Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] , на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 10 листопада 2019 року і до закінчення навчання сином. В обґрунтування своєї вимоги позивач покликається на те, що у зв`язку з навчанням сина в нього збільшилися значно витрати на його утримання (харчування, книжки, зошити, проїзд, інші витрати) і він сам не в змозі проводити дані витрати на утримання дитини. Також зазначає, що добровільної згоди про надання матеріальної допомоги дитині на період навчання між ним та відповідачем не досягнуто, а тому він змушений звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання сина. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила, просить суд відмовити у його задоволенні. Судом до участі у справі залучено в якості третьої особи [PERSON] . Він в судовому засіданні позов [PERSON] підтримав. Взявши до уваги пояснення сторін, дослідивши представлені суду документи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1-5 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Як передбачено\~ст.\~4\~Цивільного процесуального\~кодексу України (надалі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1\~ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Встановлено, що 23 квітня 2009 року Бродівським районним судом Львівської області шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано (а.с. 6). У позивача та відповідача є син [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). До настання повноліття сина у примусовому порядку стягувались аліменти із [PERSON] на користь [PERSON] . На даний час [PERSON] є повнолітнім та навчається у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності, спеціальність «Комп`ютерні науки»; термін навчання з 1 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року, денна форма навчання за державним замовленням (а.с. 8). Даний факт не заперечується сторонами та підтверджується довідкою № 03449/2 від 08 жовтня 2019 року, виданою начальником навчально-наукового інституту цивільного захисту Львівського державного університету безпеки життєдіяльності Попович [PERSON] (а.с. 8). Відповідачем суду представлено довідку, видану 15.01.2020 року № 4/1 Львівським державним університетом безпеки життєдіяльності, із змісту якої вбачається, що [PERSON] знаходиться на всіх видах курсантського забезпечення (а.с. 90). В судовому засіданні [PERSON] цього не заперечував та вказав, що цілодобово перебуває в навчальному закладі, окрім вихідних та періоду канікул. Він вважає, що батько несе витрати на його утримання, пов`язані з його утриманням в період вихідних днів та канікул, а також на придбання підручників та на дорогу додому. Окрім того, відповідач надала суду довідку вищезгаданого навчального закладу від 15.01.2020 року № 7, із змісту якої вбачається, що навчання [PERSON] є безплатним, він забезпечений трьохразовим харчуванням, речовим майном та проживанням; його грошове забезпечення в період з серпня 2018 року по грудень 2019 року становило 340,00 грн. 835,76 грн. (а.с. 91). Із змісту копії довідки № 2786 від 02.12.2019 року, виданої [PERSON] , вбачається, що вона отримує пенсію за вислугу років у розмірі від 700 грн. до 1517 грн. і її сукупний розмір за 2019 рік склав 13425,61 грн. Вона стверджує, що інших доходів не має, несе постійні витрати на лікування, змоги надавати допомогу повнолітньому синові немає. В ході судового розгляду справи не встановлено, який дохід отримує позивач, якого саме матеріального забезпечення потребує [PERSON] , а твердження позивача про те, що у нього значно збільшились витрати на харчування, книжки, зошити, проїзд не заслуговує уваги, так як є не конкретним (не вказано суму таких витрат) та не підтверджено жодним доказом. Також в ході судового розгляду не встановлено обставин, які свідчать про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу синові. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed