Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] , що був успадкований нею після смерті свого чоловіка [PERSON] .. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом і прийняв спадщину. При зверненні до органів нотаріату для отримання свідоцтва про право на спадщину, було встановлено, що оригінал правовстановлюючого документу на зазначений будинок, а саме договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку був втрачений. З врахуванням цих обставин нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з чим просив визнати за ним право власності на вказаний будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд листом. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, яку прийняв позивач, подавши згідно ст.1269 ЦК України до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про смерть спадкодавця, свідоцтвом про народження позивача, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копією спадкової справи №328/2016 (а.с.5,8,9). До складу спадщини ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , успадкований нею після смерті її чоловіка (батька позивача) [PERSON] , що був зареєстрований та належав останньому на праві власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Путивльського державною нотаріальної конторою 10.01.1969 року та зареєстрований в реєстрі за №42, що вбачається з показів позивача, свідоцтва про одруження,свідоцтва про смерть, копії договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, довідки ТОВ «Буринське БТІ», технічного паспорту на житловий будинок, довідок Буринської міської ради (а.с.6,7,10-11,14-18,20,22-23). Земельна ділянка, на якій розташоване вказане домоволодіння належала останньому на праві власності, що підтверджується випискою із рішення Буринської міської ради «Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність» від 23.12.1993 року №197 (а.с.19). Між тим правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок - договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності був спадкодавцем втрачений, у зв`язку з чим нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджено показами позивача, публікацією про втрату документа в пресі, листом нотаріуса (а.с.12,21). З врахуванням того, що цивільна правоздатність спадкодавця припинилася в наслідок смерті, позивач не спроможний отримати дублікат втраченого правовстановлюючого документа. Разом з тим, належність спірного будинковолодіння спадкодавцю у суду сумнівів не викликає, оскільки була перевірена вищенаведеними доказами. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950 р.) кожен має право на повагу до його приватного, сімейного життя та до житла. Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved