Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свій позов мотивував тим, що в листопаді 2010 року та травні 2011 року позивач передав відповідачеві брухт дорогоцінного металу (золота) 585 проби вагою 162 грами для виготовлення ланцюжка «трансформер» вагою 140 грам і браслета «Bulgari» вагою 22 грами, що підтверджується розпискою від 01 березня 2012 року. Відповідач зобовязався виготовити відповідні вироби в строк не пізніше 31 березня 2012 року. В обумовлений строк вироби не були виготовлені. Надалі позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою виконати обумовлену роботу, проте відповідач зазначав, що вироби не готові. В березні 2015 року позивачеві стало відомо, що відповідач не може повернути золото, адже використав його для виготовлення інших прикрас, чим порушив права позивача. Позивач зазначає, що виконання зобовязання втратило для нього інтерес, а тому просить стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 82984,5 грн. та понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримував, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини врегульовані нормами ЦК України стосовно виконання зобовязань та відшкодування збитків. Судом встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] лом золота 585 проби для виготовлення ланцюжка «трансформер» вагою 140 грам і браслета «Bulgari» вагою 22 грами, що підтверджується розпискою від 01 березня 2012 року. Лом отриманий в листопаді 2010 року та травні 2011 року. Відповідач зобовязався повернути виготовлені вироби до 31 березня 2012 року (а. с. 6). Вироби відповідач не виготовив. Листом від 10 березня 2015 року позивач повідомив відповідача про те, що у звязку з не виготовленням виробів, він відмовляється від прийняття виконання, адже зобовязання втратило для нього інтерес (а.с.10). Повідомлення рекомендованим листом направлено на адресу [PERSON]: м. Вінниця, вул. Збишка, 42/44, що є місцем його реєстрації як фізичної особи підприємця ( відповідає інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), що підтверджується фіскальним чеком від 30 березня 2015 року (а. с. 9). Відповідно до ст. 837, 840, 846, 849, ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст. 865, 866, ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Отже, між сторонам укладено договір побутового підряду, при цьому відповідачем (підрядником) на підтвердження цього видана позивачеві (замовнику) розписка від 01 березня 2012 року. Робота мала виконуватись із матеріалу замовника, а саме з золота 585 проби загальною вагою 162 грами в строк до 31 березня 2012 року, що також підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 509, 526 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобовязання у встановлений строк, при цьому виконання зобов'язання втратило інтерес для позивача та він відмовився від прийняття виконання, про що повідомив відповідача. У звязку із порушенням відповідачем умов договору та відмовою позивача від прийняття виконання, останньому завдано збитків, адже матеріал замовника, а саме лом золота вагою 162 грами 585 проби залишилось у відповідача та не повернуто позивачеві. Щодо розміру завданих позивачеві збитків, то їх розмір визначається з урахуванням закупівельних цін на дорогоцінні метали в брухті, що встановлені розпорядженням Державної скарбниці України НБУ від 23 березня 2015 року № 4/57 «Про закупівельні ціни на дорогоцінні метали в брухті», відповідно до якого вартість 1 грама золота 585 проби становить 512,25 грн. Враховуючи, що позивачем відповідачу було передано 162 грами золота 585 проби, розмір спричинених збитків становить 82984,5 грн. (162 Х 512,25=82984,5). Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в розмірі 829,85 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved