Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на 21/50 частину будинку. 18.10.2017 року позивач уточнив вимоги, згідно яких просить виділити у натурі 21/50 частини житлового будинку. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що він є власником 21/50 домоволодіння, розташованого по вул. Чайковського будинок № 64 у м. Мелітополь. Дану частину будинку він придбав 26 вересня 2011 року згідно Договору купівлі-продажу. Власником 29/50 частини вказаного житлового будинку є [PERSON]. Його частина домоволодіння складається з житлового саманного будинку, який позначений у технічному паспорті літерою А-1 житловою площею 47, 1м.кв., загальною площею 84,5м.кв., та господарчих та побутових будівель і споруд: убиральні-душу, який позначений у технічному паспорті літерою «У». Його з Відповідачем частини будинку розділені парканом, мають окремі виходи. У звязку з тим, що його частка житлового будинку фактично не виділена у натурі, він не має змоги зареєструвати місце проживання своєї дружини та дітей у належній йому частині домоволодіння, яку він та члени його родини використовують для проживання. Він є людиною похилого віку і хоче зробити заповіт на користь своїх дітей, але без визнання права власності та виділу в натурі він не може цього зробити. Спір між ним та Відповідачем у добровільному порядку вирішити не можливо. На підставі викладеного, він просить задовольнити уточнені позовні вимоги. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] уточнений позов підтримали в повному обсязі. Позивач додатково пояснив, що фактично будинок поділений на дві частини, з відповідачем в них різні входи, подвіря розділено парканом. Однак частини будинку не виділені в натурі, а тому він з відповідачем мають однакову адресу, а саме один на двох номер будинку. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позов заперечував. Однак суду пояснив та підтвердив той факт, що дійсно фактично будинок поділено на двох господарів, в них з позивачем окремі входи у будинок та поділене подвіря. Він та позивач користуються окремо кожний своєю частиною будинку та подвіря на протязі декілька років. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно с.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником 21/50 домоволодіння, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Чайковського будинок № 64, яка належить йому на праві власності на підставі нотаріально-посвідченого Договору купівлі-продажу від 26.09.2011 року, та підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 31548935 від 05.10.2011р. (а.с.7,8). Згідно наданої копії технічного паспорта на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Чайковського будинок № 64, власником 29/50 частини вказаного житлового будинку є [PERSON] (а.с.9-12). Цей факт не заперечується сторонами. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Судом було встановлено, що згідно наданої технічної документації частина домоволодіння позивача [PERSON] складається з житлового саманного будинку, який позначений у технічному паспорті літерою А-1 житловою площею 47, 1м.кв., загальною площею 84,5м.кв., а саме квартири №2 загальною площею 45,0 м.кв., житловою площею 25,5 м.кв., підсобною площею 19,5 м.кв., яка складається з: «2-1» коридор площею 7,9м.кв.; «2-2» кімнати площею 15,9м.кв.; «2-3» кімнати площею 9,6м.кв.; «2-4» кухні площею 7,4м.кв.; «2-5» санвузла площею 4,2м.кв.; та господарчих та побутових будівель і споруд: убиральні-душу, який позначений у технічному паспорті літерою «У», та згідно звіту про оцінку майна вартість 21/50 частину будинку складає 95189,00грн. (а.с.13-44). Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, той факт, що між позивачем та відповідачем існує спір щодо користування житловим будинком, оскільки їх частки на даний час не виділені в натурі, а саме позивач не має змоги зареєструвати місце проживання своєї дружини та дітей у належній йому частині домоволодіння, оскільки відповідач проти цього заперечує, спірний будинок фактично розділений на дві частини, та має окремі входи, подвіря розділене парканом, і даний факт підтверджується відповідачем, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов та виділити в натурі позивачу 21/50 частини житлового будинку. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved