Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою у якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], який помер 22.01.1983 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 22.01.1983 року помер його батько [PERSON]. Спадкоємцем майна померлого є позивач [PERSON]. Однак, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.05.1992 року, спадкоємцем майна померлого помилково зазначено сина [PERSON], який мешкає у м.Луцьку, вул.Ломоносова, 63, спадкодавцем [PERSON]. Вказані помилки виникли у звязку з неправильним перекладом з російської мови прізвища померлого на підставі свідоцтва про смерть, оформленого на російській мові. У звязку з невідповідністю між даними свідоцтва про право на спадщину та паспорта позивача, останній позбавлений можливості використати своє право на отримання спадщини. Представник заявника в письмовій заяві просить розгляд справи провести без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа Перша Луцька державна нотаріальна контора подала заяву про розгляд справи у відсутності її представника. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Згідно свідоцтва про народження серії ЯТ № 834466 від 15.03.1950 року, виданого Луцьким міським РАЦС на російській мові, батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.05.1992 року державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем майна [PERSON], який помер 22.01.1983 року, є [PERSON]. Заявник - [PERSON] вказує на допущення державним нотаріусом помилок при перенесенні даних з свідоцтва про смерть, оформленого російською мовою, оскільки внаслідок неправильного перекладу виникла невідповідність між свідоцтвом на право на спадщину за законом, виданим на імя [PERSON] та паспортом громадянина України [PERSON]. Згідно з ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Доказами належності заявнику [PERSON] правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.05.1992 року державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори [PERSON], є: свідоцтво про народження серії ЯТ № 834466 від 15.03.1950 року, видане Луцьким міським РАЦС (а.с. 4); паспорт громадянина України [PERSON], який народився 24.01.1932 року (а.с. 6-7); будинкова книга для прописки громадян, що проживають у [INFO] (а.с. 9-23); Державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ № 119582, виданий [PERSON], який мешкає в м.Луцьк, вул.Ломоносова, 63 (а.с. 24). З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON], [INFO], є спадкоємцем [PERSON], який помер 22.01.1983 року.

Outcome: approved