Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщення та зняття з реєстраційного обліку посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою вул. Шевченка, 187 в с. Попельники Снятинського району Івано-Франківської області. Даний будинок належить позивачу на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 06.06.1990 р. Після одруження з дочкою позивача, відповідач був прописаний в житловому будинку позивача. В 2016 р. шлюб між відповідачем та дочкою позивача було розірвано, останні разом не проживали вже більше двох років. Після припинення спільного проживання відповідач не проживає в належному позивачу будинку. В даний час позивач має намір оформити субсидію, однак через те, що відповідач прописаний у належному позивачу будинку не має змоги це зробити. Зважаючи на те, що відповідач перейшов на постійне місце проживання до своїх батьків, не проживає протягом тривалого часу, тому втратив право на проживання в належному позивачу будинку, а тому позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак його представник подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити в повному обсязі, справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні був відсутній, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки суд не повідомив, поважних причин його неявки судом не встановлено, тому відповідно до ст.224 ЦПК України у суду є підстави для заочного розгляду справи у відсутності відповідачів. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань: З довідки від 04.08.2017 р. №1052, виданої Попельниківською сільською радою, слідує, що [PERSON], [INFO] дійсно являється господарем домолодіння в с. Попельники, вул.Т.Г.Шевченка, 187. З державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯК №997139 слідує, що [PERSON] на підставі рішення Попельниківської сільської ради від 31.01.2010 р. №156-23/2010 належить земельна ділянка площею 0, 2500 га., що розташована в с. Попельники, вул.Шевченка,28, Снятинського району, Івано-Франківської області. Згідно акту матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 27.07.2017 р., виданого Попельниківською сільською радою слідує, що до складу сімї входять [PERSON], [INFO]- перебуває за межами України, [PERSON], [INFO] - перебуває за межами України, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] перебуває за межами України з 2015 р. З довідки від 19.05.2017 р., виданої Попельниківською сільською радою, слідує, що [PERSON], [INFO] зареєстрований в [INFO], з 01.07.2015 р. по місцю реєстрації фактично не проживає, перебуває за межами України. З довідки від 28.08.2017 р., виданої Попельниківською сільською радою, вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO], в господарстві [PERSON], однак фактично в даному господарстві на даний час не проживає, перебуває за межами України. Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сімї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якої вони є. Відповідно до ч. 2 ст. 405 член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у належному позивачу житловому будинку понад 1 рік, тому його слід визнати таким, що втратив право на проживання у цьому будинку. На підставі ст.319, 405 ЦК України,

Outcome: approved