overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних в сумі 1816грн. 29 коп. та інфляційних втрат в сумі 7 507 гривень 33 коп. станом на 01 січня 2017 року. В судове засідання сторони повторно не з'явились. Про день слухання справи повідомленні своєчасно. До початку судового розгляду представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду. Відповідач причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 22 квітня 2010 року стягнуто з відповідача на корить позивача заборгованість за договором позики від 24 квітня 2009 року в сумі 25683 гривні 06 коп. та 30 гривень - витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи. Рішення суду до цього часу відповідачем не виконано . Рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року стягнуто з відповідача на корить позивача, в зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання інфляційні втрати та три проценти річних в сумі 34 829 грн.97 коп.. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач не виконує саме грошове зобов'язання, з нього підлягають стягненню на користь позивача інфляційні втрати в сумі 7 507 гривень 33 коп., три проценти річних в сумі 1816 грн. 29 коп. - станом на 01 січня 2017 року. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 27 січня 2016 розглянув справу № 6-771цс15 про стягнення заборгованості за договором позики. При розгляді була сформована наступна правова позиція. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення утриманих коштів в рахунок погашення кредиту в сумі 12148 грн. 45 коп., посилаючись на те, що 15 липня 2009 року відповідач взяв кредит в кредитній спілці «Полісся-Кредит» в сумі 45000 грн. Солідарними поручителями по зобов'язаннях кредитного договору виступили [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] не виконав умов договору, своєчасно не сплачував внески тому кредитна спілка звернулась до суду про стягнення боргу солідарно. Відповідно до виконавчого листа, виданого за рішенням суду від 24.12.2012 року з заробітної плати [PERSON] утримано коштів в сумі 12148 грн. 45 коп. в рахунок погашення кредиту на користь кредитної спілки «Полісся-Кредит». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти утриманих в рахунок погашення кредиту.. Відповідач в судове засідання не з'явився, про те надіслав до суду заяво про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 544 ч. 1 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до вимог ст. 553 ч. 1 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до вимог ст. 556 ч. 2 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Судом встановлено, що що 15 липня 2009 року відповідач взяв кредит в кредитній спілці «Полісся-Кредит» в сумі 45000 грн. Солідарними поручителями по зобов'язаннях кредитного договору виступили [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] не виконав умов договору, своєчасно не сплачував внески тому кредитна спілка звернулась до суду про стягнення боргу солідарно. Відповідно до виконавчого листа, виданого за рішенням суду від 24.12.2012 року з заробітної плати [PERSON] утримано коштів в сумі 12148 грн. 45 коп. в рахунок погашення кредиту на користь кредитної спілки «Полісся-Кредит».. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягненя 7150 грн. 00 коп. Заявлена позовна вимога мотивована тим, що [PERSON] не виконав взяті на себе по розписці зобовязання а саме: своєчасно не повернув одержані по розписці грошові кошти в сумі 7150 грн. На цій підставі позивачка просить стягнути борг по розписці у вказаній сумі 7150 грн.00 коп. В судовому засідання позивач не зявився надіслав заяву справу слухати у його відсутність позовні вимогипросить задовільнити. В судове засідання відповідач не зявився про час та дату розгляду спраи повідомлений вчасно про що свідчать розписки. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. З боргового документа, який перебував у [PERSON], письмової розписки від 29.06.2015 року написаної власноручно [PERSON] вбачається, що 29.06. 2015 року він одержала від позивача грошові кошти в сумі 7150 грн., які зобовязався повернути до 14.07. 2015 року . Доказів того, що вищезазначена розписка була надана відповідачем під примусом, обманом тощо, суду відповідачем надано не було. Тому на підставі вказаних письмових доказів суд приходить до впевненості, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено в письмовій формі договір позики, відповідно до якого від 29.06.2015 року відповідач отримав від позивача в позику 7150 грн., які зобовязувався повернути. В порушення умов договору відповідач до теперішнього часу борг не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України встановлено, що в разі, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Оскільки доказів повернення суми боргу, в тому числі і передбачених ст. 545 ЦК України, відповідач суду не надав, письмова розписка про отримання ним від позивача 7150 грн. знаходилася у [PERSON], і була ним наданна для приєднання до матеріалів справи. Тому судом встановлено, що [PERSON], не виконав свого зобовязання щодо повернення позики. Всього позов підлягає задоволенню на суму: 7150, 00 грн. З вказаних підстав суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованості по договору позики в сумі 7150 грн., укладеному відповідно до розписки від 29.06. 2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування. Позовну заяву обґрунтовано тим, що після померлого [PERSON] відкрилась спадщина. Сторони є синами померлого та спадкоємцями першої черги. Частину майна [PERSON] успадкував після смерті своєї дружини, яка була вбита їх старшим сином [PERSON]. Його вина у скоєнні злочину підтверджена вироком суду. Оскільки законодавством передбачено, що ті особи не мають право на успадкування, які умисно позбавили життя спадкоємця, тому просять усунути [PERSON] від права на успадкування. В судове зсідання сторони не з'явились, представник позивача надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач на час розгляду справи відбуває покарання у Голопристанській виправній колонії № 7. Суд відповідно ст. 224 ЦПК України вирішив розглядати справу за відсутності сторін за наявними доказами. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що [PERSON] була власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого народились двоє синів [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. 20.09.2005 року старший син [PERSON] вбив свою матір [PERSON], його вина у скоєнні злочину підтверджена вироком Суворовського районного суду м. Херсона, яким відповідача засуджено за умисне вбивство до відбування покарання у вигляді позбавлення волі на 14 років. На час розгляду справи [PERSON] відбуває покарання у Голопристанській виправній колонії №7. Після смерті [PERSON] її чоловік та молодший син [PERSON] у рівних частинах отримали спадщину у вигляді домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 22.04.2010 року [PERSON] та [PERSON] отримали Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0564 га для обслуговування успадкованого домоволодіння. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть, тому відкрилась спадщина у вигляді згаданих вище об'єктів нерухомого майна. У зв'язку з тим, що на момент смерті спадкодавця разом із ним були зареєстровані його обидва сина, вважається що вони прийняли спадщину, про що свідчать дані будинкової книги про зареєстрованих осіб. Протягом встановленого шестимісячного строку жоден із спадкоємців від спадщини не відмовився. Відповідно до ч. 1 ст. 1224 ЦК України не мають право на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач втратив своє право на спадкове майно після померлого [PERSON], тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день час та місце слухання був повідомлений належним чином. Суд, заслухав пояснення представника позивача, вивчив матеріали цивільної справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 26 лютого 2008 року [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватнім нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округа Прожуган М.А ., зареєстрованому в реєстрі за № 1295 , та згідно зі свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серія [NUMBER] від 26.02.2008 р., став власником квартири [NUMBER], розташованої у [ADDRESS]. В квартирі з 18.03.2008р. зареєстровані донька позивача [PERSON], онуки [PERSON] та [PERSON]. Також в квартири з 03.06.2010 р зареєстрований колишній зять позивача [PERSON], який у травні 2010 року звернувся до позивача с проханням зареєструвати його в квартирі позивача в зв'язку с тім що він зібрався реєструвати автомобіль, а реєстрації у нього не було. Згодом шлюб між донькою позивача - [PERSON] та [PERSON] було розірвано, але з реєстрації відповідач не знявся. На чисельні прохання позивача про зняття з обліку [PERSON] не реагував. В квартирі відповідач інколи з`являється, кожного разу приходить в нетверезому стані, затіває безпричинні сварки, погрожує колишній дружині, дратує і лякає дітей. Від постійних сварок в квартирі донька відповідача знаходиться у стані стресу, старший онук став роздратований, погіршилося його навчання у школі. [PERSON] неодноразово була змушена викликати дільничного інспектора з причини нанесення їй [PERSON] тілесних ушкоджень. Також позивач весь цей час вимушений витрачати додаткові кошти на сплату комунальних послуг за осіб, які не проживають, але зареєстровані в квартирі. Відповідно до п.1 ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. У відповідності до ст..150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Як встановлено в судовому засіданні, на момент пред'явлення позову позивач та відповідач не є членами сім`ї, також між ними не укладався договір найму жилого приміщення. Суд вважає, що діями відповідача порушені законні права власності та житлові права позивача, в зв`язку з чим відповідач повинен бути знятий з реєстраційного обліку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні. В позовній заяві вказано, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Окрім нього, в квартирі зереєстрований відповідач - [PERSON], що є братом та сином колишніх власників. Після купівлі квартири відповідач з реєстрації сам не знявся. Факт реєстрації відповідача у квартирі заважає йому повною мірою здійснювати право власності на дану квартиру. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування даною квартирою та зняти його з реєстрації. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розміщення оголошення в газеті «Наддніпрянська правда плюс» № 5 (22685) від 22 січня 2016 року. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 12.06.2014 року. У вказаному будинку зареєстрований відповідач, який протягом тривалого часу там не проживає та його особистих речей у ньому немає. Реєстрація відповідача не дозволяє йому розпоряджатися квартирою на власний розсуд та обмежує його законні права. Відповідно до вимог ст.ст. 317, 391 ЦК України власник має право володіння, користування та розпорядження своїм майном і має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідача належить визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на наступні обставини. Він є власником будинку [ADDRESS], який належить йому на підставі договору дарування від 24.04.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу №2-1422 та зареєстрованого в БТІ м. Краматорська 09.07.2001 року за № 5362. Разом з ним за вказаною адресою зареєстрований відповідач - [PERSON], який є його сином. Відповідач не проживає в його будинку з квітня 2014 року. Речі відповідача в будинку відсутні. Він не сплачує за комунальні послуги, добровільно знятися з реєстрації відмовляється. На теперішній час, відповідач проживає за адресою [ADDRESS]. Просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно вимог статі 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не сповістив про причини своєї відсутності. Позивач не заперечував проти заочного рішення розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 405 ч.2 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлені наступні обставини. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], на підставі договору дарування від 24.04.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1422. Разом з ним у спірному будинку також зареєстрований і відповідач [PERSON], який є його сином. Згідно акту про непроживання від 30 травня 2016 року складеного Комітетом міської ради комітету мікрорайону № 6, про те, що відповідач [PERSON], [INFO], не проживає у спірному жилому приміщенні в будинку [ADDRESS] з квітня 2014 року по теперішній час. Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає в спірному жилому приміщенні, без поважних причин. У зв'язку з чим його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] В зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягають задоволенню. На підставі статті 405 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення об 15 год 00 хв. 19 липня 2021 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. Згідно позову, [PERSON] є власником житлового будинку №27 по вул. Сухумська у м.Краматорську, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.08.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Другої ДНК міста Краматорська [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1-2161. В зазначеному будинку зареєстрований мій брат, відповідач по справі [PERSON], який з 2005 року в зазначеному будинку не мешкає, особистих речей не зберігає, комунальні послуги не сплачує. Добровільно знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою не бажає, чим перешкоджають позивачу вільно здійснювати своє право власності щодо житла. Просить суд винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування будинком №27 по вул. Сухумська у м. Краматорську Донецької області. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позові наполягав просив його задовольнити, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або заперечень не надав. Зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.08.2015 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, відповідно до яких позивач [PERSON] є власником будинку № 27 по вул. Сухумська у м. Краматорську Донецької області, копію сторінок домової книги, відповідно до якої відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO], акт про не проживання відповідача у будинку №27 по вул.Сухумська у м.Краматорську з 2005 року, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. На підставі викладено, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] який є братом позивача, з 2005 року, тобто понад рік без поважних причин не користується житлом будинком №27 по вул. Сухумська у м. Краматорську, яка належить по праву приватної власності позивачу [PERSON], власних речей там не зберігає, обовязки по утриманню житла не здійснює, суд вважає, що позивачу слід усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, визнавши відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved