overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], просив стягнути на його користь задаток в сумі 2000 доларів США в еквіваленті 44520 грн. 00 коп., посилаючись на те, що 10.04.2014 року та 23 червня 2014 року сторони досягли домовленості про купівлю-продаж належного відповідачці житлового будинку № 24 по вул. Біла в м. Миколаєві, при цьому в підтвердження угоди позивач передав відповідачці 1000 доларів США в рахунок майбутніх платежів. В останній обумовлений строк, а саме: до 20.08.2014 року, з вини відповідача договір не був укладений. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, підтвердив викладені в заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відомості про поважність причин неявки відповідача в судове засідання матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в поряду ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 квітня 2014 року сторони досягли домовленості про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку № 24 по вул. Біла в м. Миколаєві, що належить відповідачці. В той же день позивач передав відповідачу грошову суму у розмірі 1000 доларів США. Сторони прийняли на себе зобов'язання укласти договір у строк до 20 травня 2014 року за ціною будинку в 58000 у.о. Згідно договору від 23 червня 2014 року сторони пролонгували строк укладення основного договору до 20 серпня 2014 року. Проте в обумовлений строк правочин сторони не вчинили. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами. Оскільки договір купівлі-продажу квартири відповідно вимог законодавства має бути нотаріально посвідчений, а згідно ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, тому, в даному випадку, передача грошових коштів у якості «задатку» була оформлена неналежним чином (у простій письмовій формі). За таких обставин суд розцінює передані позивачем відповідачеві кошти, виходячи з загальних положень цивільних правовідносин, як аванс, який підлягає поверненню в зв'язку з тим, що сторони не вчинили основний правочин. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню 22260 грн. 00 коп. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], просить розірвати шлюб, зареєстрований 13 червня 2012 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 530. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, до початку розгляду справи подала до суду заяву про те, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, просила справу розглянути без її участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебувають у шлюбі зареєстрованого 13 червня 2012 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 530. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] просить стягувати на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, вимоги в основному мотивує тим, що відповідачка ухиляється від покладеного на неї обовязку утримувати свою дитину, офіційно працевлаштована, має постійний заробіток, здатна надавати кошти на утримання дочки. Просить позов задоволити. В суді позивач просить про задоволення позову. Відповідачка [PERSON] в суді позов визнала, згідна сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову. Так, відповідно до положень ст. ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З позовної заяви, Свідоцтва про шлюб серії 1- СГ № 167100 (а.с. 14), копії свідоцтва про народження серії І-СГ № 359381 (а.с. 3), вбачається, що сторони 16.02.2012 р. уклали шлюб, від спільного подружнього життя народилася дочка [PERSON], 25.05.2013 р. З пояснень в суді сторін, довідки, виданої Городоцькою міською радою Львівської області (а.с.7) вбачається, що [PERSON] проживає в [INFO], з ним проживає дочка [PERSON] [INFO] Із пояснень відповідачки та долученої до справи довідки про доходи видно, що [PERSON] офіційно працевлаштована, має постійний дохід ( а.с.11). Враховуючи наведене, а саме, що позивачу самому матеріально утримувати дочку важко, відповідачка інших утриманців не має, вихованням дитини та доглядом за нею займається батько, суд задовольняє позов. Встановлюючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача, на утримання дочки в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, суд виходить з того, що відповідачка офіційно працевлаштована, має сталий дохід, а також ту обставину, що зараз така сума буде достатнім її вкладом у матеріальне забезпечення дитини. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачки в користь УДКСУ у Городоцькому районі (поточний рахунок 31217206700076, ЄДРПОУ 37965536, Банк одержувача ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО банку 825014, одержувач УДКСУ у Городоцькому районі) 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про спростування недостовірної інформації. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявила клопотання про залучення і прийняття до рогляду уточненого позову [PERSON], де в якості співвідповідача вказує Facebook Corporate Office. Представник відповідача [PERSON] проти заявленого клопотання заперечує, так як вважає, що уточнена позовна заява подана у порушення вимог ч. 2 ст. 31 ЦПК України, а саме вважає, що позивач змінює предмет та підстави позову, але проти залучення співвідповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] також заперечує проти прийняття до розгляду уточненого позову. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вважає, що клопотання таким, що не підлягає задоволенню. У первісному позові [PERSON] просив зобовязати відповідача [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, поширену 06 серпня 2014 року в інтернет мережі на його сторінці у Facebook. В уточненому позові 17.12.2014 року [PERSON] просить визнати неправдивою інформацію, поширену [PERSON] 06 серпня 2014 року на його сторінці у Facebook, тобто суд приходить до висновку, що позивач змінив предмет та підстави позову, що порушує вимоги ч. 2 ст. 31 ЦПК України, так як суд почав розгляд справи по суті 19 листопада 2014 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 1052000 грн., боргу по договору поруки від 20.05.2015 року, який був укладений між ним, [PERSON] та [PERSON], оскільки остання в добровільному порядку відмовляється виконати умови вказаного договору. Позивач в судовому засіданні свій позов підтримав повністю із викладених у ньому підстав. Відповідачка в судове засідання неодноразово не зявлялась, про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ст.169 ЦПК України суд приймає рішення у відсутності відповідачки. Представник третьої особи - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю за його безпідставністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.11.2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір по умовах якого [PERSON] передав [PERSON] 160 000 доларів США, а останній був зобовязаний до 02.02.2010 року продати йому будинок № 35-в по 1-му провулку Кармелюка в м.Житомирі та земельну ділянку площею 0,05 га за вказаною адресою, однак [PERSON] не виконав свої зобовязання по вищевказаному договору. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 25.11.2010 року по цивільній справі № 2-4862/10 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1500749 грн. по умовах вищевказаного договору. Вказане рішення вступило в законну силу. Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені зазначеним рішенням доказуванню не підлягають. Також в судовому засіданні встановлено, що 20.05.2015 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали договір поруки, по умовах якого [PERSON] взяла на себе зобовязання забезпечити виконання угоди укладеної 21.11.2009 року між [PERSON] та [PERSON], щодо продажу будинку № 35-в по 1-му провулку Кармелюка в м.Житомирі та земельної ділянки площею 0,05 га за вказаною адресою, в межах 50000 доларів США, що по курсу Національного банку України час подання позову становить 1052000 грн. На час прийняття рішення вказаний договір поруки не розірваний та не визнаний недійсним. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Відповідно до ст.ст.509,526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору. Однак на даний час рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 25.11.2010 року не виконане. [PERSON] також не виконує взяті на себе зобовязання по вказаному договору поруки, тому з останньої на користь позивача має бути стягнуто 1052000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує також з відповідача на користь держави 6090 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 1/2 додаткових витрат пов`язаних з оплатою за навчання та стягнення аліментів в сумі 24431 грн. за період з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до вимог ст. 185 ч. 1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). \~ \~ \~ \~Як з`ясовано судом, [PERSON] , [INFO] , навчається у технічному коледжі Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя. 26 лютого 2019 року за навчання він сплатив 7800 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. \~ \~ \~ \~Таких підстав для стягнення аліментів за минулий час суд не знаходить. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] половина понесених ним додаткових витрат на навчання в сумі 3900 грн. \~ \~ \~ \~В решті вимог позову необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 1705365,20 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що 01.04.2015р. відповідач отримав позику на суму 80000 доларів США, що в еквіваленті становило 1876110,64 грн., яку не повернув. Просить стягнути еквівалент зазначеної суми станом на 28.08.2015р. у розмірі 1705365,20 грн. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання надав заяву про визнання позову [PERSON] та розгляд справи за їх відсутності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] отримав у [PERSON] позику розміром 80000 доларів США., що в еквіваленті складає 1876110,64 грн., підтверджується розпискою, наданою відповідачем та договором позики (а.с.4-5). Згідно договору позики, відповідач зобов'язався повернути гроші до 10.08.2015р. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, - договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частина 2 ст.1051 ЦК України передбачає, якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватись на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця. При укладенні договору позики сторонами було дотримано обовязкової письмової форми договору. Враховуючі наведене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та доведеними наданою суду розпискою та договором. Суд задовольняє вимоги в межах позовних вимог, а саме стягує 1705365,20 грн. суму позики із розрахунку на 28.08.2015р. за курсом НБУ 1 долар 21,317065 грн. На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3654 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 2800 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що позичив кошти в борг відповідачу, загальна сума боргу складає 2800 грн., але борг не повернув. В судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі, пояснив, що з 2009 року неодноразово надавав [PERSON] грошові кошти, в тому числі сплачував за нього судові витрати при зверненні до Дзержинського районного суду м.Харкова, частину коштів відповідач повернув, однак залишився винним 2800 грн, про що свідчать його звернення до державного виконавця. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши позивача, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно ст..1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З пояснень позивача та свідка [PERSON] встановлено, що [PERSON] надавав юридичні послуги [PERSON] Свідок пояснив, що саме за юридичні послуги [PERSON] заборгував [PERSON] грошові кошти, у якому розмірі йому невідомо. Позивач стверджував, що неодноразово надавав грошові кошти [PERSON], в тому числі і шляхом сплати за нього судових зборів та витрат на технічне забезпечення розгляду справ у суді, яку суму і коли надавав він не пам'ятає, частину коштів [PERSON] йому повернув, однак вони домовились, що загальна сума боргу складає 2800 грн. На підтвердження укладання договору позики позивач надав звернення [PERSON] (а.с.3-6) до державного виконавця про перерахунок коштів у розмірі 2800 грн. на рахунок [PERSON] на виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м.Харкові від 02.04.2012р. про стягнення зі [PERSON] вказаної суми. На думку суду, зазначені звернення не посвідчують передання [PERSON] грошей [PERSON] Інших доказів на підтвердження укладання договору позики позивач не надав. Відповідно ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач не довів факту укладання договору позики між ним та [PERSON], взагалі не зміг пояснити коли та скільки грошових коштів він надавав в борг відповідачу, тому суд вважає позовні вимоги не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі ст..88 ЦПК України суд відмовляє у стягненні судових витрат на користь позивача, у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 2814 грн. 36 коп по договору позики та судові витрати, оскільки відповідачка безпідставно не виконує взяті на себе зобов'язань щодо повернення коштів. В судовому засіданні позивач не з»явився, надав заяву до суду про слухання справи у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини суд не повідомила. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі уклали договір позики - 11.01.2006 р. по якому позивач надав у позику відповідачці 1200 грн., які остання була зобов'язані повернути до 11.06.2006 року, що стверджується розпискою, згідно вимог ст. 1047 ЦК України. Однак у зазначеній термін, відповідачка кошти не повернула і зобов'язання не виконано. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Також відповідно до ст.ст.1049,1050,625 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, а у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Оскільки відповідачем на даний час не повернута позивачу позика, то вона підлягає стягненню в примусовому порядку . Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує також з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 31914,82 грн. інфляційних витрат в зв'язку із несвоєчасним поверненням коштів, 9534,02 грн. три відсотки річних за користування коштами, які були надані відповідачу у позику 15.11.2011 року в розмірі 145 360 грн., які останній на даний час не повернув, а також про стягнення сплаченого судового збору. В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю із викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав повністю, при цьому не заперечував заборгованість перед позивачем по договору позики в розмірі 145 360 грн. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2011 року по договору позики [PERSON] надав [PERSON] у позику 145 360 грн. на строк до 15.11.2012 року, однак у визначений строк [PERSON] позику не повернув. За рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 12.10.2013 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 145 360 грн. заборгованості по умовах вищевказаного договору позики. Вказане рішення вступило в законну силу, однак до цього часу [PERSON] не виконано, що не заперечується останнім. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача, що судом визнається вірним, розмір інфляційних витрат в зв'язку із несвоєчасним поверненням коштів (позики) відповідно до індексів інфляції за період з 03.10.2013 року по 30.11.2014 року становить 31914,82 грн. Також з урахуванням викладеного сума три відсотки річних від простроченої суми боргу становить 9534,02 грн. за період з 16.11.2013 року по 22.01.2015 року, згідно розрахунку позивача, що судом також визнається вірним. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує також з відповідача на користь позивача 414,48 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved