Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна, в обґрунтування позову зазначив наступне. 17 травня 2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Під час перебування у шлюбі, [PERSON], 27 червня 2017 року придбала за договором купівлі-продажу земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсар Валентином Володимировичем, р.№ 1426, за ціною 31 238 грн. 00 коп. Таким чином, позивач набув право власності на ? частини земельної ділянки площею 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою суду від 26.01.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій роз»яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалу про відкриття спрощеного провадження від 26.01.2018 року відповідач отримала. Станом на 22 березня 2018 року відзив на позов від відповідача до Коростишівського районного суду Житомирської області не надійшов. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та подані докази, з»ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний запис від 17 травня 2016 року, за № 530. Під час шлюбу відповідачем придбано майно, так відповідно договору купівлі-продажу від 27 червня 2017 року [PERSON] приймає у власність (купує) земельну ділянку загальною площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], та сплачує обговорену грошову суму, яка вказана в п.2 цього договору. В пункті 4 вказаного договору зазначено, що покупець перебуває в зареєстрованому шлюбі. Цей договір укладений за згодою чоловіка покупця, а саме [PERSON], викладеній у заяві, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсар В.В. 27 червня 2017 року та зареєстровано за № 1424, зміст якої доведено до відома Продавця до підписання цього договору. Згідно витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником вищевказаної земельної ділянки є [PERSON], на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35896333 від 27.06.2017 року, приватний нотаріус Слюсар Валентин Володимирович, Житомирський міський нотаріальний округ, Житомирська область. Відповідно до ст. ст. 60, 61 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 368, ч. 3 ст. 372 ЦК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Це майно може бути поділене між подружжям за домовленістю між ними або судом у випадку спору. Однак позивачем в позові не вказано, в чому полягає спір та в чому його права були порушені або не визнаються, а у відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Крім того, позивачем не ставиться вимога щодо поділу майна. Враховуючи вищезазначене, та те, що на момент розгляду справи майнового спору як такого, немає, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed