Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про невиконання зобов'язань та стягнення боргу за договором позики. В позові зазначає, що він 19 листопада 2012 року за договором позики передав відповідачці по справі [PERSON] гроші в сумі 4000 (чотири тисячі) Євро. На підтвердження при фактичному одержані вказаної суми, відповідачкою було надано розписку від 13 листопада 2012 року на суму 4000 (чотири тисячі) Євро, гроші були одержані відповідачкою в Євро. У розписці остання зобов'язалась повернути кошти на протязі двох тижнів за вимогою позивача. Також в розписці було зазначено обов'язки відповідача в разі невиконання зобов'язань, а саме за невиконання зобов'язань [PERSON] зобов'язалась виплатити пеню в розмірі 5% від кожного місяця прострочення. Крім того, 15 січня 2013 року позивач за договором позики передав відповідачці гроші в сумі 1200 (одна тисяча двісті) доларів США. На підтвердження при фактичному одержані вказаної суми, відповідачкою було надано розписку від 15 січня 2013 року на суму 1200 (одна тисяча двісті) доларів США, гроші були одержані нею в доларах США. Також, у розписці відповідачка зобов'язалась повернути кошти до 01 липня 2013 року. В розписці було зазначено обов'язки відповідачки в разі невиконання зобов'язань сплатити пеню в розмірі 5% від кожного місяця прострочення. 27 листопада 2013 року позивач письмово звернувся до відповідачки з повідомленням про невиконання зобов'язань за розписками від 13.11.2012 року та 15.01.2013 року, та про настання зобов'язань з нараховуванням пені в розмірі 5% від кожного місяця прострочення. Однак в зазначений термін і до теперішнього часу відповідачка свого зобов'язання не виконала та при неодноразових зустрічах та в телефонних розмовах відмовлялась повертати одержані в борг гроші. На підставі вищевикладеного позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачки на свою користь суму боргу за договорами позики у розмірі 78180,80 грн., суми 5% за кожен місяць прострочення у розмірі 34100, 48 грн., а всього стягнути 112281, 28 грн., а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини зазначені в позові, просила позов задовольнити та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] своєчасно повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду повторно не з»явилась, про причину неявки суд не повідомила, заперечень не надала. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка по справі отримала від позивача грошові кошти у розмірі 4000 Євро, які зобов'язалась повернути протягом двох тижнів що підтверджується копією розписки від 13.11.2012 р. (а.с.6) та грошові кошти у сумі 1200 дол. США, які зобов'язалась повернути в строк до 01.07.2013 р., що підтверджується копією розписки від 15.01.2013 р. (а.с.7). Крім того відповідно до вищевказаних розписок відповідачка зобов'язалась сплатити пеню в розмірі 5% від кожного місяця прострочення зобов'язання. Але в установлений строк відповідачка грошові кошти позивачу не повернула. Позивачем на адресу відповідачки направлялось письмове повідомлення з вимогою про виконання нею своїх зобов'язань за борговими розписками та повернення отриманих нею у борг грошей, а також сплатити пеню у розмірі 5% за кожен місяць прострочення зобов'язання. Дане підтверджується відповідним повідомленням відправленим поштовим відділенням № 68 з відміткою про вручення особисто відповідачці на рекомендованому повідомленні 30.11.2013 р.(а.с.9). Станом на 07 липня 2014 року за даними Національного Банку України офіційний курс Євро становив 1 до 16, 01 та долара США до гривни становив 1 до 11, 784. Таким чином, сума боргу, яка належить до стягнення з відповідачки у національній валюті гривні становить: за розпискою від 13.11.2012 року 4000 (чотири тисячі) Євро за курсом 16, 01 становить 64040, 00 гривень (шістдесят чотири тисячі сорок гривень 00 копійок); за розпискою від 15.01.2013 року 1200 (одна тисяча двісті) доларів США за курсом 11, 784 становить 14140, 80 гривень (чотирнадцять тисяч сто сорок гривень 80 копійок), всього по двом розпискам борг складає 78180, 80 гривень (сімдесят вісім тисяч сто вісімдесят гривень 80 копійок). Крім того відповідачка зобов'язана сплатити суму 5% від суми боргу за кожний місяць прострочення. На думку суду нарахування відсотків за розпискою від 13.11.2012 року починається з дня отримання відповідачкою повідомлення про невиконання зобов'язань, а саме з 30 листопада 2013 року, а за розпискою від 15.01.2013 року з дати вказаної в розписці - з 01.07.2013 року. Отже відповідно до проведеного розрахунку: сума 5% за кожний місяць прострочення зобов'язання за борговою розпискою від 13.11.2012 р. становить 25616, 00 грн. (8 місяців прострочення, тобто (64040, 00 * 5%)*8 = 25616, 00 грн.), та сума 5% за кожний місяць прострочення зобов'язання за борговою розпискою від 15.01.2013 р. становить 8484, 48 грн. (12 місяців прострочення, тобто (14140, 80 *5%)*12 = 8484, 48 гривень). Таким чином, всього розмір 5% за кожен місяць з прострочених сум становить 34100, 48 (тридцять чотири тисячі сто гривень 48 копійок). Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони та підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. За змістом статті 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. У цьому разі відповідно до ч.1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до вимог статті 625 ЦК України - тобто сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, розписками від 13.11.2012 року та 15.01.2013 року передбачений інший розмір процентів за прострочення виконання зобов'язань, а саме 5% від кожного місяця прострочення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні не інакше як на підставі доказів сторін. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню судові витрати з відповідача.

Outcome: approved