Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру, вказуючи на те, що 14.11.2015 року помер його батько [PERSON] Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала йому на праві власності. Спадкоємцями першої черги є він, його матір [PERSON] та його рідна сестра [PERSON] При житті батька оригінал правовстановлюючого документу не зберігся, його пошуки результатів не дали. Враховуючи, що він на час смерті постійно проживав з спадкодавцем, вважає що прийняв спадщину незалежно від строку звернення до нотаріуса. Його матір [PERSON] та рідна сестра [PERSON] на момент смерті батька разом з ним не проживали та у шестимісячний строк не подали заяву про прийняття спадщини. При його зверненні до нотаріальної контори 07.06.2016 року в провадженні нотаріальних дій йому було відмовлено з підстав втрати правовстановлюючого документу, тому він для захисту своїх прав та інтересів змушений звернутися до суду. Просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], загальна площа якої складає 42,9 кв.м, житлова площа - 28,0 кв.м, після смерті батька [PERSON], померлого 14.11.2015 року. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви, просять слухати справу без їх участі, на позові наполягають. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви, просять розглядати справу без їх участі, з позовом згодні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно свідоцтва про смерть №397 від 16.11.2015 року, [PERSON] помер 14.11.2015 року, у віці 65 років. Згідно довідки Селидівського БТІ №134 від 11.04.2016 року, квартира [ADDRESS] станом на 01.01.2013 року числиться за [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого нотаріусом Новогродівської державної нотаріальної контори 08.07.1997 року №1832, зареєстрований у Селидівському БТІ 11.07.1997 року №1060. Згідно постанови державного нотаріуса Новогродівської державної нотаріальної контори від 07.06.2016 року №365/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру після смерті 14.11.2015 року батька [PERSON], тому що правовстановлюючи документи на квартиру [ADDRESS] спадкодавцем було втрачено. Згідно довідки ОСББ «Мир» від 15.06.2016 року, [PERSON] дійсно мешкав до дня смерті батька [PERSON] за адресою: м.Новогродівка, вул.Шкільна, 20/3. Згідно довідки ОСББ «Мир» від 17.06.2016 року, власником квартири [ADDRESS], загальною площею 42,9 кв.м, житловою площею 28,0 кв.м є [PERSON] згідно свідоцтва про приватизацію №2223 від 09.11.1993 року. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належала померлому [PERSON], позивач відповідно до ст.1264 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] у вигляді квартири [ADDRESS], але не оформив спадкові правовідносини належним чином після смерті останнього, в звязку з втратою правовстановлюючих документів на квартиру, а тому відмовою нотаріусу. З урахуванням викладеного, фактичного прийняття позивачем спадщини після смерті [PERSON], відсутності заперечення інших спадкоємців, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved