Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою ТОВ « Техніком» третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків України в м. Харкові про встановлення факту трудових відносин, факту нещасного випадку на виробництві, відшкодування шкоди у зв'язку з пошкодженням здоров'я. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його права порушені, він отримав каліцтво, проте не може у встановлений законом порядок довести це, в зв'язку з тим, що відповідач не надає інформацію та не визнає, що його права порушені. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та пояснив суду, що 11.06.2003 року він був прийнятий на посаду монтажника металоконструкцій шостого розряду в ТОВ «Маркткауф», яке проводило набір фахівців за оголошенням, опублікованим в газеті. Для працевлаштування він пройшов співбесіду, написав заяву про прийом на роботу, передав свою трудову книжку. З наказом про прийняття на роботу він ознайомлений не був. Того ж дня він приступив до роботу на об'єкті, який розташований по пр. Московському, 199, що належить ТОВ «Техноком». Йому був виданий пропуск. Роботи проводилися на висоті, необхідні засоби захисту йому видані не були. При виконанні робіт на висоті 13 метрів, 13.06.2003 року близько 16-20 год. лопнув настил, внаслідок чого [PERSON] впав на бетонну підлогу. Після тривалого лікування [PERSON] визнаний інвалідом, але ніякої компенсації не отримав, так як компетентними органами не було встановлено місцезнаходження ТОВ «Маркткауф». Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В запереченнях представник відповідача повідомив, що позивач ніколи не звертався до ТОВ « Техноком» з заявою про прийняття на роботу, не надав жодного доказу допуску ТОВ « Техноком» до виконання роботи. Зазначив, що позивачем не доведено, що ушкодження здоров'я і каліцтво отримані ним внаслідок дій ТОВ « Техноком». Представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України в м. Харкова проти позову заперечував, пояснивши суду, що Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року не поширюється на працівників, які виконували роботу не відповідно до трудового договору, а на інших підставах і не є суб'єктами страхування від нещасного випадку. Проте зауважила, що не зважаючи на це [PERSON] все ж таки опинився на території підприємства ТОВ « Техноком» та проводив там роботи, що не могло відбуватися без відповідного перепускного режиму на підприємстві. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає за позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, також в ч. 2 ст. 60 ЦПК України зазначено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11 червня 2003 року [PERSON] приступив до роботи на будівельному об'єкті, який розташований по пр. Московському, 199, що належить ТОВ «Техноком». Роботи проводилися на висоті, необхідні засоби захисту йому видані не були. При виконанні робіт на висоті 13 метрів, 13.06.2003 року близько 16-20 год. лопнув настил, внаслідок чого [PERSON] впав на бетонну підлогу. Матеріалами справи не доведено, що ТОВ «Маркткауф» виконувало будь-які роботи на території заводу ХЄМЗ за адресою: м. Харків, пр. Московський, 199. Представником ТОВ «Техноком» зазначено, що вказана організація уклала декілька договорів з підрядними організаціями, але серед них ТОВ «Маркткауф» не було. При таких обставинах у суда не має підстав визнавати, що [PERSON] 13.06.2003 року знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Техноком» і що при виконанні монтажних робіт в цій організації він зазнав травму. З матеріалів справа вбачається і проти цього не заперечував позивач, що після одержання травми та проходження відповідного лікування, він отримав інвалідність від загального захворювання і одержує відповідну пенсію. Оскільки позивачем не доведено наявність трудових відносин з ТОВ «Техноком», то відсутні підстави для зобов'язання складання акту по формі Н-1 та Н-2, а також стягнення матеріальної та моральної шкоди. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Тому, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про фактичну відсутність доказів, які б підтвердили обставини на які посилається позивач, та визнає доводи заявника безпідставними, необгрунтованими та недоведеними. На підставі ст. 21,24 КЗпП України, ст.. ст. 23,1167 ЦК України,

Outcome: dismissed