Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним права та обовязки забудовника житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями №3 по вул.Підлісній у с.Васине Знамянського району Кіровоградської області в порядку спадкування в першу чергу за законом після смерті батька [PERSON], померлого 26.09.2013. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] Його батько [PERSON] 26.09.2013 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, від прийняття якої [PERSON] відмовилася на його користь. За життя батько отримав дозвіл на індивідуальне житлове будівництво та побудував житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями №3 по вул.Підлісній у с.Васине Знамянського району Кіровоградської області. Проте, даний будинок не зданий в експлуатацію, а документ, який би посвідчував право власності на нього, відсутній. Він, як єдиний спадкоємець має намір отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька, але нотаріусом йому в цьому відмовлено, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності та належність житлового будинку спадкодавцеві. Позивач у судове засідання не з'явився, але його представник подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу за її та позивача відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської\~ради Знамянського\~району Кіровоградської\~області в судове засідання не з'явився, але надіслав суду заяву, в якій вирішення спору по суті залишив на розсуд суду та просив розглядати справу за його відсутності. Ухвалою суду від 21.01.2019 задоволено клопотання представника позивача та зобовязано державного нотаріуса Знамянської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області надати суду копію спадкової справи, заведеної нотаріусом після смерті [PERSON], померлого 26.09.2013. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Батьками [PERSON], згідно зі свідоцтвом про його народження, є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику, від 1994 року свідчить про те, що [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,25 га та надано дозвіл на будівництво житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, винесено в натурі межі земельної ділянки і розбивки будівель, присвоєно житловому будинку з надвірними будівлями поштову адресу: Кіровоградська область, Знамянський район, с.Васине, вул.Підлісна, буд.3 (а.с.12-18). Згідно зі свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 26.09.2013 (а.с.9). З матеріалів спадкової справи №41/2014, заведеної після смерті [PERSON] Знамянською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] у передбачений строк подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], який у передбачений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За заявами [PERSON] нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.07.2014, яке зареєстровано в реєстрі за №142, на земельну ділянку площею 5,6339 га з кадастровим номером 3522284200:03:000:0215, та свідоцтво про право на спадщину за законом від 01.11.2018, яке зареєстровано в реєстрі за №1073, на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Вище-Празька,49 у м.Олександрія Кіровоградської області (а.с.51-63). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.11.2018 №776/02-31 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 26.09.2013, на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями №3 по вул.Підлісній у с.Васине Знамянського району Кіровоградської області, відмовлено, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності та належність житлового будинку спадкодавцеві, право власності на імя спадкодавця в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано (а.с.10). З листа Знамянського міжміського коммунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 29.08.2018 №593 встановлено, що станом на 19.07.2018 житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями №3 по вул.Підлісній у с.Васине Знамянського району Кіровоградської області належить [PERSON] на підставі дозволу на індивідуальне житлове будівництво, виданого інженером-інспектором державного архітектурно-будівельного контролю Знамянської районної державної адміністрації 07.12.1994 на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради народних депутатів Знамянського району Кіровоградської області від 16.06.1994 №46. Спадкодавець [PERSON] побудував зазначений будинок у 1995 році, але на той час не прийняв його в експлуатацію та не отримав документ, який підтверджує право власності. Загальна площа 72,90 кв. м., житлова площа 30,40 кв. м. (а.с.11). Спеціалістами Знамянського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» проведено технічну інвентаризацію житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами №3 по вулиці Підлісна в селі Васине Знамянського району Кіровоградської області, за наслідками якої 29.08.2018 виготовлено технічний паспорт (а.с.19-22). Звіт про незалежну оцінку майна свідчить про те, що станом на 13.11.2018 ринкова вартість вказаного будинку становить 66773 грн. (а.с.23-25). Відповідно до статті 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» від 27.09.2012 №10-1387/0/4-12, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час виникнення права у спадкодавця регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56; правилами державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року №56, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за №31/1056; інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Держбуду України від 9 червня 1998 року №121, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 червня 1986 року за №399/2839, яка втратила чинність згідно з наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 15 лютого 2002 року №36 у зв'язку з прийняттям Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за №157/6445. З положень статті 331 ЦК України вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію, а якщо таке право підлягає державній реєстрації з моменту його державної реєстрації. До закінчення будівництва забудовник вважається власником не будівлі або споруди, як окремого об'єкта, а власником будівельних матеріалів, обладнання, а також відповідних майнових прав. Відповідно до ч.1 ст.190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Тому права і обов'язки спадкодавця, як забудовника незавершенного будівництва, є майновими і включаються до майна в розумінні ч.1 ст.190 ЦК України. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки, як забудовника, входять до складу спадщини. Крім цього, з розяснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі №24-753/04-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вбачається, що за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено, що будинок, який є предметом спору, побудовано спадкодавцем у 1995 році, але не прийнято в експлуатацію та не здійснено його державну реєстрацію, будинок не належить до самочинного будівництва, оскільки його будівництво здійснювалося згідно із законом, тому до завершення будівництва до спадкоємців переходять права і обов'язки забудовника, які входять до складу спадщини, підставою для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стала відсутність реєстрації права власності на житловий будинок за спадкодавцем [PERSON] Таким чином, оцінюючи надані [PERSON] докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем прав та обов'язків забудовника житлового будинку та господарських будівель в порядку спадкування після смерті [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Наявність рішення суду, що набрало законної сили про визнання прав та обов'язків забудовника, не позбавляє обовязку введення побудови в експлуатацію на загальних підставах та подальшої необхідності звернення до реєстраційних органів для проведення відповідної державної реєстрації права власності. На підставі викладеного, ст.ст.190, 331, 1218 ЦК України,

Outcome: approved