Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позові зазначив, що 06.02.2014 року помер його батько [PERSON] Батькові на праві власності належала частина квартири [ADDRESS]. Останнім часом стосунки з батьком погіршилися та вони між собою не спілкувалися. Про смерть батька він дізнався лише у квітні 2015 року. Оскільки на той час у нього бракувало коштів він лише 14.09.2015 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у звязку з пропуском строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Просить визнати причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними та встановити йому додатковий строк в один місяць. В судовому засідання позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та просять його задовольнити. Відповідачка проти задоволення позову заперечує. Вважає, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини без поважних причин та пояснила, що [PERSON] про смерть батька стало відомо у лютому 2014 року оскільки [PERSON] возив його та [PERSON] (колишню дружину померлого) на цвинтар де похований [PERSON] [PERSON] позивач і дізнався про смерть батька та мав достатньо часу для подачі заяви до нотаріальної контори. Крім того у березні 2015 року батьки померлого звертались до суду з позовом де одним із відповідачів був [PERSON] про зняття арешту та визнання права власності. Вже тоді позивач знав про смерть батька, але до нотаріуса звернувся лише у вересні 2015 року. Вважає, що підстав для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини не має. Вислухавши пояснення сторін по справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. 06.02.2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [PERSON] є сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження. 14.09.2015 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого батька, але йому було відмовлено у звязку з пропуском строку, встановленого ст.1270 ЦК України. [PERSON] та [PERSON] проживали за різними адресами та багато років взагалі не спілкувались між собою. На думку позивача ці обставини є основними причинами того, що він своєчасно не довідався про смерть батька та несвоєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Разом з тим допитаний у якості свідка [PERSON] пояснив, що у лютому 2014 року після смерті [PERSON] родичі сповістили про це колишню дружину померлого [PERSON] та сина [PERSON] та він особисто возив їх на цвинтар де похований померлий. [PERSON] вже тоді дізнався про смерть батька. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що зі слів [PERSON] знають, що він у лютому 2014 року возив [PERSON] на цвинтар де похований його батько. [PERSON] вже тоді дізнався про смерть батька. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона дійсно у лютому 2014 року дізналась про смерть колишнього чоловіка та [PERSON] возив її на цвинтар. Але її сина [PERSON] з ними не було. Вона особисто про смерть колишнього чоловіка сину не казала. Суд критично відноситься до пояснень цього свідка оскільки вона є матирю позивача та в неї були погані стосунки із колишнім чоловіком та його родичами і може бути зацікавленою у розгляді справи. Суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] вже у лютому 2014 року дізнався про смерть батька, але із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При вирішенні спору суд керується розясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». В пункті 24 Постанови вказано, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічні розяснення дав Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних та кримінальних справ в листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13. Так, в пункті 3 вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Різне місце проживання позивача з померлим та багаторічна відсутність спілкування між собою на думку суду не можуть бути визнаними поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх позовних вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними та встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed