Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням, посилаючись на те, що відповідач є його батьком. На даний час позивач досягнув повноліття і навчається у Національній академії прикордонної служби України, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи те, що відповідач має можливість надавати таку допомогу, позивач просить стягувати аліменти на навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-річного віку. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, збільшивши позовні вимоги в частині правової допомоги у розмірі 1500 грн. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти на навчання у розмірі 1/6 частини доходів, враховуючи те, що він винаймає житло, оплачує навчання сина жінки з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дітей застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.06.2014 року на користь [PERSON] з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини доходів. [INFO]. [PERSON] досяг повноліття, у зв'язку з чим сплата аліментів припинилася. На даний час [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання в Національній академії прикордонної служби України, безоплатно, і закінчує навчання 01.09.2019р. [PERSON] отримує грошове утримання у розмірі 208 грн., не працює, потребує матеріальної допомоги на навчання. Мати позивача [PERSON] працює бухгалтером в ВП Локомотивне депо Шепетівка, її середньомісячний дохід становить близько 5000 грн. Відповідач працює завідувачем хірургічного відділення вузлової лікарні ст. Шепетівка, його середньомісячний дохід становить близько 7000 гри., не хворіє, неповнолітніх дітей на своєму утриманні він не має. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи: свідоцтвом про народження, довідками з навчального закладу, довідками про доходи та іншими матеріалами. Враховуючи встановлені обставини справи, а також те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на навчання сина, розмір доходів обох батьків, суд дійшов висновку, що на користь позивача з відповідача слід стягувати аліменти на навчання у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно з 22.12.2015р. (дня пред'явлення позову) до 01.09.2019р. (закінчення навчання). При визначенні розміру аліментів суд також враховує те, що обов'язок по утриманню дітей покладається законом на кожного з батьків, матір і батька, рівною мірою. Доводи відповідача про те, що він проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, [PERSON], та надає допомогу в утриманні її та її сина [PERSON] не ґрунтуються на законі, так як перебування в фактичних шлюбних відносинах не створює аліментних прав та обов'язків, що регулюється нормами СК України, а дані правовідносини регулюються нормами моралі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. Оскільки витрати на правову допомогу не перевищують граничний розмір їх компенсації, документально підтверджені та доведені, суд дійшов висновку, що такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 1500 грн.

Outcome: partial