Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] стягнення нарахувань індексу інфляції та трьох відсотків річних. Позов мотивований тим, що 4 грудня 2010 року позивач передав, а відповідачі отримали у позику грошові кошти у сумі 30 000 (тридцять тисяч) євро. Розпискою визначався строк повернення позики до 1 квітня 2011 року, проте станом на 27 квітня 2013 року відповідачі повернули позивачу лише частину позики у сумі 1 000 (одна тисяча) євро. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області солідарно стягнуто з відповідачів на користь позивача позику в сумі 302 541 грн. 45 коп. та 3 025 грн. 41 коп. судового збору. 20 серпня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчі листи про стягнення з відповідачів коштів, які подано на примусове виконання до органів державної виконавчої служби. Органами державної виконавчої служби з [PERSON] на користь позивача було стягнуто 8 681 грн, 86 коп, 4 172 грн. 86 коп. [PERSON] на виконання рішення суду було перераховано на користь позивача 1 000 грн. та ще 1 000 грн. В результаті невиконання грошових зобов'язань відповідачами, позивач просить стягнути з відповідачів нарахування індексу інфляції в розмірі 192 494 грн. 14 коп а також три відсотки річних в сумі 16 772, 49 грн. До судового засідання позивач та його представник не з'явилися, проте було надано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, в якій зазначено, що позивач позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але також подав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, та зазначив що проти задоволення позову заперечує. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. 04.12.2010 року [PERSON] та [PERSON] отримали від [PERSON] суму грошей в розмірі 30 000, 00 євро (тридцять тисяч євро), та зобов'язались повернути вказані кошти до 01.04.2011 року (а.с. 10). Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2013 року з [PERSON] та [PERSON] стягнуто солідарно 302 541, 45 грн., що еквівалентно 29 000,00 (двадцять дев'ять тисяч євро), а також 3025, 41 грн. судового збору (а.с. 11-12). Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 30 липня 2013 року вищевказане рішення залишено без змін (а.с. 13-14). 20.08.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчі листи про стягнення суми боргу з [PERSON] та [PERSON] (а.с.15-16). Відповідно до виписки по особовому рахунку № [NUMBER] за 06.11.2013 року з [PERSON] стягнуто 8 681, 86 грн. (а.с. 17). У відповідності до виписки по особовому рахунку № [NUMBER] за 19.08.2013 року на рахунок [PERSON] внесено кошти в сумі 1 000, 00 грн. (а.с.18). З виписки по особовому рахунку № [NUMBER] за 17.11.2014 року вбачається, що [PERSON] внесено 1 000, 00 грн. на рахунок [PERSON] (а.с.19). Згідно виписки по особовому рахунку № [NUMBER] за 25.05.2015 на рахунок [PERSON] перераховано борг стягнутий з відповідачів в розмірі 4 172, 86 грн. (а.с. 20). Відтак, сума боргу, яка підлягає стягненню за рішенням суду від 11.06.2013 року в повному обсязі позивачу не повернута. Згідно з п.п. 3,4, ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуться при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2013 року встановлено факт та обставини порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором позики грошей від 04.12.2010 року щодо повернення суми позики, а тому такі обставини не потребують доказування. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, збитки від інфляції - інфляційні нарахування на суму боргу становлять 192 494, 14 грн. та загальна сума 3% річних складає 16 772, 49 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 3-4).

Outcome: approved