Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні позивача органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації (далі: орган опіки району), органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради (далі: орган опіки міста), про визначення місця проживання дитини доньки [PERSON], [INFO]. Вимоги мотивує тим, що має більш комфортні умови для проживання дитини, донька з грудня 2015 року проживає разом з ним, мати не цікавиться життям доньки. Представник органу опіки району у судове засідання викликалась належним чином, але не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Рані під час судового засідання позовні вимоги [PERSON] визнавала та підтримувала, надала відповідний висновок. Представник органу опіки міста у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнала та підтримала. Відповідачка у судове засідання викликалась належним чином, але не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним. Так, в судовому засіданні встановлено, що 26 березня 2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сумісну доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). 23 березня 2016 року шлюб між сторонами розірваний рішенням суду (а.с.17). Позивач в судовому засіданні дав пояснення, що з грудня 2015 року донька проживає разом з ним в селі Нова Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, що підтверджується довідкою сільської ради (а.с.10,11). Після припинення спільного проживання між сторонами виник спір щодо місця проживання доньки. Відповідно до ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно до актів обстеження умов проживання сторін, встановлено, що й у батька створені належні умови для проживання та виховання дитини (а.с.7). Згідно до висновку та клопотання органу опіки району, висловлена думка, що проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO] разом з батьком є більш доцільним для її виховання, що співпадає з бажанням самої дитини (а.с.64,65). При вищевказаних обставинах, суд аналізуючи умови проживання, висновок органу опіки, думку сторін, визначаючи місце проживання неповнолітньої керується вимогами Декларації з прав дитини, прийнятою 20 листопада 1959 року Генеральною Асамблеєю ООН, та Конвенції про права дитини, прийнятою 20 листопада 1989 року Генеральною Асамблеєю ООН, та першочергову увагу приділяє найкращому забезпеченню інтересів неповнолітньої дитини згідно до ст.3 Конвенції. Суд вважає необхідними визначити місце проживання неповнолітньої доньки сторін за місцем проживання батька. \~ Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення цих вимог відповідачкою не надано жодного доказу в заперечення вимог позивача. За таких обставин, суд доходить висновку, що вимоги позивача [PERSON] базуються на нормах закону, обґрунтовані та доведені дослідженими у судовому засіданні доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved