overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2009 року, в якому у них народилася одна дитина, дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Поряд з тим, зазначив, що з часом їхні подружні відносини погіршилися, виявилося що в них різні погляди на життя, на вирішення сімейних проблем, на ставлення один до одного, як подружжя. Крім того зазначив, що він зустрів іншу жінку, покохав її, а тому жити в сім»ї не зміг, залишив дружину та перейшов жити до власного господарства. Протягом чотирьох років з відповідачем не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. На даний час проживає з іншою жінкою, з якою хоче створити сім»ю. Шлюб набрав формальних рис, що суперечить його інтересам, вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв»язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач подав до суду заяву, в якій просив підготовчий розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила провести підготовчий рохгляд справи у її відсутності, при цьому зазначила, що позов визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 150642, повторно виданого 12 грудня 2017 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], 23 вересня 1981 року нарордження, зареєстрували шлюб 05 вересня 2009 року у Худиківській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №03. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Чорней». Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі подружні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2014 року. Від шлюбу мають одну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Поряд з тим, зазначив, що причиною розірвання шлюбу є те, що на протязі сумісного проживання не змогли знайти спільної мови при вирішенні сімейних питань, із-за чого виникали сварки та непорозуміння, а з серпня 2018 року припинили подружні відносини та проживають окремо. Крім того, фактично створив іншу в сім`ю, в якій народилася дитина. За таких обставин вважає, що шлюб набрав формальних рис, і подальше його збереження є неможливим, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Позивач у судове засідання не прибув, в поданій до суду заяві просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, крім того зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такого у її відсутності до суду не подала, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим повторно 28 лютого 2019 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 06 листопада 2014 року у виконавчому комітеті Бабинецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 06. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу мають одну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі з серпня 2018 року подружні відносини не підтримують, проживають окремо. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь - чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 1996 року. Від шлюбу мають одну дитину, яка на даний час є повнолітньою. Поряд з тим зазначив, що за час спільного проживання не створили міцної сімї через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Крім того, коли відповідач виїхала за кордон, вони почали віддалятися одне від одного. Більше 15 років не підтримують подружніх відносин, а тому, вважає що за таких обставин шлюб між ними існує формально. Крім того зазначив, що він пропонував відповідачу зявитися в ВРАЦС щоб розірвати шлюб, але вона відмовилась. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач у поданій до суду заяві, просив справу слухати у його відсутності, позов підтримує, крім того зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у її відсутності до суду не подала, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 063925, повторно виданого 08 червня 2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільській області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 07 серпня 1996 року у Лосяцькій сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 07. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Стефанів». Від шлюбу мають одну дитину, яка на даний час є повнолітньою. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі подружні відносинини не підтримують. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. \~ \~ \~ \~Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2007 року. Від шлюбу дітей не мають. Поряд з тим, зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Тривалий час сторони спільно не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Проте, через органи РАЦС відповідач шлюб розірвати не бажає. За таких обставин вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як встановлено з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, відповідач [PERSON] 10 березня 2021 року отримала ухвалу суду. Станом на день розгляду справи відзиву на позов до суду не подала. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 25 вересня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 08 жовтня 2007 року у Мельнице-Подільській селищній раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 29. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя дітей не має. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. Сторони тривалий час разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2011 року. Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, на сімейні цінності та на ставлення один до одного, як подружжя. Подружні стосунки не підтримують з грудня 2018 року, причиною чого стала подружня зрада зі сторони дружини. За таких обставин вважає, що шлюб набрав формальних рис, і подальше його збереження є неможливим, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в поданій до суду заяві просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач подала до суду заяву, згідно якої вказала, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, розгляд справи просить провести без її участі. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 10 серпня 2011 року Іванківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 10 серпня 2011 року в Іванківській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 10. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі з грудня 2018 року подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь - чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 січня 1987 року. Від шлюбу на даний час мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери, різні погляди на сімейне життя, сімейні цінності та на ставлення один до одного, як подружжя. Втрата взаєморозуміння призвела до того, що з серпня 2018 року спільне проживання припинили. З того часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть. За таких обставин вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як встановлено з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, відповідач [PERSON] 11 березня 2021 року отримала ухвалу суду. Станом на день розгляду справи відзиву на позов до суду не подала. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 26 січня 2021 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (мДніпро), [PERSON] , [INFO] наодження, та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 12 січня 1987 року у Мельнице-Подільській селищній раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 02. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу на даний час мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. Сторони тривалий час разом не проживаюь, спільне господарство не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2000 року. Від шлюбу мають двоє дітей - сина [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім, та - сина [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначив, що причиною розпаду їх сім'ї стало те, що літом 2015 року за їх взаємною згодою, відповідач виїхала на роботу за кордон, і за період її відсутності, він зрадив їй у подружній вірності і відповідачу про це стало відомо. Тому вони припинили подружні відносини і не проживають разом як подружжя вже майже 4 роки. Коли відповідач приїжджає на Україну, то вона живе у своєї матері, вони не спілкуються, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. За цей період ніхто із них не намагався відновити відносини. Крім того, зустрів іншу жінку, з якою проживає та має намір оформити шлюб. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв'язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Позивач у підготовче судове засідання не прибув, в поданій до суду заяві просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в зал судового засідання не прибула, подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, крім того, зазначила що позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 14 листопада 2000 року Мельнице - Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 14 листопада 2000 року у Мельнице - Подільській селищній раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 25. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині «[PERSON]». Від шлюбу мають двоє дітей -сина [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім, та сина [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, тривалий термін, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2016 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим зазначив, що через різні погляди на життя, через різні характери, є неможливим подальше проживання з відповідачкою однією сім`єю. Вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, відповідач повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи, отримала 05 листопада 2021 року однак станом на дату розгляду справи, відзив на позов, як і будь-яких інших заяв чи клопотань, до суду не подала. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 21 січня 2021 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 15 червня 2016 року у виконавчому комітеті Іване - Пустенської сільської ради Борщівського району Тернопільської області. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved