Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 84 630,00 грн. та стягнути з [PERSON] судові витрати у розмірі 840 грн. Позивачем неодноразово приймалися міри для отримання від відповідача повернення грошових коштів, однак останній систематично ухиляється від будь-яких контактів з позивачем та належного виконання прийнятих на нього зобов`язань. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовну заяву задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши всі представлені докази та обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з огляду на наступне. 22 лютого 2014 року позивач [PERSON] за договором позики передав позичальнику [PERSON] у власність 3 500 доларів США, що на день складання позовної заяви складає за офіційним курсом НБУ (за 1 долар - 24,18 грн.) 84 630,00 (вісімдесят чотири тисячі шістсот тридцять) грн. При фактичному одержані вказаної суми позичальником була надана відповідна розписка від 22.02.2014 року. Згідно зазначеної розписки відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кошти до 30 вересня 2014 року. Але, до теперішнього часу відповідач борг не повернув та не сплатив суму, чим взяті на себе зобов`язання не виконав. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами, боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі, якщо сторони дійшли згоди з приводу всіх суттєвих умов договору (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений на письмі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Проте, взяте на себе зобов`язання відповідача не виконав, позичені грошові кошти по сьогоднішній день не повернув. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК). Згідно даних з офіційного сайту НБУ станом на 21.11.2019 року офіційний курс гривні щодо долару США складає 24,18 грн. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про правомірність, обґрунтованість та законність позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача на користь позивача 84 630,00 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved