Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, згідно із яким 28.05.2006 року померла мати позивача [PERSON], яка залишила заповіт. [PERSON] все своє майно заповіла позивачу. Спадкоємців, які мають обовязкову частку згідно ст. 1241 ЦК України немає. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) площею 2,70 гектарів, що розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0164466. Нотаріально оформити прийняття спадкового нерухомого майна позивач позбавлений можливості, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючих документів. [PERSON] просить суд, визнати за ним право на земельну частку (пай), площею 2,70 га розташовану на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0164466 у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 28.05.2006 року. Справу просить розглядати без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи \~в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ОК № 052204 від 29.05.2006 року, [PERSON] померла 28.05.2006 року. Відповідно із заповітом від 10.05.2000 року посвідченого секретарем Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 73 [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося із чого б воно не складалося, а також все те, на що матиме право за законом, у тому числі житловий будинок, що розташований в с. Животівка по вул. Миру, 9 Оратівського району Вінницької області. Як вбачається з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0164466 від 05.03.1997 року, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, розміром 2,70 в умовних кадастрових гектарах виданий на імя [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЛ № 167047 від 14.12.1953 року [PERSON] народилася 06.12.1953 року, матірю якого є [PERSON]. Відповідно до довідки № 115 від 02.04.2018 року виданої [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області, сертифікат серії ВН № 0164466 на право на земельну частку (пай) виданого на імя [PERSON] [PERSON] РДА від 05.03.1997 року, площа земельної частки (паю) становить 2,70 га умовних кадастрових гектарів, а згідно технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки земельних часток (паїв) виготовленої Подільським державним підприємством геодезії картографії та кадастру прийнятою Вінницькою регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 31.08.2006 року земельна ділянка [PERSON] знаходиться у полі № 16 за № 573 площею 2,5413 га. Відповідно до довідки № 117 від 02.04.2018 року виданої [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області, в записах в погосподарській книзі виконавчого комітету [PERSON] сільської ради за № 3 особовий рахунок № 225 померла [PERSON], яка народилася 09.12.1915 року в с. Животівка Оратівського району Вінницької області на день смерті 28.05.2006 року була зареєстрована та не проживала в [INFO]. На день смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали слідуючі особи: син - [PERSON], [INFO]; невістка [PERSON], [INFO]; внук [PERSON], [INFO]; внук - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної \~Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). \~Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, суд розглядає справи на засадах змагальності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує думку позивача, який просить судові витрати покласти на них та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 16, 346,1216, 1218, 1225, 1235 ЦК України,

Outcome: approved