Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги таким. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яку позивач має намір прийняти. За життя [PERSON] не виявляла бажання складати заповіт на будь-яку особу і мови про це взагалі не вела. У 2020 році позивачу від працівників сільської ради стало відомо, що померла [PERSON] у 2004 році зробила заповіт на ім`я [PERSON] . А коли 22 січня 2021 року позивач звернувся до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області з питання переоформлення спадщини за заповітом, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустив вказаний строк з поважних, об`єктивних, не залежних від нього причин та просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом. Позивач в підготовче засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача - Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області в підготовче засідання не з`явилася, надавши заяву, в якій просила справу розглянути за відсутності представника селищної ради, позовні вимоги визнала повному обсязі. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи та наданих ним доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Згідно з заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Пісківської ради депутатів трудящих Дворічанського району Харківської області 01 червня 2004 року, [PERSON] , 1923 року народження, проживаюча в с. Піски Дворічанського району Харківської області, на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: все її майно, де б воно не перебувало і в чому б не виявлялось та взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що згідно з законом вона буде мати право, заповіла [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дворічанського райуправління юстиції Харківської області, [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 22. Згідно з довідкою № 02-30/802 від 26 жовтня 2020 року, виданою виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Дворічанського району Харківської області, померла [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала на день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями померлої за законом є: син - [PERSON] , [INFO] , який не був зареєстрований та не проживав з разом з спадкодавцем на день його смерті, помер [INFO] . Спадкоємцями померлої за заповітом є: не родич - [PERSON] , [INFO] , який не був зареєстрований та не проживав разом з спадкодавцем на день його смерті. Відповідно до постанови Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 40/02-31 від 22 січня 2021 року, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд враховує посилання позивача на те, що він не міг своєчасно в шестимісячний строк після смерті своєї померлої [PERSON] звернутися з заявою до Державної нотаріальної контори Харківської області з об`єктивних причин, а саме через відсутність інформації про наявність заповіту після померлої та фактичне проживання за межами області. В зв`язку з цим, суд визнає поважними причини пропуску позивачем 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз`яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи позовні вимоги [PERSON] , суд вважає, що двох місяців буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved