Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину будинку № 24, що по вул. Толстого у м.Марганці Дніпропетровської області та господарських споруд після смерті матері [PERSON], померлої 25 липня 2008 року. В обґрунтування позову покликаються на те, що відповідачка являється йому рідною сестрою. За життя його батьків [PERSON] та [PERSON] було збудовано спірний будинок, право власності на який зареєстровано за [PERSON], однак такий належав батькам у рівних частках по 1/2 за кожним на праві спільної сумісної власності. 25 липня 2008 року померла мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частину будинку. Спадкоємцями першої черги за законом, що фактично прийняли спадщину, являються він та його батько, які на день смерті останньої були зареєстровані та проживали у спірному будинку. Зазначає, що його сестра [PERSON] в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON], не подавала, з нею постійно не проживала, тому є такою, що не прийняла спадщину. Звернувшись до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини, отримав відмову, оскільки у нього були відсутні оригінали документів (знаходяться у відповідачки). Вважає, що у встановленому законом порядку прийняв спадщину, тому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину спірного будинку. 28 жовтня 2015 року позивач подав до суду уточнений позов, залучивши до участі у справі як відповідача [PERSON], яка являється спадкоємцем після смерті [PERSON] Позивач і його представник в судовому засіданні позов підтримали, дали пояснення, аналогічні його фабулі. Просять позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов визнали, не заперечили про його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оглянувши реєстраційну справу на спірний будинок, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-КИ № 615274, виданого 04 квітня 2015 року [PERSON] померла 25 липня 2008 року (а.с.4), [PERSON] помер 03 квітня 2015 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-КИ № 615299, видане 09 квітня 2015 року (а.с.5). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00015255963, виданого 09 квітня 2015 року (а.с.5) [PERSON] та [PERSON] з 14 липня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Зокрема, у шлюбі народився [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії ІІ-КИ № 269986, видане 14 травня 1975 року (а.с.7). За період перебування у шлюбі, за [PERSON] було зареєстровано право власності на будинок № 14, що по вул. Толстого у м.Марганці Дніпропетровської області, про що свідчить договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 18 серпня 1955 року (а.с.8-9). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 квітня 2015 року державний нотаріус Марганецької ДНК [PERSON] відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої [PERSON] на нерухоме майно, оскільки заявником не подано оригіналів правовстановлюючих документів (а.с.10). Як вбачається з довідки про склад сімї і прописку, виданої 20 квітня 2015 року 18 кварталом Марганецької міської ради, у будинку № 24, що по вул. Толстого у м.Марганці Дніпропетровської області проживала [PERSON] та була зареєстрованою, разом з нею на момент смерті проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON] (а.с.18). відповідно до довідки № 213, виданої 05 травня 2015 року у спірному будинку зареєстрований [PERSON] (а.с.26). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права, а у відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою. Положеннями ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним - ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Як вбачається з положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК Укпраїни спадкування є перехід прав та обовязків (власності) від спадкодавця до спадкоємців. Крім того, за змістом ст. ст. 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.3,4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. За даних обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та користування спадковим майном, після смерті матері [PERSON], а саме, 1/4 частини спірного будинку з господарськими спорудами. Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, суд не вбачає перешкод для визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом, після смерті його матері [PERSON], померлої 24 липня 2008 року, на будинок № 24, що по вул. Толстого у м.Марганці Дніпропетровської області з господарськими спорудами, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що таке не порушує законних прав та інтересів інших осіб. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідачів слід стягнути на користь позивача сплачені ним при зверненні до суду 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved