Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що в результаті протиправних дій з боку [PERSON], які полягали у спричиненні [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, йому була спричинена матеріальна шкода, повязана з лікуванням, а також моральна шкода повязана у звязку з протиправними діями відносно нього, втратою роботи, тривалим лікуванням, душевними хвилюваннями. [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності, проте судове провадження відносно було закрито за нереабілітуючою обставиною, у звязку з закінченням строків давності, питання цивільно правових наслідків не вирішувалось. Враховуючи те, що [PERSON] добровільно не бажає відшкодувати шкоду [PERSON] був вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні [PERSON] та представник останнього позов підтримали, просили задовольнити. [PERSON] та представник останнього позов не визнали. [PERSON] пояснив, що [PERSON] не доведений розмір матеріальної шкоди, а саме, що витрати здійснені [PERSON] були необхідні у звязку із спричиненням йому тілесних ушкоджень. Також, [PERSON] і до вказаної події мав чисельну кількість хвороб, які перешкоджали останньому продовжувати працювати за посадою. Крім того, [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що між сторонами відбулась бійка, внаслідок якої [PERSON] спричинив [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, а останній в свою чергу, спричини [PERSON] легкі тілесні ушкодження, внаслідок яких останній отримав ваду на обличчі. Так, [PERSON] зазначає, що має шрам від укусу [PERSON] на обличчі, не може голитися, страждає від цього, а також страждають його близькі, у звязку з чим йому була спричинена моральна шкода, які [PERSON] добровільно не відшкодовує. Відносно [PERSON] також порушено кримінальне провадження і на даний час триває досудове розслідування, яке не закінчено через бездіяльність слідчого. В судовому засіданні [PERSON] зустрічний позов підтримав, просив задовольнити. [PERSON] та представник останнього проти вимог зустрічного позову заперечували, посилаючись на необґрунтованість останнього, а також зазначили, що предявлення зустрічного позову розцінюють не як спосіб захистити свої законні права та інтереси, а як процесуальний інструмент затягнути розгляд справи за первісним позовом. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 05.03.2014 року постановленої у кримінальному провадженні відносно [PERSON] обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ст. 128 КК України, встановлено, що [PERSON] спричинив [PERSON] тяжке тілесне ушкодження /а.с. 23, 24/. Зазначене також підтверджується висновком експерта № 620/Е /а.с. 11-16/. Провадження у справі було закрито у звязку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, що не є реабілітуючою обставиною. Згідно копій квитанцій та чеків з медичних установ, [PERSON] незаконними діями [PERSON], було спричинено матеріальної шкоди, яка полягала у здійсненні витрат на лікування та реабілітацію /а.с. 6-10/. Розмір матеріальної шкоди становить 3995 грн. 43 коп., оскільки згідно квитанцій /а.с. 6, 8/ витрати в розмірі 400 грн. та 50 грн. є благодійним внеском [PERSON] до медичних установ, тобто не є обовязковими та не повязані із спричиненням [PERSON] тілесних ушкоджень, сплачені останнім за власною ініціативою і є добровільним волевиявленням. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи наведене вимоги про відшкодування матеріальних витрат підлягають задоволенню частково. Доводи [PERSON] про те, що [PERSON] не доведено, що здійсненні останнім витрати повязані із лікуванням були обовязковими і мали причинно наслідковий звязок між спричиненням тілесних ушкоджень та наслідками, суд вважає неспроможними, оскільки [PERSON] на підтвердження останніх згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України доказів не надав. Згідно висновку соціально психологічного дослідження № 12-03-14 внаслідок незаконних дій [PERSON] [PERSON] була спричинена моральна шкода розмір якої становить 29232 грн. /а.с. 17-21/. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що вимоги щодо відшкодування моральної шкоди знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в межах суми визначеної дослідженням і не спростовані [PERSON] Таким чином, вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, оскільки [PERSON] не доведено спричинення моральної шкоди в розмірі 30000 грн. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні зустрічних позовних вимог, вважає останні необґрунтованими і такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного. Так, [PERSON] зазначає, що з боку [PERSON] також мали місце незаконні дії, які потягли за собою спричинення [PERSON] легких тілесних ушкоджень, що завдало [PERSON] моральних страждань, які він оцінює в розмірі 50000 грн. Такі моральні страждання полягають в тому, що в останнього залишився шрам на обличчі, він не може голитися, що спричиняє труднощі у спілкування з оточуючими людьми. Внаслідок чого останній звертався за консультації до інституту краси /а.с. 69/ та в подальшому має намір робити пластичну операцію. За результатами повідомлення [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення по факту спричинення легких тілесних ушкоджень, було порушено кримінальне провадження /а.с. 59, 62/, яке було закрито постановою слідчого за відсутністю в діях [PERSON] складу злочину /а.с. 63, 91, 103/, вказана постанова скасована ухвалою слідчого судді від 29.08.2014 року /а.с. 81, 102/. 02.02.2015 року слідчим повторно винесена постанова про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 125 КК України у звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення /а.с. 110-111/, яка постановою слідчого судді скасована /а.с. 123/, досудове розслідування триває. Таким чином, станом на час розгляду справи відсутні докази того, що [PERSON] визнаний винним у спричиненні [PERSON] легких тілесних ушкоджень, що встановлено рішенням суду. Підстави для відшкодування моральної шкоди передбачені ч. 2 ст. 1167 ЦК України відсутні. З огляду на надані [PERSON] докази, не вбачається, що діями [PERSON] [PERSON] було спричинено моральної шкоди, через спричинення тілесних ушкоджень. Зокрема відсутні належні та допустимі докази утворення шраму (рубця підборіддя) на обличчі [PERSON] через незаконні дії [PERSON], зокрема укусу. З висновку судово медичної експертизи вбачається, що характер та морфологія виявлених ушкоджень спричинених [PERSON], свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичних дій тупого предмету, характерні властивості якого в ушкодженнях не відобразились /а.с. 43/. Враховуючи вище наведене та

Outcome: partial