Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта» про стягнення суми страхового відшкодування. Позивач зазначав, що 24.09.2013 року приблизно о 09.20 год. на автодорозі Київ - Ковель у м. Буча Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes-Benz-Smart» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Peogeot» номерний знак [NUMBER], яким керував позивач, що спричинило пошкодження транспортних засобів; ДТП сталася з вини [PERSON], який постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП по факту зазначеної ДТП від 24.09.2013 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» (відповідача) відповідно до договору страхування (полісу) №АС 5571998 від 26.07.2013 року, позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та надав повний пакет необхідних для виплати страхового відшкодування документів; 29.05.2014 року Відповідач повідомив, що було здійснено розрахунок страхового відшкодування та складено страховий акт №ОЦВ-13-12487/1, згідно яких на його (позивача) користь відповідач повинен виплатити страхове відшкодування у розмірі 11494,14 грн.; оскільки відповідачем ніяких виплат не здійснено по теперішній час, тому він (позивач) вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 11494,14 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі; представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не з'явився, до матеріалів справи відповідачем в особі представника Кучма О.Л. (довіреність від 04.03.2014 року) подано заяву від 17.10.2014 року про визнання позову в частині суми стягнення 11494,14 грн. та розгляд справи за відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 24.09.2013 року приблизно о 09.20 год., на автодорозі Київ - Ковель у м. Буча Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля «Mercedes-Benz-Smart» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Peogeot» номерний знак [NUMBER], власником якого є позивач, яким він керував, що спричинило пошкодження транспортних засобів; ДТП сталася з вини водія [PERSON], який постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП по факту ДТП від 24.09.2013 року. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи - копією постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.12.2013 року (справа № 488/6264/13-п) відносно [PERSON] за ст. 124 КпАП України по факту ДТП від 24.09.2013 року і не заперечуються сторонами (а.с.4, 6). Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Позивач [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування (а.с.7). Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 988 ЦК України Страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до положень п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно повідомлення відповідача від 29.05.2014 року (а.с.7) ДТП від 24.09.2013 року за участю автомобіля «Mercedes-Benz-Smart» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Peogeot» номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача - визнана страховим випадком; згідно страхового акту №ОЦВ-13-12487/1 на користь позивача підлягає до виплати страхове відшкодування у розмірі 11494,14 грн. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що відповідачем безпідставно не виплачено страхове відшкодування на користь [PERSON] в установленому порядку, а тому з ВАТ НАСК «Оранта» (відповідача) підлягає стягненню на користь позивача сума страхового відшкодування в розмірі 11494,14 грн., яка фактично не оспорюється відповідачем. Згідно п.37.3 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» незадовільне фінансове становище страховика не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Крім того, згідно ст.84, 88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору (а.с.18) та витрати на правову допомогу в сумі 800,00 грн. - згідно договору про надання правової допомоги від 22.05.2014 року (а.с.8-10, 11).

Outcome: approved