Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що донька померлої дружини позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] є її батьками дитини. Мати дівчинки померла 02.09.2015р., а бабуся неповнолітньої [PERSON], дружина позивача, померла 25.04.2016р. Відповідач весь цей час життям та навчанням дитини не цікавиться, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не виявляє бажання постійно спілкуватися з донькою та приймати участь у її вихованні, не цікавиться її здоровям, умовами виховання та фінансовим забезпеченням, в звязку з чим позивач самостійно займається вихованням та утриманням дитини, а тому змушений був звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та зазначив, що дитина з народження проживала в його сім'ї, він постійно про неї піклувався, тоді як відповідач не піклуюється про доньку. Відповідач позовні вимоги визнав та зазначив, що за станом здоровя не може займатись вихованням хворої дитини, сам являється інвалідом ІІ групи по зору та отримує тільки пенсію по інвалідності, а тому не може надавати допомогу на утримання доньки. Представник третьої особи в засідання не зявився, надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, не заперечували щодо ухвалення рішення за їх відсутності. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 09.10.2008 року народилася [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД №156844, виданого Першим Суворовським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції 04.11.2008р., батьками неповнолітньої є: відповідач [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). 02.09.2015р. померла [PERSON], згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №9219 від 03.09.2015р.. Згідно свідоцтва про народження АГ №635284, виданого Бюром запису актів громадянського стану м. Одеси від 02.09.1969 р., 02 серпня 1969 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. 26.03.1988 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано в Палаці урочистих подій м. Одеси, актовий запис №418, та після укладення шлюбу змінила прізвище з «Кушнір» на «Текслер» 09.10.1999 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №894. 25.04.2016р. померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) дільниці №9 КП «ЖКС «Північний» від 12.12.2016 р., [PERSON], 1955 р. н., проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до частини першої статті 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Суворовська районна адміністрація направила до суду висновок органу опіки та піклування від 22.06.2017 р., №01-05-3/156 вх, згідно з яким вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав, так як [PERSON] проживає з [PERSON], який повністю займається вихованням, утриманням дитини. [PERSON] за період навчання дівчинки в школі був 2 рази на батьківських зборах, участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, її життям, розвитком та станом здоровя не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, не підтримує з нею ніяких стосунків. Відповідно до заяви [PERSON]., наданої до служби у справах дітей Одеської міської ради, він заперечує проти позбавлення його батьківських прав, однак документів, які б підтверджували його участь у вихованні доньки, не надав. [PERSON] є інвалідом ІІ гр.. по зору, має обмеження життєдіяльності, але наявні у нього розлади зору не призводять до повної недієздатності по самообслуговуванню та залежності від інших осіб. Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Підстав для сумніву в обєктивності висновку органу опіки та піклування у суду не має. Оцінивши усі докази в сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки відповідач тривалий час не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям та здоровям, матеріальної допомоги не надає, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved