Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 2900 доларів США основного боргу та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у сумі 261,24 доларів США. На обґрунтування свого позову вказав, що 01 грудня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого позичальник - [PERSON] , отримала грошові кошти в сумі 3000 доларів США строком на один рік з зобов`язанням сплачувати 2,5% в місяць на суму залишку боргу. Відповідні обставини підтверджуються розпискою від 01 грудня 2015 року. У встановлений в договорі строк вимоги щодо строку повернення коштів [PERSON] не були виконанні, однак вона, посилаючись на скрутні життєві обставини, просила зачекати з поверненням коштів. Він з відповідачкою давно знайомі і саме тому він входив у її положення і довіряв їй. Коли він в черговий раз у травні місяці 2018 року приїхав на територію України та зустрівся з [PERSON] вона повідомила, що обставини у неї покращилися, повернула йому 100 доларів США, просила продовжити термін повернення коштів, ще трішки зечакати та пообіцяла в подальшому виконувати умови договору та повернути усю суму, яку взяла у борг. Однак своїх зобов`язань за договором позики [PERSON] так і не виконала, що зумовило його звернення до суду з даним позовом. Сума боргу становить 2900 доларів США. Також він вважає, що [PERSON] як боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язана сплатити йому суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 01 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно з умовами вказаного договору, відповідач отримала від позивача суму грошових коштів у розмірі 3000 доларів США, строком на один рік. Свої зобов`язання [PERSON] виконала частково, повернула 03.05.2018 року - 100 доларів США. Згідно з нормами ст. 1046 та ст. 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). В судовому засіданні судом встановлено, що в порушення умов договору позики [PERSON] не повернула [PERSON] грошові кошти в розмірі 2900 доларів США, а тому слід стягнути вказані кошти з відповідача в судовому порядку. Також з відповідача підлягають стягненню 261,24 долари США - 3% річних за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Всього стягнути 3161,24 доларів США. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved