Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просить стягнути з відповідача його користь суму боргу у розмірі 48 796 (сорок вісім тисяч сімсот дев'яносто шість) доларів США 80 центів, що за офіційним курсом НБУ на 05 грудня 2014 року складає 752 227,02 (сімсот п'ятдесят дві тисячі двісті двадцять сім) гривень 02 копійки, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23 квітня 2012 року між Позивачем, від імені якого на підставі довіреності, посвідченої 23.04.2012 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю. за реєстровим №944, діяв [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошей, за яким Відповідач позичив у Позивача суму в розмірі 106 080,00 (сто шість тисяч вісімдесят) гривень 00 коп., що в еквіваленті, за домовленістю сторін, становило 13 260,00 (тринадцять тисяч двісті шістдесят) доларів США з остаточним терміном повернення 23.07.2012 р. Проте заборгованість до даного часу не повернута, з огляду на що Позивач вважає, що відповідач має сплатити на його користь пеню та 3 % річних за весь час прострочення заборгованості. Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи Позивач сповіщений належним чином. Представник Позивача звернувся до суду із заявою, у якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, про поважні причини неявки у судове засідання суд не сповістила. Суд у зв'язку з належною оповіщеністю Відповідача про час та місце судового засідання, неявкою Відповідача та неповідомленням нею про поважні причини такої неявки в судове засідання, враховуючи відсутність відповідних заперечень від Відповідача, на підставі ч. 4 ст. 169, ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України ухвалив слухати справу за відсутності Відповідача, що не з'явилась, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі необхідно постановити із повним задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі наявних у матеріалах справи доказів. 23 квітня 2012 р. [PERSON] та [PERSON], уклали договір позики грошей, за яким Відповідач позичив у Позивача суму в розмірі 106 080,00 (сто шість тисяч вісімдесят) гривень 00 коп., що в еквіваленті, за домовленістю сторін, становило 13 260,00 (тринадцять тисяч двісті шістдесят) доларів США з остаточним терміном повернення 23.07.2012 р. Даний факт підтверджується копією Договору позики грошей та встановлено рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу, яке набрало законної сили 20.02.2014 р. Даним рішенням було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму грошових коштів у розмірі 354 307,20 (триста п'ятдесят чотири тисячі триста сім) грн. 20 коп. та судові витрати у сумі 3 441,00 (три тисячі чотириста сорок одну) грн. 00 коп. Будь-які докази повного чи часткового виконання Відповідачем даного рішення у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін Договору позики, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України (п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Не сплачуючи заборгованість Відповідач порушує умови Договору позики (п. 1, п. 4) та вимоги діючого законодавства України, а саме: ст. 526 ЦК України яка передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства; ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; ст. 629 ЦК України, згідно якої, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У зв'язку з тим, що зобов'язання за Договором позики Відповідачем досі не виконане, Позивач відповідно до п. 9 цього договору має право на стягнення пені у розмірі 1% від суми позики, за кожний день прострочення та за кожне відповідне неналежне виконання умов цього договору, а також трьох відсотків річних, що передбачене ст. 625 ЦК України. Згідно наведеного у позові розрахунку заборгованість [PERSON] за пенею склала станом на 05.12.2014 р. 48 399 (сорок вісім тисяч сімсот дев'яносто шість) дол. США 00 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.12.2014 р. становить 746 094 (сімсот сорок шість тисяч дев'яносто чотири) грн. 78 коп. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд доходить до висновку про правомірність вимоги Позивача про стягнення з [PERSON] суми 3 % річних за період з 05.12.2013 р. по 05.12.2014 р., тобто за 365 днів у розмірі 397 (триста дев'яносто сім) доларів США 80 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.12.2014 р. становить 6 132 (шість тисяч сто тридцять дві) грн. 28 коп. Таким чином, сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь Позивача складає 752 227,02 (сімсот п'ятдесят дві тисячі двісті двадцять сім) грн. 02 коп.

Outcome: approved