Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, а згодом з уточненим позовом про визнання права власності на 1/2 будинку з надвірними будівлями розташований за адресою: [ADDRESS] за прадідом [PERSON] в порядку забудови, а після його смерті та смерті прабабусі [PERSON] в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що в 1928 році його прадіду [PERSON] який перебував у шлюбі з [PERSON] була виділена земельна ділянка, про що з ним 15.03.1928 року був укладений договір про право на забудування ділянки землі. В подальшому ними був побудований будинок, де проживала вся сім'я. [PERSON] у 1934 році поїхав з міста Харкова та більше не повернувся. [PERSON] за рішенням суду визнала на себе право власності на 1/2 частину домоволодіння. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народився син, [PERSON]. У 1953 році помирає [PERSON] і її єдиний син [PERSON] вступає в спадкування будинком будучи зареєстрованим фактично приймає спадщину після смерті своєї матері, але до нотаріальної контори не звертається. У [PERSON] перебуваючи у шлюбі з [PERSON] народжуються діти: син [PERSON], донька [PERSON] та син [PERSON]. У 1973 році помирає [PERSON], а у 1986 році помирає його дружина [PERSON]. Спадкоємцями після їх смерті є діти, а саме [PERSON] який помер у 1995 році, донька [PERSON], яка більш ніж 20 років тому поїхала з країни до РФ і її місце перебування невідоме, і син [PERSON], який мешкав у спадковому будинку, був зареєстрован та фактично прийняв спадщину. Маючи намір оформити спадщину у 2013 році [PERSON] звернувся до Нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але оформити не встиг. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], та були батьком та матір'ю позивача. Від шлюбу [PERSON] і [PERSON] народилась два сини: позивач [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] мати позивача помирає у 2012 році, а у 2015 році помирає [PERSON]. Після смерті батька позивач фактично приймає спадщину, мешкаючи разом з ним, бо батько був хворий та потребував постійного нагляду. Брат позивач [PERSON] після смерті батька подав заяву до нотаріальної контори, але не оформив, бо при житті батько залишив заповіт на позивача. У 2016 році помирає брат позивача [PERSON], після його смерті спадкоємицею є відповідач по справі [PERSON], яка не заперечує проти позову. Станом на 2015 рік в спірному домоволодінні проживали позивач [PERSON] зі своєю родиною, доглядали хворого батька. Після смерті в 2015 році [PERSON], в спірній будівлі продовжував проживати позивач і управляти майном, зокрема, сплачували податки, комунальні та прирівняні до них платежі, страхові внески, тощо, саме [PERSON], що підтверджується наявними в матеріалах цивільної справи доказами. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити уточнені позовні вимоги. Представник відповідача Харківської міської ради, в судове засідання не з'явився, повідомлений судом належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши нотаріально посвідчену заяву в якій не заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] Представник третьої особи Другої ХДНК в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, свідків дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] була надана земельна ділянка під забудову на підставі договору про право забудування ділянки землі від 15.03.1928 року. Житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] був побудований [PERSON] та [PERSON] під час їх перебування у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 19.09.1951 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 05.06.1952 року, яке набрало чинності, визнано право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою [ADDRESS] за [PERSON]. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином на підставі Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб та акти громадянського стану УРСР частка кожного з подружжя у спірному домоволодінні складала по 1/2 частині. Але свою 1/2 частину [PERSON] не зареєстрував та не оформив бо після того як був пободував будинку, о 1934 році поїхав з міста Харкова та не повернувся. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 16.06.1953 року. Спадкоємцями за законом після її смерті на підставі ст. 418 ЦК УРСР 1922 року був її син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 08.12.1953 року. Згідно зі ст. 429 ЦК УРСР 1922 року спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] прийняв [PERSON], оскільки він на той час проживав в місці відкриття спадщини, в будинку [ADDRESS], що підтверджується копією будинкової книги. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 30.09.1953 року. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 01.10.1973 року. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 05.06.1986 року. Спадкоємцями за законом після їх смерті на підставі ст. 418 ЦК УРСР 1922 року були їх діти: [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується довідкою про смерть №237 від 14.04.1995 року; [PERSON], яка більше 20 років тому поїхала з країни до Російської Федерації та її місце перебування невідоме; [PERSON], який був зареєстрований на час смерті своїх батьків у спадковому будинку та фактично прийняв у спадщину домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], яка померла [INFO] що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 02.03.2016 року. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 09.12.2015 року. Спадкоємцями за законом після його смерті на підставі ст..1261 ЦК України були діти: [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 09.11.2016 року; та [PERSON], який фактично мешкав разом з спадкодавцем, доглядав його, бо той потребував догляду, та фактично прийняв у спадщину домоволодіння [ADDRESS]. Також те, що [PERSON] прийняв спадщину підтвердили і свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що [PERSON], позивач по справі проживав з батьком [PERSON] в будинку [ADDRESS], доглядав його та після смерті поховав за свої кошти. У суду немає підстав не довіряти показанням свідків. Крім того [PERSON] за життя уклав заповіт від 20.06.2013 року на ім'я позивача [PERSON], який містяться в матеріалах справи. Відповідач по праві [PERSON], яка є донькою померлого [PERSON], також підтвердила факт прийняття спадщини позивачем, та не заперечувала проти задоволення позовних вимог, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою НМЕ 897151 від 12.10.2017 року. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі та визнати за позивачем право власності житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене та

Outcome: approved