Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь: oсуму основного боргу за Договором оренди транспортного засобу №2 від 15.12.2014 року у розмірі 6750 грн., штрафних санкцій у розмірі 2168 грн. 75 коп., а всього 8918 грн. 75 коп.; oзбитки на загальну суму 73 384 грн. 04 коп., а саме: - за виготовлення дублікату свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у розмірі 353 грн.; - за отримання полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у розмірі 324 грн.; - за відновлення транспортного засобу у розмірі 53 816 грн. 96 коп.; - за відновлення кавової машини «LaSpaciale» (двопостова) у розмірі 9848 грн.; - за смітник у розмірі 95 грн.; - за кофемолку «Cunill Brazil», з лічильником порцій у розмірі 6627 грн.; - за джагер (молочник) «Motta» у розмірі 662 грн. 70 коп.; - за темпер «Motta» у розмірі 662 грн. 70 коп.; - за зарядний пристрій для аккумулятора у розмірі 994 грн. 05 коп.. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 15 грудня 2014 року між ним та відповідачкою був укладений Договір оренди транспортного засобу №2, за умовами якого останній було передано у строкове платне користування транспортний засіб марки ЗАЗ, модель 110557, 2004 р.в., д.р.н. [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], поліс № АІ/445228 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.11.2014 р., і майно відповідно до акту прийому-передачі, а саме - смітник, вартістю 95 грн.; - кавову машину «LaSpaciale» (двопостова), вартістю 90 євро; - кофемолку «Cunill Brazil», з лічильником порцій, вартістю 300 доларів США; - джагер (молочник) «Motta», вартістю 30 доларів США; - темпер «Motta», вартістю 30 доларів США; - акумулятор 190 а/ч, вартістю 1400 грн.; - інвертор 800w, вартістю 60 доларів США; - зарядний пристрій для акумулятора, вартістю 45 доларів США; - газовий балон 12 л., вартістю 50 доларів США. Вказував, що: - починаючи з 15.06.2015 року відповідачка перестала сплачувати орендну плату, хоча продовжувала користуватися наданим їй транспортним засобом та майном; - коли він приїхав до місця провадження господарської діяльності відповідача, то виявив, що транспортний засіб знаходиться на стоянці, був у технічно несправному стані, мав пошкодження; - він привіз транспортний засіб на діагностику, за результатами якої, вартість робіт та вартість матеріалів для відновлення транспортного засобу складає 53816 грн. 96 коп.; - після проведення діагностики автомобіль був переданий на зберігання, за що сплатив 480 грн.; - під час огляду майна, що знаходилося в транспортному засобі, виявлено, що частина майна непридатна для використання, інша частина втрачена відповідачем; - вартість ремонту кавової машини«LaSpaciale» (двопостова) в ФОП [PERSON] склала 9848 грн.; - відповідачкою втрачено смітник вартістю 95 грн., кофемолку «Cunill Brazil», з лічильником порцій вартістю 6627 грн. в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ; джагер (молочник) «Motta» вартістю 662 грн. 70 коп. в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ; темпер «Motta» вартістю 662 грн. 70 коп. в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ; зарядний пристрій для аккумулятора вартістю 994 грн. 05 коп. в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], за отримання дублікату якого він витратив 353 грн.; поліс № АІ/445228 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.11.2014 р. за відновлення якого він витратив 324 грн.. Крім того, зазначав, що відповідно до Договору, у відповідачки перед ним виникла заборгованість по орендній платі в сумі 6750 грн., та остання зобов'язана сплати штраф за прострочення оплати більш ніж на 10 днів в сумі 2000 грн. та пеню за весь період прострочення в сумі 168 грн. 75 коп., а всього на загальну суму - 8918 грн. 75 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] просив позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених в позові. Додатково зазначив, що договір не був нотаріально посвідчений, оскільки вони з позивачем не бажали нести додаткові витрати, тому вирішили скласти договір у письмовій формі за обоюдною згодою. Вказує, що [PERSON] фактично укладала, цей договір, як ФОП, тому нотаріальне посвідчення договору не потребується, в силу ст. 799 ЦК України. Крім того, відповідачка забрала автомобіль та майно, сплачувала оренду плату, тобто фактично погодилася з умовами договору. Своїми фактичними діями відповідачка підтвердила настання певних юридичних наслідків. Посилаючись на ст. 764 ЦК України, при відсутності заперечень його, вважає, що договір був поновлений та діє до 15.12.2015 р.. Коли прибув на стоянку, виявив, що автомобіль пошкоджений, майно деяке відсутнє, інше пошкоджене. Зазначає, що вказані пошкодження автомобіля та майна, втрата майна відбулась до моменту поставки автомобіля на стоянку. Вказує, що автомобіль забрав без акту приймання-передачі, так як відповідачка на контакт не йшла. Вказує, що товарний чек, виданий ФОП [PERSON] та рахунок-фактура, видана «Бровари-авто» складені відповідно до чинного законодавства. Вказав, що не було в нього коштів за сплату за ремонт транспортного засобу, тому і не сплатив за ремонт транспортного засобу. Кавова машина виготовлена в Італії, тому деякі суми вказані в іноземній валюті, що відповідає ч. 2 ст. 524, ч. 2 ст. 533 ЦК України. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що в силу ст. 799 ЦК України, договір оренди транспортного засобу за участю хоча б однієї фізичної особи укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. В даному випадку, [PERSON] та [PERSON] укладали договір оренди, як фізичні особи, останній статусу ФОП не має. Відтак, відповідно до ч. 1 ст. 220, ст. 216 ЦК України, даний договір нотаріально посвідчений не був, тому він є нікчемним та не створює юридичних наслідків. Відтак, [PERSON] не зобов'язана сплачувати орендну плату, штрафна санкції, відповідати за пошкодження автомобіля та майна та за втрату майна. Додатково зазначив, що [PERSON] не довів того факту, що майно пошкоджене відповідачем та не може стягувати кошти в розмірі 53816 грн. 96 коп., оскільки не сплатив їх за ремонт. Нотаріус є податковим агентом, він вказує, що певний автомобіль приносить певні суми доходів. [PERSON] не хотів нотаріально посвідчувати договір з метою уникнути сплати податків. Відповідачка перебуває на спрощеній системі оподаткування, тому звільнена від сплати податків за отримання прибутку за договором оренди транспортного засобу. [PERSON] розповідала, що повернула автомобіль та майно в справному стані та у повному комплекті. Підтримав заперечення відповідачки [PERSON] щодо невідповідності товарного чеку, виданого ФОП [PERSON] та рахунку-фактуру, виданої «Бровари-авто» вимогам чинного законодавства про бухгалтерській облік, щодо можливості використання валюти тільки у відносинах між резидентами та нерезидентами, щодо того, що дії позивача по оплаті за стоянку, за дублікат свідоцтва та за поліс виконані позивачем після закінчення строку дії договору, щодо відсутності підстав стягнення з неї штрафних санкцій поза межами строку дії договору. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] є власником легкового автомобіля, Марки ЗАЗ, модель 110557, рік випуску 2004, колір білий, д.р.н. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER]. По справі встановлено, що 15 грудня 2014 року між [PERSON], як Орендодавцем та [PERSON], як Орендарем був укладений Договір оренди транспортного засобу №2, відповідно до умов якого [PERSON], як Орендодавець зобов'язувався передати [PERSON], як Орендарю у строкове платне користування транспортний засіб, а саме автомобіль марки ЗАЗ, моделі 110557, рік випуску 2004, колір білий, д.р.н. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], що належить [PERSON], оціночно вартістю, на момент передачі, в сумі 5000 доларів США, що еквівалентно 78550 грн. за офіційним курсом НБУ, в технічно задовільному стані, на момент передачі, при відсутності його недоліків, з метою його використання, як пересувного пункту для приготування кави на території Київської області, а [PERSON], як Орендар зобов'язувалась прийняти транспортний засіб у строкове платне користування, а також сплачувати [PERSON], як Орендодавцеві орендну плату, яка за перші три місяці оренди складала 4000 грн., в подальшому розмір орендної плати складав 4500 грн.. Орендар несе витрати, пов'язані з використанням Транспортного засобу, а саме: витрати, пов'язані зі стоянкою та/або паркуванням; витрати на паливно-мастильні матеріали, витрати на технічне обслуговування, витрати на поточний ремонт, витрати, пов'язані з переобладнанням та/або дообладнанням Транспортного засобу. У випадку порушення зобов'язання, що виникає з Договору, сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством, у випадку прострочення сплати орендних платежів - пеня в розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочки, при простроченні сплати орендних платежів більш ніж за 10 днів, Орендар додатково сплачує штраф у розмірі 1000 грн. З акту прийому-передачі транспортного засобу №1 від 15.12.2014 року, який складений між [PERSON], як Орендодавцем та [PERSON], як Орендарем, на виконання Договору оренди транспортного засобу №2 від 15.12.2014 р. вбачається, що [PERSON], як Орендодавець передав, а [PERSON], як Орендар прийняла автомобіль марки ЗАЗ, моделі 110557, рік випуску 2004, колір білий, д.р.н. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], ключі від машини, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс № АІ/4454228. Крім того, сторони засвідчили, що технічний стан транспортного засобу, на момент передання в оренду, задовільний, придатний для використання, недоліки транспортного засобу відсутні, доробка і ремонт йому не потрібні. З акту прийому-передачі майна №1 від 15.12.2014 року, який складений між [PERSON], як Орендодавцем та [PERSON], як Орендарем, на виконання Договору оренди транспортного засобу №2 від 15.12.2014 р. вбачається, що [PERSON], як Орендодавець передав, а [PERSON], як Орендар прийняла майно, яке знаходиться у транспортному засобі і є його невід'ємною частиною, а саме: - смітник, вартістю 95 грн.; - кавову машину «LaSpaciale» (двопостова), вартістю 90 євро; - кофемолку «Cunill Brazil», з лічильником порцій, вартістю 300 доларів США; - джагер (молочник) «Motta», вартістю 30 доларів США; - темпер «Motta», вартістю 30 доларів США; - акумулятор 190 а/ч, вартістю 1400 грн.; - інвертор 800w, вартістю 60 доларів США; - зарядний пристрій для акумулятора, вартістю 45 доларів США; - газовий балон 12 л., вартістю 50 доларів США. Крім того, в акті сторони засвідчили, що технічний стан майна, на момент передання його в оренду, задовільний, в ньому недоліки відсутні, майно відповідає технічним умовам, доробка і ремонт не потрібні. Згідно із ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Відповідно до ч. 1 ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові, судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. З буквального аналізу ч. 2 ст. 799 ЦК України можна зробити висновок, що за суб'єктним складом договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі та посвідчується нотаріально при умові, що однією із сторін є фізична особа. В даному випадку, [PERSON] визнається та обставина, що він не має статусу фізичної особи-підприємця. З договору вбачається, що [PERSON] укладала його, як фізична особа, а з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 27 березня 2015 р., [PERSON] має статус фізичної особи-підприємця, а згідно свідоцтва платника єдиного податку (серія Б № 153702) [PERSON] має права на здійснення такої господарської діяльності - обслуговування напоями. Оскільки [PERSON] укладав вказаний договір, як фізична особа, тому, в силу ч. 2 ст. 799 ЦК України, він підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню, навіть при тому, що відповідачка [PERSON] укладала вказаний договір, як фізична особа-підприємець. Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Пояснення [PERSON] щодо того, що між ним та відповідачкою відбудась домовленість з всіх істотних умов договору не роблять вказаний договір дійсним, так як позивач [PERSON] не заявляв позовних вимог про визнання вказаного договору дійсним, на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України та як наслідок стягнення, за визнаним судом дійсним договором, з [PERSON] заборгованості за договором та відшкодування збитків. Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Стаття 216 ЦК України передбачає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. За таких обставин, Договір оренди транспортного засобу №2, 15 грудня 2014 року між [PERSON], як Орендодавцем та [PERSON], як Орендарем є недійсним в силу закону (нікчемним) і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму, передбачені ст. 764 ЦК України застосовують до договорів найму, укладених відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 799 ЦК України, а даний договір таких юридичних наслідків не створив, тому суд не розглядає позицію позивача щодо продовження дії договору після 15.06.2015 р. та позицію представника відповідача щодо закінчення строку дії договору 15.06.2015 р.. За таких обставин, не підлягає задоволенню вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми основного боргу за Договором оренди транспортного засобу №2 від 15.12.2014 року у розмірі 6750 грн., штрафних санкцій на підставі п. 10.5 Договору за прострочення оплати більш ніж на 10 днів в сумі 2000 грн. та пені за весь період прострочення в сумі 168 грн. 75 коп.. Позивач [PERSON] пов'язує позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на його користь збитків на загальну суму 73 384 грн. 04 коп., а саме: за виготовлення дублікату свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у розмірі 353 грн.; за отримання полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у розмірі 324 грн.; за відновлення транспортного засобу у розмірі 53 816 грн. 96 коп.; за відновлення кавової машини «LaSpaciale» (двопостова) у розмірі 9848 грн.; за смітник у розмірі 95 грн.; за кофемолку «Cunill Brazil», з лічильником порцій у розмірі 6627 грн.; за джагер (молочник) «Motta» у розмірі 662 грн. 70 коп.; за темпер «Motta» у розмірі 662 грн. 70 коп.; за зарядний пристрій для аккумулятора у розмірі 994 грн. 05 коп. саме з порушенням [PERSON] зобов'язань за вказаним Договором. По справі встановлено, що: - відповідно до квитанції № П133473 від 24.07.2015 року, [PERSON] сплатив УДАІ ГУМВС України в м.Києві грошові кошти в сумі 353 грн. 63 коп. за видачу дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; - 30.07.2015 року [PERSON] уклав в Страховій компанії «Україна» Поліс № АІ/5673124 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та сплатив за це страховий платіж в сумі 324 грн.; - рахунком-фактурою № СЧ-0001531 від 31.07.2015 року, виданого Автосервісною філією «Бровари-авто» ПАТ «Українська автомобільна корпорація» доводиться, що загальна вартість запчастин (матеріалів) складає 22 142 грн. 88 коп., а загальна вартість робіт складає 22 704 грн. 59 коп., а всього вартість відновлення транспортного засобу з ПДВ складає 53 816 грн. 96 коп.; - з товарного чеку від 25.08.2015 року, виданого ФОП [PERSON] вбачається, що вартість матеріалів та робіт для відновлення кавової машини складає 9848 грн., в тому числі вартість деяких товарів вказана в євро; - з квитанції до прибуткового касового ордеру № 335 від 07.08.2015 року, виданого Державним спеціалізованим автотранспортним підприємством Державного комітету телебачення і радіомовлення України вбачається, що [PERSON] сплатив за послуги по зберіганню автомобіля у серпні 2015 р. в сумі 480 грн.. Враховуючи те, що автомобіль марки ЗАЗ, моделі 110557, рік випуску 2004, колір білий, д.р.н. [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс № АІ/4454228 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був переданий [PERSON], як Орендодавцем та прийнятий [PERSON], як Орендарем, згідно акту прийому-передачі транспортного засобу №1 від 15.12.2014 року та, що майно, яке знаходиться у транспортному засобі і є його невід'ємною частиною, а саме смітник, вартістю 95 грн., кавову машину «LaSpaciale» (двопостова), вартістю 90 євро, кофемолку «Cunill Brazil», з лічильником порцій, вартістю 300 доларів США, джагер (молочник) «Motta», вартістю 30 доларів США, темпер «Motta», вартістю 30 доларів США, зарядний пристрій для акумулятора, вартістю 45 доларів США були передані [PERSON], як Орендодавцем та прийняті [PERSON], як Орендарем, згідно акту прийому-передачі майна №1 від 15.12.2014 року саме на виконання Договору оренди транспортного засобу №2 від 15.12.2014 року, який в силу закону є недійсним (нікчемним) і не створив для сторін юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а позивач [PERSON] пов'язує позовні вимоги про стягнення збитків саме з порушенням [PERSON] зобов'язань за вказаним Договором та не пов'язує ці вимоги з наявністю деліктних відносин, не пред'являв вимоги про застосування правових наслідків недійсності правочину, то суд, не вдаючись до оцінки товарного чеку від 25.08.2015 року, виданого ФОП [PERSON] та рахунку-фактури № СЧ-0001531 від 31.07.2015 року, виданого Автосервісною філією «Бровари-авто» ПАТ «Українська автомобільна корпорація» на предмет їх належності та допустимості, до оцінки правомірності використання євро у відносинах між [PERSON] та ФОП [PERSON], знаходить, що позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню. Враховуючи наведене в сукупності, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором та відшкодування збитків слід відмовити в повному обсязі . Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують належність [PERSON] майна, що знаходилось та знаходиться в транспортному засобі та є невід'ємною його частиною, а саме: смітника, кавової машини «LaSpaciale» (двопостова), кофемолки «Cunill Brazil», з лічильником порцій, джагера (молочника) «Motta», темпера «Motta», акумулятора 190 а/ч, інвертора 800w, зарядного пристрою для акумулятора, газового балону 12 л., про підставу належності майна не вказано в акті прийому-передачі майна №1 від 15.12.2014 року, докази, які підтверджують дійсну вартість майна, що одержано, а саме: смітника, кофемолки «Cunill Brazil», з лічильником порцій, джагера (молочника) «Motta», темпера «Motta», зарядного пристрою для акумулятора, за цінами, які існують на момент відшкодування, з урахуванням зносу, з їх конкретними індивідуальними ознаками (назва моделі, рік їх випуску), то, за таких обставин, суд в даному випадку не може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи (ч. 5 ст. 216 ЦК України).

Outcome: dismissed