Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позиву вказував, що 26.06.2017 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу товарів в кредит відповідно до умов якого відповідачу було передано товар, а саме, телевізор мобільний телефон SAMSUNG J320h Gold та SAMSUNG j2 Prime Gold вартістю 8000,00 грн., з першим внеском 1500 грн., із кінцевим погашенням боргу не пізніше 25.09.2017 року. Позивач вказує, що відповідно до умов договору відповідач зобов`язувався сплачувати вартість товару щомісячно до 02 числа, але не менше ніж 2170 грн. від вартості товару та плату за користування чужими грошовими коштами в розмірі 3 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць. Однак, відповідач ухилявся від виконання своїх зобов`язань і ним було здійснено лише одноразовий платіж в сумі 1500 грн., в зв`язку з чим позивач звернувся за захистом своїх прав до суду та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути із відповідача 6500 грн. основної суми боргу, 3 315 грн. плати за користування кредитом 4 562,64 грн. пені, 1 364,74 грн. інфляційних, 3% річних у розмірі 839 грн., заявивши суму до стягнення у 15 606,38 грн. Позивач подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи й його відсутність. Відповідач за викликом до суду не з`явився. У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Згідно ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи. Так, згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється з підстав передбачених ст.ст. 599, 600, 604-609 ЦК України. Відповідно до ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 ЦК України). Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України ). Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 547 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною третьою статті 692 ЦК України фактично конкретизовано передбачений статтею 536 цього Кодексу обов`язок боржника сплачувати встановлений договором або законом розмір процентів за користування чужими грошовими коштами та передбачене статтею 625 ЦК України право кредитора вимагати від боржника сплати 3% річних за весь час прострочення, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом об`єктивно встановлено, що 26.06.2017 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу товарів в кредит відповідно до умов якого відповідачу було передано товар, а саме, телевізор мобільний телефон SAMSUNG J320h Gold та SAMSUNG j2 Prime Gold вартістю 8000,00 грн., з першим внеском 1500 грн., із кінцевим погашенням боргу не пізніше 25.09.2017 року. Позивач вказує, що відповідно до умов договору відповідач зобов`язувався сплачувати вартість товару щомісячно до 02 числа, але не менше ніж 2170 грн. від вартості товару та плату за користування чужими грошовими коштами в розмірі 3 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць. Однак, відповідач ухилявся від виконання своїх зобов`язань і ним було здійснено одноразовий платіж в сумі 1500 грн., які слід врахувати в погашення суми простроченого боргу вартості товару. Несвоєчасність та неналежність виконання відповідачем свого зобов`язання є підставою для стягнення з нього на користь позивача неустойки (штрафу) в розмірі 1% від суми основного боргу наявного на останній день строку у який відповідачем мав бути проведений черговий платіж та стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми основного боргу наявного на останній день строку у який відповідачем мав бути проведений черговий платіж (п. 4.2. Договору). Отже, відсутність реального виконання відповідачем свого зобов`язання свідчить про наявність між сторонами договірних правовідносин, які не позбавляють кредитора права на отримання від боржника процентів відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими коштами, 3% річних та інфляційних втрат за час невиконання грошового зобов`язання, а тому при вирішенні даного спору є підстави для застосування до відповідача положень ст. 536 та ч. 2 статті 625 ЦК України. В розумінні правових норм чинного цивільного законодавства, а зокрема ст.ст. 536, 625 ЦК України, проценти за користування чужими коштами та інфляційні втрати за час прострочення виконання зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому вони повинні нараховуватись на суму основного боргу. Детальні роз`яснення для розрахунку інфляційних викладені у Листі Верховного суду України № 62-97р від 03.04.1997 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ». З підстав викладеного обґрунтованими будуть наступні розрахунки. Розрахунок індексу інфляції на суму боргу за період з липня 2017 року по серпень 2019 року: Місяць року за період розрахунку Індекс інфляції, % липень місяць 2017 100.2 серпень місяць 2017 99.9 вересень місяць 2017 102.0 жовтень місяць 2017 101.2 листопад місяць 2017 100.9 грудень місяць 2017 101.0 січень місяць 2018 101.5 лютий місяць 2018 100.9 березень місяць 2018 101.1 квітень місяць 2018 100.8 травень місяць 2018 100.0 червень місяць 2018 100.0 липень місяць 2018 99.3 серпень місяць 2018 100.0 вересень місяць 2018 101.9 жовтень місяць 2018 101.7 листопад місяць 2018 101.4 грудень місяць 2018 100.8 січень місяць 2019 101.0 лютий місяць 2019 100.5 березень місяць 2019 100.9 квітень місяць 2019 101.0 травень місяць 2019 100.7 червень місяць 2019 99.5 липень місяць 2019 99.4 серпень місяць 2019 99.7 = 118,73% (відсоток інфляції за період з 25.06.2017 р. по 21.08.2019 р. добутий шляхом перемноження між собою індексів інфляції за вказаний період). 6500 грн. (сума простроченого боргу вартості товару) х 118,73% (відсоток інфляції за період з 25.06.2017 р. по 21.08.2019 р.) - 6500 = 1 217,45 грн. (сума інфляційних втрат за період з 25.06.2017 р. по 21.08.2019 р.); Зважаючи на те, що відповідно до вказаного розрахунку сума інфляційних втрат за відповідний період є меншою, а ніж та, яку позивач просить стягнути з відповідача за змістом позовних вимог заяви, суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги частково в сумі 1217,45 грн. Розрахунок 3% річних: 787 (кількість днів прострочення виконання зобов`язання за період з 25.06.2017 р. по 21.08.2019 р.). 336 ( кількість днів прострочення виконання зобовязання за період з 04.10.2019 по 04.09.2020). 3% х 6500 (сума простроченого боргу вартості товару) х 787 (кількість днів прострочення виконання зобов`язання за період з 25.06.2017 р. по 21.08.2019 р.)+336 (кількість днів прострочення виконання зобовязання за період з 04.10.2019 по 04.09.2020) / 365 (кількість днів у році) = 600 грн. (3% річних від суми боргу ); Зважаючи на те, що відповідно до вказаного розрахунку сума 3% річних за відповідний період є меншою, а ніж та, яку позивач просить стягнути з відповідача за змістом позовних вимог заяви, суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги частково в сумі 600 грн. Розрахунок розміру процентів за користування чужими грошовими коштами відповідно до ст. 536 ЦК України за наступною формулою: - 6500 грн. (сума простроченого боргу вартості товару) х 3% (розмір відстоків за місяць від суми боргу обумовлених договором) х 26 ( кількість прострочених місяців за період з 25.06.2017 р. по 21.08.2019 р.) = 5070 грн. (розмір відсотків у гривнях за користування чужими коштами за відповідний платіжний період). Зважаючи на те, що відповідно до вказаного розрахунку сума відсотків в гривнях за користування чужими грошовими коштами за відповідний період є більшою, а ніж та, яку позивач просить стягнути з відповідача за змістом позовних вимог заяви, суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги частково в сумі 3315грн. Розрахунок пені: Період розрахунку / Ставка НБУ, % / Кількість днів у періоді / Пеня, грн. 25.06.2017 - 06.07.2017 12.5 12 53.42 грн. 07.07.2017 - 02.08.2017 12.5 27 120.21 грн. 03.08.2017 - 26.10.2017 12.5 85 378.42 грн. 27.10.2017 - 14.12.2017 13.5 49 235.60 грн. 15.12.2017 - 25.01.2018 14.5 42 216.90 грн. 26.01.2018 - 01.03.2018 16 35 199.45 грн. 02.03.2018 - 11.04.2018 17 41 248.25 грн. 12.04.2018 - 12.07.2018 17 92 557.04 грн. 13.07.2018 - 06.09.2018 17.5 56 349.04 грн. 07.09.2018 - 24.10.2018 18 48 307.73 грн. 25.10.2018 - 12.12.2018 18 49 314.14 грн. 13.12.2018 - 31.01.2019 18 50 320.55 грн. 01.02.2019 - 14.03.2019 18 42 269.26 грн. 15.03.2019 - 25.04.2019 18 42 269.26 грн. 26.04.2019 - 06.06.2019 17.5 42 261.78 грн. 07.06.2019 - 18.07.2019 17.5 42 261.78 грн. 19.07.2019 - 21.08.2019 17 33 199.81 грн. Всього пені = 4562,64 грн. (розраховано за формулою: сума боргу х % подвійної облікової ставки НБУ : 100% : 365 днів х кількість днів у періоді). Зважаючи на те, що відповідно до вказаного розрахунку сума пені в гривнях за відповідний період є такою ж, яку позивач просить стягнути з відповідача за змістом позовних вимог заяви, суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги повністю в сумі 4562,64грн. Здійснивши системний аналіз правових норм, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази по справі та здійснивши відповідні розрахунки суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки згідно загальної суми розрахунку борг становить 16 195,09 грн, а позивачем заявлено до стягнення 15 606,38 грн, які і підлягають стягненню на його користь з відповідача. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved