Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідачів солідарно безпідставно отримані кошти у розмірі 6200 грн., спричинену майнову шкоду у вигляді коштів за виготовлення технічного паспорту у сумі 2113, 53 грн., 3% річних у розмірі 524, 87 грн., спричинену моральну шкоду у розмірі 8000 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що в 2014 році він мав намір придбати будинок в Новомосковському районі, на що його знайомий [PERSON] повідомив, що за адресою [ADDRESS] продається будинок. 07.09.2014 року позивач зустрівся зі [PERSON], який був продавцем зазначеного будинку, з останнім вони домовилися про ціну будинку. Сторони узгодили, що ціна будинку повинна складати 6000 грн., кошти повинні перерахуватися на картковий рахунок [PERSON]. Умови такого договору позивачем були виконані, відповідач [PERSON] отримав грошові кошти, написав власноручно розписку про отримання цих коштів, [PERSON] також не заперечувала проти перерахування коштів на її рахунок. Крім того, відповідач зобов'язався виготовити всі необхідні документи для укладення договору купівлі-продажу будинку, передав ключі від будинку, а також правовстановлюючий документ, у відповідності до якого власником житлового будинку по [ADDRESS] являлася [PERSON] Позивач у позові наполягає на тому, що через деякий час телефонував [PERSON] та просив пришвидшити виготовлення документів на будинок, а сам, в той час, звернувся до сільської ради з заявою про виділення земельної ділянки, та в бюро технічної інвентаризації, де на його замовлення був виготовлений технічний паспорт на будинок, за який ним сплачено кошти у сумі 2113,53 грн. У сільській раді позивачу відмовили у виділенні земельної ділянки та повідомили, що зазначена земельна ділянка виділена іншій особі. Таким чином, позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] разом з [PERSON] шахрайським шляхом заволоділи його коштами, оскільки не мали права розпоряджатися будинком, не маючи на нього ніяких прав, тому просить стягнути безпідставно отримані кошти у розмірі 6200 грн., кошти, витрачені на виготовлення технічного паспорту, а також 3% річних та моральну шкоду, завдану неправомірними діями відповідачів, яку позивач оцінює в 8000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, надала пояснення про те, що її довіритель, маючи намір придбати будинок в Новомосковському районі, звернувся до свого знайомого [PERSON], який теж має у власності будинок в с.Радслело Новомосковського району. Останній повідомив його, що один із його сусідів має намір продати будинок та таким чином, [PERSON] познайомився із [PERSON] При обговоренні умов договору купівлі-продажу будинку, [PERSON] повідомив його ціну - 6000 грн., попросив перерахувати кошти на картковий рахунок дружини, після чого написав розписку про отримання коштів. Також [PERSON] пообіцяв, що допоможе оформити документи для укладення договору купівлі-продажу, однак при цьому передав [PERSON] документи на будинок, у якому власником значилася інша особа. Між тим, [PERSON] наполягав на тому, щоб [PERSON] звернувся в БТІ та отримав там документи на будинок. Той погодився, зробив технічний паспорт на будинок за [ADDRESS], сплатив кошти за виготовлення технічного паспорту. Через деякий час [PERSON] повідомили, що земельна ділянка по [ADDRESS] виділена іншій особі. Представник позивача наполягала на тому, що її довіритель отримав сильний емоційний стрес, він вважає себе ошуканим, в результаті неправомірних дій відповідачів йому спричинена моральна шкода. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення про те, що він сам придбав будинок по [ADDRESS] по розписці. Коли до нього звернувся [PERSON] з питанням щодо продажу будинку, він йому назвав ціну та готовий був продати цей будинок. [PERSON] було достеменно відомо, що на будинок відсутні будь-які правовстановлюючі документи, тому відповідач вважає, що позивач протягом цього часу мав можливість оформити свої права на будинок. При цьому відповідач не заперечував проти того, що отримав 07.09.2014 року від позивача грошову суму у розмірі 6200 грн., яка зазначена у банківському чеку про перерахування коштів на картковий рахунок його дружини [PERSON], та готовий добровільно повернути кошти позивачу, якщо той передасть йому будинок у тому стані та у тому ж вигляді. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, надала суду письмові пояснення про обставини продажу будинку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано оригінал розписки, у відповідності до якої [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 6000 грн. за продаж будинку по [ADDRESS]. Сторони не заперечували ту обставину, що за продаж будинку [PERSON] отримав фактично 6200 грн., що зазначені у квитанції про перерахування коштів від 07.09.2014 року. Ці обставини щодо розміру отриманих коштів та особи, яка фактично їх отримала, в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають, оскільки визнані сторонами. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що станом на 07.09.2014 року [PERSON] у встановленому законом порядку не набув право власності на житловий будинок за [ADDRESS], а тому одержана відповідачем сума у розмірі 6200 грн. розцінюється судом, як безпідставно набуте майно. Так, за змістом ч.1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, а також зобов'язання є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11, ст. 509 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч.2 ст.11 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Таким чином, суду не надано доказів наявності правової підстави укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, який відбувся в незабороненому законодавством спосіб, а тому грошова сума у розмірі 6200 грн. підлягає стягненню зі [PERSON] на користь позивача. Вирішуючи позов в частині стягнення коштів за виготовлення технічного паспорту, а також моральної шкоди слід звернути увагу на наступне. Положення ст. 1212 ЦК України, на яку позивач посилається як на підставу свого позову, регулює правовідношення між сторонами, в зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Позивач, передаючи особі грошові кошти без укладення договору купівлі-продажу, сподіваючись у майбутньому на настання певних цивільних прав на житловий будинок по [ADDRESS], не довів суду доказів того, що сума, сплачена ним за виготовлення технічного паспорту, слід розцінювати, як майнову шкоду, завдану неправомірними діями відповідачів. Виготовлення технічного паспорту відбулося за його заявою, після добровільної сплати коштів спеціалізованій установі, тобто в спосіб, передбачений законом. До правовідносин, що виникли між сторонами, не можливе застосування вимог ст. 1187 ЦК України, якою врегульовані загальні принципи відшкодування моральної шкоди, а тому позов в цій частині не обґрунтований та задоволенню не підлягає. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені ним судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial