Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] - про зменшення розміру аліментів. Позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги тим, що на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 20. 12. 2010 року, на [PERSON] покладено обов'язок сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі еквівалентному 250 євро по офіційному курсу НБУ щомісячно. Позивач зазначав, що в зв'язку із втратою в 2014 році стабільного доходу, вказана сума стала не помірною для нього в зв'язку з чим позивач, з урахуванням уточнень просив суд зменшити розмір аліментів утримуваних з нього на користь відповідача на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до 1000 грн. на кожну дитину. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначив, що позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів в розмірі 1000 грн. на кожну дитину підтримує та просить суд про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. В процесі розгляду справи представником відповідача були надані до суду письмові заперечення проти позову в яких представник відповідача заперечуючи проти позову посилався на те, що позивачем не було надано до суду доказів того, що його матеріальний стан різко змінився, окрім того позивач не надав докази того, що є підстави передбачені законом, для зменшення розміру присуджених аліментів. В зв'язку із зазначеним представник відповідача посилаючись на те, що вимоги позивача не підтверджені належними доказами, просив суд відмовити в задоволенні позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20. 12. 2010 року, на [PERSON] покладено обов'язок сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі еквівалентному 250 євро по офіційному курсу НБУ щомісячно. Позивач при зверненні до суду з даним позовом посилався на те, що в зв'язку із втратою в 2014 році стабільного доходу, вказана сума стала не помірною для нього в зв'язку з чим позивач просив суд зменшити розмір аліментів утримуваних з нього на користь відповідача на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до 1000 грн. на кожну дитину. Представник відповідача в письмових запереченнях посилався на те, що позивачем не було надано до суду доказів того, що його матеріальний стан різко змінився, а також доказів того, що є підстави передбачені законом, для зменшення розміру присуджених аліментів, в зв'язку з чим представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 3 cт. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом зменшений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Вбачається, що на час прийняття рішення суду про стягнення аліментів, [PERSON] був зареєстрований як фізична особа-підприємець, мав постійний заробіток, а тому від виплати аліментів не відмовлявся і намагався належним чином сплачувати їх. Однак, з 2014 року матеріальний стан [PERSON] змінився, що підтверджується податковою декларацію про майновий стан від 22 січня 2015 року, яка міститься в матеріалах справи. Крім того, у зв'язку зі змінами на рівні економіки країни: дефолт, знецінення гривні, девальвація іноземної валюти вбачається, що позивач не має змоги в подальшому оплачувати аліменти в розмірі еквівалентному 250 євро по офіційному курсу НБУ щомісячно. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № З роз'яснив, що «...відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них...». Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного вище вбачається, що позивачем було доведено обставини на які він посилався при зверненні до суду з даним позовом, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними в зв'язку з чим підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved