Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29.07.2009 з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно; проте на даний час відбулися зміни матеріального стану позивача, оскільки він не має постійного місця роботи, не перебуває на обліку як безробітний, не має будь-яких інших доходів, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 13930.19 грн., тому позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання дитини, визначивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Окрім того, позивач повідомив, що він проживає разом з матір»ю; має нормальний стан здоров»я; з роботи звільнився в 2014 році, оскільки його не влаштовував розмір заробітної плати, деякий час перебував на обліку як безробітний, але був знятий, оскільки не з»являвся на реєстрацію; в 2015 році він неофіційно працював в м.Києві, але аліменти в той час не сплачував, оскільки мав особисті борги, які погашав; на даний час не працює, оскільки в населеному пункті, в я кому він проживає відсутня підходяща робота, а працювати за 1000 грн. він не бачить сенсу; по мірі можливості і наявності коштів він сплачував аліменти на утримання сина в розмірі приблизно 400-600 грн.; на даний час живе за рахунок підсобного господарства та доходу від оренди паїв; з сином не спілкується і не приймає участі у його утриманні та вихованні, оскільки у цьому постійно є якісь перешкоди; вважає, що 400 грн. можливо і не достатньо для того, щоб утримувати дитину, але більше він платити не має можливості. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, подала на них письмові заперечення та додатково пояснила, що позивач зовсім не спілкується з їх спільним сином, не приймає участі в його утриманні, вихованні, навчанні та лікуванні; має заборгованість по платі аліментів; приховує від державного виконавця свої доходи, зокрема не повідомив про наявність у нього паїв, які здає в оренду та про працевлаштування у м.Києві в 2015 році; окрім того, у провадженні Лохвицького ВП ГУНП на даний час відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.164 КК України у відношенні [PERSON]; вимоги позивача вважає надуманими і просила відмовити в їх задоволенні. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно з довідкою №1789 від 25.04.2016 року, виданою Бахмацькою міською радою, [PERSON], [INFO] проживає разом з матір»ю [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.61). Як вбачається з довідки №10-211 від 23.03.2016 року, виданої ВП «Конотопська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Південно-західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», [PERSON] з 11.08.2000 року працює на посаді старшого оператора СТЦ і її дохід за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року становить 23687.56 грн. (а.с.43). Згідно з виписки із медичної картки хворого від 29.03.2016 року, виданої Бахмацькою амбулаторією загальної практики сімейної медицини, [PERSON], [INFO] часто хворіє на застудні захворювання, має хронічний аденотонзиліт, існує загроза розвитку рецидивного бронхіту (а.с.36). Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29.07.2009 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] і стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно (а.с.15). Згідно з виконавчим листом, виданим 29.07.2009 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області на виконання рішення від 29.07.2009 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.07.2009 року до 06.12.2023 року (а.с.12). Згідно з довідками № 233 від 24.02.2016 року та № 238 від 26.02.2016 року, виданими виконавчим комітетом Лучанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, [PERSON] зареєстрований і проживає в [ADDRESS]; з 07.03.2014 року та станом на 24.02.2016 року не працює (а.с.10,11). Як вбачається з довідки №180 від 25.02.2016 року, виданої Лохвицьким районним центром зайнятості Полтавської області та копії трудової книжки позивача серії АД № 024774 з 26.03.2014 року по 17.04.2014 року [PERSON] виплачувалась допомога по безробіттю; виплата припинена згідно з п.1.13 ст.31 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», тобто у зв»язку зі зняттям з обліку за невідвідування без поважних причин державної служби зайнятості 30 і більше календарних днів. (а.с.9). Згідно з довідкою-розрахунком зі сплати аліментів боржника [PERSON], виданою ВДВС Лохвицького РУЮ 15.02.2016 року, заборгованість позивача по сплаті аліментів на користь відповідача станом на 01.02.2016 року становить 13930.19 грн. (а.с.7,8). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, [PERSON] є власником земельних ділянок з кадастровими номерами [NUMBER] і [NUMBER], площею 2.77 га та 2.83 га відповідно, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які передані в оренду ТОВ «Агро Перемога» (а.с.51). Згідно з довідкою № 50 від 16.02.2016 року, виданою ТОВ «Агро Перемога», [PERSON] від здачі в оренду земельної ділянки загальною площею 5.6 га в 2015 році отримав орендну плату в розмірі 9202.15 грн. (а.с.44). За даними, отриманими від Лохвицької ОДПІ в листі від 08.04.2016 року № 8/9/9/16-17-11-20, за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року [PERSON] були отримані наступні доходи: в другому кварталі 2015 року - 6302.50 грн. від ТОВ «Агро Перемога» від здачі майна в лізинг; в третьому та четвертому кварталах 2015 року - заробітна плата в комунальному підприємстві по утриманню зелених насаджень Печерського району м.Києва в розмірі 11154.86 грн. та 11782.53 грн. відповідно по кварталах; в четвертому кварталі 2015 року - виплати від профспілки первинної профспілкової організації комунального підприємства в розмірі 111.50 грн. (а.с.59). 05.02.2016 року відкрито кримінальне провадження № 1201617023000077 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, яке закрито 28.03.2016 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.58,60). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Ставлячи вимогу про зміну (зменшення) розміру аліментів, які стягуються на користь відповідача, позивач посилається на зміну свого матеріального стану у зв»язку з відсутністю у нього постійного місця роботи, офіційного статусу безробітного та інших доходів. Проте, суд ставить під сумнів доводи позивача про те, що його матеріальне становище значно змінилося з огляду на викладені ним підстави і розцінює як спосіб ухилення від виконання свого батьківського обов»язку по утриманню сина, оскільки доводи [PERSON] не узгоджуються з матеріалами справи, зокрема щодо того, що він не працює з 2014 року і його останнім місцем роботи є Лучанська дільнична ветлікарня, хоча під час розгляду справи було встановлено, що позивач у певний період 2015 року офіційно працював в комунальному підприємстві по утриманню зелених насаджень Печерського району м.Києва і отримував заробітну плату, проте даний факт був прихований ним як від державного виконавця та відповідача, так і від суду і причини такого вчинку [PERSON] пояснити не міг; будь-яких заходів щодо працевлаштування позивач не вживає. Окрім того, відсутність у позивача статусу безробітного пов»язана з невідвідування ним без поважних причин державної служби зайнятості 30 і більше календарних днів, що не свідчить про відсутність у позивача засобів для існування, тяжкого матеріального становища, яке може бути покращено внаслідок отримання відповідних соціальних виплат чи знаходження роботи і вказує на халатне ставлення [PERSON] до своїх обов»язків, зокрема щодо утримання дитини. Разом з тим, позивач має дохід від передачі в оренду належних йому земельних паїв, проте не вважає вказаний дохід таким, що покращує його матеріальне становище. Враховуючи викладене, виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості кожного окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, суд не вбачає фактичних змін в матеріальному стані позивача та вважає їх надуманими; розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача на утримання дитини, не є значним та таким що ставить в тяжке матеріальне становище позивача з огляду на наведені ним обставини, до того ж позивач, як батько, в силу положень Сімейного кодексу України та норм суспільної моралі повинен взяти на себе частину витрат, пов»язаних з утриманням сина, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed