Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він з відповідачем [PERSON] перебував у шлюбі з 1999 року до 2012 року. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07 лютого 2012 року шлюб між ними розірвано. За період спільного проживання ними спільно було придбано квартиру за адресою [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 16 серпня 2002 року. Просить здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] та за відповідачем [PERSON] також на Ѕ частину даної квартири. В судове засідання позивач не з'явився, до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. 08 липня 1999 року позивач [PERSON] уклав шлюб з відповідачем [PERSON]. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07 лютого 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Сторони за час проживання у шлюбі за спільні кошти придбали квартиру за адресою [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 16 серпня 2002 року, яку позивач бажає поділити. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст.69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно ч.1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором . Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно поданої відповідачем заяви, вона не заперечує проти задоволення позову про визначення між позивачем та нею по Ѕ частини квартири. Відповідно до ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правові відносини, що виникла регулюються Сімейним кодексом України.

Outcome: approved