Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 665 від 28.12.2000 року [PERSON] було передано у власність квартиру [ADDRESS]. Право власності позивача на вказаний об'єкт нерухомого майна підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] Шлюб між Позивачем та [PERSON] був розірваний Луцьким міськрайонний судом, що підтверджується рішенням від 03.06.2013 року Відповідач [PERSON] станом на сьогоднішній день зареєстрована в квартирі [ADDRESS], проте у вказаному приміщенні остання не проживає з 16.12.2013 року. Факт того, що відповідач не проживає за зареєстрованим місцем підтверджується відповідями Луцького МВ УМВС України у Волинській області. Зазначає, що [PERSON] не проявляє ніякого інтересу до спірного житла, не приймає участі в його утриманні. Вказує, що є пенсіонером, розмір його пенсії є незначним. На даний час, витрати пов'язані зі сплатою комунальних послуг є дуже великі, має право на отримання субсидії. Однак реєстрація відповідачки в належній йому квартирі позбавляє його можливості оформити субсидію і зменшити фінансове навантаження пов'язане з утриманням квартири. З врахуванням вищенаведеного, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просив задовольнити, не заперечував щодо постановлення заочного рішення по справі. Представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити, не заперечувала щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності. А тому він має законне право володіти, користуватися та розпоряджатися цією квартирою на власний розсуд. Також встановлено, що в період часу з 23 жовтня 1999 року по 03 червня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст.156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР, тобто дружина власника квартири, їхні діти і батьки, а також інші особи. Судом встановлено, що рішенням суду від 03 червня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до копії будинкової книги в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Як вбачається з письмових доказів наявних в матеріалах справи, відповідач [PERSON] будучи членом сім'ї власника жилого приміщення, понад один рік без поважних причин не проживає в ньому. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, суд прийшов до висновку, що слід визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved