Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в 2010 році між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого він передає грошові кошти у розмірі 20 000 гривень. Термін повернення грошових коштів сторони не встановлювали, а нещодавно [PERSON] запропонувала [PERSON] у рахунок грошового зобов'язання взяти належний їй будинок [ADDRESS], загальною площею 87,2 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га. В результаті, у володіння позивача перейшов зазначений будинок, однак він не має жодного документу, який би підтверджував його право власності на зазначений об'єкт нерухомості. Тому, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 87,2 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, в 2010 році між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно з яким відповідач позичив у позивача грошові кошти в розмірі 20 000 гривень, без встановлення терміну повернення. Згідно ст. ст. 526, 527, 530, 532, ЦК України, зобов'язання повинно бути виконане належним чином сторонами у встановлений договором або законом строк, у встановленому місці, встановленим у договорі чином. Зрозумівши, що повернути кошти відповідач не має можливості, однак бажає звільнити себе від будь-яких зобов'язань фінансового характеру, [PERSON] передала позивачу житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 87,2 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га, який належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.04.2013 року, реєстровий номер 793, спадкова справа 287/2011. Разом з тим, позивач повністю погодився на пропозицію відповідача та намагається оформити право власності на будинок. Відповідно до ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання свого зобов'язання за договором позики, в частині повернення грошей, відповідачем передано будинок [ADDRESS]. У відповідності до ст. 600 ЦК України, зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами. Передання відступного є одним із способів припинення зобов'язання за згодою сторін. В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржником позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові. Таким чином, об'єктом відступного може бути нерухоме майно. Розмір відступного встановлюється сторонами. Відступне має бути оформлено договором, в якому вказується розмір відступного, порядок та строк його надання. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним державним органом. Проте, вказаним положенням не передбачено можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке передано у якості відступного, тому суд вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, тим самим захистити його майнові права. На підставі викладеного та

Outcome: approved