Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просив визнати останню такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач вказує, що він є співвласником квартири за [ADDRESS] . У даній квартирі крім нього також зареєстровані: [PERSON] (онука), [PERSON] (син) та [PERSON] (дружина). Відповідачка [PERSON] більше року не проживає за вищевказаною адресою, не приймає будь-якої участі в утриманні майна, при цьому залишила його добровільно. Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки. Відзив та заперечення на позов не подавала. На підставі вимог ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що квартира за [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28 листопада 1996 року, виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядження (наказом) від 18 листопада 1996 року за №18464. Згідно будинкової книги на спірну квартиру встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] . Відповідно до довідки за №87 від 27 серпня 2019 року, виданої ПП «Перспектива» встановлено, що у вказаному будинку зареєстровані позивач, [PERSON] (онука), [PERSON] (син) та [PERSON] (дружина). Як вбачається з акту обстеження житлових умов від 28 серпня 2019 року складеного комісією в складі головного інженера В.о. [PERSON] , майстрів дільниці [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] зареєстрована у квартирі за [ADDRESS] , але не проживає, що підтвердили сусіди позивача - [PERSON] та [PERSON] Той факт, що [PERSON] більше року, без поважних причин не проживає в квартирі за [ADDRESS] , підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача. Свідки пояснили, що більше 10 років за вказаною адресою не проживає. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з вимогами ч. 2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що позивач є співвласником спірної квартири, де зареєстрована [PERSON] , онука позивача. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач більше року добровільно не проживає у спірній квартирі, не цікавиться нею, не приймає участі в її утримані, не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не звертався. У добровільному порядку не знімається із реєстрації, чим чинить позивачу, як співвласнику квартири перешкоди. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою за [ADDRESS] . Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач у судове засідання не з`явилась та не надала суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved