Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, згодом уточненою, про стягнення з [PERSON] 134000 грн заборгованості за договором позики від 25.10.2019 року. В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з повернення коштів, отриманих останнім за укладеним 25.10.2019 року між сторонами договором позики. Відповідач та його представник у судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи останні були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили, із заявами про розгляд справи за їх відсутності до суду не звертались, відзиву на позов не надали. На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з договору позики грошових коштів, 25.10.2019 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) укладений договір позики (далі - Договір), відповідно до умов якого позикодавець надав позичальнику безпроцентну позику у вигляді грошової суми в розмірі 134000 грн, що є еквівалентною 5358 доларів США, а останній зобов`язався повернути таку суму готівкою у строк до 20.05.2020 року за адресою: [ADDRESS] . Факт передачі позикодавцем [PERSON] коштів підтверджується розпискою від 25.10.2019 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з ч.ч. 1 та 4 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В порушення приведених умов договору позики, укладеного між сторонами по справі, вимог ст.ст. 525, 526, 629, 1049 ЦК України, одержана відповідачем позика по спливу встановленого договором строку її повернення Позичальником не повернута, про що свідчить той факт, що оригінал розписки досі знаходився у Позикодавця. Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На думку суду, наявність та розмір заборгованості за договором позики в розмірі 134000 грн, витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. Підсумовуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved