Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та її малолітньої дочки [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Верхоли Полтавського району Полтавської області по вул.Лісова,25. За вказаною адресою зареєстровані його дочка [PERSON] та її малолітня дитина [PERSON] Відповідачі за вказаною адресою не проживають з травня 2016 року по даний час. Наявність зареєстрованого місця проживання відповідачів чинить йому, як власнику, перешкоди у розпорядженні вказаним майном. Він пропонував відповідачу [PERSON] з донькою [PERSON] добровільно знятися з реєстрації, на що відповідач відмовилась. Посилаючись на вказане, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком по вул.Лісова,25 в с.Верхоли Полтавського району Полтавської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та уточненнях до неї. Просили позовну заяву з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], яка також представляє інтереси своєї малолітньої дочки [PERSON] позов не визнала з тих підстав, що вона дійсно у травні 2016 року разом з донькою залишила житловий будинок по вул.Лугова,27 в с.Сапожине Полтавського району Полтавської області та переїхала проживати в іншу місцевість у звязку з тим, що позивач наполягав на тому щоб вона виїхала з будинку, в якому вона на той час проживала з малолітньою донькою та чоловіком, з яким перебуває в цивільному шлюбі. В даний час вона проживає в орендованому з чоловіком та донькою житловому приміщенні в с.Андрушки Полтавського району Полтавської області, яке належить родичці чоловіка. Всі речі, які належать їй, доньці та чоловіку із спірного будинку вони забрали із собою. До правоохоронних органі, суду із заявами про порушення її прав та їх відновлення, не зверталась. Представник третьої особи Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області [PERSON] при вирішенні спору покладалась на розсуд суду. Представник третьої особи Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області в особі служби у справах дітей [PERSON] пояснила, що працівники служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації вивчали питання щодо доцільності зняття малолітньої [PERSON] з реєстрації місяці проживання, однак обмежились вивченням документів. Відповідний висновок надати суду не мали можливості у звязку з тим, що мати дитини не зявилася до служби та не надала пояснень щодо свого фактичного проживання. При вирішенні спору покладалась на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, думку представників третіх осіб, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. В свою чергу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані в с.Верхоли Полтавського району Полтавської області по вул.Лісова,25. Вказане нерухоме майно позивач прийняв у спадщину після смерті матері [PERSON] (а.с.6, 7). Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-164 цс 12 (постанова від 23 січня 2013 року), у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. У спірному житловому будинку має зареєстроване місце проживання позивач [PERSON], відповідач [PERSON] донька позивача, та малолітня дитина останньої [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №8162 від 02 лютого 2018 року, квартирними картками форми «А», адресною карткою (а.с.76-78). Згідно ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до акта, складеного 24 січня 2018 року депутатом Ковалівської сільської ради Полтавського району [PERSON], мешканцями села [PERSON], [PERSON] та затвердженого сільським головою, [PERSON] по вул.Лісова,25 с.Верхоли Полтавського району Полтавської області не проживає з травня 2016 року по теперішній час. Особистих речей [PERSON] у будинку не виявлено (а.с.12). Даний факт підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідач [PERSON] також не заперечила проти того, що в з травня 2016 року по даний час у спірному житловому будинку вона та її малолітня дитина не проживають. Стороною відповідача належних та допустимих доказів поважності причин відсутності за зареєстрованим місцем проживання суду не надано, відтак позов про визнання осіб такими, втратили право на житло, є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача. Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 704 грн. 80 коп. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач [PERSON] просить стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу та в підтвердження понесених вказаних витрат суду було надано наступні докази: ордер серія ПТ №086802 від 26 лютого 2018 року на надання правової допомоги [PERSON] адвокатом [PERSON]; витяг з угоди на представництво інтересів у цивільній справі від 26 лютого 2018 року, розрахунок судових витрат, квитанції про сплату судових витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 5500 (а.с.15, 16, 27, 28, 30, 136). Оскільки відповідачем [PERSON] не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, вказана сума підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved