overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 25 вересня 2015 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 416. Від шлюбу\~спільних дітей\~у сторін\~не має,\~однак відповідач\~відмовляється розірвати\~шлюб в\~органах державної\~реєстрації актів\~цивільного стану.\~Спільне життя\~у подружжя\~не склалося,\~у них\~виявилися різні\~погляди на\~шлюб та\~сім'ю,\~у звязку\~з цим\~між ними\~постійно виникали\~сварки.\~Вже більше\~півроку шлюбні\~відносини між\~сторонами припинені,\~відповідач зібрала\~свої речі\~та пішла\~з дому.\~Позивач вважає,\~що подальше\~подружнє життя\~та збереження\~шлюбу неможливі,\~на примирення\~не згодний,\~тому просить\~розірвати шлюб Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, у якій просить справу розглянути за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідно до інформації Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, яка надійшла на адресу суду 28.11.2018 року, за наявними обліками ГУ ДМС України в Донецькій області згідно бази даних ЄІАС УМП ДМС України встановлено, що гр. [PERSON], [INFO] на момент отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон була зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно даних позовної заяви останнє відоме місце проживання відповідача зареєстроване за тією ж адресою. Надіслана відповідачу судова повістка за адресою вказаною в позові, повернута до суду без вручення на підставі листа генеральної дирекції УД ППЗ Укрпошта від 22.07.2014р № 522-31/205 Щодо часткового призупинення приймання до пересилання поштових відправлень. Тому,\~відповідач [PERSON]\~викликана до\~суду в\~порядку,\~передбаченому ч.11\~ст.128\~ЦПК України,\~ст.12-1\~Закону України\~Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України,\~шляхом опублікування\~12\~листопада 2018\~року судової\~повістки на\~сайті Приазовського\~районного суду\~Запорізької області\~та вважається\~повідомленою про\~дату,\~час і\~місце розгляду\~справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надала. Виходячи з наведених норм процесуального закону суд вважає відповідача належне повідомленою про розгляд справи та визнає її неявку без поважних причин. У звязку з відсутністю згоди позивача на винесення заочного рішення,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 22,60 га., розташованої на території Трудової сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] У зв'язку з тим, що у період з 12 травня 2005 року по 25 липня 2007 року він знаходився у місцях позбавлення волі, а після звільнення поновлював паспорт громадянина України та отримав його лише 20 листопада 2012 року, а свідоцтво про смерть матері він отримав лише 13 березня 2014 року, він пропустив строк для прийняття спадщини. В позові позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача - Трудової сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області в судове засідання не з'явився. В адресованій суду заяві відповідач просить справу розглянути у відсутність його представника. Вислухавши пояснення представника позивача, а також вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим 13 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області. Статтею 1270 ЦПК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який розпочинається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦПК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 22,60 га., розташованої на території Трудової сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] У зв'язку з тим, що у період з 12 травня 2005 року по 25 липня 2007 року [PERSON] знаходився у місцях позбавлення волі, паспорт громадянина України отримав 20 листопада 2012 року, свідоцтво про смерть матері отримав 13 березня 2014 року, він пропустив строк для прийняття спадщини. На підставі вищевказаного, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини по поважній причині. За таких обставин суд вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини в два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що йому на праві власності належить житловий будинок №1/3 по вул.Леніна в с.Нововасилівка Бердянського району Запорізької області. У вказаному будинку зареєстроване місце постійного проживання колишньої дружини позивача відповідача [PERSON], шлюб з якою було розірвано рішенням Бердянського міськрайонного суду від 23.09.2010р. Після цього відповідачка виїхала із вказаного будинку і більше там ніколи не проживала, звязок з нею втрачений, але з реєстрації свого місця проживання вона так і не знялася. Тому позивач в своєму позові просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідки [PERSON] показав, що є другом позивача, буває у нього 3-4 рази на місяць. Приблизно 3 роки тому він перестав бачити у будинку дружину позивача [PERSON] Зі слів позивача вона від нього пішла. З того часу свідок її ніколи не бачив. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що знайома з позивачем останні 3-4 роки, її чоловік є другом позивача, разом з чоловіком буває у будинку позивача майже кожен тиждень, інколи по кілька разів на тиждень. Відповідача [PERSON] вона ніколи не бачила у будинку позивача. Заслухавши пояснення позивача, свідчення вказаних свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 03.01.1992р. з реєстраційною карткою БТІ, позивачу [PERSON] належить на праві власності житловий будинок вул.Леніна 1/3 в с.Нововасилівка Бердянського району Запорізької області. Згідно довідки Нововасилівської сільської ради та довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, місце постійного проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою: [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним, в тому числі свідченнями вказаних свідків, що відповідач [PERSON] не проживає у будинку по вул.Леніна 1/3 в с.Нововасилівка Бердянського району Запорізької області на протязі строку, більшого, ніж один рік. Доказів поважності її не проживання у вказаному будинку до суду надано не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровано місце постійного проживання брата позивача - відповідача [PERSON] Після приватизації квартири батьки позивача та відповідач продали свої частки квартири позивачу. Відповідач продав свою частку в 2011 році, обіцяв знятись з реєстрації, але цього не зробив. Не проживає він у цій квартирі на протязі більше 10 років. Тому позивач просить визнати відповідача особою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] на протязі кількох років. Заслухавши пояснення позивача, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно з відповідними відмітками про відчуження, договору купівлі-продажу частини квартири від 15.06.2009р., договору купівлі-продажу від 21.11.2011р. з відповідними витягами про державну реєстрацію прав, позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Згідно довідок ОСББ «Фестивальний 27а, 29а» та Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, місце постійного проживання відповідача [PERSON] зареєстровано у квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, в тому числі свідченнями вказаних свідків, допитаних в судовому засіданні, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] на протязі більше, ніж один рік. Доказів поважності причин його не проживання у цьому житловому приміщенні до суду не надходило. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що за час шлюбу з відповідачем 03 листопада 2008 року ними було придбано автомобіль «Suzuki Jimny», державний номер [NUMBER], який є їх спільною сумісною власністю. В порядку поділу майна подружжя позивач просить припинити право спільної сумісної власності позивача на автомобіль «Suzuki Jimny», державний номер [NUMBER], та стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію ? частини вартості вказаного автомобіля в розмірі 129603,12 грн. та визнати за відповідачем право власності на автомобіль. Ухвалою суду від 24 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі. Одночасно з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль «Suzuki Jimny», державний номер [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON], а також заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо автомобіля, посилаючись на те, що відповідач може в будь-який момент відчужити вказаний автомобіль, належний їм на праві спільної власності, що значно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду. Крім того, позивач вказує, що відповідач неодноразово погрожував їй при свідках, що спалить або іншим чином знищить вказаний автомобіль тільки щоб не віддавати позивачу належну їй частку. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. З доданої до позову довідки ДП «Авто Інтернешнл» від 16 червня 2014 року № 182 вбачається, що 03 листопада 2008 року [PERSON] реалізовано автомобіль Suzuki Jimny, кузов [NUMBER]. Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне накласти арешт на автомобіль «Suzuki Jimny», державний номер [NUMBER], який на праві власності зареєстрований за [PERSON]

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу від 24 вересня 2008 року йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Його донька [PERSON] з 10.04.1996 року була зареєстрована за вище вказаною адресою. Також, за цією адресою, як члени його сімї були зареєстровані його онук [PERSON] з 10.04.1996 року та його онука [PERSON]- з 25.07.2003 року. Стверджує, що в грудні 2003 року його дочка [PERSON] разом із своїми дітьми - [PERSON] та [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до США. Відповідачі не проживають у належній йому квартирі понад 10 років, не приймають участі в оплаті комунальних послуг та ремонтних роботах, Позивач вимушений сплачувати послуги за відсутніх осіб та має намір звернутися для оформлення субсидії. Просить суд визнати Відповідачів такими, що втратили право на користування його житловим приміщенням. В судовому засіданні Позивач та його представник підтримали свої вимоги і просили суд задовольнити позов. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно, належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника Позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу ВКТ 650448 від 24.09.2008 року, посвідченому приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 5510. Відповідач [PERSON] з 10.04.1996 року була зареєстрована за вище вказаною адресою. Також, за цією адресою, як члени його сімї були зареєстровані його онук [PERSON] з 10.04.1996 року та його онука [PERSON]- з 25.07.2003 року. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з грудня 2003 року не проживають за адресою: [INFO], оскільки виїхали на постійне місце проживання до США. Зазначені обставини підтверджені у судовому засіданні поясненнями Позивача та його представника, актом, складеним комісією КП «Дніпровський» від 02.12.2015 року, показами свідків [PERSON] та [PERSON] Свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, кожен окремо, що Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з грудня 2003 року не проживають за адресою: [INFO], у квартирі, що належить Позивачу [PERSON] Оцінюючи надані докази, суд вважає їх належними, достовірними і тому приймає їх як основу для ухвалення рішення. У відповідності до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідачі не проживають в квартирі Позивача без поважних причин понад 10 років. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги Позивача обґрунтованими і доведеними в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 01.06.2011 р. між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу дверей торгівельної марки PORTA №17. В день укладання Договору та,згідно його умов позивачем було сплачено 100% вартості замовленого товару в розмірі 118 663 грн., про що свідчить оплачений товарний чек від 01.06.2011 р. 01.06.2012 р. задля прийняття товару позивач з»явився до відповідача за адресою, вказаною у п.3.4. Договору. Однак, побачивши, що замовлені ним, згідно Договору товари не відповідають вимогам якості (наявність розбухання, розшарувань, змін форми деревного матеріалу, тріщин у всіх дверних полотнах і корозії на металевих деталях), позивач відмовився від прийняття товару, склавши про це з відповідачем відповідний Акт. Позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 118 663 грн. У судовому засіданні позивач відсутній. У своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні з позовом погодився. Пояснив, що з вини громадянина [PERSON] було залито приміщення, де знаходились виготовлені двері позивача, тому двері були пошкодженні. Надав на підтвердження цьому рішення Орджонікідзевського райсуду м. Запоріжжя від 20.05.2013 р. Тобто, вини відповідача у неналежному виконанні умов договору, укладеному між ним і позивачем не має, але, у зв»язку з тим, що зазначена подія не була передбачена у Договорі від 01.06.2011 р. як форс-мажорна обставина, відповідач згоден повернути позивачу сплачені останнім кошти за товар. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 01.06.2011 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу дверей торгівельної марки PORTA №17. В день укладання Договору та,згідно його умов позивачем було сплачено 100% вартості замовленого товару в розмірі 118 663 грн., про що свідчить оплачений товарний чек від 01.06.2011 р. 01.06.2012 р. задля прийняття товару позивач з»явився до відповідача за адресою, вказаною у п.3.4. Договору. Однак, побачивши, що замовлені ним, згідно Договору товари не відповідають вимогам якості (наявність розбухання, розшарувань, змін форми деревного матеріалу, тріщин у всіх дверних полотнах і корозії на металевих деталях), позивач відмовився від прийняття товару, склавши про це з відповідачем відповідний Акт. Згідно ст..61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншим особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст..526 ЦПК України, зобов»язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Таким чином, позовні вимоги, обґрунтовані, законні, визнані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 01.10.2012 р. він та відповідач уклали між собою договір позики, згідно якого, позивач передав, а відповідач прийняв від позивача грошову суму 2 500 грн. Відповідач зобов»язався повернути зазначену суму позивачу у строк до 01.02.2013 р. Грошові кошти відповідачем позивачу у зазначений строк не повернуті, тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу 2 500 грн. і судовий збір. У судовому засіданні позивач відсутній. У своїй заяві просить суд розглянути справу у його відсутності, ухвалити заочне рішення, позов підтримує. Відповідач у судове засідання повторно не з»явився, хоча належним чином був сповіщений про судове засідання, про що свідчить поштові повідомлення. Причину неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення справи слуханням або про розгляд справи у його відсутності до суду не звернувся, заперечень на позов не надав. Виходячи з наведеного і матеріалів справи, суд ухвалює заочне рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 01.10.2012 р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали між собою договір позики, згідно якого, позивач передав, а відповідач прийняв від позивача грошову суму 2 500 грн. Відповідач зобов»язався повернути зазначену суму позивачу у строк до 01.02.2013 р. Грошові кошти відповідачем позивачу у зазначений строк не повернуті. Згідно ст..1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст..1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст..526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позов доказано розпискою. Позов обґрунтований, доказаний, вимоги законні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 03.07.1992 р. зареєстрував шлюб з відповідачкою. Прожив з нею сім»єю до вересня 1995 р., після чого проживання однією сім»єю було припинено. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Спільне життя не склалось з причини відсутності взаємопорозуміння між сторонами, байдужості до сімейного життя та проблемам кожного. Спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна відсутній. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Пояснив, що не проживає з позивачкою18 років, її місцезнаходження його не відомо, за ці роки не спілкувався з нею. Фактично створив нову сім»ю. Відповідачка у судове засідання не з»явилась. Суд направляв їй повістку за місцем її реєстрації. Причина неявки відповідачки суду не відома. Виходячи з наведеного, матеріалів справи, зі згоди позивача і на підставі ст..224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 03.07.1992 р. позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою. Прожив з нею сім»єю до вересня 1995 р., після чого проживання однією сім»єю було припинено. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Спільне життя не склалось з причини відсутності взаємопорозуміння між сторонами, байдужості до сімейного життя та проблемам кожного. Спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони тривалий час, 18 років, не проживають однією сім»єю, не ведуть спільного господарства, не мають неповнолітніх дітей, навіть не спілкуються. Позивач фактично створив нову сім»ю. При таких обставинах суд вважає, що збереження такого шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved