Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ФГ «КОНДОР-АГРО» про визнання договору оренди землі недійсним, в якій зазначив, що відповідно до Державного акту серії [NUMBER] [PERSON] є власником земельної ділянки площею 8,1 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, яку за договором оренди від 02 лютого 2015 року останній передав у користування ФГ «Кондор-Агро» строком на 2 роки. У листопаді 2015 року позивач попередив відповідача про те, що поновлювати оренду землі з ним він не бажає і просив не займати земельну ділянку на наступний сільськогосподарський рік, однак відповідач ФГ повідомив, що договір оренди землі між ним і позивачем укладено на 10 років. Від приватного нотаріуса Шрамової В.М. позивачу стало відомо, що 06.03.2014 року нею було посвідчено не договір оренди землі, а довіреність строком на 2 роки, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником у взаємовідносинах з питань управління з правом користування його земельною ділянкою. В центрі надання адміністративних послуг Казанківської РДА Миколаївської області [PERSON] отримав інформаційну довідку згідно якої 12.02.2015 року державним реєстратором Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області зареєстровано договір оренди належної йому на праві власності земельної ділянки між позивачем та ФГ «Кондор-Агро» строком на 10 років. Позивач вказує на те, що договір оренди строком на 10 років він не укладав, згоди на передачу в оренду ФГ «Кондор-Агро» землі на 10 років не надавав. Просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 8,1 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області укладений від імені позивача та ФГ «Кондор-Агро», зареєстрований 12.02.2015 року державним реєстратором Казанківського РУЮ у Миколаївській області з кадастровим номером земельної ділянки [NUMBER] Позивач та його представники в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та стягнути з відповідача витрати, пов'язані зі споатою судового збору. Відповідач ФГ «Кондор-Агро» явку своїх представників в судове засідання не забезпечили. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з'явилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. В силу приписів ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину - волевиявлення учасника правочину, додержання форми правочину визначеного законом та вчинення правочину особою, яка має необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені першою-третьою, п'ятою, шостою частинами ст.203 ЦК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 8,1 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, кадастровий номер: [NUMBER]. Згідно договору оренди земельної ділянки від 02.02.2015 року, [PERSON] передав земельну ділянку, площею 8,1 га, кадастровий номер: [NUMBER], в оренду ФГ «Кондор-Агро» строком на 10 років. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 8735779 державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки строком на 10 років було здійснено 12.02.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області Слободанюком В.О. В судовому засіданні доведено, що вищевказаний договір оренди землі власник земельної ділянки [PERSON], як сторона в договорі, не підписував, не знайомився з умовами договору щодо об'єкту оренди, строку його дії, розміру орендної плати та порядку її виплати, інших істотних умов, зазначених в тексті договору. Як вбачається з висновку експерта № 97/18 від 13.08.2018 року ,- підписи від імені [PERSON], зображення яких містяться в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» у технічній копії договору оренди землі від 02.02.2015 року, укладеного від імені [PERSON] та ФГ «Кондор-Агро», та в графах «Підписи членів комісії», «Орендодавець:» у технічній копії додатка « 1 до договору оренди земеьлної ділянки від 02 лютого 2015 року - акта приймання-передачі земельної ділянки, яка передається в оренду, виконані не [PERSON], а іншою особою (іншими особами). За загальним правилом, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (ч. 2 ст.207 ЦК України). Виняток з цього правила стосується фізичних осіб, які через хворобу або фізичні вади не можуть підписатись власноручно. В такому випадку за дорученням такої особи та в її присутності текст правочину підписує інша особа. При цьому, підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, має бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє. Отже, підпис від імені позивача [PERSON] на спірному договорі укладеному 02 лютого 2015 року вчинено іншою особою без дотримання положень ст.207 ЦК України, а також за відсутності належної довіреності, наданої за правилами статей 244, 245 ЦК України. Враховуючи наведене, а також специфіку договорів оренди землі, а саме обов'язкову наявність в договорі певних істотних умов та обов'язкову державну реєстрацію цих договорів, суд вважає, що відсутність особистого підпису сторони в договорі оренди землі свідчить про те, що сторони не узгодили всі істотні умови договору, передбачені Законом. За таких обставин, суд вважає доведеним, що під час укладання спірного договору, текст договору було підписано від імені позивача сторонньою особою, яка не мала належних повноважень на вчинення такої дії. А тому, не можна вважати, що сторони досягли усіх істотних умов договору оренди землі, передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі», що є підставою для визнання спірних договорів недійсними. З урахуванням викладеного та положень ст. ст. 203, 215 ЦК України, оспорюваний договір оренди землі, який було підписано від імені власника земельної ділянки [PERSON] іншою особою, яка на момент підписання цієї угоди не мала на це жодних повноважень, є недійсним. Таким чином, законні права позивача [PERSON] щодо користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, передбачені ч.1 ст.319 ЦК України, були порушені і потребують захисту згідно до вимог ст.5 ЦПК України та ст.15 ЦК України, тому суд задовольняє вимоги позивача про визнання спірного договору оренди землі недійсними. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] суд стягує понесені ним та документально підтверджені судові витрати у загальному розмірі 551,20 коп.

Outcome: approved