Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 16.11.2010 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на: земельну ділянку площею 0,50 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №676061, земельну ділянку площею 1,25 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №676061. Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем, проте звернувшись у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв»язку із втратою правовстановлюючого документа на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. З приводу втрати державного акта позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністровя». Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] у судове засідання не з»явилися, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримали. Відповідач [PERSON]сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечили. Залучений до участі у справі в порядку ст. 33 ЦПК України співвідповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Судом встановлено такі обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АГ №561194 від 11.05.1970 року батьками позивача [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON]. Батьками [PERSON] були: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №239116 від 29.06.2016 року. Як убачається зі змісту листа №29-1912-0.9-1022/2-16 від 06.12.2016 року, адресованого Відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області адвокату [PERSON], [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 1,75 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №676061. Державний акт на право власності на землю серії Р1 №676061 на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністровя» (тираж 1479) розміщено оголошення. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №106063, виданого 18.11.2010 року [PERSON] сільською радою Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] померла 16.11.2010 року в с. Велеснів Монастириського району Тернопільської області. Судом встановлено, що вірне ім»я спадкодавця «Михайліна», що підтверджується свідоцтвом про смерть спадкодавця серії І І-ИД №106063 від 18.11.2010 року, але у свідоцтві про народження батька позивача [PERSON] серії І-ИД №239116 від 29.06.2016 року, помилково записано ім»я спадкодавця «Михайлина». Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на: земельну ділянку площею 0,50 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №676061, земельну ділянку площею 1,25 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №676061. Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом п»ятої черги, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №139, виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області 04.07.2016 року. У зв'язку із втратою правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом (лист Монастириської державної нотаріальної контори №857/01-16 від 22.07.2016 року). Зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №1569/01-16 від 12.12.2016 року, спадкова справа після смерті 16.11.2010 року [PERSON] не заводилась. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю [PERSON] належали: земельна ділянка площею 0,50 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №676061; земельна ділянка площею 1,25 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №676061, позивач є спадкоємцем за законом п»ятої черги, спадщину прийняв, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за законом після померлої 16.11.2010 року [PERSON]

Outcome: approved