Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розподіл спільної сумісної власності подружжя, визнання права на частину спільного майна,, в якій зазначає, що у період з 10.12.2010 року по 31.03.2016 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони дітей не мають. Під час шлюбу сторони придбали 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних побудов та споруд, загальною площею 32,9 кв.м та жилою площею 13,4 кв.м, а також 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,094 га, що розташовані по вул.Чорновола, 45 в м.Тростянець Сумської області. Вказане майно зареєстроване за відповідачем на підставі договорів купівлі-продажу. При розподілі майна сторони не досягли згоди з приводу поділу нерухомості, рухоме майно сторони поділять у добровільному порядку. Тому, посилаючись на норми ст.ст.60,62,63,68,69,70,71 СК України позивач звернувся до суду та поросить провести поділ спільного майна, набутого під час шлюбу, визнати за ним право власності на 1/4 частину жилого будинку та господарчих побудов, а також на 1/4 частину приватизованої земельної ділянки, що розташовані під №45 по вул.Чорновола в м.Тростянець Сумської області. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Відповідач у судовому засідання позов визнала. Дослідженим у судовому засіданні доказами встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу з 10.12.2010 року (а.с.27) та рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 31.03.2016 року, яке набрало законної сили 11.04.2016 року їх шлюб було розірвано (а.с.7). Згідно договорів купівлі-продажу від 26.12.2005 року [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] у рівних частинах кожному житловий будинок з надвірними та побутовими будівлями, що розташований в м.Тростянець Сумської області по вул.Енгельса,45 на приватизованій земельній ділянці (а.с.9), а також земельну ділянку площею 0,0940 га, що розташована з вищевказаною адресою (а.с.11). Згідно реєстраційного напису житловий будинок з надвірними побутовими будівлями по вул.Енгельса,45 в м.Тростянець Сумської області зареєстрований в КП «Охтирське МБТІ» у рівних долях по 1/2 частині за кожним - за [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з державного акту про право власності на земельну ділянку серія СМ №337747, виданого на імя [PERSON], за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано перехід права власності на земельну ділянку площею 0,0940 га, а також мається відмітка про перехід права власності на земельну ділянку від [PERSON] до [PERSON] (а.с.8). За час перебування у шлюбі з позивачем відповідач придбала у [PERSON] належні йому 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських, побутових будівель та споруд, а також 1/2 частину земельної ділянки, що розташовані за адресою: вул.Енгельса,24, м.Тростянець Сумської області, що підтверджено договорами купівлі-продажу частини житлового будинку та частини земельної ділянки, посвідчених приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу [PERSON] 25.07.2014 року (а.с.12,13). За технічним паспортом житловий будинок індивідуального житлового фонду, що розташований за адресою: вул.Чорновола (колишня Енгельса), 45, м.Тростянець Сумської області, в КП Охтирської міської ради «БТІ та архітектурно-планувальних робіт» зареєстрований за [PERSON] (а.с.14-16). Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, за [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності зареєстровано по 1/2 частині жилого будинку та земельної ділянки, що розташовані по вул.Енгельса,45 в м.Тростянець Сумської області (а.с.17-18,19-20). Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що розташована по вул.Чорновола (Енгельса),45 в м.Тростянець Сумської області та зареєстрована за [PERSON], вартість земельної ділянки складає 51238,46 грн. (а.с.21). З довідки-характеристики, виданої КП Охтирської міської ради «БТІ та архітектурно-планувальних робіт» вбачається, що станом на 06.06.2016 року за адресою: вул.Чорновола,45, м.Тростянець Сумської області розташовані наступні будівлі та споруди: «А-1ж» - житловий будинок, «а» - прибудова, «Б» - сарай, «В» - гараж, «№1,2» - ворота, огорожа. Загальна вартість будівель і споруд становить 24676 грн. Житловий будинок одноповерховий, з однієї житлової кімнати, загальною площею 32,9 кв.м. Рік будівництва 1965, відсоток зносу 65% (а.с.22). Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України\~ майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). Ст.65 СК України встановлено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ч.1\~ст.68 СК України). Відповідно до ч.1\~ ст.70 СК України\~ у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.\~ \~ За положеннями ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно вимог ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст.65 СК України). Пунктом 30 вказаної Постанови Пленуму ВСУ передбачено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. Отже, судом встановлено, що 1/2 частина спірного будинку та 1/2 частина земельної ділянки придбані сторонами під час шлюбу, тому враховуючи наведені обставини, а також положення законодавства про те, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, а визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на 1/4 частину спірного домоволодіння та на 1/4 частину приватизованої земельної ділянки підлягають задоволенню, оскільки вказане домоволодіння та земельна ділянка були придбані сторонами у період шлюбу за спільні кошти, а тому кожен з них має право на частку у спільному майні. Таким чином, судом встановлено, що визнання позову відповідачем (ст.174 ЦПК України) не суперечить закону, не порушує нічиїх прав та законних інтересів, і позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати позивач просив залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved