Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Головятинської сільської ради Смілянського району про визнання права власності на спадщину посилаючись на те, що 13 липня 2002 року померла її бабуся [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) площею 1,98 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Притясминське» с. Головятино Смілянського району Черкаської області. За життя, 2 березня 2001 року [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] позивачу по справі. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її онук [PERSON] шляхом вступу у володіння спадковим майном, проте в установленеий законом строк не подав заяву про прийняття спадщини до нтаріальної контори. Нотаріально оформити право на спадщину позивач не може, оскільки батько за життя належним чином не оформив своє право власності на земельну ділянку та не отримав державний акт на право власності на вище вказану земельну ділянку. Позивач в судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява від Головятинської сільської ради Смілянського району про визнання позову та розгляд справи у відсутність їх представника. Третя особа в судове засідання не зявилась, але до суду надійшла заява від директора СТОВ «Головятинське» в якій він вказує, що не заперечує проти позову та просить справу розглянути у відсутність їх представника. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України наслідком визнання відповідачем позову є ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 липня 2002 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1 СР № 192773 від 15 липня 2002 року (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із: права на земельну частку (пай) площею 1,98 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Притясминське» с. Головятино Смілянського району Черкаської області. Після її смерті спадщину прийняв її онук [PERSON], оскільки протягом 6 місяцв з дня відкриття спадщини вступив у володіння спадковим майном. Відомості про інших спадкоємців у суду відсутні. Ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступ в управління або володіння спадковим майном. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкодавцеві з часу відкриття. Отже, фактично з моменту смерті [PERSON] її онук [PERSON] став власником права на земельну частку (пай) площею 1,98 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Притясминське» с. Головятино Смілянського району Черкаської області. Не оформивши належним чином [PERSON] своє право власності на земельну ділянку померла, що підтверджується відповіддю Держгеокадастру № 491/119-17 від 9 серпня 2017 року (а.с.6). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Головятинської сільської ради Смілянського району № 416 від 3 серпня 2017 року (а.с.5) померла [PERSON] постійно проживала до дня смерті по вул. Незалежності (Леніна), 39 в с. Головятине Смілянського району Черкаської області. 19 грудня 1994 року [PERSON] подарувала будинковолодіння в с. Головятино Смілянського району [PERSON], що підтверджується копією догвору (а.с.9). Позивач є спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 2 березня 2001 року, посвідченого секретарем Головятинської сільської ради Смілянського району, зареєстрованого в реєстрі за № 3, який на день смерті заповідача не змінений та не скасований (а.с.12). Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За правилом ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до відповіді Смілянської державної нотаріальної контри № 1537/01-16 від 15 вересня 2017 року (а.с.21) з заявами про прийняття чи відмову від спадщини після смерті [PERSON] до державного нотаріуса ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Таким чином судом встановлено, і підтверджується дослідженими доказами, що [PERSON], який згідно заповіту є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] фактично вступив у володіння спадковим майном, та не звертався до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини. З огляду на ці обставини суд вважає, що у такий спосіб прийняв спадщину та набув право на земельну частку (пай) площею 1,98 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Притясминське» с. Головятино Смілянського району Черкаської області. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засідання встановлено, що [PERSON] за життя не оформив належним чином своє право власності на земельну ділянку, не отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, а тому нотаріус відмовляє позивачу у визнанні за ним права на спадкове майно. З метою усунення обставини, яка перешкоджає оформленню права власності на спадкове майно, суд вважає, що за [PERSON] належить визнати право власності на право на земельну частку (пай) площею 1,98 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Притясминське» с. Головятино Смілянського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0116096 від 6 грудня 1996 року на імя [PERSON], яка 13 липня 2002 року померла. На підставі ст. 549 ЦПК (1963 року), ст. 392, 1268, 1273 ЦК України,

Outcome: approved