Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Брилівської селищної ради, про визначення місця проживання дитини. Представник позивача [PERSON] заявлений позов підтримав та суду пояснив, що рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 05.05.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. У сторін є спільна дитина - син [PERSON], [INFO] р. н., який весь час проживає разом з батьком в смт. Брилівка та ходить там до школи. [PERSON] повністю піклується сином, займається його вихованням, створив належні умови для його розвитку. Мати дитини [PERSON] вихованням сина не займається, матеріальну допомогу не надає, за місцем реєстрації не проживає. Оскільки між сторонами в добровільному порядку не досягнуто згоди з ким проживатиме дитина, просить в судовому порядку визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] р. н., з батьком [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги та пояснення, надані представником, підтримав, просив задовольнити позовні вимоги та визначити місце проживання сина з ним, оскільки дитина бажає жити з батьком та отримує від нього належне виховання, умови для розвитку, матеріальне забезпечення. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі, проте не згодна із підставами пред'явленого позову, оскільки з квітня 2010 року [PERSON] з сином [PERSON] проживали окремо від батька [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] була вимушена поїхати на заробітки за межі смт. Брилівка Цюрупинського району, оскільки роботи в селищі не було, позивач від сплати аліментів ухилявся, а їй необхідні були кошти на утримання дитини та для свого утримання. В період відсутності [PERSON] позивач забрав дитину жити до себе. За цей час позивач налаштував сина проти матері, постійно викидав та розбивав все, що [PERSON] передавала дитині, не надавав можливості спілкуватися. [PERSON] визнає позовні вимоги, проте просить вважати вказану згоду не відмовою від спілкування та виховання дитини, а засобом для нормального росту та розвитку дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності за участі її представника. Представник третьої особи Дівіль В. І. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог та суду пояснила, що вона в складі комісії з питань опіки та піклування брала участь в обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON], умови є задовільними та достатніми для виховання та розвитку дитини. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Враховуючи те, що позивач [PERSON] відповідно до характеристики № 3457/09/02-35/14 від 30.04.2014 року за час проживання на території Брилівської селищної ради зарекомендував себе з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає (а. с. 18), відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 20.12.2013 року та від 18.03.2014 року, умови проживання є задовільними, батько достатньо забезпечує дитину матеріально, займається вихованням та розвитком сина [PERSON], дбає про його фізичне здоров'я та психічний стан (а. с. 7, 8), визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі необхідно віднести на відповідача.

Outcome: approved