Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.11.2000, видане державним нотаріусом Знамянської районної державної нотаріальної контори на [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Леніна,23 «А» у с.Суботці Знамянського району Кіровоградської області, вартість якої складає 205515 грн., та на земельну частку (пай) площею 3,88 га, яка розташована на території Суботцівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, вартістю 105730 грн.; визнати за ним право на спадщину за законом на 1/6 частку спадкової 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями по Леніна, 23 «А» у с.Суботці Знамянського району Кіровоградської області, вартість якої складає 68385 грн., та на 1/3 частку земельної ділянки площею 1,3 га вартістю 35242 грн., яка знаходиться на території Суботцівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, згідно з сертифікатом №0240667 площею 3,88 га, виданого Знамянською районною державною адміністрацією 20.02.1998, вартість всієї земельної ділянки складає 105730 грн., після смерті [PERSON], який помер 07.02.2000. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачка [PERSON] є його рідною сестрою. Їх батько [PERSON] помер 07.02.2000. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Леніна,23 «А» у с.Суботці Знамянського району Кіровоградської області, право на земельну частку (пай) площею 3,88 га згідно з сертифікатом КР №0240667, виданого Знам'янською районною державною адміністрацією 20.02.1998, та на автомобіль «Москвич-403», 1964 року випуску, державний №18-92 КДР. Право на земельну частку (пай) було надано у КСП ім.Леніна Суботцівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, вартість земельної частки (паю) на даний час складає 105730 грн. На спадкове майно автомобіль позивач не претендує. Зазначив, що будинок він будував разом з батьком, після чого вони оформили договір купівлі-продажу на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями на його ім'я. Позивач постійно проживав та був зареєстрований у цьому будинку. Відповідачка у той час проживала у м.Черкаси і після смерті батька вона разом зі своїм сином приїхала у с.Суботці, та стала проживати в іншій 1/2 частці житлового будинку разом з їх матірю [PERSON] Після смерті батька він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вважав, що має право отримати свідоцтво про право на спадщину в будь-який час, так як був зареєстрований та проживав у одному з батьком будинку. Таким чином, він не оформлював спадщину після смерті батька і не думав про те, що відповідачка без нього сама, приховавши від нотаріуса його існування, отримає свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку та на земельну частку (пай). Після смерті батька всі документи на житловий будинок, земельну ділянку та на автомобіль були у матері. Батько за життя своїм майном не розпорядився. Їх мати [PERSON] померла 30.08.2010, і він також не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини тому що продовжував проживати у цьому будинку і вважав, що своїми діями прийняв спадщину. В подальшому він дізнався, що [PERSON] після смерті батька у 2000 році отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.11.2000 на 1/2 частку житлового будинку по вул.Леніна,23 «А» у с.Суботці Знамянського району Кіровоградської області, право на земельну частку (пай) та на автомобіль «Москвич-403», 1964 року випуску, державний №18-92 КДР, що мати [PERSON] у 2000 році відмовилася від своєї частки спадщини на користь відповідачки. Крім того, йому стало відомо, що відповідачка, при оформленні спадщини, надала довідку до нотаріальної контори, де вказано було, що батько на день смерті проживав та був зареєстрований у житловому будинку разом з дружиною та зі своєю дочкою - [PERSON]. Вважає, що відповідачкою був прихований факт його проживання та реєстрації у цьому будинку, і, що він також є спадкоємцем по закону першої черги. Згідно зі ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. У його паспорті мається відмітка, що він зареєстрований у цьому будинку з 1969 року, проживав і проживає весь час у ньому. Йому не відомо, чому сільською радою була видана така довідка відповідачці і приховано те, що він також спадкоємець померлого і також має право на спадщину. Кожен з них, а саме мати, він та сестра є спадкоємцями померлого батька на все його майно. Кожен з них має право на 1/6 частку в 1/2 частці житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Леніна,23 «А» у с.Суботці Знамянського району Кіровоградської області, на 1/3 частку земельної ділянки площею 3,88 га, згідно з сертифікатом КР №0240667, та на 1/3 частку автомобіля «Москвич-403», державний №18-92 КДР. Зараз він від прийняття спадщини на автомобіль відмовляється тому, що його вже немає. Вартість житлового будинку складає 410313 грн., де вартість спадкової 1/2 частки складає 205156 грн., а вартість 1/6 частки складає 68385 грн. Його частка складає 1/6 частку, вартість якої 68385 грн., а відповідачки 2/6 частки, вартість якої становить 136771 грн. Щодо земельної ділянки площею 3,88 га, вартість якої складає 105730 грн., то його частка складає 1/3, площею 1,30 га та вартістю 35243 грн., а відповідачки 2/3, площею 2,58 га та вартістю 70486 грн. 68 коп. У звязку з викладеними обставинами він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, зазначивши, що надані позивачем документи не відповідають дійсності. Зокрема, [PERSON] з 1997 року зареєстрована у 1/2 частині будинку своїх батьків і проживала в ній ще до смерті батька. Її син зареєструвався за даною адресою у 2007 році після переїзду за її проханням про допомогу по господарству, так як її мати тяжко хворіла. Спадкоємцем померлого батька на все майно була мати, яка до своєї смерті розпорядилась спадщиною, оформивши її на неї у 2000 році. Другою половиною будинку володіє її брат [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 1994 року. Вона не приховувала те, що брат проживає у іншій 1/2 частині будинку, а рішення про оформлення спадщини на неї було прийнято матірю, як єдиною спадкоємицею після смерті батька. Питання ж розподілу будинку між нею та братом батьками було обговорено ще до оформлення договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне. У свідоцтві про народження позивача [PERSON], його батьком записаний [PERSON], а матірю записана [PERSON] (а.с.40). Згідно зі свідоцтвами про смерть, [PERSON] помер 07.02.2000, а [PERSON] померла 30.08.2010 (а.с.41, 43). З листа управління Держгеокадастру у Знамянському районі Кіровоградської області від 04.11.2015 вбачається, що розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП ім.Леніна на території Суботцівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області становить 3,88 умовних кадастрових гектари, її вартість станом на 2015 рік складає 105730 грн. (а.с.42). Згідно з договором купівлі-продажу від 07.06.1994, [PERSON], якому на підставі свідоцтва про право особистої власності №329 належав будинок, продав, а [PERSON] купив 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вул.Леніна,23 «А» у с.Суботці Знамянського району Кіровоградської області (а.с.44). Згідно з паспортними даними, [PERSON] зареєстрований [INFO] «А» у с.Суботці Знамянського району Кіровоградської області з 19.06.1969 (а.с.7-8). Копія технічного паспорту на 1/2 частину житлового будинку по вул.Леніна,23 «А» у с.Суботці Знамянського району Кіровоградської області від 27.05.2014 підтверджує реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину даного домоволодіння у Знам'янському районному КП «Бюро технічної інвентаризації» (а.с.10-18). Згідно зі звітом про оцінку майна, станом на 2015 рік вартість цього житлового будинку складає 410313 грн. (а.с.19-39). З наданих Знамянською районною державною нотаріальною конторою матеріалів спадкової справи №283, заведеної після смерті 07.02.2000 [PERSON], вбачається, що 05.06.2000 [PERSON], дочка померлого [PERSON], звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON], дружина померлого [PERSON], 05.07.2000 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від своєї частки спадщини на користь [PERSON] У довідці від 20.10.2000 №2117, виданій виконавчим комітетом Суботцівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, вказано, що за померлим 07.02.2000 [PERSON] рахувалась 1/2 частина житлового будинку по вул.Леніна,23 у с.Суботці Знамянського району Кіровоградської області, і на момент його смерті, разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] Заповіт на будинок складено та посвідчено не було. Після смерті [PERSON] в спадщину вступила його дочка [PERSON] Свідоцтвом на право особистої власності на домоволодіння №329 та реєстраційним написом на ньому від 19.12.1989 встановлено, що [PERSON] був власником цілого домоволодіння по вул.Леніна,23 «А» у с.Суботці Знамянського району Кіровоградської області. Довідка-характеристика від 22.08.2000 №77 свідчить про те, що домоволодінням по вул.Леніна,23 «А» у с.Суботці Знамянського району Кіровоградської області володіло два власники у рівних частинах по 1/2 частині кожен, один з них [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності, другий [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.1994. [PERSON] 03.11.2000 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1557, на автомобіль марки Москвич-403, 1964 року випуску, та на право на земельну частку (пай) у КСП ім.Леніна Суботцівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, а також свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1555, на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Леніна,23 «А» у с.Суботці Знамянського району Кіровоградської області (а.с.83-89). Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру свідчить, що після смерті [PERSON] [PERSON] було видано два свідоцтва про право на спадщину №1557 та №1555 (а.с.90). Копія технічного паспорту на жилий будинок по вул.Леніна,23 «А» у с.Суботці Знамянського району Кіровоградської області від 25.03.2008, реєстраційне посвідчення від 29.07.2008, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.07.2008 та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2014 підтверджують реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами по вул.Леніна,23 «А» у с.Суботці Знамянського району Кіровоградської області (а.с.58-64, 65, 66, 67). Свідок [PERSON], яка працює інженером в Знам'янському районному КП Бюро технічної інвентаризації в судовому засіданні пояснила як вона виготовляла технічну документацію, зокрема технічні паспорти на будинок за зверненнями [PERSON] у 2008 році та [PERSON] у 2014 році. Свідок [PERSON], яка працює землевпорядником в Суботцівській сільській раді, надала пояснення щодо здійснення нею замірів площ земельних ділянок за адресою Леніна, 23А за зверненнями сторін з урахуванням даних книги погосподарського обліку. Свідок [PERSON], який є Суботцівським сільським головою, в судовому засіданні надав пояснення з приводу присвоєння адреси будинку по вул.Леніна,23А, власниками якого є [PERSON] та [PERSON] Зазначив, що за однією адресою фактично існує два житлових приміщення, маються два окремі входи на їх територію. До сільської ради вказані власники за уточненням юридичної адреси не зверталися. У судовому засіданні оглянуті інвентаризаційна справа на будинок 23А по вул.Леніна в с.Суботці Знам'янського району, що свідчить про належність 1/2 частки будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами [PERSON] та інвентаризаційна справа за цією ж адресою, що свідчить про належність 1/2 частки будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами [PERSON] Згідно зі ст.1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, тощо. Відповідно до п.п.4, 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, дія норм цього кодексу не поширюється на спірні правовідносини, які виникли до набрання чинності кодексом і не мають продовжуваного характеру. Правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Тобто до вказаних правовідносин необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року. Згідно з положеннями ст. ст.548, 549, 554 ЦК (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. В статті 553 ЦК (в редакції 1963 року) зазначено, що спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про його намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов'язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 524 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно зі ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під вступом спадкоємця в управління або володіння спадковим майном маються на увазі будь-які активні дії, що свідчать про наявність фактичного волевиявлення спадкоємця, спрямованого на володіння, користування та розпорядження спадщиною. Зазначені дії можуть виражатися у підтриманні майна, що входить до складу спадщини, у належному стані, пред'явленні претензій до боржників спадкодавця, погашенні його боргів, сплаті податків та зборів, здійсненні за рахунок спадщини інших виплат, дозволених законом. Для безспірного визнання особи спадкоємцем необхідно, щоб перелічені дії здійснювались систематично і продовжувались до закінчення строку для прийняття спадщини. Згідно зі ст.550 ЦК України (в редакції 1963 року), строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] заяву про прийняття спадщини у передбачений законом строк до державної нотаріальної контори не подавав, хоча йому ніщо не перешкоджало це зробити. Докази фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, тобто вчинення ним будь-яких активних дій, що свідчили б про наявність фактичного волевиявлення, спрямованого на володіння, управління, користування та розпорядження спадковим майном, відсутні. Із заявою про продовження пропущенного строку до суду він також не звертався. Отже, вважається таким, що не прийняв спадщину, тож не входить до кола спадкоємців, його права не порушені, оскільки сам по собі факт проживання спадкоємця зі спадкодавцем в одному житловому будинку, але фактично в різних приміщеннях є недостатнім для визнання позивача таким, що прийняв спадщину шляхом фактичного вступу. Таким чином, жодних дій, які б свідчили про прийняття позивачем спадщини за законом останній не вчинив, що, виходячи зі змісту ч.2 ст.553 ЦК (в редакції 1963 року), є відмовою від спадщини за законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач безпідставно звернувся до суду з даним позовом, оскільки не доведено порушення його прав та інтересів відповідачем, тому у задоволенні позову необхідно відмовити. В порядку ст.88 ЦПК України, судові витрати необхідно віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного, ст.1301 ЦК України, ст.ст.524, 548, 549, 550, 553 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: dismissed