Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , який потім уточнив на виконання вимог ухвали від 04.02.2020 про залишення позовної заяви без руху, про визначення порядку користування земельною ділянкою, виділ частки з житлового будинку. Позов мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 21.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Дмитренко М.Р., зареєстрованого в реєстрі за №1104, він набув у власність 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація права власності за позивачем на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №178288932 від 21.08.2019 року. Згідно договору дарування від 02.04.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Дмитренко М.Р., зареєстрованого у реєстрі за №3-676, [PERSON] прийняв у дар 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] . Реєстрація права власності за [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6953809 від 08.04.2005р. З технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого КПТІ БМР, вбачається, що вказаний будинок складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок «А»; ганок до «А»; козирок до «А»; житлова прибудова «А1»; прибудова «а»; прибудова «а1»; душ «К»; баня-вбиральня «Д»; літня кухня «Б1»; сарай «З»; сарай «Б»; сарай «С1»; сарай «С»; сарай «И»; навіс «Н»; навіс «М»; вбиральня «Ж»; вбиральня «Г»; колодязь «Л»; замощення І; ворота № 2; паркан № 4. У фактичному користуванні позивача знаходиться наступне майно: з житлового будинку «А, А1, а, а1»: коридор 1-1, кухня 1-2, кімната 1-3, коридор 3-І, коридор 3-ІІ, кухня 3-1, кімната 3-2; сарай «С1»; вбиральня «Ж»; душ «К». Згідно п. 1.1. договору купівлі-продажу від 21.08.2019р., посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Дмитренко М.Р., зареєстрованого в реєстрі за № 1104, житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0514 га. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ- 2302927992017 від 13.03.2017р. площа земельної ділянки [ADDRESS] складає 0,0514 га. В фактичному користуванні позивача знаходиться частина земельної ділянки площею 0,0210 га., яка позначена червоним кольором на схемі користування земельною ділянкою, розробленою інженером землевпорядником [PERSON] Іншими будівлями та спорудами та частиною земельної ділянки, крім спільного користування, фактично користується інший співвласник. Позивач просить визначити порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] , виділивши йому в рахунок 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] , в користування земельну ділянку площею 0,0210 га., визначеною на схемі, розробленою інженером землевпорядником [PERSON] та позначеною на схемі червоним кольором, залишивши в користуванні іншого співвласника житлового будинку 1 [ADDRESS] в користування земельну ділянку площею 0,0210 га., визначеною на схемі, розробленою інженером землевпорядником [PERSON] та позначеною на схемі зеленим кольором. Залишити у спільному користуванні земельну ділянку площею 0,0094 га., визначеною на схемі, розробленою інженером землевпорядником [PERSON] та позначеною на схемі синім кольором. Виділити позивачу в рахунок 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] в користування наступні будівлі та споруди: з житлового будинку «А, А1, а, а1»: коридор 1-1, кухня 1-2, кімната 1-3, коридор 3-І, коридор 3-ІІ, кухня 3-1, кімната 3-2; сарай «С1»; вбиральня «Ж»; душ «К». Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.08. року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу. 27.10.2020 року до суду надійшов висновок експерта № 234/10-20. Після надання висновку судової будівельно-технічної експертизи № 234/10-20 від 27.10.2020 року, позивач просив визначити порядок користування за першим варіантом судової експертизи, так як він співпадає з фактичним користуванням майном та схемою, узгодженою з попереднім власником. В судове засідання позивач та його представник адвокат Межуєв С.М. не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву та заперечень проти позову не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі зазначеного,суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Порядок користування спільною частковою власністю визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Дмитренко М.Р., зареєстрованого в реєстрі за №1104. Право власності за позивачем на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] також підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №178288932 від 21.08.2019 року (а.с. 15-17). Іншим співвласником 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є відповідач [PERSON] , відповідно до договору дарування від 02.04.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Дмитренко М.Р., зареєстрованого у реєстрі за №3-676. Реєстрація права власності за [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6953809 від 08.04.2005р. (а.с. 18-19). Згідно технічного паспорту на будинок [ADDRESS] від 18.03.216 року будинок складається із 3 квартир, які мають окремі виходи (а.с. 20-22). Судом встановлено та не спростовано відповідачем по справі, що на теперішній час між позивачем та відповідачем вже склався порядок користування домоволодінням по [ADDRESS] таким чином, що у користуванні позивача [PERSON] з житлового будинку «А, А1, а, а1» знаходяться: коридор 1-1, кухня 1-2, кімната 1-3, коридор 3-І, коридор 3-ІІ, кухня 3-1, кімната 3-2; сарай «С1»; вбиральня «Ж»; душ «К». Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з вимогами ч. 1ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. При виділенні в натурі частки із спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено уст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1ст. 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема, при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них. Відтак, домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їх спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обов`язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння і користування спільним майном. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені у ст. ст.364, 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності при здійсненні якої передбачена ч. 4 ст. 358 ЦК України умоване є обов`язковою. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 234/10-20 від 27.10.2020 експерт вважає технічно можливим відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити [PERSON] в рахунок належної йому 1/2 частки у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] : частину житлового будинку «А» яка складається з приміщень:: коридору 1-1, кухні 1-2, кімнати 1-3 кімнати, частину житлової прибудови «А1», яка складається з кухні 3-1, кімнати 3-2, прибудову «а», яка складається з коридору 3-ІІ, прибудову «а1», яка складається з коридору «3-І, сарай «С1», вбиральню «Ж», душ «К». Експерт вважає технічно можливим визначити порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] відповідно до часток співвласників з урахуванням схеми, розробленої інженером землевпорядником [PERSON] , та пропонує на розгляд суду два варіанта. Варіанти порядку користування земельною ділянкою наведено у додатках №1, №2 висновку. Ділянки, які запропоновано в користування співвласнику [PERSON] зафарбовано червоним кольором. Ділянки, які запропоновано в користування співвласнику [PERSON] , зафарбовано зеленим кольором. Експерт вважає можливим виділити [PERSON] в окреме домоволодіння частину житлового будинку з господарськими будівлями, відповідно до висновку по першому питанню, та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку по другому питанню (а.с. 88-95). Позивач згоден з наданим експертом варіантом поділу домоволодіння, а також з першим варіантом поділу земельної ділянки. До того ж відповідач не надав своїх заперечень щодо запропонованого експертом варіанту поділу домоволодіння та земельної ділянки. Враховуючи наведене та беручи до уваги усталений порядок користування окремими ізольованими частинами будинку, що складають окремі квартири, встановлену судом наявність технічної можливості згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 234/10-20 від 27.10.2020 року, суд вважає за можливе: - виділити в рахунок належної [PERSON] 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] наступні будівлі та споруди: з житлового будинку «А, А1, а, а1» знаходяться: коридор 1-1, кухня 1-2, кімната 1-3, коридор 3-І, коридор 3-ІІ, кухня 3-1, кімната 3-2; сарай «С1»; вбиральня «Ж»; душ «К». Що стосується вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою, суд приходить до наступного. Згідно висновку зазначеної вище судової будівельно-технічної експертизи № 234/10-20 земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру за № 2310400000:10:011:0345 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно п. 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складання документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування. Ділянку внесено до Публічної кадастрової карти України (http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta). Земельна ділянка з кадастровим № 2310400000:10:011:0345 площею 0,0514 га. (за координатами без округлення - 513,7 кв.м), яка розташована по [ADDRESS] вважається сформованою. Варіанти порядку користування ділянкою виконано на кадастровому плані. Згідно п.21, абзац 3 Постанови Верховного Суду від 16.04.2004 № 7 (Редакція від 19.03.2010 р.) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»: «Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої». З наведеного, часткам співвласників у праві спільної часткової власності на житловий будинок ідеально відповідають земельні ділянки площами по 256,85 кв.м. (=1/2 х 513,7 кв.м.), а саме: - 1/2 частці [PERSON] - земельна ділянка площею 256,85 кв.м., - 1/2 частці [PERSON] - земельна ділянка площею 256,85 кв.м. [PERSON] згоден з наданим експертом першим варіантом поділу земельної ділянки, який визначений позивачем як такий, що покладено ним в основу позовної заяви. При цьому суд враховує, що відповідач не надав своїх заперечень щодо запропонованих експертом варіантів поділу земельної ділянки. Згідно з ч.ч.1, 3, 4 ст. 88 ЗК України - володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди-у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Статтею 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Згідно ст.152 ЗК України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Таким чином, суд вважає можливим визначити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] відповідно до часток співвласників з урахуванням фактичного користування житловим будинком та господарськими будовами по першому варіанту Висновку експерта Макарова І.В. №234/10-20 від 27 жовтня 2020 року.

Outcome: approved