Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розміщений в с. Дзюбівка, вул. Шевченка, 30 Ічнянського району Чернігівської області, та на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розміщеного в с. Дзюбівка, вул. Шевченка, 34 Ічнянського району Чернігівської області, що належали [PERSON], який помер 24 січня 2011 року, та на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розміщеного в с. Дзюбівка, вул. Шевченка, 34 Ічнянського району Чернігівської області, що належала [PERSON], яка померла 03 серпня 2011 року, вказуючи на те, що після смерті останньої відкрилась спадщина на вищевказане майно. Як спадкоємець за законом після смерті матері своєчасно прийняв спадщину, але не може її належним чином оформити, оскільки втрачені правовстановлюючі документи на житлові будинки з надвірними будівлями та спорудами, які б підтверджували право власності померлої на дане майно. Просить визнати за ним право власності на вищевказані житлові будинки з надвірними будівлями в порядку спадкування. В судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник Сезьківської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні 03 серпня 2011 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6а) та копією свідоцтва про народження (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розміщений в с. Дзюбівка, вул. Шевченка, 30 Ічнянського району Чернігівської області, та на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розміщеного в с. Дзюбівка, вул. Шевченка, 34 Ічнянського району Чернігівської області, що належали [PERSON] (а.с.10-11), який помер 24 січня 2011 року (а.с.7), та спадщину після якого своєчасно прийняв [PERSON], а дружина спадкодавця [PERSON] відмовилась від належної їй частини спадщини, що підтверджується повідомленням Ічнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від 27 грудня 2016 року (а.с.18). Також спадщина відкрилась на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розміщеного в с. Дзюбівка, вул. Шевченка, 34 Ічнянського району Чернігівської області, що належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 червня 1985 року № 1023 [PERSON] (а.с.11), спадщину після якої своєчасно прийняв позивач по справі, а [PERSON] відмовився від належної їй частини спадщини, що підтверджується повідомленням Ічнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від 27 грудня 2016 року № 2696/01-16 (а.с.20). Постановою Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 29 листопада 2016 року № 2363/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON] , так як позивачем не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій (а.с.13). Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При цьому, відповідно до ч.3\~ст.1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У положеннях п. 3.1 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Водночас, за змістом п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Матеріали спадкової справи містять заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 24 січня 2011 року, а також заява про відмову від спадщини [PERSON] після смерті чоловіка (а.с.18). Відповідно до п. 1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Враховуючи, що позов предявлено виключно до Сезьківської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, яка не є належним відповідачем у даній справі, оскільки є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також те, що позивач не звертався до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача або залучення у якості співвідповідача [PERSON], у суду відсутні підстави для задоволення позову. Крім того, виходячи з усіх наведених вище підстав, додатково зауважуючи про відсутність серед матеріалів справи доказів звернення позивача до компетентних органів про отримання дублікатів втрачених правовстановлюючих документів договору купівлі-продажу і свідоцтва про право на спадщину за заповітом та відмови у відновленні даних документів, суд вважає, що позивачем не надано достатніх доказів, що іншим способом не можливо відновити втрачені правовстановлюючі документи та визнати право власності на спадкове майно, як тільки в судовому порядку, в звязку з чим відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на майно в порядку спадкування.

Outcome: dismissed