Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогами про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. 24.02.2014 р. [PERSON] звернулася до суду із зустрічними позовними вимогами до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Справи були об'єднані в одне провадження. 07.04.2014 р. [PERSON] було подано уточнюючу позовну заяву в якій останній просив постановити рішення, яким визнати за ним право власності на ? частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] 25.04.2014 р. представником позивача за зустрічним позовом [PERSON] було подано уточнюючу заяву в якій остання просила вважати за належний і робити посилання на заповіт залишений [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений 12.10.2012 р. державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Аль Бієк Н.Є. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримали в частині, а саме просили визнати право власності на ? частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з тим, що існує заповіт посвідчений 12.10.2012 р. державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Аль Бієк Н.Є., яким заповідач [PERSON], [INFO] на випадок своєї смерті зробила розпорядження згідно з яким все майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповідає своїй сестрі [PERSON], [INFO] Проти зустрічного позову позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] не заперечували і визнали за відповідачем [PERSON] право власності на ? частину вище зазначеної квартири. Представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] первісний позов визнала в частині, а саме в наявності у позивача за первісним позовом- [PERSON] права на ? частину квартири у зв'язку з тим, що після смерті [PERSON] єдиними спадкоємцями спірної квартири, є він (спадкоємець за законом першої черги) та [PERSON] рідна сестра спадкодавиці (спадкоємець за заповітом). [PERSON] є інвалідом 3-ої групи і відповідно до ст. 1241 ЦК має право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, яка визначається в розмірі половини частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). [PERSON], відповідач за зустрічним позовом позовні вимоги визнає повністю, заперечень не має і зобов'язується не чинити перешкод у володінні, користуванні і розпорядженні своєю власністю позивачу [PERSON] На квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], відповідач [PERSON] не претендує. Третя особа - Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора 18.02.2014 р. направила заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, вказавши, що з рішенням суду вони згодні. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Позивач за первісним позовом [PERSON] є інвалідом 3-ої групи, що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с. 9, 121), у зв'язку з чим він має право на обов'язкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 ЦПК України, яка визначається в розмірі половини частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом незалежно від змісту заповіту. В своїй зустрічній позовній заяві [PERSON] робить посилання на заповіт, посвідчений « 08» серпня 2012 р. державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Аль Бієк Н.Є., яким заповідач [PERSON], [INFO] на випадок своєї смерті зробила розпорядження згідно з яким належну їй ? (одну другу) частину квартири [ADDRESS], заповідає своїй рідній сестрі [PERSON], [INFO] (а.с.41) Але, згодом, було з'ясовано, що зазначений заповіт було скасовано іншим заповітом, посвідченим « 12» жовтня 2012 р. державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Аль Бієк Н.Є., яким заповідач [PERSON], [INFO] на випадок своєї смерті зробила розпорядження згідно з яким все майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповідає своїй сестрі [PERSON], [INFO] (а.с. 115). Саме за цим заповітом 22.04.2013 р. від імені [PERSON] було подано заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с. 86). Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. [INFO] р. заповідач [PERSON] померла, спадщину за заповітом спадкоємиця [PERSON] прийняла, про що подала відповідно заяву до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори. Згодом, від імені спадкоємиці її представником [PERSON] було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 86). 23.09.2013 р. державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Аль Бієк Н.Є. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії якою в отриманні зазначеного свідоцтва відмовлено з тих підстав, що дана дія не може бути вчинена, оскільки [PERSON], [INFO], який був чоловіком [PERSON], помер [INFO] р., та на день смерті постійно проживав за місцем реєстрації у [ADDRESS], після якого спадщину прийняла його дружина [PERSON], залишив заповіт, посвідчений Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою 07.11.1994 р. за № 2-4490 на користь [PERSON], [INFO] (а.с. 73) Відповідач [PERSON] листи нотаріальної контори від 12.10.2012 р. за № 5613/02-14 та від 07.02.2013 р. за № 436/02-14 не отримала. До Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом не з'явилася. А отже, при видачі свідоцтва про право на спадщину, згідно ст. 42 Закону України «Про нотаріат» нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб, тобто у [PERSON], заперечень проти вчинення цієї дії. Стаття 1216 Цивільного кодексу України зазначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК). Якщо спадкоємець протягом зазначеного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272). Строк для прийняття спадщини є строком спеціальним, протягом якого існує саме право на спадщину. Тому пропуск цього строку позбавляє спадкоємця права вимагати повернення майна, що перейшло до інших спадкоємців, або права на відшкодування вартості цього майна. На момент смерті [PERSON], його дружина [PERSON] мала право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту оскільки була непрацездатною, а отже, вона, згідно ст. 1241 ЦК, успадкувала половину частки, яка б належала їй у разі спадкування за законом (обов'язкова частка) і прийняла її оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем. Відповідно до абз. 4 п. 19 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Оскільки [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини у строки встановлені законом, вона вважається такою, що її не прийняла, а отже, її частка квартири за заповітом, з урахуванням вирахування обов'язкової частки [PERSON], відповідно до ст. 1223 ЦК розподіляється між особами визначеними у статтях 1261-1265 ЦК. На цій підставі [PERSON] отримала у спадщину, після смерті свого чоловіка [PERSON], ? (одну другу) частину квартири [ADDRESS] і стала власницею всієї квартири. Після смерті [PERSON] єдиними спадкоємцями зазначеної квартири, є її син [PERSON] (спадкоємець за законом першої черги) та [PERSON] рідна сестра спадкодавиці (спадкоємець за заповітом). Відповідач [PERSON] є інвалідом 3-ої групи і відповідно до ст. 1241 ЦК має право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, яка визначається в розмірі половини частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Отже, [PERSON] та [PERSON] спадкують після [PERSON], кожний по ? частині квартири. Видати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Аль Бієк Н.Є. не представлялося можливим (про що зазначено в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії) оскільки, вона повинна була впевнитись у відсутності заперечень у [PERSON] Остання в свою чергу спадщину не прийняла в строки встановлені законом. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] підлягають задоволенню частково, а саме у визнанні права власності в порядку спадкування за законом квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], в розмірі ? частки. Позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial