Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив усунути перешкоди у здійсненні власником [PERSON] права користування жилим приміщенням квартирою №83 в будинку №3 по вул. Космонавтів в м. Харкові, визнавши [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеною квартирою в звязку з переходом права власності. В обгрунтування вказаних вимог позивач зазначив, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 30.06.2015 р., реєстровий номер 634, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] Зазначений документ зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно від 30.06.2015, №39834257. Позивач вказує, що продавцем зазначеної квартири була відповідач [PERSON], якій квартира належала на праві приватної власності. [PERSON] умов вказаного договору купівлі-продажу, продавець та інші особи, які проживають або знаходяться за згодою продавця, в проданій квартирі, зобовязанні повністю звільнити відчужувану квартиру від вільного і безперешкодного користування нею покупцем в строк до 14.07.2015 р. Всупереч умовам договору відповідач цього не зробила і досі безпідставно зареєстрована в указаній квартирі, чим порушує право власності позивача. Посилаючись на ст. 346 ЦК України, позивач вказує, що відповідач втратила право власності на зазначену квартиру з 30.06.2015 р. з моменту державної реєстрації права власності на вказану квартиру за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також вона втратила і право користування вказаним житлом і право перебування в ньому, але добровільно звільнити вказане приміщення не бажає, чим порушує його право користування і розпорядження вказаним майном. Позивач [PERSON], а також його представник в судове засыдання не зявились. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності; позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити; проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повiдомила, судові повістки, надіслані на останню відому судові адресу місця проживання або місцезнаходження відповідача, повернулись без вручення адресату, що свідчить про її відсутність за останнім відомим місцем проживання чи знаходження, заяву про зміну свого місця проживання або місцезнаходження відповідач суду не надавала, тому, в силу ч. 1 ст. 77 ЦПК України, відповідач вважається повідомленою належним чином про час і місце слухання справи. Крiм того, для повiдомлення вiдповiдача про час i мiсце слухання справи, в газетi «Урядовий курєр» вiд 02.12.2017 р., субота, №228, було розмiщено оголошення, яким [PERSON] була викликана в якості відповідача по вказанiй справi; зазначено, що в разі неявки відповідача на судове засідання справу буде розглянуто за наявних в матеріалах доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 30.06.2015 р., зареєстрованого в реєстрі за №634, укладеного між [PERSON] (Продавець) і [PERSON] (Покупець), Продавець передав у власність, а покупець прийняв квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п. 3 указаного договору, суму, за яку здійснено продаж квартири, Продавець отримав від [PERSON] повністю, ще до підписання цього договору. Пунктом 6 договору визначено, що Продавець і інші особи, які проживають або знаходяться за згодою Продавця в проданій квартирі, зобовязані повністю звільнити відчужувану квартиру для вільного і безперешкодного користування нею Покупцем в строк до 14.07.2015 р. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №39834257 від 30.06.2015 р., квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири №634 від 30.06.2015 р., видавник приватний нотаріус ХМНО Харківської області [PERSON]; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22459620 від 30.06.2015. Згiдно відомостям, наданим адресно-довiдковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Харківській області, [PERSON] знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS], 05.11.2015 р. в звязку зі смертю 29.07.2015 р. Однак, з відповіді КП «Жилкомсервіс» №17342/2/07-05 від 03.08.2017 р., вбачається, що за адресою: [ADDRESS], зареєстрована [PERSON] з 21.04.1998 р. по теперішній час. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Вiдповiдно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Вiдповiдно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Вiдповiдно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верхового суду України від 12.04.1985 р. №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може біти підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 9 ЖК Української РСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Допитаний під час розгляду справи в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що з позивачем не знайомий. Відповідача бачив декілька разів, вони проживали в сусідніх підїздах. Від [PERSON] знав, що вона продає квартиру і збирається переїхати до сина в США. Після того, як вона продала квартиру, свідок бачив її пару разів в травні-червні 2015 р. Допитаний під час розгляду справи в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що є знайомим позивача, відповідача знав, вони були сусідами. Після того, як [PERSON] продала квартиру, він її не бачив. Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №634 від 30.06.2015 р., укладеного між ним і [PERSON], яка, відповідно до умов цього договору, зобовязалась звільнити зазначену квартиру від вільного і безперешкодного користування нею позивачем в строк 14.07.2015 р., однак досі цього не зробила. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та усунення [PERSON] перешкод в користуваннi квартирою i визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved