Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ФОП [PERSON] , в якому ставить наступні вимоги: стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] суму 25 850 грн. в якості повернення коштів за договором поставки. В обґрунтування позовних вимогзазначає наступне. Відповідно до Договору поставки від 13.12.2017 року ФОП [PERSON] зобов`язався поставити [PERSON] вікна та інші ПВХ у передбачені в договорі поставки строки, а покупець зобов`язувався прийняти та оплатити товар на загальну суму 22 500 грн. Позивач зазначає, що під час укладення договору постачальник виміряв розміри майбутніх виробів . В цей день замовник сплатив постачальнику попередню оплату в сумі 10 000 грн., що підтверджується квитанцією № 1 на розрахунок готівкою від 13.12. 2017 року. 27.12. 2017 року пройшов до позивача постачальник з монтажником та знову зробили заміри, після яких попросили ще 1250 грн. попередньої сплати, що підтверджується квитанцією № 2 на розрахунок готівкою від 27.12. 2017 року. Позивач обговорив з постачальником, що будуть три рами по два метри та боковини, одна з яких буде глуха(сандвіч), сітки на вікна, карнизи, відливи та монтаж в подарунок і ще скидка як пенсіонеру 20 %. 01.02.2018 року постачальник поросив ще внести попередню оплату в розмірі 2000 грн., що підтверджується квитанцією № 3 на розрахунок готівкою від 01.02. 2017 року. Через деякий проміжок часу постачальник попросив оплатити 80 % від суми договору для того, щоб дати на виготовлення рами у Львів. 22.02.2018 року на вимогу постачальника позивач сплатив ще 6500 грн., що підтверджується квитанцією № 4 на розрахунок готівкою від 22.02. 2017 року, після чого постачальник показав позивачу на папері, як буде виглядати замовлення та попросив позивача підписатись на вказаній специфікації. Позивач вказує, що частинами 1.2, 1.3., 3.1 та 3.2. договору передбачено, що всі характеристики товару , що підлягає поставці (розмір, якість тощо) будуть описані у специфікації, яку підписують обидві сторони угоди і без якої виконання договору є неможливим. Однак постачальник не виконав своєчасно поставку замовлення, а після неодноразових нагадувань і прохань 23.03.2018 року у п`ятницю пізно ввечері вантажний автомобіль привіз позивачу товар, який при проведенні монтажу виявився не того розміру, комплектності, виду і якості, як замовляв позивач. При цьому вантажники не хотіли відвантажити замовлення поки позивач не доплатить їм 6100 грн., що підтверджується квитанцією на розрахунок № 5 від 23.03.2018 року. Позивач вказує, що йому не було пояснено підстави доплати ще вказаної суми у розмірі 6100 грн., однак без її проплати йому було відмовлено в отриманні замовлення. Відтак згідно договору сторонами була погоджена сума 22 500 грн., натомість позивач сплатив всього 25 850 грн., тобто на 3350 грн. більше, аніж було вказано у договорі. 27.03.2018 року до позивача прийшли монтажники встановлювати замовлений товар і як виявилось вся конструкція рами не відповідала розмірам розмірам, по висоті рама виявилась коротша на 20 см, а в довжину більша на 20 см., а замість трьох рам по дав метри виявились два вікна по три метри двадцять сім сентиментів, що зовсім не відповідало замовленню. Після звернення до постачальника, він обіцяв, що замінить товар, який на відповідає розмірам , однак в подальшому категорично відмовився це зробити. Після цього позивач неодноразово письмово звертався до Головного управління Держспоживслужби в Закарпатській області, однак позитивного результату це не дало. 22.05.2018 року позивач звернувся із заявою до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, у відповідь на яку отримав довідку, що в ході розгляду звернення та зібраних матеріалів перевірки постачальника не встановлено достатніх даних, які б вказували на наявність в діях [PERSON] кримінального правопорушення. 20.08.2018 року постачальнику була надіслана претензія про повернення неналежного товару, що не відповідає замовленню та з вимогою повернути сплачені кошти, одна вказана притензія була повернута позивачу після закінчення терміну зберігання, оскільки постачальник не мав наміру отримувати вказану кореспонденцію, що відтак слугувало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 31.10.2018 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження. Сторони своїм правом бути присутніми в судовому засіданні не скористались, хоч були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Разом з тим позивач та його представник подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги позову підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Суд констатує, що правом подачі відзиву відповідач не скористався. Згідно відмітки працівника пошти поштове відправлення було повернуто до суду «за терміном зберігання» Відтак, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу без участі сторін, за наявними у справі письмовими матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 13.12.2017 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено Договір поставки ( а с. с. 37-39). П.1.1. вказаного договору сторони погодили, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язуються поставити Покупцю вікна, двері або інші ПВХ конструкції у передбаченому в даному договорі строки, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний товар. П.1.2 вказаного договору визначено, що номенклатура, асортимент, кількість , розмір партій, ціна за одиницю товару, загальна вартість товару міститься в Специфікаціях, що підписуються сторонами на кожну окрему партію Товару та є невід`ємною частиною договору. П. 2.7. сторони погодили, що ціна за продукцію ставить 22 500 грн. Також суд звертає увагу на те, що вказаний договір містить дописи додаткової проплати 6500 грн. До матеріалів справи додано також копію специфікації ( а. с. 51), що містить номенклатуру, кількість , розмір партій, та яка згідно умов договору є невід`ємною частиною договору. Позивач доводить суду проплату ним на виконання договору поставки грошових коштів у загальному розмірі 25 850 грн., надавши в якості доказів квитанцію на розрахунок готівкою 1 від 13.12. 2017 року у розмірі 10 000 грн., квитанцію на розрахунок готівкою 2 від 27.12. 2017 року у розмірі 1250 грн., квитанцію на розрахунок готівкою 3 від 01.02. 2018 року у розмірі 2000 грн., квитанцію на розрахунок готівкою 4 від 22.02. 2018 року у розмірі 6500 грн. ( а .с. 40-44). Вказаними вище доказами позивач довів, що виконав обумовлені договором поставки умови, сплативши відповідачу в загальному 25 850 грн. Позивач вказує на те, що на противагу цьому відповідач не виконав належним чином покладені на нього договором поставки обов`язки. Зокрема зі змісту позову слідує, що 27.03.2018 року до позивача прийшли монтажники встановлювати замовлений товар і як виявилось вся конструкція рами не відповідала розмірам, по висоті рама виявилась коротша на 20 см, а в довжину більша на 20 см., а замість трьох рам по два метри виявились два вікна по три метри двадцять сім сентиментів, що зовсім не відповідало замовленню. Позивач вказує, що після звернення до постачальника, він обіцяв, що замінить товар, який на відповідає розмірам , однак в подальшому відмовився категорично це зробити. Після цього позивач неодноразово письмово звертався до Головного управління Держспоживслужби в Закарпатській області, однак позитивного результату це не дало. Так, з наданого позивачем листа Начальника Головного управління Держспоживслужби в Закарпатській області Гуледза І.Д.№ 01-14/2841 від 02.08.2020 року ( а.с. 48) вбачається, що ФОП [PERSON] під час проведення перевірки надав інспектору документ з назвою Специфікація, на якому вказана адреса позивача: [ADDRESS] , розмір відливів, кількість москітних сіток, камер, ТМ, а також зображені креслення конструкцій з розмірами 3 м*27 м. Окрім того на зазначеному документі поставлена дата 13.12. 2017 року та підписи ФОП [PERSON] та [PERSON] . Водночас у листі зазначено, що вказана Специфікація містить виправлення розмірів без засвідчення їх вірності підписами сторі, однак встановити правильність виправлень та зазначених в ньому розмірів інспектором неможливо, позаяк [PERSON] не надано для перевірки жодного іншого документу, який би підтверджував розмір замовленої позивачем балконної конструкції/вікон. У зв`язку з цим встановити іншу, ніж ту, яка поставлена позивачу балконну конструкцію або повернути сплачені позивачем кошти підстав немає. Як вбачається з матеріалів справи 22.05.2018 року позивач звернувся із заявою до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, у відповідь на яку отримав довідку «Про результати розгляду звернення гр. [PERSON] , яке зареєстровано ВО № 11090 від 22.05.2018 року ( а с. с. 50), що в ході розгляду звернення та зібраних матеріалів перевірки постачальника не встановлено достатніх даних, які б вказували на наявність в діях [PERSON] кримінального правопорушення., а також беручи до уваги те, що в даних матеріалах мають місце цивільно-правові відносини, розгляд яких відноситься виключно до компетенції суду., а не ОВС, у зв`язку чим матеріали перевірки припинено. Згідно письмових матеріалів 20.08.2018 року постачальнику була надіслана претензія про повернення неналежного товару, що не відповідає замовленню та з вимогою повернути сплачені кошти, одна згідно пояснень позивача вказана притензія була повернута позивачу після закінчення терміну зберігання, оскільки постачальник не мав наміру отримувати вказану кореспонденцію. Вказані обставини слугувати підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Суд звертає увагу на те, що вказані позивачем обставини не були спростовані відповідачем по справі, оскільки такий не подав відзиву на позов чи будь - яких інших доказів на противагу доводів позивача, в судове засідання не з`явився, заяв про неможливість своєчасного подання доказів чи заяв про відкладення до суду не подав. Як вбачається з п. 4.1. Договору поставки від 13.12. 2017 року сторони погодили, що постачальник гарантує якість товару згідно діючих технологій у відповідності з діючими стандартами і надає гарантію 5 років про умові правильного монтажу та експлуатації конструкції. Згідно п.4.2. договору в разі виявлення неякісного товару покупець зобов`язаний протягом 2 календарних днів з дати поставки повідомити про таке Продавця шляхом направлення претензії факсимільним зв`язком, електронною поштою або іншим способом зв`язку з реквізитами, вказаними у Договорі. Як вбачається з зі змісту позову 27.03.2018 року до позивача прийшли монтажники встановлювати замовлений товар і як виявилось вся конструкція рами не відповідала розмірам, по висоті рама виявилась коротша на 20 см, а в довжину більша на 20 см., а замість трьох рам по дав метри виявились два вікна по три метри двадцять сім сентиментів, що зовсім не відповідало замовленню. Таким чином в даному випадку встановлено, що відповідач неналежно виконав умови договору, оскільки доставлений ним товар був неналежної якості, про що постачальника було своєчасно повідомлено. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. А відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Положеннями ст.. 678 ЦК України регламентовано, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. 2. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. 3. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару. 4. Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом. З огляду на те, що стороною позивача доведено належними доказами вказані ним фактичні обставини справи, зокрема обставини укладення договору - поставки, сплати позивачем обумовленої суми на виконання умов договору, своєчасне направлення відповідачу претензії щодо повернення сплаченої за товар грошової суми у зв`язку неналежним виконанням умов договору поставки від 13.12. 2017 року , натомість відповідач належним чином умови договору не виконав, не надав [PERSON] обумовлений товар належної якості, жодних доказів на спростування доводів позивача суду не надав, відтак враховуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на те, що позивач в силу Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved