overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 02 серпня 2006 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Починаючи з травня 2013 року по сьогоднішній день, син проживає окремо від нього, разом з відповідачкою. Останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З травня 2013 року, вони припинили вести спільне господарство, проживають окремо, шлюбні відносини фактично припинені. Його спроби зберегти сім'ю закінчились невдачею, а тому, за його переконанням, немає подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини, оскільки збереження шлюбних відносин є неможливим. На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 02 серпня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №1218. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.8 - копія Свідоцтва про шлюб). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.9 - копія Свідоцтва про народження дитини). В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачкою не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 02 серпня 2008 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. У своїй позовній заяві він зазначив, що сумісне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони є різними людьми, з різними поглядами на сім'ю, виховання дитини, у зв'язку з чим постійно виникали непорозуміння. Вони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, стали один одному чужими людьми. Наведене вище призвело до того, що він втратив почуття любові та поваги до відповідача, а тому подальше сумісне життя та збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 серпня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис за №700. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження). В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачкою не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а сам шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 05 грудня 2007 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. [INFO] року у них народився син - [PERSON], а [INFO] року народилась донька - [PERSON]. На протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що примирення є неможливим, а подальше спільне проживання та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей. На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. В ході судового розгляду встановлено, що 05 грудня 2007 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №4449. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.7 - копія свідоцтва про шлюб). В даному шлюбі у сторін народились двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6 - копія свідоцтв про народження дітей). В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачкою не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 07 березня 1992 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між ним поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з квітня 2014 року. На даний момент вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків з квітня 2014 року. На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Судом встановлено, що 07 березня 1992 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №549. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] (а.с.5 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачкою не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 09 квітня 2010 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей не мають. У своїй позовній заяві він зазначив, що на протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, любов та повага між ними втрачені, протягом останніх років вони не ведуть спільне господарство. Вважає, що примирення між ними неможливе, а подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву в якій зазначила, що в судове засідання з'явитись не може, оскільки перебуває за межами м. Києва на лікуванні, крім того, просить розглянути справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 квітня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №270. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.6 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 10.02.1996 р. вони з відповідачкою уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Хорольської райдержадміністрації Полтавської області, за актовим записом № 11 від 10 лютого 1996 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх 1,5 років сімейне життя між позивачем та відповідачкою поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Понад 6 місяців ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, за глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. У зв'язку з наведеним, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, строк про примирення в відношенні себе та відповідачки просив не застосовувати. В судове засідання позивач не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але надав на адресу суду заяву в якій позов підтримав і просив провести розгляд за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але надала на адресу суду заяву в якій позов визнала і просила провести розгляд за її відсутності. Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю на підставі слідуючого. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивача та відповідачки не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. У відповідності до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч. 1 ст. 110 СК України передбачено право одного із подружжя на пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу. Майновий спір між сторонами відсутній. Спір про місце проживання неповнолітньої доньки відсутній. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 13 червня 2009 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось. На даний час шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає не можливе. Кожен із них вважає, що примирення є неможливим. На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 13 червня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управлінняя юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між громадянином [PERSON], [INFO] та громадянкою [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №593. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.7 - копія свідоцтва про шлюб). В шлюбі [INFO] року у сторін народилась донька - [PERSON] (а.с.4 - копія свідоцтва про народження дитини). В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачкою не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між ними втрачено. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 15 березня 1997 року він [PERSON] вступив до шлюбу з відповідачкою [PERSON]., що був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Хорольської райдержадміністрації Полтавської області, актовий запис № 21, що доводиться копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серія [NUMBER] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія [NUMBER]. Сумісне подружнє життя з відповідачкою, [PERSON], не склалось на грунті взаємного нерозуміння, різних інтересів, відсутності взаємної поваги, що привело до відчуження та неможливості збереження сім'ї. Шлюбних відносин позивач з відповідачкою [PERSON], не підтримує з липня 2005 року. На даний час [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з якою має намір одружитись. В судове засідання позивач не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але в позовній заяві просив провести розгляд за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але надала на адресу суду заяву в якій позов визнала повністю і просила провести судове засідання за її відсутності. Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю на підставі слідуючого. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивача та відповідачки не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. У відповідності до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч. 1 ст. 110 СК України передбачено право одного із подружжя на пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу. Майновий спір між сторонами відсутній. Спір про місце проживання дітей відсутній. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 15 липня 1995 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народились двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У своїй позовній заяві він зазначив, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. У зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося, вони фактично припинили спільне проживання, ведення господарства та сімейного бюджету, а з грудня 2012 року він проживає з іншою жінкою. Тобто, їх сім'я остаточно розпалася, існує лише формально, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам та є недоцільним. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 1995 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського району міськрайонного управління юстиції Сумської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис за №296. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у сторін народились двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6 - копії свідоцтв про народження дітей). В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачкою не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечувала. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а сам шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved