Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Богодухівська міська рада Харківської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому він просить: визнати, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 06 грудня 2018 року він є власником квартири [ADDRESS] . Дану квартиру він придбав у [PERSON] та [PERSON] . На час придбання вищезазначеної квартири відповідач у справі був у ній зареєстрований. Незважаючи на те, що відповідач продав квартиру та добровільно визначив собі інше місце проживання, спірним майном не користується, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, не приймає участі у її благоустрої, останній добровільно з реєстрації знятися не бажає, що також є порушенням п. 9 договору купівлі-продажу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Не заперечував проти ухвалення судом по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності та письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується до суду не надав. Третя особа: представник Богодухівської міської ради Харківської області Аліксейчик М.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. ст. 10 - 13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1 ) керує ходом судового процесу; 2 ) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення згоди між сторонами; 3 ) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4 ) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5 ) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею\~47\~Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 06 грудня 2018 року серії ННМ 810546, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1928, [PERSON] придбав у [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Пунктом 9 Договору купівлі-продажу квартири від 06 грудня 2018 року передбачено, що [PERSON] , [PERSON] та члени їх сімей, що мешкають разом з ними, повністю звільняють відчужувану квартиру та будуть зняті з реєстраційного обліку за адресою відчужуваної квартири до 06 січня 2019 року. Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності від 06 грудня 2018 року, [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 06 грудня 2018 року, належить квартира [ADDRESS] . Як вбачається з копії будинкової книги для прописки громадян, [PERSON] дійсно зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Реєстрація відповідача у справі за вищезазначеною адресою також підтверджується інформацією наданою Богодухівською міською радою Богодухівського району Харківської області від 11 березня 2019 року за № 02-34/416. Відповідно до довідки квартальної Виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області від 14 лютого 2019 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] , яку придбав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06 грудня 2018 року, зареєстрований [PERSON] . Останній за вказаною адресою не проживає понад 2 роки, його майно в квартирі відсутнє. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Однією з основоположних засад цивільного законодавства, згідно п. 6 ст. 3 ЦК України, є добросовісність. Тобто дії учасників цивільних правовідносин повинні відповідати певним стандартам поведінки, бути чесними, відкритими, мати повагу до інтересів іншої сторони договору або іншого правовідношення. Згідно статті\~8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод,\~кожен має\~право на\~повагу до\~свого приватного\~і сімейного\~життя,\~до свого\~житла і\~кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відповідач у справі [PERSON] будучи одним із колишніх власників, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06 грудня 2018 року, передав її у власність [PERSON] , однак, в порушення п. 9 Договору, в строк до 06 січня 2019 року самостійно не знявся з реєстраційного обліку, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., сплачений при подачі позову до суду. Рішення виноситься у межах заявлених вимог на підставі наданих доказів. На підставі\~приведеного вище,\~

Outcome: approved