Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], у якому просив суд стягнути з відповідачів суму боргу за договорами позики від 08 серпня 2014 року у розмірі 1 216 006,24 гривень та судові витрати у розмірі 3654 гривень, посилаючись на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку. В судове засідання представник позивача - [PERSON] не з'явилася, однак надала до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явилися, хоч про час і місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 серпня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено чотири договори позики, відповідно до яких позивач передав відповідачу загальну грошову суму у розмірі 539 000 гривень, строком до 31 серпня 2014 року. Позика була надана для особистих потреб сім'ї відповідачів. На підтвердження укладення договорів позики та отримання вказаних грошових коштів, ці договори позики були посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крикливою О. М., та зареєстровані в реєстрі за номерами 2158, № 2159, № 2160, № 2161, що відповідає вимогам ч.2 ст. 1047 Цивільного кодексу України. В той же день на прохання відповідача, змінити дату повернення боргу двох договорів за № 2158 та № 2159, були укладені додаткові договори про внесення змін до договору позики, посвідченого, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крикливою О. М., від 08.08.2014 року, за реєстровим № 2158 та №2159, якими була змінена дата повернення позики у строк до 30 вересня 2014 року. Всі інші умови та положення договору позики від 08.08.2014 року, за реєстровим № 2158 та №2159 залишились без змін, додаткові договори зареєстровано в реєстрі від 08.08.2014 року за № 2165 та № 2166. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, що в даному випадку підтверджується власноручно підписані відповідачем договори позики від 08 серпня 2014 року про отримання вказаних грошових коштів, за реєстровими номерами № 2158, № 2159, № 2160, № 2161. Згідно з п.11 договору позики, ці договори укладалися за згодою дружини відповідача - [PERSON], що підтверджується її особистою заявою, справжність підпису під якою засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крикливою О. М, від 08.08.2014 року за реєстровим № 2154, № 2155, № 2156, № 2157, які зберігаються у справах нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, як зі змісту договору позики так і з аналізу норм сімейного права вбачається, що зазначеній борг був зроблений в інтересах сім'ї, а відтак до нього повинні застосовуватись норми про спільне майно (борг) що зумовлює повернення його спільно. Відповідно до ч.2 ст. 73 СК України, стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. В даний час відповідачі категорично відмовляються від сплати боргу. Статтею 1047 ЦКУ визначені вимоги до форми договору позики, а саме: договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Підтвердженням укладення договору позики є посвідчені приватним нотаріусом Крикливою О. М. договори позики за № 2158, № 2159, № 2160, № 2161 від 08.08.2014 року. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на даний час, сума позики будь за договорами за № 2158, № 2159, № 2160, № 2161, відповідачами не повернута. Згідно вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У разі порушення зобов'язання згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п.8 договорів позики № 2158, № 2159, № 2160, №2161 сторони домовилися про те, що у разі прострочення позичальником строку виконання своїх зобов'язань за цим договором більше, ніж на 1 місяць, позичальник виплачує на користь позикодавця штраф у розмірі 10 відсотків від суми неповернених грошових коштів. У разі подальшого невиконання або неповного виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення позики, позичальник сплачує щомісячно штраф 10 (десять) відсотків від суми неповернених грошових коштів. Сплата штрафних санкцій не звільняє позичальника від виконання свого обов'язку в натурі. Крім того, п. 7 договорів позики за № 2158, № 2159, № 2160, №2161 зазначено, що за згодою сторін у разі якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто несплачену у строк суму основного боргу та 3 (три) процента річних від простроченої суми. Загальна заборгованість за договором позики від 08 серпня 2014 року за реєстровим № 2158 складає 326459 гривень. Загальна заборгованість за договором позики від 08 серпня 2014 року за реєстровим № 2159 складає 326459 гривень. Загальна заборгованість за договором позики від 08 серпня 2014 року за реєстровим № 2160 складає 281544,12 гривень. Загальна заборгованість за договором позики від 08 серпня 2014 року за реєстровим № 2161 складає 281544,12 гривень. Таким чином, у відповідачів виникла загальна заборгованість за договорами позики у розмірі 1216006,24 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст.207, 530, 549-552, 611, 625 ч.2, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved