Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області про зняття арешту з майна. Позивач мотивує позов тим, що [INFO] помер його брат - [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з частини будинку [ADDRESS] та частини квартири [ADDRESS]. Звернувшись до Трускавецької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на зазначене майно, нотаріусом було вказано на те, що постановою відділу ДВС Трускавецього МУЮ Львівської області від 06.09.2007 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS], частка якої належала [PERSON], тому свідоцтво про право на спадщину можливо видати лише у разі зняття арешту з цього майна. Згідно Постанови про відкриття виконавчого провадження, ВП №4714455 від 06.09.2007 року ВДВС Трускавецького МУЮ було накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Дана квартира належить [PERSON] та позивачу на праві спільної часткової власності. Після смерті [PERSON] позивач не може успадкувати братову частку, а також вільно розпоряджатись своєю часткою, оскільки арешт накладено на всю квартиру. Звернувшись до відділу ДВС Трускавецього МУЮ Львівської області з вимогою про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із смертю боржника та зняття арешту з вищевказаної квартири, листом №Д2/09-44/199 від 29.01.2015 року було повідомлено, що оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження, то він не наділений правами сторони або учасника у виконавчому провадженню, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Представник ВДВС Трускавецького МУЮ Кравчук Н.З. в судовому засіданні проти позову заперечила. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, та постанови про відкриття виконавчого ВП №4714455 від 06.09.2007 року провадження, державним виконавцем відділу ДВС Трускавецького МУЮ при виконанні виконавчого листа №АЕ-4, виданого 27.02.2000 року Бориславським міським судом про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], доньок [PERSON] та [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини із всіх видів заробітку, але не менше ? НМДГ щомісячно, починаючи з 27.01.1997 року і до повноліття дітей, накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Згідно ч. 1 та 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Крім цього, відповідно до ч.3 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.11.2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.12.2007 року, спірна квартира належить на праві приватної частково власності, а саме: по 1/3 ідеальній частині [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №4714455 від 31.01.2012 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №АЕ-4, виданого 27.02.2000 року Бориславським міським судом про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], доньок [PERSON] та [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини із всіх видів заробітку, але не менше ? НМДГ щомісячно, починаючи з 27.01.1997 року і до повноліття дітей, закінчено. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Разом з цим, державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження не знято арешт з майна [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише на умовах воєнного чи надзвичайного стану. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищезазначені обставини та норми закону, те, що збереження арешту майна чинить Позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, правові підстави щодо збереження арешту майна після закінчення виконавчого провадження відсутні, суд вважає, що позов є підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved