overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2013 року на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS]. Відповідачка, зареєстрована у вказаному будинку з 2005 року, однак, не проживає в ньому тривалий час. Самостійно в добровільному порядку з реєстрації відповідачка не знялася, в зв'язку з чим позивач не може розпоряджатися належним йому майном у повному обсязі тому змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України; заперечень проти позову не надала, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи з положення ст. 71 ЖК України та роз'яснень наданих у п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу», право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї зберігається протягом шести місяців або інших строків передбачених законом. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст. 3 ЦПК). Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 225 кв. м., житловою 43 кв. м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.09.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1769, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.09.2013 року № 8914240. Крім позивача у вказаному будинку з 2005 року зареєстрована відповідачка по справі - [PERSON], що підтверджується домовою книгою для прописки громадян, які проживають в [ADDRESS]. Відповідно до довідки голови квартального комітету мікрорайону «Центральний» м. Токмака Морозова В.В. від 29.05.2014 року [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з 2005 року. Факт відсутності за місцем реєстрації [PERSON] впродовж кількох років підтвердили також свідки [PERSON] та [PERSON] Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачка не проживає в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] більше шести місяців, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його втратившим право користування буд.89 по вул.Жовтнева у м.Харкові, посилаючись на те, що 52/200 вказаного будинку належить йому на підставі договору дарування від 07.08.2013р. Відповідач є батьком позивач та був власником зазначеної частки домоволодіння, однак з 2007 року не проживає в будинку, особистих речей його немає, комунальні послуги не сплачує. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача відповідно ст..224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, перевіривши і оцінивши надані докази, суд приходить до наступного. На підставі договору дарування від 07.08.2013р [PERSON] набув власності на 52/200 частин житлових будинків літ «А-1», літ «З-1» по вул.Жовтнева, 89 у м.Харкові. Його право власності належним чином зареєстровано, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідач [PERSON], який є батьком позивача, зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно акту вуличного комітету № 27 Червонозаводського району м.Харкова від 01.03.2017р. [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає з листопада 2007 року, особистих речей не має. Згідно ст..9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно ст..405 ЦК України члени сім*ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватись цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім*ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд дійшов висновку, що [PERSON] дійсно не проживає за адресою: [INFO], понад 1 рік без поважних причин, комунальні послуги не сплачує, особистих речей в будинку немає. Права власника житла [PERSON] порушуються, оскільки він несе додаткові витрати на комунальні платежі за зареєстрованого відповідача, який фактично не проживає в зазначеному будинку з моменту перереєстрації права власності за позивачем, що перешкоджає [PERSON] в повній мірі розпоряджатися та користуватися своєю власністю. Тому, суд задовольняє вимоги позивача та визнає [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 89 по вул.Жовтневій у м.Харкові. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є наймачем квартири [ADDRESS], в якій також зареєстрований [PERSON], що є відповідачем по справі. Зазначає, що відповідач в спірній квартирі не мешкає понад десять років, комунальні послуги не сплачує. Посилається, що відповідач тривалий час не проживає в квартирі без поважних причин, його речі там відсутні, тому на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України має бути визнаний таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 09.09.2016 року КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради залучено до участі у розгляді даної справи в якості третьої особи на стороні позивача. Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, у разі відсутності відповідача проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення у пресі, а відповідно до ст. 74 ЦПК України він є повідомленим належним чином. Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Представник третьої особи на стороні позивача - КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради в судове засідання не з`явився про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду надіслали письмові пояснення в яких просять позов задовольнити і розглядати справу без їх участі. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 05.06.1979 року йому належить будинок за адресою: [ADDRESS]. В зазначеному будинку за його згодою 21 травня 2009 року зареєстрована дружина сина [PERSON] Відповідач [PERSON] з жовтня 2009 року не мешкає у будинку, її особистих речей в будинку не має, добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим порушує права позивача як власника у повній мірі користуватися житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, пояснила, що в кінці вересня 2009 року вона добровільно переїхала до своєї матері в її будинок за адресою : [ADDRESS] де й живе до теперішнього часу. Просила дати їй можливість бути зареєстрованою в позивача ще рік. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно договору купівлі-продажу від 05 червня 1979 року позивачеві [PERSON] належить житловий будинок за адресою : [ADDRESS] (а.с.6-7) Відповідач [PERSON] була зареєстрована у вказаному будинку 21 травня 2009 року за згодою власника.(а.с.8-9) Відповідно до статті 71 Житлового Кодексу, що регламентує збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. |Відповідач втратила в установленому порядку право користування вказаним вище жилим приміщенням, так як з жовтня 2009 року добровільно змінила місце проживання і з цього часу та по день розгляду справи у суді в будинку не проживає, її речей в будинку не має, витрат на утримання житла не несе . Проживає в будинку що належить її матері за адресою: [ADDRESS]. Вказана обставина підтверджується актом, складеним головою квартального комітету від 10.09.2014 року, затвердженим виконавчим комітетом Ізюмської міської ради. (а.с.5) Відповідач порушує права позивача тим, що не знялась з реєстрації як така, що не проживає і не користується жилим приміщенням. Відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В зв'язку з тим, що відповідачем [PERSON] не надано до суду заперечень проти позову, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, псилаючись на те, що відповідальним квартиронаймачем є позивач та проживає разом з дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою зареєстровано три особи: позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та джружина позивача [PERSON] . Відповідача [PERSON] , протягом більш ніж п`ять років не проживає за адресою зареєстрованого місця проживання, не веде з позивачем спільного господарства та не бере участі в сплаті рахунків за комунальні послуги, що підтверджується актом від 19.07.2019 р. складеним ЖЕД - 310. Не зважаючи на те, що відповідач має постійне місце проживання, остання створює позивачу певні труднощі в оформленні субсидії. З огляду на викладене, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечує проти зняття її з реєстраційного обліку, надавши до суду відповідну заяву. Суд, заслухавши позивача, відповідач дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається приміщення протягом шести місяців. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985р., у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Враховуючи наявні в матерілах справи докази та факт визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, а тому вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області 13 вересня 1999 року. Відповідач по справі є її сином. У липні 2013 року він виїхав до Російської Федерації і з того часу до України не повертався. З реєстрації відповідач не знявся, крім того, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню квартири. Просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] до суду не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги повністю підтримала, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу 13 вересня 1999 року за зареєстрованого в реєстрі за № 1560. 17 вересня 1999 року зазначений договір зареєстрований в Маріупольському БТІ за № 36994. Згідно копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області 02 грудня 2003 року, вбачається, що [PERSON], [INFO] перемінила прізвище, ім'я, по батькові на [PERSON], актовий запис № 23. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги те, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а відповідач, будучи зареєстрованим у вказаній квартирі, але фактично не проживаючим в ній, перешкоджає позивачці у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що позивач, згідно договору купівлі-продажу від 20.06.2014 року №2-866, посвідченого державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Лук’яновою Т.І., є власником домоволодіння у [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований [PERSON], який не є членам сім'ї позивача. Відповідач [PERSON] з грудня 2013 року у вказаному будинку не проживає, що також підтверджується актом обстеження будинку від 16.07.2014р. Оскільки відповідач тривалий час в будинку не проживає, позивач вважає, що він втратив право на користування житлом у ньому і просить визнати його таким. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася але на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час і місце його проведення повідомлявся в установленому законом порядку, про що є дані в матеріалах справи, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані позивачем в підтвердження позовних вимог письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що, житловий будинок у [ADDRESS], належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.06.2014 року №2-866, посвідченого державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Лук’яновою Т.І. Згідно акта обстеження домоволодіння позивача від 16.07.2014р. встановлено, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з грудня 2013 року. Даний факт також підтверджується письмовими заявами сусідів [PERSON] та [PERSON] посвідчених секретарем Степанківської сільської ради Черкаського району, які наявні в матеріалах справи. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сім'ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не є членом сім'ї позивача [PERSON] та не проживає в будинку у [ADDRESS], з грудня 2013 року, тобто більше шести місяців, а тому втратив право користування житловим приміщенням в даному будинку. Будь-яких цивільно-правових угод з власником будинку, які давали б право відповідачу користуватися жилим приміщення у ньому, відповідач [PERSON] не укладав. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що [PERSON] має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщення в домоволодінні [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що він є власником будинку по [ADDRESS] . Крім нього, в даному будинку зареєстрована: колишня дружина - [PERSON] . Остання понад рік не проживає у вказаному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні і ремонті житла не приймає участі, в серпні 2019 року, вона зібрала свої речі та повідомила, що їде на заробітки за кордон, не повідомивши в яку країну. Фактична адреса місця проживання відповідача йому не відома. Вважає, що відповідач є такою, що втратила право користування житлом. Враховуючи викладене, звернувся до суду та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить копія оголошення опублікованого на офіційній сторінці Городищенського районного суду веб-порталу судової влади України. Листа про розгляд справи у її відсутність чи відзиву (заперечення) до суду не надходило. З огляду на вище викладене, за згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що він на підставі договору дарування від 14.12.1994 року є власником будинку по [ADDRESS] . Крім нього, в даному будинку з 12.02.2019 року зареєстрована:- [PERSON] (в родинних відносинах не перебуває). Остання з квітня 2019 року, уже понад рік не проживає у вказаному будинку, особисті речі відсутні, не сплачує комунальні платежі, в утриманні і ремонті житла не приймає участі. На вказану адресу постійно на ім`я відповідачки приходять листи від різних колекторських агенцій. Фактична адреса місця проживання відповідача йому не відома. Вважає, що відповідач є такою, що втратила право користування житлом. Враховуючи викладене, звернувся до суду та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком за адресою: [ADDRESS] . Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить копія оголошення опублікованого на офіційній сторінці Городищенського районного суду веб-порталу судової влади України. Листа про розгляд справи у її відсутність чи відзиву (заперечення) до суду не надходило. З огляду на вище викладене, за згоди позивача,

Outcome: approved