Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Свій позов мотивує тим, що 02.07.2014 року наказом Головного управління Держземагенства у Волинській області № 3-173/15-14-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл, в тому числі і йому, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надано дозвіл на поділ земельної ділянки площею 14,5798 га розташованої за межами населених пунктів Грибовицької сільської ради Іваничівського району. В подальшому за його заявою ФОП [PERSON] розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки в натурі площею 14,5769, розташованої на території Грибовицької сільської ради Іваничівського району. 17.09.2014 року Реєстраційною службою Іваничівського районного управління юстиції Волинської області зареєстровано за ним право власності на земельну ділянку розміром 2 га, що розташована за адресою Волинська область, Іваничівський район, Грибовицька сільська рада . Однак, він не може належним чином користуватися належною земельною ділянкою, оскільки на ній знаходиться самовільно збудована споруда ( пасіка), яка належить сусіду [PERSON]Г.У звязку з цим він неодноразово звертався до [PERSON] із вимогою знесення вказаної споруди, однак останній відмовляється, посилаючись на те, що він , ніби то, орендує земельну ділянку. Добровільно розміщену на земельній ділянці пасіку відповідач не усуває, що стало підставою для звернення з позовом до суду. Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, одночасно уточнив позовні вимоги в звязку з тим, що відповідач демонтував частину пасіки, вивіз вулики, а тому просить задовольнити позов в частині знесення незаконно збудованої споруди. Від відповідача також надійшло клопотання, де просить розгляд справи провести у його відсутність , позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали , приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02.07.2014 року наказом Головного управління Держземагенства у Волинській області № 3-173/15-14-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл, в тому числі і позивачу [PERSON], на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ( землі сільськогосподарського призначення (рілля), розташованої за межами населених пунктів Грибовицької сільської ради Іваничівського району) та надано дозвіл на поділ земельної ділянки площею 14,5798 га ( кадастровий номер 0721180900:03:000:0207) розташованої за межами населених пунктів Грибовицької сільської ради Іваничівського району. Після цього ФОП [PERSON] розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки в натурі ( на місцевості) площею 14,5769, розташованої на території Грибовицької сільської ради Іваничівського району. 17.09.2014 року Реєстраційною службою Іваничівського районного управління юстиції Волинської області за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку( кадастровий номер 0721180900:03:000:0207) розміром 2 га, що розташована за адресою Волинська область, Іваничівський район, Грибовицька сільська рада, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 6) Таким чином, встановлено, що [PERSON] являється власником вищевказаної земельної ділянки. Відповідач [PERSON] користувався земельною ділянкою розміром 0,20 га, яка знаходиться в с.Грибовиця Іваничівського району на підставі договору оренди, укладеним з Грибовицькою сільською радою 12 квітня 2010 року строком на один рік, яку використовував під пасіку. З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка розміром 0,20 га являється частиною земельної ділянки, яка з 17.09.2014 року офіційно належить [PERSON] і на цій земельній ділянці знаходиться самовільно збудована [PERSON] тимчасова споруда. У запереченнях відповідача, що містяться в матеріалах справи, не спростовано факт існування на земельній ділянці, що належить позивачу, вуликів , що використовувалися самим же відповідачем та зберігалися в тимчасовій споруді. Згідно ч. 1 , ч. 2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власнсоті на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд . Частиною першою ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.ч. 3, 4, 5 ст. 373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Норми ст. 391 ЦК України вказують, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що існування на земельній ділянці самовільно збудованої тимчасової споруди чинить перешкоди у користуванні належною позивачу земельною ділянкою та порушують його права як користувача земельної ділянки. За даних обставин позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved