Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Богданівське (кол. Жовтневе) Дворічанського району Харківської області, по вул. Шкільна (кол. Будьонного) б. 112, власником якого була мати позивача [PERSON], яка померла 01 червня 1999 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що даний будинок на сьогоднішній день, як спадкоємець за законом після смерті матері, він не може прийняти як спадщину і зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно через відсутність правовстановлюючих документів. Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву в якій повністю підтримав позовні вимоги і просив слухати справу в його відсутність. Представник Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківської області позовні вимоги визнала у повному обсязі, у поданій до суду заяві просила слухати справу у її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЖ №168302 від 02 лютого 1956 року, виданого Токарівською сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] народився 19 січня 1956 року, мати [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про одруження серії 1-ЯР №927609 від 10 грудня 1957 року, [PERSON] та [PERSON] (після одруження [PERSON]) [PERSON] одружилися 10 грудня 1957 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 142959 від 03 червня 1999 року, виданого Жовтневою сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] померла 01 червня 1999 року, про що зроблено відповідний актовий запис №11. Згідно з довідкою Жовтневої сільської ради Дворічанського району Харківської області №1142 від 17 грудня 2002 року, дійсно станом на 30 червня 1990 р. за адресою: с. Жовтневе, вул. Будьонного, б. 112, проживали та були прописані [PERSON] та [PERSON] Згідно з довідкою Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківсьокї області №02-30/171 від 28 лютого 2017 року, після смерті [PERSON], яка померла 01 черня 1999 року, спадкоємцями за законом є: син померлої [PERSON], [INFO] (помер в жовтня 2000 р.): син померлої [PERSON], 1956 року. Відповідно до довідки Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківської області №02-30/549 від 22 червня 2017 року, дійсно головою господарства за адресою: с. Богданівське (Жовтневе), вул.. Шкільна (кол. Будьонного), б. 112, згідно погосподарського обліку за 1996-2000 роки значиться [PERSON] Відповідно до п. 40 вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13.04.1979 року № 112\\5, в якому вказано, що в погосподарській книзі в розділі 1У «Споруди, які є особистою власністю господарства» записуються дані про житловий будинок, назви інших будівель, рік їх збудування, та характеристика будинку, споруд, підстави виникнення права власності, вид права власності. Таким чином, [PERSON] за життя була власником вищевказаного житлового будиноку з надвірними будівлями, однак належним чином не зареєструвала його в органах БТІ та не отримала свідоцтво про право власності на своє імя. Відповідно до Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленого 19 грудня 2016 року, будинок разом з надвірними будівлями розташований в с. Богданівське по вул. Шкільна 112: житловий будинок з прибудовами Ааа1, погріб з надбудовою Бб, сарай з прибудовою Вв, убиральня Г, огорожа п1 п2. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, в т. ч. житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: с. Богданівське по вул. Шкільна, б. 112, Дворічанського району Харківської області. Право власності на зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями не було зареєстровано за померлою в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями не видався, оскільки Закон, який існував до 01 січня 2004 року, не передбачав державної реєстрації права власності. Право власності на житловий будинок підтверджується записом в домовій книзі, яка заведена з моменту побудови домоволодіння та технічним паспортом на житловий будинок з надвірними будівлями. Згідно з постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області №370/02-31 від 05 квітня 2017 року, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON], в звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок в с. Богданівське по вул. Шкільна 112, Дворічанського району Харківської області на імя померлої. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно з ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При розвязанні даного спору, враховуючи, що спірні цивільні правовідносини, повязані з набуттям [PERSON] права власності на зазначений житловий будинок, виникли до 1 січня 2004 р., згідно вимог Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, суд застосовує норми ЦК України від 18.07.1963 р. А до спірних цивільних правовідносин, повязаних зі спадкуванням вказаного житлового будинку, на підставі ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід застосовувати правила книги шостої Цивільного кодексу України, оскільки спадщина відкрилася після набрання чинності цим кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 р.), право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Однією із форм власності є приватна (ч. 4 ст. 86 ЦК). Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Згідно ст. 13 Закону України «Про власність» (в редакції 1991 р.), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, одним із обєктів приватної власності є житловий будинок. Таким чином, належність на праві приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за вищевказаною адресою, підтверджується записом в домовій книзі, яка заведена з моменту побудови домоволодіння та технічним паспортом на житловий будинок з надвірними будівлями. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно з ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач скористався зазначеним правом, але постановою державного нотаріуса Дворічанської держнотконтори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок на імя померлої. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в звязку з чим в даний час неможливо внести відомості до Державного реєстру прав щодо вказаного житлового будинку, належного [PERSON], що дало б можливість позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після її смерті в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями в порядку спадкування в судовому порядку. Згідно з статтею 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, згідно з ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] право власності на зазначене домоволодіння перейшло до позивача [PERSON] Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved