Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 09 жовтня 1976 року. Сторони не мають неповнолітніх дітей. Причиною розірвання шлюбу позивач вказав відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, внаслідок чого шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання позовних вимог, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень\~ст. 128 ЦПК України, особа вважається повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи, відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 09 жовтня 1976 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області складений відповідний актовий запис № 39, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині - [PERSON] . Сторони від не мають спільних неповнолітніх дітей. Як вбачається зі змісту позову, сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, внаслідок чого шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, так як сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак позивач у позові не заявляла вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, тому судовий збір не стягується з відповідача.

Outcome: approved