Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину промислової бази, яка складається з будівель та споруд по [ADDRESS], зареєстрованої 06.03.2007 року згідно договору купівлі - продажу. У обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 04.09.2004 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, спільне життя не склалося, тому 21.10.2009 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду шлюб було розірвано. З питання щодо утримання та виховання дитини спору немає. Дитина буде проживати з відповідачкою, кошти на утримання він сплачує добровільно. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю подружжя, між ними не досягнуто. За час проживання в шлюбі ними набуто майно: промислова база по [ADDRESS], загальна вартість якої становить 100 000,00 грн. та яка зареєстрована 06.03.2007 року, згідно договору купівлі - продажу. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився,був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Про причину неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судовому засіданні встановлено, що в період з 04 вересня 2004 року по 21 жовтня 2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 3) та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.7) В період шлюбу сторонами було придбано майно. Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.03.2007 року на ім'я відповідача придбані у власність будівлі та споруди розташовані за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS] ( а.с. 5) Приймаючи рішення по суті, суд керується нормами діючого законодавства, які передбачають, насамперед ст. 60 СК України, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними. Запропонований позивачем порядок поділу спільного майна подружжя суд вважає законним та справедливим, оскільки поділ спірного майна у такий спосіб не суперечить закону і не порушує права кожного з подружжя на отримання однакової частки у спільному майні. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розділити спільне майно набуте у шлюбі наступним чином: визнати за позивачем право особистої власності на 1/2 частину промислової бази, яка складається з будівель та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду в сумі 500,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved