Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 31.05.2016 в м. Чернігові, по вул. Промислова біля буд. № 7 при зіткненні автомобіля марки «SKODA OCTAVIA 1.8 І ЗНГ», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та велосипеда вітчизняного виробництва під керуванням позивача, останньому було завдано тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоровя чи незначної втрати працездатності. В результаті ДТП він втратив свідомість та його каретою швидкої допомоги був доставлений в нейрохірургічне відділення КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарні» ЧМР та пробув там з 31.05.2016 по 05.07.2016 в реанімації, переніс неодноразові оперативні втручання на головному мозку, після чого продовжував лікування в стаціонарі КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарні № 3» ЧМР з 05.07.2016 по 22.07.2016. За час перебування в лікарнях та подальшої реабілітації він витратив 14379,82 грн., що підтверджується квитанціями. Просить стягнути з відповідача дану суму як матеріальну шкоду. Крім того, просить стягнути на його користь моральну шкоду, що виразилась в емоційних стражданнях, які довелося йому перенести у звязку з наслідками аварії. Вказує на те, що перебував у комі, навіть тепер у нього трапляються запаморочення, головні болі. На фоні пошкоджень головного мозку він захворів на цукровий діабет. Змінився його звичайний спосіб життя, втрачені нормальні життєві звязки. У звязку з чим, просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 50 000 грн. Позивач, уточнив позовні вимоги, та просить стягнути з відповідача загальну суму матеріальної шкоди в розмірі 17964,49 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Не заперечували того факту, що відповідач відшкодував частково матеріальні збитки в сумі 8000 грн. З урахуванням збільшених позовних вимог, з урахуванням часткового відшкодування відповідачем шкоди, просять стягнути матеріальні збитки в розмірі 9 964 грн. 42 коп. та моральну шкоду в розмірі 50 000грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Вказала, що кримінальне провадження відносно [PERSON] по факту ДТП було закрито у звязку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Ушкодження, які позивач отримав настали в результаті не виконання ним правил дорожнього руху. Вважає, що шкода, яка була завдана позивачу є наслідком не джерела підвищеної небезпеки, а наслідком дій самого позивача, який порушив правила дорожнього руху. Звертала увагу також на той факт, що відповідачем було частково відшкодована матеріальна шкода в розмірі 8000 грн. Крім того, вказала, що позивачем не доведено, що витрати на загальну суму 3160,00 грн., здійснені у звязку з ушкодженням здоровя під час ДТП, яке сталось 31.05.2016. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була дружиною позивача. Після ДТП він дуже змінився, змінилась його поведінка. На даний час вони розлучились. Відповідач [PERSON] надавав матеріальну допомогу на лікування її чоловіка. Заплатив 8 тисяч грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.05.2016 близько о 10 год. 20 хв. в м. Чернігові, по вул. Промислова в районі будинку № 7, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «SKODA OCTAVIA 1.8 І ЗНГ», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON], що рухався в попутному напрямку на велосипеді вітчизняного виробництва рама № 49510186. В результаті ДТП велосипедист [PERSON] отримав тілесні ушкодження каретою швидкої допомоги був доставлений до КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарні» ЧМР, де після медичного обстеження з діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, забій головного мозку, внутрішня гематома, був госпіталізований до нейрохірургічного відділення. По даному факту було внесено відомості в ЄРДР 31.05.2016 за № 12016270010005153 ( а.с. 1 кримінального провадження № 12016270010005153). Постановою старшого слідчого Чернігівського ВП ГУНП України в Чернігівській області [PERSON] від 23.11.2016 кримінальне провадження № 12016270010005153 було закрито, у звязку з відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ( а.с. 86-87 кримінального провадження № 12016270010005153). Відповідно до висновку експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 990 від 13.09.2016 у [PERSON], [INFO], маються тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, а також тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоровя чи незначної втрати працездатності ( а.с. 79-81 кримінального провадження № 12016270010005153). Відповідно до виписки-епікризу № 8914 [PERSON] був госпіталізований в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарні» ЧМР та з 31.05.2016 по 05.07.2016 перебував на лікуванні; 03.06.2017 переніс оперативне втручання (а.с. 9, 22). Відповідно до виписки-епікризу № 4531 [PERSON] перебував на лікуванні в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарні № 3» ЧМР з 05.07.2016 по 22.07.2016(а.с. 10). Згідно з довідкою КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарні № 3» ЧМР № 01-28/839 від 15.11.2017, не можна виключати, що цукровий діабет [PERSON] вказаний 05.07.2016 з травня 2016 року спричинений травмою ( а.с. 80). Як вбачається з довідки КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарні № 1» ЧМР № 1538 від 20.11.2017, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-ендокринолога 3 поліклінічного відділення ЧМЛ № 1 з 08.08.2016, звернувся вперше після стаціонарного лікування у звязку з травмами, які отримав у ДТП. Діагноз лікаря-ендокринолога - цукровий діабет, проходив лікування. Останнього разу 04.08.2017 рекомендація лікаря: лікування продовжувати. 25.01.2017 звертався до лікаря невролога. Скарги на головні болі, головокружіння, шатанні при ходьбі-рекомендовано стаціонарне лікування ( а.с. 81). Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. Згідно з ст.1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з розясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п.4 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що [PERSON] було завдано шкоду джерелом підвищеної небезпеки, автомобілем марки «SKODA OCTAVIA 1.8 І ЗНГ», реєстраційний номер [NUMBER], суд дійшов висновку про обовязок [PERSON] відшкодування завданої матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на лікування [PERSON] Як вбачається з наданих суду позивачем квитанцій на аркушах справи 42-53 та 55-57 загальний розмір витрат становить 17912,78 грн. Разом з тим, суд враховує часткове добровільне відшкодування відповідачем завданих матеріальних збитків на суму 8000 грн., що підтверджено позивачем в судовому засіданні. Суд не знаходить підстав до відшкодування витрат, понесених позивачем [PERSON], відповідно до квитанції «Приват Банку» від 25.08.2016 на суму 113,33 грн. без зазначення витрат ( а.с. 42), квитанції «Аптека № 3» від 09.08.2016 на суму 96,45 оплата препарату лікування тютюнової залежності «Нікоретте»- (а.с. 42), квитанції «Аптечний пункт в приміщенні обллікарні» від 09.06.2016 на суму 39,60 грн.- оплата різних засобів ( а.с. 51), квитанції «Ощадбанку» від 13.06.2016 на суму 252,99 грн. без зазначення витрат( а.с. 53), а всього на загальну суму 502,37 грн., оскільки позивачем не доведено, що вказані витрати здійснені саме у звязку з ушкодженням здоровя під час ДТП, яке сталось 31.05.2016. Відповідачем не спростовані належними доказами доводи позивача про відшкодування витрат на лікування цукрового діабету. Так, відповідно довідки від 15.11.2017 № 01-28/839 головного лікаря Чернігівської міської лікарні № 3 не виключається спричинення цукрового діабету травмою з травня 2016 року. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки підлягають стягненню витрати в сумі 9 410 грн. 41 коп. (17912,78 грн. 8000- 502,37 грн.). В силу ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч. 2 цієї статті. Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, у разі, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно віл характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 3 ст.. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди , то залежно від ступеня вини потерпілого (а у разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (але не може бути повністю відмовлено у відшкодуванні шкоди). Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо). Положення статті 1193 ЦК про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність. Відповідно до висновку судової інженерно-трансполртної експертизи № 338 від 17.08.2016 (а.с. 64 кримінального провадження № 12016270010005153), п.4-6 з технічної точки зору, у даній дорожній обстановці , дії велосипедиста [PERSON] регламентовані вимогами пунктів 6.7, 9.2, 9.3, 10.1 Правил дорожнього руху. З технічної точки зору , дії велосипедиста є причиною та умовою настання даної ДТП. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що потерпілий [PERSON] допустив грубу необережність , що сприяла виникненню події ДТП, а отже має бути враховано при визначенні розміру відшкодування шкоди. Враховуючи моральні страждання позивача, їх глибину та тривалість, допущену грубу необережність самого потерпілого, що сприяло виникненню ДТП, враховуючи засади справедливості, добросовісності, виваженості та розумності, суд вважає підставним стягнути на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 20000 грн. Враховуючи, що при подачі позову позивач звільнений від сплати судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 1280 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: partial