Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Свої позовні вимоги мотивував тим, що після розірвання шлюбу з [PERSON], їхня неповнолітня донька [PERSON], [INFO] залишилася проживати біля матері. Після його відмови дати згоду на вивезення дитини за кордон, [PERSON] зі своєю матірю [PERSON] перешкоджають йому спілкуватись з донькою: не відпускають доньку для зустрічей, змінили номер телефону, у звязку з чим він не має можливості бачитись та спілкуватись з дитиною. Така позиція відповідачів змушує його звернутись до суду. Представник позивача позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча повідомлялась про час та місце розгляду справи. Відповідачка [PERSON] позов визнала, зазначила, що не заперечує проти зустрічей позивача з дитиною. Представник третьої особи- орган опіки та піклування Снятинської РДА подали до суду висновок, в якому вважають за доцільне задовільнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та наявні у справі докази, суд приходить до натупних висновків . Як вбачається з матеріалів справи, сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], шлюб між сторонами був розірваний, дитина залишилась проживати з матірю. Орган опіки та піклування надав до суду висновок, в якому вважає за доцільне задовільнити позовні вимоги позивача. Згідно характеристики за місцем проживання, [PERSON] характеризується позитивно, користується повагою і авторитетом серед жителів села; згідно Довідок №214,216 від 21.04.2017р. виданих Косівською райполіклінікою, [PERSON] не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах; згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сімї №166 від 13.04.2017р. [PERSON]не працює, проживає в задовільних матеріально-побутових умовах. У відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування. На підставі вищевикладеного, суд, з урахуванням віку та стану здоров'я дитини, вирішує задовольнити позов та встановити відповідні дні та час для спілкування дитини з позивачем як батьком з відвідуванням дитиною його місця проживання.

Outcome: partial