Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у розмірі 45\~000 гривень та судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.10.2015 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого він передав останньому в борг 45\~000 гривень, які [PERSON] зобов'язався повернути в повному обсязі не пізніше 30 квітня 2016 року. Проте, відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань та борг не повернув, тому позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в звязку з поганим станом здоров'я, на підтвердження подав довідку з лікарні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином,про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подав. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що позивач не заперечив. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які приймають участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, по якому позивач передав [PERSON] в борг 45\~000 гривень, які останній зобов'язався повернути в повному обсязі не пізніше 30 квітня 2016 року, що підтверджується розпискою від 04.10.2015 року /а.с. 4/. Розписка написана і підписана [PERSON] Правовідносини, що склалися між сторонами є правовідносинами які виникають з договору позики і регулюються главою 71 ЦК України. Як визначено ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до положень статті 60 ЦПК України на кожну сторону покладено обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Положеннями частини першої статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог статей 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В порушення строку зазначеного в розписці і ч. 1 ст. 1049 ЦК України, відповідач не повернув позивачу отримані кошти в повному обсязі ні до 30 квітня 2016 року, ні по теперішній час. Знаходження розписки у позивача свідчить про відсутність виконання зобов'язання відповідачем по поверненню коштів як повністю, так і частково, що підтверджується змістом ст. 545 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved