Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 20% річних та інфляційних втрат, а саме: просив стягнути з відповідача на його користь станом на 31.12.2016 року: інфляційні втрати в сумі 3 694,93 грн. та 20 % річних в сумі 2 496,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 25.06.2011 року позичив [PERSON] 6 000 грн. строком на 1 місяць, згідно з укладеним договором позики від 25.06.2011 року. У встановлений строк відповідачка борг не повернула, судом кошти стягувались з неї в примусовому порядку. Відповідачка борг не сплачує. Рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 26.04.17 року з відповідачки, на його користь, стягнуто 4 680,00 грн. - 20% річних від простроченої суми боргу в розмірі 7 800,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 6 230,37 грн., таким чином, за період з 2013 року по 2015 рік включно борг відповідачки складав 12 480,00 грн. Заборгованість відповідачки у період з 01 січня 2016 року по 31.12.2016 року становить: інфляційні - 3 694,93 грн. та 2 496,00 грн. - 20% річних від простроченої суми, всього підлягає до стягнення сума - 6 190,93 грн., тому звернувся до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних матеріалів з ухваленням заочного рішення . Суд розглядає справу у відсутності сторін . Фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 25.06.2011 року [PERSON] позичив [PERSON] 6 000 грн. строком на 1 місяць, згідно із укладеним Договором позики від 25.06.2011 року. У встановлений строк відповідачка борг не повернула. Рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 21.01.2013 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики позов було задоволено. Зазначеним рішенням, яке набуло законної сили, згідно із ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 04.03.2013 року, позов було задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідачки на користь [PERSON] - 6 000,00 грн. основного боргу, 1 800,00 грн. - річних від простроченої суми, а всього 7 800,00 грн. Вказаним рішенням встановлено, що 25.06.2011 року надав [PERSON] позику в сумі 6 000,00 грн. з терміном повернення один місяць. Як видно з п.6 Договору позики, у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує позичкодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, а також 20% річних від простроченої суми. Рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 26.04.17 року з відповідачки на користь позивача стягнуто 4 680,00 грн. - 20% річних від простроченої суми боргу в розмірі 7 800,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 6 230,37 грн. за період з 2013 року по 2015 рік включно. Борг по двом виконавчим листам стягується з відповідачки в примусовому порядку у державній виконавчій службі. Відповідачка борг не сплачує і тому, станом на 31.12.2016 року заборгованість становить 7 800,00 грн.( по в/л за № 2208/8111/12-ц від 06.04.2017 року ) та 10 910,37 грн. (по в/л за № 676/605/17 від 22.06.2017 року). По даних виконавчих провадженнях, станом на 15.01.2018 року, утримання не проводилось, що підтверджується інформаційним листом Кам»янець-Подільського міського МВ ДВС ГТУЮ від 15.01.2018 року за №14.8.32/443. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму, відповідно до ст. 625 цього Кодексу. На підставі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.6 Умов договору позики від 25.06.2011 року - у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує позикодавцю суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20% річних від простроченої суми. Зазначені вимоги позивача про те, що станом на 31.12.2015 року заборгованість становить 12 480 грн. (4 680,00 грн. + 7 800,00 грн.) і у відповідності до вимог та умов Договору позики від 25.06.2011 року заборгованість відповідачки зросла з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, а саме - інфляційні втрати становлять: 3 694,93 грн., а 20% річних - 2 496,00 грн., задоволенню підлягають частково, оскільки зобов'язальні правовідносини, щодо 20% річних, виникають лише по відношенню до основної суми боргу - 6 000 грн. На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення інфляційні витрати за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року в сумі 1 739,77 грн., (індекс інфляції за 2016 рік , згідно статистичних даних, становить 112,4%). Відповідно до рішення суду від 26.04.2017 року інфляційні станом на 31.12.2015 року складали 6 230,37 грн. (14 030,37 грн. - 7 800,00 грн.), тому станом на 31.12.2016 року інфляційні будуть складати: 14 030,37 х 112,4% = 15 770,14 грн. 15 770,14 грн. - 14 030,37 грн. = 1 739,77 грн. На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 20% річних за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року включно (по договору позики із суми боргу 6 000 грн.) в розмірі 1 200,00 грн., а саме: 20% річних за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року включно з суми боргу 6000 грн., а саме: 6 000,00 грн. х 20% = 1 200,00 грн. Враховуючи, що позивачем ставились вимоги про стягнення з відповідача інфляції в сумі 3694,93 грн. та 20% річних в сумі 2 496,00 грн.(загальна сума боргу в розмірі 6 190,93 грн.), вказані вимоги підлягають частковому задоволенню і стягненню з відповідача на користь позивача, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, а саме : інфляційних втрат в сумі 1 739,77 грн. та 20%. річних в сумі 1 200,00 грн. (загальна сума боргу в розмірі 2 939,77 грн.). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial