Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду\~\~з позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 30 вересня 2007 року у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1045. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 30 вересня 2007 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO]. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що подружнє життя з відповідачкою не склалось у звязку з несумісністю характерів, різними поглядами на шлюб, сімю та плани на майбутнє. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги. [PERSON] у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не зявилась про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають\~\~задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON]В 30 вересня 2007 року у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1045, був укладений шлюб що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 291277. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO]. Подружнє життя в [PERSON] з відповідачкою не склалось у звязку з несумісністю характерів. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти, не ведуть спільне господарство. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги. Кожен з них живе своїм життям, не турбуючись проблемами один одного. Примирення між ними неможливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Майнового спору та спору з приводу проживання та утримання дитини немає. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Outcome: approved