Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним: 26 вересня 1999 року помер [PERSON]. На день смерті [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2001р., яке зареєстроване в реєстрі під № 2496 спадкоємцем майна [PERSON], померлого 26 вересня 1999 року, є його дружина [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане вищевказане свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в селищі ст. Тополі, вул. Садова, буд. № 4 Дворічанського району Харківської області, та земельної ділянки, загальною площею 4,65 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області і належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Дворічанською райдержадміністрацією 08.02.1999 згідно з розпорядженням Дворічанської райдержадміністрації від 21.12.1998 № 376. 27 березня 2005 року померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON]. Після смерті [PERSON] в Дворічанській держнотконторі Харківської області на підставі заяви позивача було заведено спадкову справу за № 204/2005 від 20.09.2005р. Спадщину прийняв [PERSON]. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2001, яке зареєстроване в реєстрі під № 2496, [PERSON] залишилася земельна ділянка, загальною площею 4,65 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області, але за життя [PERSON] не оформила належним чином державний акт на право власності на землю на своє імя, в звязку з чим нотаріус 29 листопада 2017 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних та відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дану земельну ділянку. В зв»язку з цим, позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. В підготовче судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не з»явився, надавши до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільський голова [PERSON] до суду не зявився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним і витребуваних ухвалою суду за клопотанням представника позивача доказів встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 182656 від 27 вересня 1999 року, [PERSON] помер 26 вересня 1999 року (а. с. 6). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 011786 від 29 березня 2005 року, [PERSON] померла 27 березня 2005 року (а. с. 9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2001, спадкоємцем майна [PERSON], померлого 26 вересня 1999 року є його дружина [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане дане свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с-щі ст. Тополі, вул. Садова, буд. 4, Дворічанського району Харківської області, та земельної ділянки, розміром 4,65 га, яка розташована на території Пісківськівської сільської ради Дворічанського району Харківської області (а. с. 8). Згідно заповіту від 11.05.2002, посвідченого секретарем Пісківської сільської ради Дворічанського району Харківської області за реєстром № 133, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] позивачу по справі. Згідно постанови державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 1361/02-31 від 29 листопада 2017 року, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Дворічанською держнотконторою Харківської області 05.12.2001 за Р № 2496 після смерті [PERSON], яка померла 27 березня 2005 року, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на ім»я спадкодавця (а. с. 13). Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» спадкоємець повинен пред»явити належний правовстановлюючий документ про право власності на ім»я спадкодавця. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в звязку з чим в даний час неможливо виготовити та отримати вищевказаний державний акт на ім»я померлої, що дало б можливість позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обгрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку в судовому порядку. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-30/257 від 27 липня 2018 року, після смерті [PERSON], яка померла 27 березня 2005 року, спадкоємцями за законом є: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Спадкоємцями за заповітом є: онук [PERSON], [INFO] (а.с.10). Як вбачається з постанови державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 1367/02-31 від 29 листопада 2017 року, після смерті [PERSON] в Дворічанській держнотконторі Харківської області заведено спадкову за № 204/2005 від 20.09.2005, спадщину прийняв [PERSON] (а.с. 13). Згідно заяви від 14.08.2017, посвідченої нотаріусом Бєлгородського нотаріального округу Бєлгородської області [PERSON] за № 3-2666, [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] не має наміру приймати спадщину, в суд для поновлення строку для прийняття спадщини та поділу спадкового майна звертатися не буде, не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцям (а. с. 11). Згідно заяви від 13.03.2018, посвідченої нотаріусом Ракитянського нотаріального округу Бєлгородської області [PERSON], [PERSON] не має наміру приймати спадщину, в суд для поновлення строку для прийняття спадщини та поділу спадкового майна звертатися не буде, не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцям (а. с. 12). Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини право власності на земельну ділянку перейшло до позивача. Тому за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] слід визнати право власності на земельну ділянку, загальною площею 4,65 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради, відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Дворічанською держнотконторою Харківської області від 05.12.2001, серії АЕІ № 099679 Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз»яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved