Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» (ділі - ПАТ «Комерційний Банк «Надра») про визнання договору поруки припиненим. Зазначав, що 02 жовтня 2007 року між ним та ВАТ «Комерційний Банк «Надра» було укладено договір поруки, відповідно до якого він поручився перед банком за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, за кредитним договором № 538/П/99/2007-840 від 02 жовтня 2007 року. Йому не було відомо, що [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором та він не отримував вимогу про виконання зобов'язання позичальника, про наявність досудової вимоги йому стало відомо лише після ознайомлення з матеріалами судової справи його представником. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (п. 5.3 договору поруки) про закінчення дії цього договору належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами договору поруки не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 ЦК України та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З додатку № 3 до позовної заяви ПАТ «Комерційний Банк «Надра», а саме з розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором, йому стало відомо, що останній платіж по кредиту [PERSON] було здійснено 12 червня 2009 року. Отже, право вимоги до поручителя позивач повинен був здійснити в період з 12 липня 2009 року по 12 січня 2010 року. Як вбачається з матеріалів справи досудову вимогу про виконання зобов'язання, позичальником до [PERSON] банк пред'явив лише 24 квітня 2013 року, тобто після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку. Посилаючись на те, що договір поруки, укладений 02 жовтня 2007 року між ним та ПАТ «Комерційний Банк «Надра», припинив свою дію з 12 січня 2010 року, просив визнати припиненим договір поруки від 02 жовтня 2007 року укладений між ним та ПАТ «Комерційний Банк «Надра». У судовому засіданні представник позивача підтримала позов з викладених у ньому підстав та просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у письмових запереченнях проти зустрічного позову зазначив наступне. 02 жовтня 2007 року ВАТ «Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний Банк «Надра», та [PERSON] уклали кредитний договір № 538/П/99/2007-840, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит на загальну суму 67 850 дол. США, із розрахунку 12,49 % річних, строком з 02 жовтня 2007 року по 02 жовтня 2017 року. За договором поруки від 02 жовтня 2007 року [PERSON] зобов'язався відповідати перед банком як солідарний боржник. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства, що регулює кредитні правовідносини роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Банк звернувся до Подільського районного суду м. Києва в межах вказаного строку. Посилаючись на зазначені обставини представник ПАТ «Комерційний Банк «Надра» вказав на те, що будь-які підстави для визнання договору поруки припиненим відсутні, а тому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с. 94-96). Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 02 жовтня 2007 року між ВАТ «Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний Банк «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 538/П/99/2007-840 (далі - кредитний договір) (а.с. 8-11). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 67 850 дол. США в порядку і на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 1.4 кредитного договору банк надав позичальнику кредит строком до 02 жовтня 2017 року. 02 жовтня 2007 року між ВАТ «Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний Банк «Надра», та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] поручився перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 538/П/99/2007-840 від 02 жовтня 2007 року, в тому числі: повернути до 02 жовтня 2017 року кредит в сумі 67 850 дол. США; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 12,49% річних (із розрахунку фактичної кількості днів у періоді (28-29-30-31/365/360); сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором; сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Позичальник повинен виконати зобов'язання в тому ж порядку, який встановлено для позичальника кредитним договором (п. 1.1 договору поруки). Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1 цього договору повністю ( чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно з пп. 1.3, 1.4, 1.5 договору поруки відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань у повному об'ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Поручитель підтвердив, що він ознайомлений та погодився з умовами кредитного договору. Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині). Згідно з пп. 5.1, 5.2, 5.3 договору поруки сторони визначили, що цей договір підписаний на добровільних засадах та відповідає намірам сторін по безумовному виконанню взятих на себе зобов'язань. Цей договір вступає в силу з моменту його належного оформлення сторонами. Дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 24 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Ураховуючи те, що відповідно до договору поруки дія договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору, кредитним договором строк виконання зобов'язання встановлений до 02 жовтня 2017 року, таким чином строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання, а тому посилання позивача на те, що останній платіж по кредиту [PERSON] було здійснено 12 червня 2009 року, та право вимоги до поручителя позивач повинен був пред'явити в період з 12 липня 2009 року по 12 січня 2010 року не відповідає вимогам договору поруки та вимогам кредитного договору, а також ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому правових підстав для задоволення позову немає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed