Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності йому на праві приватної власності житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], який складається із житлового будинку А-1, житловою площею 40,9 кв.м., загальною площею 58,2 кв.м., літньої кухні Б-1, гаражу В-1, колодязю №1, огорожі №2, водопроводу №3, хвіртки № 4. В обґрунтування заяви посилається на те, що він є сином [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 1959 року. [INFO] померла його мати, і після її смерті батько склав на його, заявника, користь, склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: усе своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, він заповідав йому, заявнику. [INFO] батько [PERSON] помер, і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Протягом встановленого законом шестимісячного строку він, заявник, звернувся до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого батька, на підставі якої 25 червня 2011 року була заведена спадкова справа. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у вигляді вищевказаного житлового будинку після померлого [PERSON] йому було відмовлено в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. і відповідно до ст. 3 ЦПК України державним нотаріусом йому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання по суті. Вважає, що батько правомірно набув право власності на вищевказаний житловий будинок, оскільки будинок був збудований батьком за його особисті кошти та власними силами на земельній ділянці, розташованій по [ADDRESS], яка була виділена батькові рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради № 728 від 16 серпня 1960 року для індивідуального житлового будівництва. 31 серпня 1960 року виконаний виділ земельної ділянки, площею 510 кв.м., в натурі, і на підставі вищевказаного рішення виконкому 16 вересня 1960 року між виконкомом Дніпродзержинської міської ради та батьком був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, виданий Генеральний план дільниці будинку [ADDRESS] до договору на будівництво. Станом на 1965 рік батько побудував житловий будинок А-1, літню кухню Б-1, колодязь, огорожу, і в березні 1970 року Дніпродзержинським БТІ були виготовлені та видані батькові поверхові плани зведених будівель, відомість внутрішніх обмірів та розрахунків приміщень будівлі А-1, розташованих по [ADDRESS]. В 1975 році батьком був добудований тамбур до літньої кухні та гараж В-1. На теперішній час житловий будинок, розташований по [ADDRESS], складається із житлового будинку А-1, житловою площею 40,9 кв.м., загальною площею 58,2 кв.м., літньої кухні Б-1, гаражу В-1, колодязю №1, огорожі №2, водопроводу №3, хвіртки №4, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, який після проведення технічної інвентаризації був виготовлений та виданий йому, заявнику, 26 серпня 2011 року ОКП «Дніпродзержинське БТІ», в якому власником нерухомого майна зазначений його батько [PERSON]. З моменту початку будівництва житлового будинку, під час будівництва і після його завершення його батьки, а потім і він постійно проживали у житловому будинку по [ADDRESS], вони всі були зареєстровані за місцем розташування будинку, який був їх єдиним постійним місцем проживання. Він, заявник, і зараз проживає та зареєстрований в спадковому будинку. Вважає, що з моменту завершення будівництва його батько [PERSON] правомірно набув на нього право власності. Він, заявник, є спадкоємцем за заповітом після свого померлого батька [PERSON], і своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не відмовлявся від спадщини, проживав та продовжує проживати та бути зареєстрованим в спадковому будинку, і вважає себе власником зазначеного будинку, як спадкоємець за заповітом. Але через відсутність реєстрації права власності на ім'я померлого батька на спадковий житловий будинок, не зважаючи на те, що право власності [PERSON] ніким не оспорюється, він не має можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна, і тому вимушений звернутися до суду із цією заявою, приймаючі до уваги відсутність спору про право власності на нерухоме майно між ним та будь-якими особами. Представник заявника [PERSON]. - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, до судового розгляду справи надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, та відсутності заявника, заяву підтримав у повному обсязі, наполягає на її задоволенні. Представник Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, до судового розгляду справи від завідувача нотконтори надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника нотконтори. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника та його представника, та представника Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представники заінтересованих осіб - Дніпровської районної в місті Дніпродзержинську ради, Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином згідно вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується копією письмового повідомлення з відміткою про отримання зазначеними установами повідомлення про розгляд справи, до судового розгляду справи заперечень від них не надійшло, і тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності зазначених заінтересованих осіб. Судом досліджені такі докази по справі: - Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 11), яким підтверджується факт реєстрації спадкової справи після померлого [PERSON] Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою 25 червня 2011 року; - копія паспорту заявника (а.с. 12), якою підтверджується його особа громадянина України; - постанова державного нотаріуса Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори від 16 червня 2012 року (а.с. 13), якою підтверджується факт відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений будинок; - свідоцтво про смерть (а.с. 14), яким підтверджується факт і дата смерті [INFO] [PERSON]; - свідоцтво про смерть (а.с. 15), яким підтверджується факт і дата смерті [INFO] матері позивача [PERSON]; - заповіт (а.с. 16), яким підтверджується факт складення [PERSON] заповіту на користь свого сина [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] Дніпродзержинського міського нотаріального округу 23 січня 2011 року; - технічний паспорт на житловий будинок, виготовлений станом на 26 серпня 2011 року (а.с. 17-20), яким підтверджуються технічні характеристики житлового будинку по [ADDRESS], його загальна площа 58,2 кв.м., та житлова площа 40,9 кв.м, а також наявність інших допоміжних будівель та споруд, факт побудови нерухомого майна в період з 1965 по 1975 рік; - план поверхів будівлі А-1 від 03 березня 1970 року, план поверхів будівлі Б-1 від 03 березня 1970 року, Генеральний план будівель від 26 лютого 1970 року, Генеральний план дільниці будинку від 01 червня 1962 року ( а.с. 21 - 24), якими підтверджується факт побудови [PERSON] житлового будинку на земельній ділянці по [ADDRESS], на підставі затвердженого Генерального плану та факт проведення в 1970 році технічної інвентаризації житлового будинку; - Акт від 31 серпня 1960 року (а.с. 25), яким підтверджується факт відводу в натурі земельної ділянки [PERSON], площею 510 кв..м., за адресою [ADDRESS] під індивідуальне жиле будівництво; - договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с. 26-27), яким підтверджується факт укладення 16 вересня 1960 року договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності між [PERSON] та Відділом комунального господарства виконкому Дніпродзержинської міської ради, який посвідчений нотаріусом 1-ї Дніпродзержинської нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 2/9916; - звідний оціночний акт по домоволодінню (а.с. 28), яким підтверджується проведення оцінки побудованого житлового будинку по [ADDRESS] та його вартість станом на 26 лютого 1970 року в сумі 2124 рублів; - відомість внутрішніх обмірів та розрахунків приміщень (а.с. 29), якою підтверджується внутрішні площі житлового будинку по [ADDRESS] станом на 26 лютого 1970 року; - Витяг з домовою книги (а.с. 30 -32), яким підтверджується факт реєстрації заявника та його батьків в житловому будинку по [ADDRESS]; - свідоцтво про одруження (а.с. 33), яким підтверджується факт реєстрації шлюбу між батьками позивача 17 травня 1959 року Дніпродзержинським міським ЗАГС, актовий запис № 505; - свідоцтво про народження, видане Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська 29 квітня 1967 року, актовий запис № 432 ( а.с. 33), яким підтверджується факт походження [PERSON] від [PERSON] та [PERSON]; - повідомлення ОКП «Дніпродзержинське БТІ» від 04 жовтня 2011 року (а.с. 34), яким підтверджується факт відмови у видачу позивачу витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно для встановлення спадщини після померлого [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю на підприємстві даних про реєстрацію права власності на ім'я спадкодавця. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], є сином [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 1959 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 29 квітня 1967 року Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 432, та свідоцтвом про одруження батьків заявника, виданим Дніпродзержинським міським ЗАГС 17 травня 1959 року, актовий запис № 505 ( а.с. 33). За життя батьком заявника [PERSON] за свої особисті кошти та за рахунок власних сил був збудований житловий будинок, розташований на земельній ділянці по [ADDRESS], яка була виділена забудовнику [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради № 728 від 16 серпня 1960 року для індивідуального житлового будівництва, 31 серпня 1960 року виконаний виділ земельної ділянки, площею 510 кв.м., в натурі, що підтверджується актом представника Управління головного архітектора м. Дніпродзержинська (а.с. 25). На підставі вищевказаного рішення виконкому 16 вересня 1960 року між Відділом комунального господарства виконкому Дніпродзержинської міської ради та [PERSON] був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки [ADDRESS] для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, який посвідчений нотаріусом 1-ї Дніпродзержинської нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 2/9916 ( а.с. 26-27), та за проектом № 181 -1 вар.І 09 вересня 1960 року виданий затверджений Управлінням головного архітектора міста Дніпродзержинська Генеральний план дільниці будинку (а.с. 24). На підставі планів поверхів будівель А-1 та Б-1 (а.с. 21- 22), генерального плану будівель (а.с. 23), вартістю будівель та споруд (а.с. 28), відомістю внутрішніх обмірів (а.с. 29), судом встановлено, що в 1965 році батько заявника [PERSON] завершив будівництво житлового будинку А-1, літньої кухні Б-1, колодязю, огорожі, після чого Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації була проведена технічна інвентаризація нерухомого майна і в лютому - березні 1970 року забудовнику видані вищевказані документи. В 1975 році [PERSON] добудував тамбур до літньої кухні та гараж В-1, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 26 серпня 2011 року на замовлення заявника (а.с. 17-20), в якому вказані роки побудови будівель та споруд, і згідно якого з моменту завершення будівництва і до теперішнього часу склад нерухомого майна не змінився, і житловий будинок, розташований по [ADDRESS], складається із житлового будинку А-1, житловою площею 40,9 кв.м., загальною площею 58,2 кв.м., літньої кухні Б-1, гаражу В-1, колодязю №1, огорожі №2, водопроводу №3, хвіртки №4. Також судом встановлено, що після завершення будівництва заявник та його батьки зареєструвалися в житловому будинку по [ADDRESS], і заявник до теперішнього часу залишається зареєстрованим в ньому, що підтверджується Витягом з домової книги (а.с. 30-32). [INFO] померла мати заявника - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська [INFO], актовий запис № 954 ( а.с. 15). Після її смерті її чоловік та батько заявника - [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: усе своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, він заповідав [PERSON]. Цей заповіт 23 січня 2001 року був посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі № 327 ( а.с. 16). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [INFO] Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 99 (а.с. 14). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Заявник, як спадкоємець за заповітом, протягом встановленого законом шестимісячного строку звернувся до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого батька та про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, і на підставі його заяви 25 червня 2011 року було заведено спадкову справу № 392/2011 ( а.с. 11- Витяг про реєстрації в Спадковому реєстрі). Але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 червня 2012 року, вих. № 1765/02-14, держаним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] заявнику було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у вигляді вищевказаного житлового будинку після померлого [PERSON] в зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок та відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок за померлим [PERSON]. Як встановлено судом, заявник є спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON] і дійсно має право на спадщину, що відкрилася після смерті спадкодавця, в тому числі й на житловий будинок, розташований по по [ADDRESS]. Не зважаючи на відсутність реєстрації права власності на спадковий житловий будинок за померлим [PERSON], суд дійшов до висновку, що цей будинок дійсно належав [PERSON] на праві приватної власності, і він правомірно набув право володіти, користуватися та розпоряджатися побудованим ним в період з 1965 по 1975 роки нерухомим майном, оскільки право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. У 1975 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. І ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. А тому суд вважає, що [PERSON] на момент своєї смерті був власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], оскільки побудував його на відведеній у встановленому на той законом порядку земельній ділянці для будівництва індивідуального жилого будинку. А тому, суд вважає, що заявник, який своєчасно прийняв спадщину, не відмовився від неї, продовжує відкрито володіти та користуватися спадковим нерухомим майном, після смерті [PERSON] набув право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. І зважаючи на те, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність реєстрації за спадкодавцем права власності на спадковий житловий будинок, і будь-якими іншими особами його права власності на житловий будинок не оспорюється, суд вважає, що заявник правомірно звернувся до суду саме із заявою в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту належності йому на праві приватної власності зазначеного житлового будинку. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги заявників, з таких мотивів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ч. 2 п.5 ст. 234 суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян, якщо чинним законодавством не передбачений інший порядок їх встановлення. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: у відповідності до закону такі факти породжують юридичні наслідки; діючим законодавством не передбачений інший порядок їх встановлення; заявник не має іншої нагоди одержати або відновити документ, підтверджуючий факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язано з вирішенням спору про право.

Outcome: approved