Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться по вул. Славутицькій, 65 у м. Чернігові (а.с.1-3). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 18.06.2014 року поділено житловий будинок №65 по вул. Славутицькій у м. Чернігові, зокрема: відповідачу виділено в натурі 13/25 частин цього будинку з надвірними спорудами загальною вартістю 327 952,50 грн, а позивачу виділено 12/25 частин даного будинку з надвірними спорудами загальною вартістю 298 965,50 грн. Зазначає, що власником всієї земельної ділянки, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, є відповідач. Посилаючись на положення ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України та ст.377 ЦК України вважає, що до нього повинно перейти право власності на ту частину земельної ділянки на якій розміщена частина його будівлі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, при цьому посилався на обставини, зазначені в позові. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали відповідно до письмових заперечень, які долучено до матеріалів справи (а.с.29). Доповнили, що на даний час скасовано рішення державного реєстратора від 12.09.2014 року про реєстрацію права власності на частину вказаного будинку. Вислухавши пояснення позивача та заперечення проти позову відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог і наданих суду доказах, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини. У відповідності до ч.2 ст.223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони не можуть оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти та правовідносини. Як вбачається із рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 18 червня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.06.1989 року по 23.12.2008 року. Згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.12.2013 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку «А-2», підвалу під житловим будинком «А1-2», сараю «Б-2 поверх І», сараю «Б-2 поверх 2», розташованих за адресою: м. Чернігів, вул. Славутицька, 65. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 18 червня 2014 року виділено у власність [PERSON] в будинку з надвірними спорудами №65 по вул. Славутицькій в м. Чернігові: 1/2 частину коридору 1-5 площею 4,15 кв.м вартістю 10 019,50 грн, кімнату 1-6 площею 28,7 кв.м вартістю 76 376 грн, передпокій 1-9 площею 22,8 кв.м вартістю 55 047 грн, кімнату 1-10 площею 23 кв.м вартістю 61 208 грн, кімнату 1-11 площею 32,7 кв.м вартістю 87 021 грн, 1/2 частину коридору ІІІ площею 4,75 кв.м вартістю 5 011,50 грн, 1/2 частину котельні 1-1 площею 8,55 кв.м, вартістю 12 648,50 грн, 1/2 частина сараю вартістю 20 621 грн, що становить 13/25 частин цього будинку з надвірними спорудами, загальною вартістю 327 952,50 грн. Також виділено у власність [PERSON] в будинку з надвірними спорудами №65 по вул. Славутицькій в м. Чернігові: 1/2 частину коридору 1-5 площею 4,15 кв.м вартістю 10 019,50 грн, коридор 1-7 площею 2,4 кв.м вартістю 5 794 грн, санвузол 1-4 площею 4,9 кв.м вартістю 15 774 грн, передпокій 1-2 площею 6,9 кв.м вартістю 16 659 грн, кухню 1-3 площею 20,3 кв.м вартістю 65 349 грн., кімнату 1-8 площею 19,9 кв.м вартістю 52 958 грн, кімнату 1-12 площею 20,9 кв.м, вартістю 55 619 грн, 1/2 частину котельні 1-1 площею 8,55 кв.м вартістю 12 648,50 грн, гараж І вартістю 30 178 грн, кладову ІІ вартістю 8 334 грн, 1/2 частину коридору ІІІ площею 4,75 кв.м, вартістю 5011,50 грн, 1/2 частина сараю вартістю 20 621 грн, що становить 12/25 частин цього будинку з надвірними спорудами, загальною вартістю 298 965,50 грн (а.с.5-8). Дане рішення набрало законної сили. Право власності позивача на виділену частку, що становить 12/25 частини цього будинку, зареєстровано, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексним номером 15764530 від 12.09.2014 року (а.с.19-20). Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.12.2014 року скасовано, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області [PERSON] за індексним номером 15764530 від 12.09.2014 року про державну реєстрацію прав спільної часткової приватної власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: вул. Славутицька, буд.65 м. Чернігів, за [PERSON] на 12/25 частин вказаного будинку та за [PERSON] на 13/25 частин цього будинку; визнано протиправним витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексним номером 26751991 від 12.09.2014 року, який сформований державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області [PERSON] (а.с.93-94). Статтями 120 ЗК України та 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Рішенням 3 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 17.12.2010 року земельна ділянка площею 0,0724 га по вулиці Славутицькій, 65 у м.Чернігові була передана у власність [PERSON] і державний акт про право власності на цю земельну ділянку був зареєстрований 25.07.2011 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю (а.с.73). З пояснень обох сторін та зі змісту самого акту вбачається, що спірна земельна ділянка була одержана відповідачем у власність шляхом приватизації після розірвання шлюбу. Відповідно до висновку експерта земельно-технічної експертизи №11-15С від 22.05.2015 року пропонується варіант поділу земельної ділянки №65 по вул. Славутицькій в м. Чернігові відповідно до часток, відповідно до рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 18 червня 2014 року (а.с.53-86). Проте, в ході розгляду справи позивачем так і не було заявлено вимог щодо поділу земельної ділянки. Відповідно до ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно вимог ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. За змістом ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом в порядку, встановленому законом. У відповідності до положень ч.2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Виходячи із наведених норм закону та враховуючи те, що скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав спільної часткової приватної власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: вул. Славутицька, буд.65 м. Чернігів, за [PERSON] на 12/25 частин вказаного будинку та за [PERSON] на 13/25 частин цього будинку, тобто на даний час не зареєстровано право власності за [PERSON] на частину будинку, в тому числі і за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.12.2013 року, що не оспорювалось позивачем в судовому засіданні, а тому суд вважає заявлені вимоги [PERSON] передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed