Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою за адресою: [ADDRESS] . Зазначав, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири № 193 від 25.04.2019 він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . На даний час, в квартирі зареєстрований він та [PERSON] . Вказав, що [PERSON] в даній квартирі не проживає більше 3 років, вона не є ні наймачем, ні членом його сім`ї, квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати відповідача такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] . Представник [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позов підтримує у повному обсязі та просив його задовольнити. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалив розглядати справу за відсутністю відповідача. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 3-4). Зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Обгрунтовуючи позов про визнання відповідача такою, що втратила право на користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , позивач посилався на те, що він є власником зазначеної квартири, у якій, крім нього зареєстрована [PERSON] . Відповідач [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] , не проживає з 2017, речей своїх в квартирі не має. Ці дані підтверджуються поясненнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 23.04.2019, 30.12.2019 (а.с. 7-8). Оскільки відповідач у квартирі не проживає, речей своїх в квартирі не має, комунальні послуги не сплачує, просив визнати відповідача такою, що втратила право на користування зазначеною квартирою. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України). Частинами 1-3 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач у зазначеній квартирі зареєстрована, однак, не проживає з 2017 року, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання відповідача таким, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved