Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Галицької міської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, і спросить визнати за прав власності на земельну ділянку, 00884 га, що розташована в урочищі «Бойківське» в м.Галич, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], який залишив заповіт на [PERSON] У встановлені законом строки спадщину позивач прийняв, однак на земельну ділянку свідоцтво про право на спадщину видано бути не може, оскільки спадкодавцем не здійснена реєстрація права власності на земельну ділянку 00884 га, що розташована в урочищі «Бойківське» в м.Галич. Позивачка в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про підтримання позовних вимог повністю та просив справу слухати за його відсутності. Галицька міська рада в особі міського голови Трачика О.А. подала до суду заяву, в зазначивши, що покладаються на розсуд суду, справу просить слухати за відсутності представника міської ради. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], що доводиться свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області від 13.10.2004р. Після смерті якого відкрилася спадщина на підставі заповіту, посвідченого 04 квітня 1992 року на ім'я сина [PERSON]. Спадкоємець спадщину у встановлені строки прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на домоволодіння. Однак, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, яка також входила до складу спадщин позивачу не може бути видано, оскільки спадкодавцем за життя не здійснено реєстрацію прав на земельну ділянку. Дана обставина доводиться повідомленням державного нотаріуса Галицької районної державної нотаріальної контори Кіщук Л.І. з вих. №1012/02-14 від 28.11.2014р. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із договору міни, посвідченого 01.04.2004р. приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу за реєстровим №585, між [PERSON] та [PERSON] здійснено міну земельних ділянок. До померлого [PERSON] перейшла земельна ділянка, площею 0,0884 га, розташована в урочищі «Бойківське» в м.Галич, Галицького району Івано-Франківської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2621210100:01:004: 0158. На підставі вказаного договору сторони обмінялися державними актами на земельну ділянку. Так, [PERSON] одержав на вище вказану земельну ділянку державний акт серії ІФ №040394 з відповідною відміткою нотаріуса про перехід права власності. Із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого 02.12.2014, відділом Держземагенства в Галицькому районі №НВ -2600998372014, вбачається, що право власності на земельну ділянку, площею 0,0884 га, розташована в урочищі «Бойківське» в м.Галич, Галицького району Івано-Франківської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2621210100:01:004: 0158, зареєстровано за [PERSON] на підставі цивільно-правового договору міни земельних ділянок, посвідченого приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу [PERSON] 01.04.2003р. за №585. Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] належним чином набув у власність земельну ділянку на підставі договору міни земельних ділянок та зареєстрував на неї право власності, оскільки відповідні дані про вправо власності на земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру. Однак, з невстановлених суду причин, при реєстрації права власності на земельну ділянку на державному акті серії ІФ 040394 Держземагенством не проставлено відповідної відмітки про перереєстрацію права власності, що й стало причиною відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцю [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від спадкодавця до спадкоємців. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті. У відповідності ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки позивачем доведено, що земельна ділянка набута у власність та право власності на неї зареєстровано за спадкодавцем, однак існують обставини за яких неможливо отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно в нотаріальному порядку, суд приходить до висновку про визнання права власності на земельну ділянку за позивачем. На підставі викладеного та,

Outcome: approved