Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Златодар» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 15.180,47 гривень, та стягнення середнього заробітку за час затримки видачі заробітної плати в сумі 15.299,96 гривень, а також моральної шкоди в сумі 2000 гривень. Свою заяву позивач та його представник адвокат [PERSON] обґрунтовують тим, що 07 березня 2012року він був прийнятий на роботу до Державного підприємства «Златодар» на посаду охоронника. 10.09.2014 року позивач був звільнений з ДП «Златодар» за згодою сторін, у відповідності до п.1 ст. 36 КЗпП України, наказ № 92-к від 10.09.2014 року. В день звільнення йому було видано трудову книжку але повного розрахунку проведено не було. Ситуації щодо невиплати позивачу заробітної плати в ДП «Златодар» траплялись і раніше, про що свідчать судові накази Золотоніського міськрайонного суду. Перший від 17.12.2013, за яким суд наказував стягнути з ДП «Златодар» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 5 800 грн., другий наказ від 16.04.2014, за яким суд наказував стягнути з ДП «Златодар» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 2 591,85 грн. Ці випадки свідчать про неодноразовість невиплати заробітної плати позивачу з боку ДП «Златодар». Виплати при звільненні позивача не сталося й в день розрахунку і по день подачі позову до суду. Станом на вересень 2014 року заборгованість відповідача перед позивачем складала 15 180,47 грн. Також позивач та його представник зазначають, що заборгованість за весь час затримки,а саме по 08.10.2015,яка становить(беручи до уваги середній місячний заробіток в 1 176,92 грн. ) 15 299,96 грн. за 13 місяців затримки. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги, уточнивши їхній розмір з урахуванням заперечень відповідача про стягнення 11 780 грн. 75 коп.(з урахуванням сплачених сум заборгованості по заробітній платі), та 21 184 гривень 56 коп. середнього заробітку за час затримки видачі заробітної плати(на момент вирішення справи), а також моральної шкоди в сумі 2 000 гривень. Просили суд позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача ДП «Златодар» не з'явився, хоча про дату та час розгляду справи відповідач повідомлявся неодноразово судом належним чином. Позовні вимоги відповідач визнав частково, про що направив до суду письмові заперечення про зменшення сум, які підлягають стягненню. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши представлені ними доводи, докази та заперечення, вважає,- що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, 07 березня 2012 року позивач був прийнятий на роботу до Державного підприємства «Златодар» на посаду охоронника. 10.09.2014 року позивач був звільнений з ДП «Златодар» за згодою сторін, у відповідності до п.1 ст.36 КЗпП України, наказ № 92-к від 10.09.2014 року. В день звільнення йому було видано трудову книжку але повного розрахунку проведено не було. Невиплата позивачу заробітної плати в ДП «Златодар» мала систематичний характер, про що свідчить наявність заборгованості по заробітній платі та судові накази, копії яких маються в матеріалах справи. Станом на вересень 2014 року заборгованість відповідача перед позивачем складала 15 180,47 грн., на момент розгляду справи вказана заборгованість була зменшена до 11 780 грн. 75 коп.(з урахуванням сплачених сум заборгованості по заробітній платі). Заборгованість за весь час затримки розрахунку, а саме з 10.09.2014 року 10.03.2016, становить(беручи до уваги середній місячний заробіток позивача в сумі 1 176,92 грн.) 21184 гривень 56 коп. за весь час затримки. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до норм ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що саме несвоєчасна виплата працівникові зарплати при звільненні, яка визнається судом як порушення його законних прав, призвела до моральних страждань позивача та втрати нормальних життєвих зв'язків, оскільки зарплата є джерелом його існування. Тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення моральної шкоди в повному обсязі. Що стосується стягнення судових витрат, то вони, на думку суду, підлягають стягненню з відповідача, так як позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved