overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 25 вересня 2012 року між ним та відповідачкою укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS]. На момент укладення договору купівлі-продажу житлового будинку питання про продаж присадибної земельної ділянки, виділеної для будівництва та обслуговування вищезазначеного житлового будинку не ставилось, оскільки [PERSON] запевнила його, що земельна ділянка перебуває у користуванні, а не у приватній власності. При зверненні до Шевченківської сільської ради Чаплинського району Херсонської області з заявою про передачу йому у приватну власність земельної ділянки, позивачу стало відомо, що вона була передана у приватну власність [PERSON] Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташованих по [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 25 вересня 2012 року [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користування іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебувають у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 25 липня 2006 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у виді земельної ділянки площею 1,97 га, розташованої на території Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області. Після смерті батька він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки при видачі державного акта на право власності на земельну ділянку в написанні прізвища батька було допущено помилку, а саме: прізвище записано як [PERSON] замість [PERSON], а також померлим втрачено оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку. Вважає, що фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті батька проживав разом з ним та в установлений строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім нього інших спадкоємців немає. Просить встановити факт належності правовстановлюючого документа померлому і визнати за собою право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, власником якої був його батько. У судовому позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що державний акт серії ІV-ХС № 042933 на право приватної власності на землю площею 1,97 га, виданий на імя [PERSON], належить [PERSON], померлому 25 липня 2006 року. Це підтверджується показами заявника, копією державного акта на право приватної власності на землю та іншими матеріалами справи. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у виді земельної ділянки площею 1,97 га, розташованої на території Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області. Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживав разом з ним та своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім позивача інших спадкоємців не має. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Встановлення факту необхідне для оформлення спадщини. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 26.05.2011 року його баба [PERSON] склала заповіт, у якому заповідала все належне їй майно йому. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя [PERSON] втратила оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки. Вважає, що фактично прийняв спадщину, оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім нього інших спадкоємців не має. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельні ділянки, які залишилися після смерті баби. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно у виді земельних ділянок, розташованих на території Балтазарівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, які вона заповідала позивачу. [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім позивача інших спадкоємців не має. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 27.02.2007 року, померла [PERSON]. На день смерті у померлої гр. [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку пай на підставі сертифікату серії ІІ ХС №0183566 у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.. Кірова Чаплинського району Херсонської області, розміром 7,4 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до заповіту, майно померла заповідала заявнику. Про те, що заповіт було складено саме на нього він не знав та із заявою про прийняття спадщини не звертався. Дізнавшись про заповіт, 26 травня 2016 року він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у зв»язку з пропуском строку для подачі заяви на прийняття спадщини. Просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 27 лютого 2007 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач, представник Преображенської сільської ради Херсонської області в судове засідання не з»явився, надавши до суду заяву згідно якої проти задоволення вимог позивачки не заперечує, та просить суд їх задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.02.2007 року, померла [PERSON]. На день смерті у померлої гр. [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку пай на підставі сертифікату серії ІІ ХС №0183566 у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.. Кірова Чаплинського району Херсонської області, розміром 7,4 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до заповіту, майно померла заповідала заявнику. Про те, що заповіт було складено саме на нього він не знав та із заявою про прийняття спадщини не звертався. Дізнавшись про заповіт, 26 травня 2016 року він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у зв»язку з пропуском строку для подачі заяви на прийняття спадщини. В теперішній час позивач має намір прийняти в спадщину майно, але ним пропущено строк для прийняття спадщини. Встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем. Причина пропуску звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна на думку суду є поважною, а тому його можливо поновити. Згідно ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 27.06.2014 року померла його мати [PERSON], а 12.08.2014 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батьків залишилося спадкове майно, а саме: по 1/3 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Гагаріна, 43-А в с. Іллінка Чаплинського району Херсонської області. При зверненні до Чаплинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померлими не проведено первісну реєстрацію права власності на будинок. На день смерті батьків він проживав разом з ними і фактично прийняв спадщину. Крім нього інших спадкоємців не має. Просить визнати за ним право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Гагаріна, 43-А в с. Іллінка Чаплинського району Херсонської області, власниками якого були [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що батькам позивача [PERSON] та [PERSON] належало на праві власності по 1/3 частині житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Гагаріна, 43-А в с. Іллінка Чаплинського району Херсонської області. 27 червня 2014 року [PERSON] померла, а 12 серпня 2014 року помер [PERSON] Після смерті батьків позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавців проживав разом з ними та звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Крім нього інших спадкоємців не має. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON] та [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 27.11.2005 року між ним та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу, розташованого по вул. Молодіжній, 68 в с. Хлібодарівка Чаплинського району Херсонської області. З моменту придбання будинку і до теперішнього часу він відкрито володіє ним, проводить поточні та капітальні ремонти. В теперішній час у звязку з ліквідацією підприємства провести нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не можливо, тому він змушений звернутися до суду. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу, розташований по вул. Молодіжній,68, в с. Хлібодарівка Чаплинського району Херсонської області. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 27.11.2005 року між позивачем і [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу, розташованого по вул. Молодіжній, 68 в с. Хлібодарівка Чаплинського району Херсонської області. Починаючи з 2005 року і до теперішнього часу позивач відкрито володіє вищезазначеним житловим будинком. Проводить його поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги. Тобто відкрито володіє ним більше 10 років і фактично набув право власності. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 29 вересня 1998 року між ним та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 60/100 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS]. В теперішній час він звернувся до реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області з метою отримання витягу з реєстру майнових прав, але йому відмовлено у видачі витягу, оскільки договір купівлі-продажу вищезазначеного будинку не посвідчено нотаріусом та не проведено первісну реєстрацію права власності на будинок. Починаючи з вересня 1998 року і до теперішнього часу він відкрито володіє будинком, проводить поточні та капітальні ремонти. У зв'язку з невідомим місцем перебування [PERSON] укласти договір купівлі-продажу житлового будинку та звернутися до нотаріальної контори для його посвідчення неможливо. Просить визнати за ним право власності на 60/100 частини житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS], за набувальною давністю. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Представник реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення представника сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивач з 1998 року відкрито володіє 60/100 частини житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. Проводить його поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги, будує господарчі будівлі та споруди. Тобто відкрито володіє ним більше 10 років і фактично набув право власності. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 30.03.2016 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилась земельна ділянка площею 14,75 га, розташована на території Скадовської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Після смерті батька він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя померлим втрачено оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку. Вважає, що фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті батька проживав разом з ним та звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім нього право на спадщину мають [PERSON], [PERSON], які не бажають приймати її. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка залишилася після смерті батька. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не зявилися, подавши письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи в їх відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 30.03.2016 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у виді земельної ділянки площею 14,75 га, розташованої на території Скадовської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживав разом з ним та звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім позивача право на спадщину мають [PERSON] та [PERSON], які не бажають приймати її. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 30.10.2013 року між ним та відповідачкою укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами і земельної ділянки, виділеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по [ADDRESS]. Разом з тим позивачу стало відомо, що діюче законодавство передбачає обов?язкове посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані по [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні правовідносини. Судом установлено, що 30.10.2013 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами і земельної ділянки, розташованих по [ADDRESS]. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Outcome: approved