Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло. На даний час в квартирі зареєстровані позивач, його дружина та зять, що підтверджено довідкою МКП «ЖЕК №12» від 05.06.2018 року. Однак у квартирі [PERSON] не проживає з 10.04.2007 року, що підтверджується актом про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 06.06.2018 року. Позивач з дружиною мають намір обміняти квартиру, знайшли хороший варіант, проте при обміні необхідно знятись з реєстрації всім зареєстрованим особам. Із зняттям з реєстрації відповідача виникла проблема, оскільки його місцезнаходження та місце роботи невідомі. Досудове врегулювання спору не можливе, так як місцезнаходження відповідача невідомо. В судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло. На даний час в квартирі зареєстровані позивач, його дружина та зять, що підтверджено довідкою МКП «ЖЕК №12» від 05.06.2018 року. Однак в квартирі [PERSON] не проживає з 10.04.2007 року, що підтверджується актом про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 06.06.2018 року. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник, згідно з вимогами ст.ст. 16, 319,321,391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі, і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що факт непроживання відповідача за місцем реєстрації понад один рік встановлений, а визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням має для позивача юридичне значення, суд вважає позовні вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, доведеним. Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання. \~ \~ \~ \~Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід другої групи, суд стягує судовий збір у розмірі 704,80 грн. з відповідача в дохід держави. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved