Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про оголошення [PERSON] померлим. Свої вимоги мотивує тим, що в 2003 році зник [PERSON], який є його батьком. До моменту зникнення [PERSON] проживав в [ADDRESS]. До теперішнього часу місце знаходження [PERSON] не відоме. Оголошення останнього померлим необхідно йому для оформлення спадщини у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Просить суд оголосити [PERSON], [INFO], померлим. В судове засідання заявник не з'явився, однак під час розгляду справи 08.02.2017 р. він підтримав свої вимоги. Представник заявника в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій вказала, що заяву [PERSON] про оголошення особи померлою підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи - Южноукраїнського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з'явилася, однак надіслала заяву, в якій вказала, що заперечень проти вимог [PERSON] не має, просить розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи - Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання також не з'явився, але до суду надійшов лист, в якому просить розглянути справу без його участі, вимоги заявника підтримує. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] є батьком заявника, про що свідчить копія свідоцтва про народження останнього (а. с. № 6). В 2003 році [PERSON] зник. До моменту зникнення [PERSON] проживав в м. Южноукраїнськ Миколаївської області за адресою: [ADDRESS] , де був зареєстрований з 31.08.1999 року. В місці його постійного проживання немає відомостей про його місце перебування з 2003 року, тобто протягом майже 14 останніх років. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] є її колишнім чоловіком, останній раз вона бачила його в 2003 році, коли він передав їй для сина довіреність та при цьому повідомив їй, що його нічого в м. Южноукраїнськ не тримає, він від'їжджає з міста, куди саме не повідомив. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що [PERSON] був їх сусідом, протягом останніх 16 років вони його не бачили, ніякої інформації про місце його перебування їм не відомо. З висновку Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області за матеріалами перевірки від 25.08.2016 року, вбачається, що 25.08.2016 р. з заявою звернувся [PERSON] з проханням допомогти йому встановити контактні дані його батька - [PERSON], [INFO], з яким втрачено зв'язок. Встановити контактні дані та опитати [PERSON] не надалося можливим, подальшу перевірку припинено (а. с. № 8). Відповідно до вимог ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Згідно ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про оголошення фізичної особи померлою. Зі ст. 247 ЦПК України слідує, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Із роз'яснень викладених у п.13 постанови пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що у справах про оголошення особи померлою суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, шляхом оголошення [PERSON] померлим, так як в судовому засіданні встановлено, що у місці постійного проживання [PERSON] не має відомостей про місце його перебування понад три роки. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який оголосив особу померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано померлою, або іншою заінтересованою особою. На підставі наведеного,

Outcome: approved