Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, який в ході розгляду справи уточнив, мотивуючи його тим, що 01.11.2007 року він був прийнятий на роботу електромонтажником четвертого розряду для будівництва шістнадцяти поверхового будинку в м. Ужгород (19 будівельна дільниця ПАТ Лігобуд» ). 14.06.2013 року він написав заяву на звільнення за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком та просив провести розрахунок за невикористані відпустки 2011р., 2012р., 2013 роки. Вказує, що на даний час відповідачем не виплачена заробітна плата за період часу з 01.05.2013 р. по 15.06.2013р. та компенсація за невикористані відпустки 2011р., 2012р., 2013р. Згідно розрахунку, який додається до матеріалів справи, сума заборгованості ПАТ «Лігобуд перед ним становить 23 527,03 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, яка полягає у порушенні його законних прав, що призвело до моральних страждань, спричинених хвилюванням, депресією, головними та серцевими болями. Моральну шкоду він оцінює в 6000 грн. У зв'язку з вищенаведеним просить суд стягнути з відповідача на його користь 23 527,03 грн. прострочені виплати заробітної плати та 6000 грн. моральної шкоди. [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явилися, хоча про місце та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Однак, представник [PERSON] - [PERSON] надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, задоволивши уточнений позов. Представник ПАТ «Лігобуд». в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, а тому суд в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що уточнена позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2007 року [PERSON] був прийнятий на роботу електромонтажником четвертого розряду для будівництва шістнадцяти поверхового будинку в м. Ужгород (19 будівельна дільниця ПАТ «Лігобуд»), що стверджується копією долученої до матеріалів справи трудової нижаки. Згідно наказу (розпорядження) про звільнення №45-к від 17.06.2013 року, [PERSON] був звільнений з 15.06.2013 року за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію. Як встановлено в судовому засіданні, на даний час відповідачем не виплачена [PERSON] заробітна плата за період часу з 01.05.2013 р. по 15.06.2013р. та компенсація за невикористані відпустки 2011р., 2012р., 2013р., в т.ч. компенсація за заборгованість по заробітній платі. Встановлено, що відповідачем, шляхом електронного переказу, відправлено [PERSON] кошти в сумі 3852,36 грн., а саме: 500 грн. 01.10.2013 р. (фіскальний чек №6463), 850 грн. 21.11.2013 р. (фіскальний чек №6368), 1000 грн. 14.04.2015 р. (фіскальний чек №3782), 1213,56 грн. 21.04.2015 р. (фіскальний чек №0200), 288,80 грн. 21.04.2015 р. (фіскальний чек №0201). Згідно з вимогами ч.1 ст.47 та ч.1 ст.116 КЗпП України, виплата усіх сум, що належать працівнику від підприємства чи установи, проводиться у день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу, звільненому ним працівникові усіх сум, які повинні бути йому виплачені на день його звільнення. Згідно з вимогами ч.1 ст.117 КЗпП України, роботодавець повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з ч.5 ст.95 КЗпП України, також передбачено виплату з урахуванням індексації. Рівень (індекс) інфляції - це показник середнього рівня зміни цін на товари та послуги відносно базисного періоду, який має вираз у відсотках. З досліджених в судовому засіданні доказів випливає, що розрахунок з [PERSON], після його звільнення, проведено не в строки визначені трудовим законодавством, що також стверджується фіскальними чеками, згідно яких відповідачем було перераховано кошти позивачу. Отже, загальна кількість днів прострочки по виплаті заробітної плати з дня звільнення до моменту фактичного розрахунку(21.04.2015 року) становить: 184+365+11=660 календарних днів. Відповідно до наданого відповідачем розрахункового листка на оплату компенсації [PERSON] заробітна плата останнього за один календарний день складала 37,52 грн. А отже, 660х37,52(середньоденна заробітна плата)=24763,20 грн. 24763,20 + 1266,19=26029,39 грн. 26029,39 грн. - 1000,00грн.(сума виплати 14.04.2015р.)-1213,56(сума переказу 21.04.2015р)- 288,80грн.(сума переказу від 21.04.2015р)=23527,03 грн. Отримана сума у розмірі 23527,03 грн. і є боргом ПАТ «Лігобуд» перед [PERSON], вирахована за допомогою вказаних відповідачем сум у розрахункових листах. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 6000 завданої йому моральної шкоди. Відповідно до ст.ст.32,56,62 Конституції України фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування завданої їм моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав, свобод та законних інтересів. Як стверджує позивач, несплата боргу відповідачем викликала в нього значні моральні страждання. Дані кошти йому дуже потрібні, так як через їх відсутність матеріальне становище позивача значно погіршилось. Наслідком цього є його постійний тривалий стан надзвичайної стурбованості. Впродовж останніх місяців він та його родина знаходилися у скрутному матеріальному становищі. Порушився попередній уклад сімейного життя. Унаслідок матеріальних проблем та хвилювань стали виникати сварки, скандали, чого раніше у родині не було. Важко переживаючи обставини, що склалися, в нього останнім часом виникли систематичні головні та серцеві болі, порушення сну, депресія . Згідно ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Цією ж статтею п. 2 передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Протиправна поведінка відповідача полягає у невиконанні останнім взятих на себе зобов'язань, згідно норм трудового законодавства. Згідно ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи те, що [PERSON] зазнав значних душевних страждань та перебував в постійному напруженні, що негативно вплинуло на його здоров'я та сімейні відносини, приходжу до висновку, що з відповідача слід стягнути на корить позивача 2000 грн. завданої моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд вважає, що з ПАТ «Лігобуд» слід стягнути на користь [PERSON] сплачений останнім судовий збір в розмірі 243,60 грн. та на користь держави 234,60 грн.

Outcome: approved