Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання майна, набутим за особисті кошти. Свої позовні вимоги за первинним позовом [PERSON] мотивує наступним. 09 вересня 2011 року між громадянином України [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] . було укладено шлюб та зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1474 та видане відповідне свідоцтво Серія [NUMBER] . Після укладення шлюбу Відповідачці присвоєно прізвище - [PERSON] . Сімейне життя у сторін не склалося, сторони стали чужими один одному, склалися неприязні стосунки один до одного внаслідок різних поглядів на вирішення сімейних проблем та сімейне життя. 09 березня 2013 року, зважаючи на наведені вище обставини, шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу за Відповідачкою залишилось прізвище - [PERSON] . Під час перебування у шлюбі, подружжям, 27 липня 2012 року, придбано земельну ділянку площею 0,1500 га, що на плані меж земельної ділянки позначена за кадастровим номером 3222481202:02:005:0191, розташовану у селі Юрівка Києво-Святошинського району Київської області з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тимчуком В.О. та зареєстрованого в реєстрі за номером 3889 (далі - Земельна ділянка). Договір оформлено на ім`я Відповідачки. Відповідно до Звіту про експертно-грошову оцінку Земельної ділянку 04 травня 2017 року її ринкова вартість становить 684 315 гривень. Крім того, під час перебування у шлюбі, на зазначеній вище Земельній ділянці, за спільні кошти подружжя, здійснювалося будівництво житлового будинку загальною площею 300 м , готовність якого на сьогоднішній день становить 100% (далі - Житловий будинок). Зазначений Житловий будинок не введений в експлуатацію та не зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно через небажання Відповідача здійснити відповідні дії. Згідно із Звітом в стислій формі ЖБО №040517-01 від 04 травня 2017 року про оцінку об`єкту житлової нерухомості, ринкова вартість Житлового будинку становить 2 540 000 гривень. Відповідно до ст. 331 ЦК Україну право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту прийняття в експлуатацію. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Верховний суд України у своїй постанові від 07.09.2016 р. по справі № 6-47цс1б, зробив правовий висновок, що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. Правовий аналіз статей 60, 63, 69 СК України та статей 328, 331, 368, 372 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. За позовом дружини, членів сім 'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. Таким чином, якщо спірний об`єкт незавершеного будівництва збудований за час шлюбу за спільні кошти подружжя та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя;будівництво його закінчено й він фактично експлуатується за своїм функціональним призначенням, але не приймається до експлуатації і право власності на нього не оформлюється з вини відповідача; позивач позбавлений можливості здійснити будь-які дії, що перешкоджає йому реалізувати своє право на поділ набутого за час шлюбу зазначеного майна. З огляду на наведене вище, загальна вартість майна подружжя, що підлягає поділу за цим позовом та належить Сторонам на праві спільної сумісної власності становить 3 224 315 гривень. Статтею 60 Сімейного кодексу України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Також, відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч і ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Частино ю 1 статті 64 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Сторонами шлюбний договір, або будь-які інші договори щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини та чоловіка, а також щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя не укладалися. Статтею 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 70 СК України вказано, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України передбачено способи та порядок поділу. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Сторони не домовились про порядок поділу майна, у зв`язку з чим реалізація прав Позивача може бути здійснено виключно у судовому порядку. В свою чергу, виходячи із засад рівності часток частки майна дружини та чоловіка у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, правомірним є урахування інтересів та дотримання передбачених законом прав Позивача та Відповідача шляхом присудження я одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки, враховуючи неприязні відносини між колишнім подружжям, спільне використання Земельної ділянки та Житлового будинку не представляється можливим. Позивач має право та погоджується на грошову компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності на Земельну ділянку та Житловий будинок у сумі що становить від їх ринкової вартості, а саме: (684 315 + 2 540 000)/2=1 612 157,50 гривень. Вказаний поділ не зашкодить інтересам як Позивача, так і Відповідача та членам їх сімей, оскільки Відповідач має намір залишитись жити у будинку. Частиною 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 114 ЦПК України, передбачено, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Враховуючи те, що майно знаходиться у селі Юрівка Києво-Святошинського району Київської області, спір про поділ спільного майна подружжя підсудний Києво- Святошинському районному суду Київської області. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial