Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . Вказує, що зазначена квартира належить йому на праві власності, що підтверджується договором обміну № 471 від 23.04.1999 року. Однак в зазначеному договорі обміну в друкуванні його прізвища було допущено помилку, а саме зазначено « [PERSON] , хоча, згідно паспортних даних він « [PERSON] . З метою державної реєстрації права власності на нерухоме майно, 19.11.2020 він звернувся з заявою до Центру надання адміністративних послуг Херсонської міської ради, проте, йому було відмовлено в державній реєстрації права власності, через те, що в наданій КП «Херсонського бюро технічної інвентаризації» ХОР інформації власником об`єкта нерухомого майна є [PERSON] . Встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів необхідно для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - договору обміну № 471 від 23.04.1999 року. В судове засідання заявник не з`явився, надав повноваження представнику. Представник заявника в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19.11.2020 року [PERSON] звернувся до Центру надання адміністративних послуг Херсонської міської ради, з метою державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Матвєєва А.А. № 55641614 від 11.12.2020 було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована [ADDRESS] , за [PERSON] . Підставою відмови вказано, що за наданою КП «Херсонського бюро технічної інвентаризації» ХОР інформацією власником об`єкта нерухомого майна є [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] . Згідно договору договору обміну № 471 від 22.04.1999 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, а саме: договір обміну № 471 від 23.04.1999 року. належить [PERSON] . Враховуючи всі письмові докази у їх сукупності, відсутність можливості у заявника вирішити питання розбіжностей у прізвищі у позасудовому порядку, суд вважає за доцільне заяву задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved