Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2013 року. Від даного шлюбу мають одну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, на грунті чого між ними постійно виникають сварки та суперечки. Вони припинили сімейно-шлюбні відносини, протягом останніх шести місяців проживають окремо, спільне господарство не ведуть та примирятися не мають наміру. Вважає, що сім'я розпалася, збереження шлюбу та подальше спільне проживання неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, проти позову не заперечує та згодна на розірвання шлюбу. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. \~\~\~\~\~\~Стаття 112 СК України передбачає, що\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу мають одну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, на грунті чого між ними постійно виникають сварки та суперечки. Вони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть та примирятися не мають наміру. Сім'я розпалася, існує лише формально і подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін. Тому суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved