Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та Акціонерного товариства «УкрСиббанк» за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Замостянського відділу ДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про звільнення майна з-під арешту. Позов мотивований тим, що 22.07.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 014/035-43/60351 за умовами якого, Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 136 000 (сто тридцять шість тисяч) доларів США. 22.07.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №014/035-43/60351 було укладено договір іпотеки, за реєстраційним номером 4283, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В.. Відповідно до договору іпотеки [PERSON] передала в іпотеку ПАТ «Райффайзен банк Аваль» будинок [ADDRESS] . 30.08.2017 року згідно з договором №1616 про відступлення прав вимоги за договором іпотеки та договору про відступлення права вимоги від 30.08.2017 року, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило всі права ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк», який в свою чергу згідно з договором комісії від 30.08.2017 р. відступив всі права ТОВ «ФІНСТРІМ». 30.08.2017 року згідно з договором №1617 про відступлення прав вимоги за договором іпотеки та договору про відступлення права вимоги ТОВ «ФІНСТРІМ» відступило всі права новому іпотекодержателю [PERSON] (реєстрація відступлення прав здійснена 30.08.2017 року о 19.41 год., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., індексний номер рішення 36837443) . Таким чином, [PERSON] набув прав та обов`язків іпотекодержателя відносно будинку [ADDRESS] . Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, склала 280692 (двісті вісімдесят тисяч шістсот дев`яносто два) долари США 55 центів. Вказаний розмір боргу підтверджує порушення [PERSON] обов`язку щодо повернення кредиту та виконання умов кредитного договору. За умовами кредитного договору № 014/035-43/60351 у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим договором Кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту Позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред`явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом, пеню та штрафи відповідно цього договору (п. 9.1.). [PERSON] має намір реалізувати своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, однак йому стало відомо, що реалізувати своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки на даний час неможливо, оскільки згідно з інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон на майно № 154608528 сформованого 27.02.2019 року, на предмет іпотеки накладено арешт, а саме 01.02.2010 року старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області Мальованою М.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника. Отже, арешт накладений 01.02.2010 року старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Мальованою М.Ю. за постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника має нижчий пріоритет зареєстрованих обтяжень, ніж договір іпотеки від 22.07.2008 року. Позивач вважає, що наявність зазначеного арешту порушує його право як іпотекодержателя на задоволення вимог за рахунок заставленого майна. За таких обставин, враховуючи право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за невиконаними зобов`язаннями за рахунок предмета іпотеки, [PERSON] змушений звертатися до суду з цим позовом про звільнення майна з-під арешту з метою реалізації свого першочергового права на реалізацію предмета іпотеки та його збереження. Відповідачі відзиву на позов з наданням усіх доказів, якими обґрунтовуються заперечення, суду не подали. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору щодо задоволення позову не заперечував. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України. 22.07.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 014/035-43/60351 за умовами якого, Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 136 000 (сто тридцять шість тисяч) доларів США. 22.07.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №014/035-43/60351 було укладено договір іпотеки за реєстраційним номером 4283, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. Відповідно до договору іпотеки [PERSON] передала в іпотеку ПАТ «Райффайзен банк Аваль» будинок [ADDRESS] . 30.08.2017 року згідно з договором №1616 про відступлення прав вимоги за договором іпотеки та договору про відступлення права вимоги від 30.08.2017 року, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив всі права ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк», який в свою чергу згідно договору комісії від 30.08.2017 р. відступив всі права ТОВ «ФІНСТРІМ». 30.08.2017 року згідно з договором №1617 про відступлення прав вимоги за договором іпотеки та договору про відступлення права вимоги ТОВ «ФІНСТРІМ» відступив всі права новому іпотекодержателю [PERSON] (реєстрація відступлення прав здійснена 30.08.2017 року о 19.41 год., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І., індексний номер рішення 36837443) . За нормами ч.2 ст. 523 ЦК України застава, встановлена первісним боржником, зберігається після заміни боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, [PERSON] набув прав та обов`язків іпотекодержателя відносно будинку [ADDRESS] . Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, склала 280692 (двісті вісімдесят тисяч шістсот дев`яносто два) долари США 55 центів. Вказаний розмір боргу підтверджує те, що [PERSON] порушила обов`язок з повернення кредиту та виконання умов кредитного договору. За умовами кредитного договору № 014/035-43/60351 у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим договором Кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту Позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред`явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом, пеню та штрафи відповідно до цього договору (п. 9.1.). [PERSON] має намір реалізувати своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, однак йому стало відомо, що реалізувати своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки на даний час неможливо, тому що згідно з інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон на майно № 154608528 сформованого 27.02.2019 року, на предмет іпотеки накладено арешт, а саме: 01.02.2010 року старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції у Мальованою М.Ю. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника. Арешт накладений 01.02.2010 року старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Мальованою М.Ю. за постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника має нижчий пріоритет зареєстрованих обтяжень, ніж договір іпотеки від 22.07.2008 року. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За нормами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Положеннями ст. 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 ЦК). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Положеннями ч. 6 ст. 3 та ст. 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно із ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. З вищевикладених обставин вбачається, що право застави у позивача щодо предмета іпотеки виникло 22.07.2008 року, а 01.02.2010 року державним виконавцем був накладений арешт на вказане майно, тобто пізніше, ніж було укладено договір іпотеки. Отже, у державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Мальованої М.Ю. були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки згідно із договором іпотеки, не в інтересах іпотекодержателя. Згідно із ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. На підставі викладеного та

Outcome: approved