Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що відповідно до договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Башкіною (Шатковська) І.Ю. від 29 листопада 2007 року за реєстром № 5374, отримав у дар квартиру [ADDRESS] . Право власності зареєстровано КП «ДМБТІ» ДОР 12 січня 2008 року, реєстраційний номер 21193990. Прізвище обдарованого у вищезазначеному договорі дарування квартири вказано « [PERSON] », що не співпадає з записом його прізвища « [PERSON] » в паспорті громадянина України. У теперішній час у зв`язку з вищезазначеною помилкою у правовстановлюючому документі він не може розпорядитись своєю власністю - квартирою, тому змушений звернутися до суду з цією заявою. Просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - договору дарування квартири обдарованим в якому значиться [PERSON] . Заявник надав до суду заяву в якій вимоги підтримує та просить провести розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності згідно діючого законодавства. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розгляд вказаної справи проводиться з дотриманням ст. 315 ЦПК України. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2020 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Вивчивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до матеріалів справи, 21 вересня 2012 року [PERSON] Красногвардійським РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області видано паспорт Серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] (а. с. 6). 26 травня 2003 року [PERSON] видано картку про присвоєння йому ідентифікаційного номера № [NUMBER] де прізвище, ім`я та по батькові записано - [PERSON] (а. с. 7). Відповідно до договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською (Башкіною) І.Ю. 29 листопада 2007 року та зареєстрованого у реєстрі за № 5374, [PERSON] , ІН [NUMBER] , отримав у дар квартиру [ADDRESS] (а. с. 8). Згідно довідки № 5524 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 01 липня 2020 року Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, [PERSON] , уповноважений власник, місце проживання якого зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14). Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки забезпечує йому реалізацію майнових прав. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року звернено увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, зокрема, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що договір дарування квартири посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською (Башкіною) І.Ю. 29 листопада 2007 року та зареєстрованого у реєстрі за № 5374, на підставі якого [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , в якому помилково вказано його прізвище « [PERSON] », дійсно належить [PERSON] , [INFO] , ІН [NUMBER] . Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved