Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , який було уточнено, про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначає, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27.02.2013 року по цивільній справі № 265/595/13-ц з нього на користь відповідачки [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.01.2013 року і до досягнення нею повноліття. Його сімейний та матеріальний стан змінився. 19.05.2017 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Маріупольськім міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 277. Від шлюбу має сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 07.05.2020 року по цивільній справі № 265/2007/20 з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\\6 частини з усіх видів доходу(заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.03.2020 року і до досягнення ним повноліття. На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 07.05.2020 року по цивільній справі № 265/2007/20 з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1\\8 частини з усіх видів доходу, починаючи з 17.03.2020 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Він працює з 02.03.2020 року на ПАТ «МК «Азовсталь» електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання 6 розряду. Загальна сума аліментів за період з 01.03.2020 по 31.05.2020 рік становить 13488,08 гривень. Сукупний розмір його відрахувань по аліментам становить 54,2 %, що не відповідає ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Крім того у нього погіршився стан здоров`я, він несе додаткові витрати. Після операції по видаленню йому селезінки, він несе додаткові витрати на лікування (аналізи, прийом ліків, УЗІ, харчування, вітаміни). Через зазначені вище обставини вважає, що розмір аліментів, який стягується на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , повинен бути зменшений з 1\\4 до 1\\6 частини. Просив суд зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27.02.2013 року по цивільній справі № 265/595/13-ц, який стягується з мене [PERSON] у розмірі 1\\4 частини на користь відповідачки [PERSON] , аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , до 1\\6 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття щомісячно, починаючи з дня винесення рішення суду та припинити чинність виконавчого листа виданого на підставі вищевказаного рішення. Позивач [PERSON] у судове засіданні не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Просив суд позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] адвокат Литвин Л.П. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1261 від 18.10.2000 року, [ADDRESS] ), у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача, надала суду пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] надала суду відзив, в якому зазначила, що позов не визнає, оскільки розмір заробітної плати позивача складає 15353 гривень, що дозволяє йому при наявності його ж волі, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для працездатної особи на 2020 рік у розмірі 2102 гривні, сплачувати аліменти у такому розмірі, який зазначено в рішенні суду про стягнення з позивача на її користь на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1\\4 частини. Крім того звертає увагу суду, що при вирішенні спору про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання другої дитини та на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку, останній визнав позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, не зважаючи на те, що вже сплачує аліменти на утримання першої дитини доньки [PERSON] . Також зазначає, що позивачем не надано суду доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоровця. Просила суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Темір І.В. надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що позивач при вирішенні спору про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина та його дружини позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, не зазначивши про знаходження на його утриманні першої дитини, та не зазначивши про погіршення його стану здоров`я, що могло би вплинути на визначення розміру аліментів. Крім того звертає увагу суду, що зроблена операція 01.06.2016 року, не перешкоджає виконувати позивачу трудові обов`язки у ПРАТ «МК «Азовсталь» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду. Також на підтвердження зміни матеріального стану позивач надав свою довідку про доходи з березня 2020 року по травень 2020 року, які свідчать у відмінності від обставин на час прийняття рішення у 2013 році про працевлаштування [PERSON] . З 05.03.2020 року та отримання ним постійного доходу з середньою заробітною платою 15353,92 гривень, що в порівняні з 2013 роком, коли він не працював, не був офіційно працевлаштований тривалий час та не мав офіційного доходу вказує тільки на поліпшення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів в лютому 2013 року та на час розгляду справи роблять неспроможними доводи позивача в частині погіршення його матеріального стану. Заробітна плата в порівняні з березнем 2020 року в травні 2020 року збільшилась на 6628,98 гривень. Залишок заробітної плати після виплати аліментів, розмір яких в середньому складає 3000 гривень на місяць, достатній для потреб позивача, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатної особи, який згідно з положеннями ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» передбачений для працездатних осіб з 1 липня 2020 року у розмірі 2118 гривень, що фактично вказує на фінансову можливість забезпечувати себе та допомагати неповнолітньому сину і дружині. Крім того зазначає, що позивач є працездатним, його захворювання не перешкоджають йому виконувати трудові обов`язки на ПРАТ «МК «Азовсталь», та проходити медичну комісію для працевлаштування. Звертає увагу суду на те, що виконавчі провадження по стягненню з нього аліментів на утримання другої дитини та дружини відкриті після того, як відповідачка [PERSON] зазначила у відзиві про відсутність виконавчих проваджень щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання другого сина та дружини. Просив суд відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] адвокат Темір І.В. повністю підтримав зміст відзиву та зміст письмових пояснень, надав суду аналогічні пояснення, просив суд відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи визначено провести в порядку спрощеного позовного провадженя. Ухвалою суду від 11 листопада 2010 року постановлено розгляд даної цивільної справи проводити в порядку загального позовного провадження. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи суду дійшов висновку до наступного. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27.02.2013 року по цивільній справі № 265/595/13-ц з [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.01.2013 року і до досягнення нею повноліття. 19.05.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Маріупольськім міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 277. Від шлюбу [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 07.05.2020 року по цивільній справі № 265/2007/20 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\\6 частини з усіх видів доходу(заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.03.2020 року і до досягнення ним повноліття. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 07.05.2020 року по цивільній справі № 265/2007/20 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1\\8 частини з усіх видів доходу, починаючи з 17.03.2020 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. В мотивувальній частині вищевказаних рішень суду від 07.05.2020 року зазначено, що відповідач [PERSON] до суду не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Позивач [PERSON] з 05.2020 року працює у ПРАТ «МК «Азовсталь» на посаді електромонтеру з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду. Заробітна плата його в середньому складає 15353,92 гривень, про що свідчить довідка ПРАТ «МК «Азщовсталь» ( а.с. а.с. 14, 15). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народився син від іншого шлюбу та з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина та на утримання останньої до досягнення дитиною трьох років. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладені норми права, проаналізувавши надані позивачем в обґрунтування позовних вимог докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки доходи позивача з березня 2020 року по травень 2020 рік складають в середньому 15353,92 гривень, останній працевлаштований у відмінності від обставин на час прийняття рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27 лютого 2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку, в якому відсутні відомості про його працевлаштування, що свідчить про зміну матеріального стану позивача в порівняні із його матеріальним станом у 2013 році в найкращу сторону. При цьому суд зазначає, що наявність відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення з позивача аліментів на утримання другої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років від 17.12.2020 року, від 15.12.2020 року, які були відкриті після звернення відповідачкою уваги суду про відсутність виконавчих проваджень щодо стягнення цих аліментів, не свідчить про погіршення матеріального стану позивача в порівняні з його матеріальним станом в лютому 2013 року, тому суд відхиляє посилання позивача на ці обставини при вирішенні спору по суті. Крім того суд відхиляє позицію позивача в частині погіршення його матеріального стану щодо його стану здоров`я, оскільки позич з березня 2020 року по теперішній час працює, його стан здоров`я не перешкоджає йому виконувати свої трудові обов`язки та працевлаштуватися на ПРАТ «МК «Азовсталь». Також суд не погоджується з позицією позивача щодо його погіршення матеріального стану внаслідок стягнення з нього за рішеннями Орджонікідзевського районного суду від 07.05.2020 року аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1\\6 частки з усіх видів заробітку та на тримання дружини [PERSON] в розмірі 1\\8 частки від усіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років, оскільки [PERSON] , оскільки, незважаючи на наявність на його утриманні доньки [PERSON] , останній визнав позовні вимоги в повному обсязі, що свідчить про його згоду про стягнення з нього аліментів в цьому розмірі та можливості з його боку надавати таке утримання з урахуванням відрахування з нього аліментів на першу дитину. Таким чином суд дійшов висновку, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження сина [PERSON] , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, а навпаки судом було встановлено збільшення доходів останнього. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Крім того, суд звертає увагу на те, що що відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27 лютого 2013 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину та дружину, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме її інтересам. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27 лютого 2013 року, то йому у позові слід відмовити. Відмовляючи позивачу у задоволені позову суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] адвокат Литвин Людмила Петрівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1261 від 18.10.2000 року, [ADDRESS] . Представник відповідачки [PERSON] адвокат Темір Ігор Васильович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2571 від 13 червня 2007 року, адреса [ADDRESS] .

Outcome: dismissed