Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою уклали юридичний шлюб 20 травня 2000 року,який зареєстровано Гірниківською сільською радою Ратнівського району Волинської області,актовий запис №9. В 2011 році взяли під опіку двох малолітніх дітей,позбавлених батьківського піклування,[PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] Ратнівської районної державної адміністрації №204 від 19.07.2011 року опікуном було призначено відповідачку. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаємопорозуміння щодо опіки над дітьми та їх виховання,постійні виїзди відповідачки з місця проживання на тривалий час в невідомому напрямку. Шлюб носить лише формальний характер На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено,від виконання обов'язків опікуна відповідачку звільнено та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Ухвалою суду від 23 травня 2014 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача службу у справах дітей Ратнівської районної державної адміністрації . В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві . Додатково пояснивши, що з відповідачкою не проживають як сім'я з жовтня 2013 року. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча своєчасно була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить повернуте рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявку суд не повідомила, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача служби у справах дітей Ратнівської районної державної адміністрації позов підтримав, оскільки поведінка відповідачки негативно впливає на малолітніх дітей, які перебувають під опікою позивача та на обліку в службі у справах дітей. Заслухавши позивача, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи встановлено, що подружнім життям не проживають з жовтня 2013 року. Ухвалою суду від 23.04.2014 року сторонам надавався строк для примирення до 23 травня 2014 року. Ці обставини свідчать про те, що сім'я сторін розпалась, підстав для збереження шлюбу немає. Поряд з цим, відповідно до ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачає ст. 55 ч. 1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ст. 56 ч. 3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачає ч. 4 цієї статті.

Outcome: approved