Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати арешт належного йо- му автомобіля, накладений відділом ДВС Татарбунарського районного управління юстиції, по- силаючись на наступні обставини. За рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 02.04.2004 р. з нього підля- гають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 23.03.2004 р., до досягнення дитиною пов- ноліття. На підставі зазначеного рішення суду 28.11.2013 р. було видано виконавчий лист і стягу- ються аліменти на утримання сина. Він справно сплачує аліменти, але з чисельними відрядження- ми в різні кінці країни виплати робить віддалено і не завжди зберігає квитанції та не повідомляє відділ ДВС про сплату аліментів, у звязку з чим виникла заборгованість. Постановою державного виконавця від 19.10.2015 р. накладено арешт на належний йому на праві приватної власності автомобіль марки Mazda, моделі 323 1/7 D, реєстраційний номер [NUMBER]. На сьогоднішній де- нь ніякої заборгованості по аліментам він перед стягувачем не має, а тому просив скасувати арешт належного йому транспорту. Представник позивача адвокат [PERSON] - у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу за позовом його довірителя розглянути у його відсутності, а позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача (за довіреністю) [PERSON] також у судове засідання не зявила- ся, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечуючи проти їх задоволення, просила справу розглянути у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 02.04. 2004 р. з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2004 р., до досягнення нею повноліття. На підставі зазначеного рішення суду 28.11.2013 р. було видано виконавчий лист, відкрито виконавче провадження № 41007234 і провадиться стягнення аліментів на утримання дитини. Копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 535725 (а.с.10) підтверджується, що у власності позивача перебуває автомобіль марки Mazda, моделі 323 1/7 D, легковий седан-В, 1992 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Постановами державного виконавця відділу ДВС Татарбунарського районного управління юс- тиції [PERSON] від 19.10.2015 р. оголошено розшук зазначеного автомобіля, що належить на праві власності [PERSON], накладено на нього арешт та оголошено заборону на його відчужен- ня, що вбачається з копій зазначених документів (а.с.7,5). З повідомлення начальника відділу ДВС Татарбунарського районного управління юстиції [PERSON] № 03-47/10812/5 від 12.11.2015 р. (а.с.8) слідує, що станом на 12.11.2015 р. по виконав- чому провадженню згідно виконавчого листа № 2-556 від 28.11.2013 р., виданого Татарбунарсь- ким районним судом Одеської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утри- мання неповнолітньої дитини аліментів заборгованість по аліментам відсутня. Зазначене підтверджується копією розписки [PERSON] від 27.10. 2015 р. (а.с.9), згідно якої во- на отримала від боржника аліменти по 31.12.2015 р. і претензій до нього не має. У відповідності до п.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», у разі наявності за- боргованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно бор- жника. Оскільки у боржника виникла заборгованість у сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то державним виконавцем на законних підставах 19.10.2015 р. було винесено відповідні постанови, про які вже йшлося. Але позивачем в кінці жовтня поточного року погашено заборгованість по аліментам, більше того, ним сплачено аліменти по 31.12.2015 р., про що відділ ДВС повідомила стягувач у своїй заяві від 27.10. 2015 р. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок та випадки зняття арешту з майна. І як визначено п.5 зазначеної норми права, у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Оскільки відпали підстави, що явились причиною для накладення арешту на зазначене майно позивача, то арешт має бути знято. Зазначена позивачем у заяві вимога про скасування арешту є юридично неточною, оскільки за- конодавцем в контексті ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено зняття арешту з майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved