Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на 30/400 частин будинку № 51 по вул.. Шевченко в м. Білгород-Дністровському Одеської області, які належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 02.06.2006 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що дану частку будинку відповідач бажає передати йому в рахунок погашення свого боргу в розмірі 50 тисяч гривень, які відповідач позичив 21.06.2008 року. Однак, позивач не має можливості зареєструвати право власності на передану йому частку будинку, оскільки Угода про передачу відступного, яка була укладена між ними 29.11.2015 року, не є підставою для реєстрації права власності за вимогами статті 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не зявилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно з яким відповідач позичив у позивача грошові кошти в розмірі 50\~000 гривень, та зобовязався повернути їх при першої ж можливості. Згідно ст. ст. 526, 527, 530, 532, ЦК України, зобовязання повинно бути виконане належним чином сторонами у встановлений договором або законом строк, у встановленому місці, встановленим у договорі чином. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Продовж семи років повернути позичені кошти відповідач не зміг, тому сторони дійшли згоди щодо передачі позивачу належні відповідачу 30/400 частин будинку № 51 по вул.. Шевченко в м. Білгород-Дністровський Одеської області, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 195,9 кв.м., житловою площею 68,7 кв.м., сараю літ. «Б», сараю літ. «В», споруд № 1-4. Дана частка будинку належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 02.06.2006 року, видане виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради, розпорядження № 8946 від 02.06.2006 року. У відповідності до ст. 600 ЦК України, зобовязання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами. Передання відступного є одним із способів припинення зобовязання за згодою сторін. В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобовязання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржником позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові. Аналізуючи положення статті, обєктом відступного може бути нерухоме майно. Розмір відступного встановлюється сторонами. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним державним органом. Проте, вказаним положенням не передбачено можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке передано у якості відступного, тому суд вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, тим самим захистити його майнові права. На підставі викладеного та

Outcome: approved