Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку посилаючись на те, що за його матірю [PERSON] зареєстровано право власності на ? частини земельної ділянки за адресою м. Полтава, провул. Урожайній,6 площею 0,30673 га. Співвласником іншої частини є відповідач. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.02.2014 року частка власності на земельну ділянку зменшилась, проте зміни у правоустановчі документи [PERSON] не оформила. 23 квітня 2015 року мати позивача померла. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання спадщини, проте йому відмовлено у звязку з не відповідністю частки земельної ділянки. Просив визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки по провулку Урожайному,6 м. Полтави, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , кадастровий номер 6310136400:14:004:0240. Представник позивача в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, надала суду заяву про визнання позовних вимог. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність клопотань про відкладення з поважних причин розгляду справи та інших підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, що не зявились в судове засідання. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 23 березня 2010 року за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності на ? частини земельної ділянки за адресою м. Полтава, пров. Урожайний,6, кадастровий номер 6310136400:14:004:0240 ( а.с.5-6). Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкування за законом позовні вимоги задоволено. Визначено за [PERSON] право власності на 1/6 частину жилого будинку з частиною надвірних будівель за адресою: пров. Урожайний,6, м. Полтава, у порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON], 10.11.1999 року. Визнано за [PERSON] право власності на ? частину приватизованої земельної ділянки за адресою м. Полтава, пров. Урожайний,6, у порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON], 10.11.1999 року. Рішення набрало законної сили ( а.с. 7-8) . 22 квітня 2015 року [PERSON] померла ( а.с. 9). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 10), в установлений строк звернувся з заявою про отримання спадщини та на його імя видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16 лютого 2016 року на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою м. Полтава, пров. Урожайний,6 ( а.с. 11). Постановою нотаріуса від 20 квітня 2018 року позивачу відмовлено щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою м. Полтава, пров. Урожайний,6, що належала [PERSON], яка померла 22 квітня 2015 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 квітня 2015 року, яке видане Другою полтавською державною нотаріальною конторою, [PERSON] є власником ? частини земельної ділянки за адресою м. Полтава, пров. Урожайний,6. Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 16 липня 2010 року, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу , [PERSON] є власником ? частини земельної ділянки за цією ж адресою. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачем [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнані , про що надано письмову заяву. Визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved