Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON] є наймачем вказаної квартири, яка була надана для проживання йому та членам його сім`ї. Разом з тим, на цей час у даній квартирі також зареєстроване місце проживання колишнього чоловіка дочки [PERSON] , який припинив проживати у даній квартирі, забрав свої речі та вибув на інше постійне місце проживання відразу після розірвання шлюбу з його дочкою. В утриманні вказаної квартири відповідач участі не приймає, його майно у квартирі відсутнє, і він є таким, що втратив право користування нею. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та пояснив, що з листопада 2015 року [PERSON] добровільно вибув з спірного житла, майно відповідача у спірній квартирі відсутнє. Будь-яких перешкод у користуванні цим житлом [PERSON] відповідачу не чинив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав та підтвердив, що з 2015 року у квартирі [ADDRESS] він не проживає, свої речі не зберігає, перешкод у користуванні цим житлом йому не чинилось. Відповідач пояснив, що не скасував реєстрацію місця свого проживання у цій квартирі за браком часу. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчого комітету Вараської міської ради Ковбасюк Л.С. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову [PERSON] , вбачаючи для цього достатні підстави. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами докази, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Підставами для такого висновку суду стало наступне. В судовому засіданні достовірно встановлено і учасниками процесу не оспорюється, що квартира [ADDRESS] належить територіальній громаді міста [ADDRESS] . Вказана квартира надана позивачу [PERSON] на підставі договору про найм житла в будинках державного і комунального житлового фонду №2332 від 22 грудня 2009 року для проживання його сім`ї у складі дружини [PERSON] , дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та онуків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З пояснень учасників процесу судом встановлено, що [PERSON] вселився у вказану квартиру та зареєстрував у ній місце свого проживання як член сім`ї наймача, уклавши шлюб з його дочкою [PERSON] (на даний час [PERSON] ) Відповідно до довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області № 5612/03 від 12.11.2019, у квартирі [ADDRESS] зареєстроване місце проживання наступних осіб: позивача [PERSON] , його дружини [PERSON] , дочки [PERSON] , її дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дочки [PERSON] , дочки [PERSON] та її дітей [PERSON] , [PERSON] , а також відповідача [PERSON] . Заочним рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або його членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Даний строк може бути продовжений наймодавцем, а в разі спору судом, якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає більше трьох років, його речі там відсутні, припинив проживати у вказаному житлі добровільно. Судом з`ясовано, що відповідач не належить до категорії тимчасово відсутніх осіб, за якими відповідно до ч.3 ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається понад шість місяців. Судом не встановлено поважних причин непроживання [PERSON] протягом часу, що перевищує шість місяців, у спірній квартирі, а тому на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України існують підстави для визнання його таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved