Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення богу за договором позики. В позові зазначено, що між ним та відповідачем було укладено договір позики від 16.05.2012 р., відповідно до якого [PERSON] передав відповідачу [PERSON] у власність 80000,00 грн., які були надані йому для завершення будівництва свого дому, котрі він зобов'язався повернути до 03 липня 2012 року. Факт одержання вказаної суми підтверджується укладеним договором позики грошових коштів посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ніколаєвською Л.Б. Відповідно договору, [PERSON] повинен був повернути кошти [PERSON] в трок до 03.07.2012 року. Згідно пункту 5 договору у випадку порушення умов повернення позики ,позикодавець вправі пред'явити цей договір до стягнення в порядку і в строки , передбачені чинним законодавством. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу позику у розмірі, передбаченому умовами договору позики. Станом на 24.02.2015 року борг не повернуто, чим взяті на себе зобов'язання відповідачем не виконані. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав, просив позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст. ст. 74, 76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши позивача, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з таких підстав. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, 16.05.2012 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений договір позики відповідно до якого [PERSON] передав відповідачу [PERSON] у власність 80000,00 грн., які були надані йому для завершення будівництва свого дому, котрі він зобов'язався повернути до 03 липня 2012 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу позику у розмірі, передбаченому умовами договору позики. Станом на 24.02.2015 року борг не повернуто, чим взяті на себе зобов'язання відповідачем не виконані. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. З вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Правовідносини що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані статтями 526, 527, 530, 610-611, 625, 1049 ЦК України. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Судом встановлено, що в порушення норм закону і умов договору позики [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 24.02.2015 року борг не повернуто. Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, право позивача підлягає захисту, а позов до задоволення у повному обсязі. Відповідно вимогам ст. 88 ЦПК України з відповідача варто стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі: 3654,00 грн.

Outcome: approved