Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визначити частки співвласників у спільному сумісному майні квартирі [ADDRESS] - рівними, тобто по ? частці вказаної квартири кожному, а також визначити його частку у спільному сумісному майні зазначеної квартири, яка належить йому на підставі свідоцтво про право на спадщину за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, на підставі свідоцтва про право власності на житло співвласниками квартири [ADDRESS] (Радянська) в м. Новомосковську Дніпропетровської області являються [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Після смерті дружини [PERSON], позивач успадкував її частку у праві спільної сумісної власності на вищезазначену квартиру, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак частка кожного співвласника не визначена, що ускладнює розпорядження та володіння майном та є перешкодою у здійсненні договору дарування, тому позивач просить визначити частки співвласників рівними, тобто по 1/4 частці кожному. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 лютого 1995 року Новомосковською міською радою, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 6). Частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої 09 лютого 2009 року, успадкував позивач по справі, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом ВРХ №386736, посвідчене 09 жовтня 2012 року державним нотаріусом Новомосковської держаної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1-2671, яке також зареєстровано в реєстрі речових прав 31.10.2012 року, реєстраційний номер 37770954 (а.с.12,13). У відповідності до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Тільки з визначенням часток кожного із співвласників, виникає право спільної часткової власності, у відповідності до вимог ст. 356 ЦК України. Право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, належить співвласнику, відповідно до вимог ч.1 ст. 370 ЦК України. У відповідності до ч. 2 ст. 370 та ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено договором. В судовому засіданні наявність іншого договору щодо спірного майна не встановлено, підстав для зменшення або збільшення частки кожного співвласника також не знайдено. При цьому суду в достатній мірі наведено необхідність визначення часток саме в судовому порядку, оскільки добровільної згоди на припинення одного виду власності (спільної сумісної) та набуття іншого виду власності (спільної часткової) сторони не досягли. Таким чино суду доведено, що частки кожного зі співвласників квартири [ADDRESS] (Радянській) в м. Новомосковську Дніпропетровської області, на момент її приватизації, були рівними, тобто кожен зі співвласників, зазначений у свідоцтві про право власності на житло, видане 10 лютого 1995 року Новомосковською міською радою, набув право власності на ? частку зазначеної квартири . Вимоги ст. 364 ЦК України передбачають право співвласника самостійно розпоряджатися своєю часткою у спільній частковій власності. Ст. 328 ЦК України передбачене набуття права власності на підставах, не заборонених законом. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне визначити частки співвласників квартири [ADDRESS] та відповідно визначити, що частка у праві спільної сумісної власності на квартиру, успадкована після смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину [PERSON] є ? . При цьому сам позивач, являючись співвласником квартири, також вважається таким, що набув право власності на ? частку квартири [ADDRESS] (Радянській) в м.Новомосковську. На підставі викладеного,

Outcome: approved