Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 07 лютого 2009 року, від шлюбу мають малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , Спільне проживання з відповідачем припинили з липня 2017 року, оскільки виникають часті сварки, в зв`язку з цим подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду відзив на позовну заяву в якому вказала, що причина погіршення їх сімейних стосунків через систематичні подружні зради позивача, а наприкінці 2018 року відповідачу стало відомо, що у позивача має народитись позашлюбна дитина, саме дані обставини унеможливлюють збереження їх сім`ї, також зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 07 лютого 2009 року виконавчим комітетом Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, актовий запис № 1, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області 12 травня 2010 року [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області 17 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не наполягає на наданні строку для примирення, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як передбачено ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи визнання позову відповідачем та із аналізу норми ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд знаходить можливим розглянути справу по суті та ухвалює рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки визнання позову відповідачем не порушує прав третіх осіб. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved