Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за заповітом права власності на земельні ділянки загальною площею 0,4469 га, які надані для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, й знаходяться на території [ADDRESS] Котелевської селищної ради Полтавської області, та до дня смерті належали на праві приватної власності [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що після смерті - [PERSON] він є спадкоємцем за заповітом спадкового майна, у тому числі земельних ділянок загальною площею 0,4469 га, які надані для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, й знаходяться на території [ADDRESS] Котелевської селищної ради Полтавської області, що посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що виданий 24.06.1997 року Котелевською селищною радою Полтавської області, і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], та свідоцтвом про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 16.01.2003 року. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], де йому видали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки відмовили, оскільки не надано документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які підтверджують право власності спадкодавця на земельні ділянки, реєстрація яких була проведена у встановленому законодавством порядку. За життя його мати, після смерті чоловіка - [PERSON], не оформила у встановленому законом порядку права власності на земельні ділянки. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с.25-27). Позивач подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 30). Відповідач - Котелевська селищна рада Полтавської області 26.08.2015 року подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 29). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Відділ Держземагенства у Котелевському районі Полтавської області, 26.08.2015 року надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надав (а.с. 28). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved