Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 25.04.1999 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №02. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям прожили до серпня 2015 року, оскільки зрозуміли, що у них зовсім різні погляди на життя, у зв'язку з цим між ними почали виникати різного роду непорозуміння та сварки. Відновлювати сім'ю не бажає. Спільно нажите майно вони розділять у добровільному порядку. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], який зареєстрований 25.04.1999 року виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №02. Позивач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання також не з'явилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її присутності, позовні вимоги визнала повністю, згідна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 25.04.1999 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №02. Від вказаного шлюбу у сторін є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони спільним сімейним життям не проживають та спільного господарства не ведуть. Примирення не бажають. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між сторонами.

Outcome: approved