Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь додаткові витрати на лікування батька, а саме, придбання необхідних тест-стрічок, в розмірі 3360 грн. щомісячно, згідно рекомендацій лікарів, а також судові видатки в розмірі 1100 гривень. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що аліменти в розмірі 280 грн. не забезпечують витрати на купівлю необхідних ліків, в тому числі, тест-стрічок rightest cs300 для контролю за рівнем глюкози в крові, які необхідні [PERSON] як хворому на цукровий діабет. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито, суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 12.12.2018 представником відповідача [PERSON] до суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, матеріально допомагає своїй колишній дружині, сплачує аліменти на утримання [PERSON] та винаймає помешкання у звязку з перешкоджанням [PERSON] у користуванні відповідачем своїм житлом. Також [PERSON] зазначила, що в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебувають інші справи за позовом [PERSON] про стягнення додаткових витрат на лікування, в якості доказів за якими долучено такі самі квитанції на ліки. Позивач у судове засідання не зявився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача просив відкласти розгляд справи у звязку із знаходженням на лікарняному, однак доказів поважності причини неявки до суду не надав. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі сторін. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. З довідки, що видана Управлінням ПФУ Харківського приміського обєднаного управління ПФУ від 25.05.2018 за вих.№902 вбачається, що [PERSON] отримує щомісячну пенсію по інвалідності в розмірі 2468, 69 грн. З копії довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, яка надана [PERSON] вбачається, що [PERSON] за період 2014 2018 неодноразово перетинав державний кордон України. [PERSON] надано чеки на придбання тест-полосок Rightest від 06.04.2015 на суму 607,5 грн., від 19.01.2015 на суму 248,71 грн., від 23.02.2015 на суму 491,25 грн., а також на придбання інших ліків від 06.04.2015 в розмірі 378 гривень. Також позивачем надано роздруківки з інтернет порталів щодо рекомендацій по вимірюванню цукру в крові. Відповідно до довідки від 21.11.2011 серії 10ААА №342279, що видана КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи», [PERSON] є інвалідом другої групи за загальним захворюванням з 21.11.2011 року. Відповідно до копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого №4.1586\~КЗОЗ «Обласна\~клінічна лікарня\~ центр\~екстренної медичної\~допомоги та\~медичних катастроф»,\~а такожконсультативного висновку поліклінічного відділення Комунального закладу охорони здоровя Мерефянська центральна районна лікарня від 11.02.2019 року, [PERSON] є інвалідом 2 групи, діагноз: ІХС. Стабільна стенокардія ІІ ф.кл., післяінфарктний (виявлений 2011 р.) і атеросклеротичний кардіосклероз,атеросклеротичний кардіосклероз.\~СН ІІ\~Аіз збереженою\~систолічною функцією\~лівого шлуночка,гіпертонічна хвороба ІІІ ст.2 ст.ризик дуже великий, цукровий діабет 2 типу важке лікування інсулінозалежний, аденома простати ХБІ І І ст.діабетична нефропатія в поєднанні з хронічним прієлонефрітом ремісія, змішана дісметаболічна гіпертоніко-постравматична енцефалопатія 2-3 ст. з вираженим лікворно-судинной гіпертензієй, вегетосудинними пароксизмами, сінкональним станами, стан після перенесеної ЧМТ 1976 і 2001 рік. Рекомендовано контроль глікемії, добової глюкозурії, АД, ваги тіла. З інформації Комунального некомерційного підприємства Харківської районної ради «Центр первинної медичної допомоги №1 Харківського району» Амбулаторія загальної практики сімейної медицини с.Покотилівка за вих.№87 від 26.06.2018 вбачається, що [PERSON] з 2011 року є інвалідом 2 групи по загальному захворюванню, перебуває під диспансерним наглядом фахівців ОКЛ м.Харків та ЦРЛ м.Мерефа ( кардіолог, ендокринолог, невропатолог, уролог). Згідно з національною програмою «Доступні ліки» отримує пільгове забезпечення ліками за призначенням лікарів. Суд на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст. 202 СК України\~повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч.1\~ст.204 СК України. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є батьком [PERSON] Позивач є інвалідом 2 групи, хворіє на цукровий діабет 2 типу; має серцево-судинне захворювання, хронічну хворобу нирок. Як зазначила представник відповідача, відповідач є приватним підприємцем, постійного доходу не має, на його утриманні перебуває неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі ст.\~205\~СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Як вбачається з роз'яснень, викладених у п.21 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. Статтею 201\~СК України визначено обов'язкові умови та підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків. Моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. При цьому судом враховуються всі інтереси сторін: непрацездатність батьків та їх потреба у матеріальній допомозі, матеріальне становище дітей, догляд дітей за батьками тощо. Також до уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність в батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Таким чином, в кожному конкретному випадку суд враховує всі види заробітку чи доходу як дітей так і батьків, та інші обставини і визначає розмір аліментів. Відповідно до вимог ст. 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Таким чином, право на утримання має той з батьків, який є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 75 СК України, непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Водночас суд вважає, що позивачем не доведено та не надано обґрунтованого розрахунку позовних вимог, а підстави обчислення суми витрат у розмірі 3360 грн. щомісячно, документально не обґрунтовані, окрім як роздруківкою з сайтів мережі інтернет, що не є розрахунком суми. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Згідно зі ч.1 ст.\~133\~ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Враховуючи висновок суду про відмову в задоволенні позову, відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на позивача; оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, вони відносяться за рахунок держави.

Outcome: dismissed