Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В своїй заяві вказав, що згідно рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2010 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця. На даний час він ніде не працює та доглядає за бабусею, яка потребує стороннього догляду та медичного обслуговування. Вважає, що його сімейне і матеріальне становище не може забезпечити виплату аліментів, які стягуються з нього на даний час, та приводить його в скрутне матеріальне становище, так як щомісячний розмір аліментів становить 1503 гривні. Крім того стан його здоровя на теперішній час також погіршився. Просить зменшити розмір аліментів на користь [PERSON] з 1/4 частки до 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, оскільки він ніде не працює, доглядає за бабусею похилого віку та через це не може піти на роботу. Має тільки дохід у вигляді компенсації за надання соціальних послуг громадянам похилого віку в розмірі 170 гривень на місяць по догляду за своєю бабусею [PERSON]. У разі задоволення його позовних вимог просить встановити фіксовану суму виплати аліментних платежів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову та вказала, що позивач є працездатною особою, натомість він ніде не працює, ніколи не цікавиться життям свого сина [PERSON], його потребами. Вказує на існуюче та не скасоване рішення суду, щодо стягнення аліментів з позивача. Просила в позові відмовити. Суд, вислухавши доводи позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~ Як встановлено в судовому засіданні, від шлюбу між позивачем та відповідачем, вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4); згідно рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2010 року, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 5). На даний час позивач доглядає за бабусею [PERSON],[INFO], що підтверджується довідкою Гужівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області від 20.03.2018 року № 03-13/111 (а.с.6). Джерелом доходу позивача [PERSON] є компенсація за надання соціальних послуг громадянам похилого віку бабусі [PERSON] щомісячно, що підтверджується копією довідки Управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації від 21.03.2018 року № 06-05/361 (а.с. 8). Стаття 182 СК України\~вказує, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у\~Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід зясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоровя сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.\~\~ Частиною 1 ст.\~80\~ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування.\~ Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач не довів обставини, на які посилається в своєму позові, а відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем докази, у своїй сукупності, не дають суду достатніх підстав вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, у нього, як у платника аліментів, суттєво змінилося матеріальне становище. Незважаючи на те, що єдиним джерелом доходу [PERSON] є компенсація за надання соціальних послуг громадянам похилого віку, позивач є працездатною особою, при цьому доказів про те, що він має незадовільний стан здоровя суду не надано.\~\~\~\~ На думку суду, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача на утриманні бабусі, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру. Суд вважає, що розмір стягуваних аліментів не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого\~Сімейного кодексу України. Інших доводів та доказів на їх підтвердження, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, позивачем суду надано не було. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач як батько неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], здатний сплачувати встановлені аліменті платежі, а тому підстав для задоволення його позовних вимог в частині зменшення стягуваних з нього аліментів суд не знаходить, у звязку з чим у задоволенні його позову слід відмовити.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed