Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.11.2011 року надав [PERSON] в борг кошти в сумі 15 200,00 гривень, що підтверджується договором позики, який оформлений у формі письмової розписки. Відповідач зобов'язався повернути кошти до 01.03.2012 року. Після спливу строку повернення боргу відповідач не виконав умови договору позики та гроші не повернув. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики та рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12.05.2014 року на його користь стягнуто 24 292,00 грн. боргу з урахуванням 3% річних за період з 01.03.2012 року по 24.12.2013 року. Рішення вступило в законну силу 12.06.2014 року, однак, на даний час не виконане. Оскільки внаслідок невиконання судового рішення позивачеві завдаються майнові збитки, тому просить стягнути з відповідача на його користь 3% річних від простроченої суми боргу за період з 12.06.2014 року по 05.09.2016 року у сумі 1646,00 грн., інфляційне збільшення боргу за період з 12.06.2014 року по 05.09.2016 року в сумі 17 138,76 грн., понесені витрати по сплаті судового збору. Позивач у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви (а.с.18) просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно. У відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі (а.с.19) та за останнім відомим місцем реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12.05.2014 року задоволено позовні вимоги [PERSON], і стягнуто з [PERSON] на його користь за договором позики від 21.11.2011 року заборгованість у розмірі 24 292,23 грн., з яких 15 200,00 грн. сума боргу за договором позики, 9092,23 грн. 3 % річних від простроченої суми боргу. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та в такій самій якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов'язання та не виконує рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12.05.2014 року, яке набрало законної сили 12.06.2014 року, тому позовна вимога про стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми боргу за період з 12.06.2014 року по 05.09.2016 року у сумі 1646,00 грн., інфляційного збільшення боргу за вищезазначений період у сумі 17 138,76 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем понесені витрати за опублікування оголошення у газеті Урядовий курєр в сумі 420,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.651980513.1 від 15.11.2016 року (а.с.20). Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 551,20 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 420,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved