Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини, в якому просить суд визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з ним батьком [PERSON]. Свій позов обґрунтовує тим, що є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. Позивач вказує, що на даний час вони з матір'ю дитини не можуть дійти згоди щодо визначення місця проживання дитини. При цьому позивач вважає, що донька має мешкати разом з батьком і на це є наступні обставини: шкідливі звички відповідачки. Особливо важливим фактом для дитини є можливість позивача забезпечити потреби дитини саме в матеріальному плані, що може впливати на можливість забезпечити як фізичний так і культурний розвиток дитини, що призведе до відчуття себе повноцінним членом суспільства та дозволить розвивати спортивні чи творчі здібності дитини і сприятиме можливості забезпечення якісного медичного обслуговування. У позові [PERSON] вказує, що відповідачка мешкає у жахливих умовах, у двокімнатній квартирі разом зі своїми батьками та братом, у неї відсутній самостійний дохід, має місце зловживання спиртними напоями та аморальна поведінка, що може зашкодити нормальному психічному розвитку дитини. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2017 року відкрито провадження по даній справі, судове засідання призначене до розгляду на 20 грудня 2017 року. Судові засідання поданій справі призначалися неодноразово, справа слуханням відкладалася у звязку з розглядом органом опіки та піклування заяви [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з батьком. В судове засідання призначене до розгляду на 03 грудня 2018 року позивач та його представники не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказуючи що дійсно з грудня 2017 року вони з чоловіком мешкають окремо, через різності характерів та поглядів на сімейне життя припинили подружні стосунки, відповідачка з дитиною переїхала проживати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] наголошувала, що офіційно працює, займається вихованням малолітньої дитини, донька відвідує приватний дитячий садок, гроші на який сплачує батько дитини. Відповідачка звернула увагу суду, що органами опіки та піклування перевірялися умови проживання малолітньої дитини [PERSON], і зроблено висновок, що дівчинка має проживати разом з нею. Однак цей висновок сторона позивача до суду не надала, оскільки документ не підтверджує позовні вимоги. Представник третьої особи орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Суд, вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому мають малолітню доньку [PERSON]. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Сторонами не заперечувалося, що на час припинення шлюбних відносин малолітня донька залишилася проживали разом з матірю за адресою: [ADDRESS]. Сторонами не оспорюється, що одразу після розірвання шлюбу взаємовідносини між сторонами не склалися, стосунки припинилися, позивач та відповідачка стали проживати окремо. У позовній заяві про визначення місця проживання дитини з ним батьком, [PERSON] вказує, що умови проживання відповідачки та дитини є жахливими, оскільки вони мешкають разом з батьками відповідачки та її братом у двокімнатній квартирі, відповідачка ведене аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. Частиною 1\~ст. 161 СК України\~передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.\~ Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, ч. 2\~ст. 161 СК України\~чітко визначено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.\~На рівні національного законодавства встановлено перелік обставин, за наявності яких малолітню дитину не можуть передати для проживання разом з матір'ю. Такими є: відсутність у матері самостійного доходу; зловживання матір'ю спиртними напоями або наркотичними речовинами; аморальна поведінка матері, яка може зашкодити розвиткові дитини.\~\~ Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24\~постанови № 16 від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб і сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.\~\~ Згідно ч.ч.5,6,ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаний в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У контексті ст.19 СК України письмовий висновок органу опіки та піклування є обовязковим для прийняття рішення по даній справі, однак стороною позивача суду такий висновок надано не було. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.\~\~ Отже, для розлучення малолітньої дитини, якою є [PERSON] з матір'ю необхідна\~наявність виняткових обставин, що передбачені ч. 2\~ст. 161 СК України. Вирішуючи спір, суд звертає увагу зазначені положення, а тому не встановивши виключних обставин, які б давали підстави дійти висновку про можливість розлучення дитини з матір'ю, приймає рішення про відмову в позові. З цих підстав з урахуванням доводів визначених вище у мотивувальній частині рішення, суд вважає, що позивач не довів можливість визначення судом місця проживання дитини малолітньої [PERSON], [INFO], разом з ним батьком [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed