Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку площею 5,03 умовних кадастрових гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та знаходиться на території Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, й до дня смерті належала [PERSON], який помер 07.04.1996 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що після смерті батька - [PERSON] він є спадкоємцем за законом спадкового майна - земельної ділянки площею 5,03 умовних кадастрових гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та знаходиться на території Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області. Право на земельну частку (пай) спадкодавець мав відповідно до Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», та Державного акта на право колективної власності на землю ім. Ілліча серії ПЛ№000017, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №9 від 15.12.1995 року. Відповідно до розробленого «Проекту розташування земельних часток (паїв) КСП ім. Ілліча на території Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області», яка розроблена ДП «Полтавським науково-дослідним та проектним інститутом», земельна ділянка [PERSON] відведена. Згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на [PERSON] не видавався сертифікат на земельну частку (пай). Для належного оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], де йому у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку відмовили, оскільки заявником не надано оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с.58-61, 67). Позивач подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 65). У ході судового розгляду позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач Великорублівська сільська рада Котелевського району Полтавської області 13.08.2015 року подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 64). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Відділ Держземагенства у Котелевському районі Полтавської області, 10.08.2015 року надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника відділу. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надав (а.с. 66). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved