Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 31.08.2014 року помер його батько [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на частину квартири, яка перебувала у спільній сумісній власності його та дружини, матері позивача [PERSON], яка і прийняла спадщину після смерті останнього. 09.02.2015 року [PERSON] також померла. Спадщину він прийняв, однак нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину, оскільки до спадщини ввійшла вищевказана квартира, що розташована в м. Буринь, по вулиці Лікарняна,19/15, але частки співвласників в ній не визначені. Просив визначити частки у праві спільної сумісної власності за спадкодавцями по ? кожному. Позивач свої вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що від нього надійшла письмова заява. Представник відповідача про розгляд справи повідомлений, в судове засідання не явився по невідомій причині, у звязку з чим суд вважав за можливим справу розгляну без його участі за наявними доказами. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.04.2000 року, органом приватизації, ТОВ «Цукровик», було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира №15, розташована в будинку №19 по вулиці Лікарняній в м. Буринь, Сумської області, що також вбачається з технічного паспорту (а.с.8-14). 31.08.2014 року помер один із співвласників квартири [PERSON], а 09.02.2015 року померла і [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про смерть, будинковою книгою, довідкою Букринської міської ради (а.с.7,15-17). Після смерті останньої відкрилася спадщина, яку прийняв позивач, являючись спадкоємцем першої черги за законом, що вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру та копії спадкової справи №221/2016. Разом з тим, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки до спадкової маси входить квартира, що розташована по вулиці Лікарняній,19/15 в м. Буринь, Сумської області, частки співвласників в якій, в тому числі і спадкодавця, не визначені, а укласти договір щодо їх визначення позивач неспроможний у звязку із їх смертю. Однак, відповідно до ч.1 ст.370 ЦК України вважається, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Частиною 2 ст.372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. При таких обставинах суд приходить до висновку, що частки співвласників у вищевказаній квартирі, що належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності є рівними, оскільки наявність домовленостей між ними чи договору про інше судом не встановлено. Тобто частка кожного з них становить 1/2. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до положень ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог.

Outcome: approved