Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позов мотивував тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається із індивідуального (садибного) житлового будинку загальною площею 50,3 м. кв. та дві земельних ділянки площею 0,2500 га. та 0,2700 га, призначених для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] . [PERSON] частково прийняв спадщину після смерті батька. Іллінецька нотаріальна контора не видає позивачеві свідоцтво про право на все інше спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно на ім`я покійного, тому [PERSON] змушений звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник за довіреністю, адвокат Якушкіна І.М. подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити та розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги селищна рада визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). На день смерті [PERSON] мав у власності індивідуальний (садибний) житловий будинок загальною площею 50,3 м. кв., що підтверджується довідкою Дашівської селищної ради №676 від 19.12.2018 року (а.с. 15) та дві земельних ділянки площею 0,2500 га. та 0,2700 га, призначених для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] , що підтверджується витягом з рішення Купчинецької сільської ради 22 сесії 3 скликання від 12 березня 2001 року (а.с. 12-13). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно копії паспорта громадянина України позивача (а.с.18-19), копії рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 04 липня 2008 року №2-395 (а.с. 5-6), позивач є сином спадкодавця, а відповідно є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом на його майно. Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та 28 травня 2019 року державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори Манус В.В. позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки, через відсутність правовстановлюючих документів на них на ім`я спадкодавця (а.с.9). У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищевикладене, а також повне визнання позовних вимог відповідачем, вважаю, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок та земельні ділянки, що розташовані на території Дашівської селищної ради, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1646,27 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по сухі суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved