Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 15.07.1998 року належить квартира, що розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є членами сімї позивача, які зареєстровані у вищезазначеній квартирі, проте тривалий час, з 2014 року, не проживають. Відповідачі у 2014 році виїхали з м. Щастя до Російської Федерації, де на цей час зареєстровані за адресою: [INFO]. Позивач здійснює догляд за квартирою, сплачує всі комунальні та експлуатаційні витрати по його збереженню. На підставі викладеного, позивач просив визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою, що розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивні вимоги визнали не заперечували проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав. Положеннями ст. ст. 319 ЦК України, 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для приватного мешкання та мешкання членів своєї сім`ї та мають право розпоряджатись цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.383 ЦК України, будинок використовується власником для власного проживання та проживання членів його сімї. Позивач є власником квартири, що розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS], що підтверджується договором купівлі продажу від 15.07.1998 року (а.с. 3). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є членами сімї позивача, які зареєстровані у вищезазначеній квартирі, проте тривалий час, з 2014 року, не проживають. Відповідачі у 2014 році виїхали з м. Щастя до Російської Федерації, де на цей час зареєстровані за адресою: [INFO]. Позивач здійснює догляд за квартирою, сплачує всі комунальні та експлуатаційні витрати по його збереженню. На підставі викладеного, позивач просив визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою, що розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS]. Дані факти підтверджуються: копією домової книги (а.с. 5-8), довідкою про склад сімї, виданої КП «Жилбудсервіс» від 11.04.2017 року № 997 (а.с. 9), актом про фактичне проживання від 11.04.2017 р. (а.с. 10), актом про не проживання в житловій будівлі від 11.04.2017 р. (а.с. 11), довідкою ВАТ «Управляюча компанія Совєтського району» від 09.02.2017 р. (а.с. 12), випискою з домової книги (а.с. 13), свідоцтвом про реєстрацію за місцем проживання № 941 від 03.02.2017 р. (а.с. 14), договором купівлі продажу (а.с. 15). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності знімальника або членів його родини за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає за необхідне застосувати дану норму ЦК України при вирішенні спору, оскільки в даному випадку спірні відносини виникли між власником житла та членом його сім`ї, а не наймачем. Судом достовірно встановлено, що відповідачі не користуються житлом за місцем реєстрації з 2014 року, мають нове місце реєстрації в РФ, що дає суду законні підстави для задоволення позову в частині визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 319, 383, 405 ЦК України, ст. ст. 71, 150 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved