Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання та навчання в розмірі 600 грн. щомісяця, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є його батьком, але на даний час з сім»єю не проживає, шлюб з матір»ю розірвано. Позивач навчається на 1 курсі денного відділення Харківського національного педагогічного університету імені [PERSON], навчання потребує значних матеріальних затрат. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання та навчання, хоча має таку можливість. В попереднє судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не з»явилась, надавши до суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно та розглянути справу в її відсутність. Відповідач в попереднє судове засідання не з»явився, надавши заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден платити аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісяця, просив справу розглянути в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно повторного свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 188231 від 14.05.2002 р., батьками позивача є: [PERSON] та [PERSON]. В даний час син проживає з матір»ю і навчається на 1 курсі денного відділення Харківського національного педагогічного університету імені [PERSON], але відповідач добровільно не надає допомоги на його утримання і він знаходиться на повному утриманні матері. У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 цієї ж статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідач має постійне місце роботи, працює водієм в ТОВ «ВП Роганський м»ясокомбінат», регулярно одержує заробітну плату, має другу сім»ю і неповнолітню дитину від другого шлюбу. За таких обставин суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання. Крім того, суд вважає встановленим факт потреби матеріальної допомоги позивача у зв»язку з продовженням навчання, оскільки він є студентом денної форми навчання, в зв»язку з цим ніде не працює. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоровя та матеріального становища дитини та платника аліментів, суд визначає цю частку у розмірі 500 грн. щомісяця, присуджуючи аліменти, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, від дня предявлення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у дохід держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved