоване монтажне управління «Укренергомонтаж» на підставі наказу №16 було створено його структурну одиницю Київське монтажне управління «Київ-2» та закріплено за ним відповідну кількість трудових ресурсів (а.с.39). Відповідно до протоколу конференції власників колективного підприємства Комунальне підприємство «Київ-2» від 18.03.1993 року та наказу №26 від 18.10.1993 року було ліквідовано монтажне управління «Київ-2» та створено окрему юридичну особу - колективне підприємство «Київ-2», код ЄДРПОУ 21477947, яке зареєстроване Ватутінською районною державною адміністрацією м. Києва 17.09.1993 року. Постановою господарського суду м. Києва від 02.09.2003 року Комунальне підприємство «Київ-2» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру (а.с.50). Відповідно до довідки архівного відділу Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.04.2016 року № 101 документи з особового складу працівників Колективного підприємства «Київ-2» на зберігання до архівного відділу Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації не надходили (а.с.8). Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 07.02.2005 року на підставі судового рішення, Колективне підприємство «Київ-2» знаходиться в стані припинення. Головою комісії з припинення зазначено [PERSON] (а.с.9-11). Крім того, в судовому засіданні в якості свідка був допитаний [PERSON], який в судовому засіданні показав, що деяка документації Колективного підприємства «Київ-2» знаходиться на зберіганні в нього, за виключенням того, що зникло. Також у нього залишились всі засновницькі документи, накази та рахунки на деяких людей. Підтвердив той, факт, що дійсно [PERSON] працював на підприємстві з 1992 року по 2000 рік зварювальником по своїй спеціальності. Вказав на те, що виконує обов'язки ліквідатора підприємства згідно рішення господарського суду. Покази вказаного свідка суд оцінює як достовірні, оскільки його пояснення узгоджуються між собою та не суперечать іншим зібраним по справі доказам. Суд також враховує, що свідок у зазначені періоди працював разом з заявником на одному підприємстві, що підтверджується документами, що містяться в матеріалах справи, які оглядались в судовому засіданні. З листа Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вбачається, що представник заявника звертався з листом до Управління щодо пенсійного забезпечення [PERSON] Та вказаний листом роз'яснено, що записи про періоди роботи [PERSON] у Колективному підприємстві «Київ-2» з 17.11.1988 року по 16.10.2000 року завірені печаткою без ідентифікаційного коду, що не відповідає вимогам законодавства. Крім того, [PERSON] звільнився 16.10.2000 року з Комунального підприємства «Київ-2», але за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку за період звітності 2000 року, сплата внесків про застраховану особу здійснена іншими страхувальниками. Отже записи про періоди роботи з 17.11.1988 року по 16.10.2000 року оформлені з порушенням вимог законодавства, тому підстави для зарахування періоду до загального страхового стажу відсутні (а.с.4,5). Як вказує заявник у поданій заяві встановлення факту його роботи у Орендному підприємстві Спеціалізоване монтажне Управління «Укренергомонтаж» та у Колективному підприємстві «Київ-2» у зазначені ним періоди мають для нього юридичне значення, оскільки від цього залежить час, з якого він може піти на пенсію. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved