Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на його користь за договором позики від 17 грудня 2018 року у розмірі: суму боргу 26 000,00 грн., проценти в розмірі 4 548,85 грн., суму трьох процентів в розмірі 545,75 грн., суму інфляційного збільшення суми боргу за договором позики від 17 грудня 2018 року в розмірі 367,06 грн., що складає загальну суму: 31 461,66 грн., а також судовий збір. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що позивач, [PERSON] , та відповідач, [PERSON] , 17 грудня 2018 року уклали договір позики на суму 28 000,00 грн. у зв`язку з чим відповідач отримав зазначену суму від позивача, та зобов`язався повернути до 01.04.2019 року. Однак, сума боргу за даним договором позики не була повернута до 01 квітня 2019 року. Після численних обіцянок відповідача виконати зобов`язання, лише 28 серпня 2019 року на особистий картковий рахунок позивача надійшов грошовий переказ від відповідача на загальну суму 2 000, 00 грн. Також, у зв`язку з не поверненням коштів позивачем нараховано 3% річних на суму заборгованості, а також інфляційні витрати з аперіод часу з 27.08.2019 по 01.12.2019 р. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.12.2019 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. У вказаний в ухвалі строк позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 січня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного провадження. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, розгляд спраив просив проводити без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Будь-яких інших клопотань сторонами не надано. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. [PERSON] 17 грудня 2018 року отримав від [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 28 000,00 грн., що підтверджується відповідною розпискою. Відповідно до зазначеної розписки, відповідач зобов`язався повернути до 01 квітня 2019 р. позичені у позивача кошти. Сума боргу не була повернута відповідачем до 01 квітня 2019 року. Як убачається з матеріалів справи, 28 серпня 2019 року на особистий картковий рахунок позивача, відповідачем переведено грошові кошти на загальну суму 2 000, 00 грн. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості». Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним судом України в постанові № 6-63цсІЗ від 18 вересня 2013 року, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, відповідач не повернув позивачу грошові кошти в розмірі 26 000 грн. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесяти кратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Таким чином, позивач має право на одержання від відповідача процентів від суми позики. З розрахунку наданого позивачем, з яким погоджується суд, убачається наступне. При здійсненні розрахунку процентів за користування грошовими коштів у розмірі 28000,00 грн., тобто до моменту повернення частини грошових коштів за договором позики у розмірі 2000, 00 грн., у період часу з 17 грудня 2018 року по 27 серпня 2019 року, з розміру облікової ставки Національного банку України, яка складала: 13.12.2018 по 25.04.2019 - 18 %, з 26.04.2019 по 18.07.2019 - 17,5 %, з 19.07.2019 по 05.09.2019 - 17 %. При здійсненні розрахунку процентів за користування грошовими коштів у розмірі 26000,00 грн., тобто після моменту повернення частини грошових коштів за договором позики у розмірі 2000, 00 грн., у період часу з 28 серпня 2019 року по 01 грудня 2019 року виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України, яка складала: з 19.07.2019 по 05.09.2019 - 17 %, з 06.09.2019 по 24.10.2019 - 16,5 %, з 25.10.2019 - 15,5%. Належні до сплати проценти за користування позикою на рівні облікової ставки Національного банку України складаються з наступного. До моменту повернення частини грошових коштів за договором позики у розмірі 2000, 00 грн.: з 17.12.2018 по 25.04.2019 (130 днів* 18 % * 28 000,00/ 365 днів) - 1795, 07 грн.; з 26.04.2019 по 18.07.2019 - (84 дні * 17,5 %* 28 000,00/ 365 днів) - 1127, 67 грн.; з 19.07.2019 по 27.08.2019 - (40 днів * 17 %* 28 000,00/ 365 днів) - 521, 64 грн. З моменту повернення частини грошових коштів за договором позики у розмірі 2000, 00 грн.: з 28.08.2019 по 05.09.2019 - (9 днів * 17 % * 26 000,00/ 365 днів) - 108,99 грн.; з 06.09.2019 по 24.10.2019 - (49 днів * 16,5 % * 26 000,00/ 365 днів) - 575, 92 грн.; з 25.10.2019 по 01.12.2019 - (38 днів * 15,5% * 26 000,00/ 365 днів) - 419,56 грн.; Загальний розмір процентів, які відповідач повинен сплатити позивачу за весь період користування грошовими коштами з 28.08.2018 по 01.12.2019 року 4 548,85 грн. Відповідно до умов договору позики від 28 серпня 2018 року, відповідач зобов`язаний був повернути позивачеві суму боргу до 01 квітня 2019 року. Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 1050 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань за договором позики, суд вважає, що у позивача наявне право на отримання від відповідача трьох процентів річних від простроченої суми. При цьому, суму трьох процентів річних від простроченого суми боргу розраховується саме з дня такого прострочення, а саме з 02 квітня 2018 року. Станом на 27 серпня 2019 року виконання грошового зобов`язання у розмірі 28 000, 00 грн. за договором позики від 17 грудня 2019 року було построчено на 148 днів. Станом на 01 грудня 2019 року виконання грошового зобов`язання у розмірі 26 000, 00 грн. за договором позики від 17 грудня 2019 року було прострочено на 96 днів. З розрахунку наданого позивачем щодо нарахування трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з яким погоджується суд: 28000.00 X 3 % X 148 / 365 + 26000.00 X 3 % X 96 / 365, тобто складає 545,75 грн. При обчисленні індексу інфляційних втрат, які позивач поніс у зв`язку з не виконанням відповідачем зобов`язань, суд виходить з наступного розрахунку: квітень 2019- 101,0%, травень 2019- 100,7%, червень 2019- 99,5%, липень 2019 - 99,4%, серпень 2019 - 99,7%, вересень 2019 - 100,7%, жовтень 2019 -100,7%. Всього, за період прострочення виконання грошового зобов`язання, до моменту повернення частини грошових коштів за договором позики у розмірі 2000, 00 грн., у період часу з 17 грудня 2018 року по 27 серпня 2019 року індекс інфляції склав 101,0%*100,7%*99,5%*99,4%*99,7% = 1, 002895 %. Таким чином, загальний розмір інфляційного збільшення за період часу з 17 грудня 2018 року по 27 серпня 2019 року склав (28 000*1,002895-28000) -81,06 грн. Всього, за період прострочення виконання грошового зобов`язання, до моменту повернення частини грошових коштів за договором позики у розмірі 2000, 00 грн., у період часу з 27 серпня 2018 року по 01 грудня 2019 року індекс інфляції склав 99,7%*100,7%*100,7%=1,011 % . Загальний розмір інфляційного збільшення за період часу з 27 серпня 2019 року по 01 грудня 2019 року склав (26 000*1,011-26000) - 286,00 грн. Отже, загальний розмір інфляційного збільшення за період часу з 17 грудня року по 01 грудня 2019 року склав (81,06+286,00) - 367,06 грн. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав у повному обсязі зобов`язання за договором позики від 17.12.2018, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складається з тіла боргу, процентів, трьох процентів річних, та інфляційних втрат. Крім того, відповідач в судові засідання неодноразово не з`явився, заперечень щодо позову не надав, а тому суд вважає, що позоні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до квитанції №29163480-1 від 03 грудня 2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, судовий збір стягується з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved