Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В своїй позовній заяві позивач вказував на те, що 07.07.2015 року наказом № 114-К його було звільнено за ст. 40 п. З КзПП України, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Своє звільнення вважає незаконним, оскільки: -09.06.2015 року під час обідньої перерви, яка визначена згідно правил внутрішнього трудового розпорядку з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., вийшов за територію КП ПОР «Полтававодоканал» з метою прийому їжі вдома; -по дорозі додому відчув погіршення стану здоровя, у зв»язку з чим він не міг повернутися на робоче місце до закінчення обідньої перерви; -після того, як спроби лікування наявними вдома лікарськими засобами не призвели до покращення його фізичного стану, близько 14 години дружиною була викликана бригада швидкої медичної допомоги; -з 10.06.2015 року по 20.06.2015 року він знаходився на лікуванні в 3 МКЛ міста Полтави; -за наведених обставин у КП ПОР «Полтававодоканал» були відсутні підстави вважати його відсутність на робочому місці 09.06.2015 року з 12 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. як невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали, вказували на те, що відповідач, маючи достовірні відомості щодо поважності причин відсутності [PERSON] на робочому місці після обідньої перерви 09.06.2015 року, все одно видав наказ про його звільнення, просили позов задовольнити. Представник відповідача КП ПОР «Полтававодоканал» [PERSON] проти позову заперечував, вважав позов безпідставним та необгрунтованим, звільнення позивача законним. Вказав на те, що оскільки позивач [PERSON] вже притягувався до дисциплінарної відповідальності 31.10.2014 року наказом № 178-К та знов вчинив дисциплінарний проступок, то в його діях вбачалася системність порушень, у зв'язку з чим, наказом № 114-К від 07.07.2015 року його було правомірно звільнено з роботи за п.3 ст. 40 КЗпП України. Вислухавши представників сторін, свідків, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що в позові необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. ч. 1 і 2\~ст. 213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з вимогами\~ст. 214 цього Кодексу\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено поясненнями представників сторін та документально підтверджено, що [PERSON] був прийнятий на роботу в КП ПОР «Полтававодоканал» на посаду слюсаря аварійно-відновлювальних робіт 4 розряду до цеху з ремонту та експлуатації водопровідних мереж 27.11.2009 року згідно наказу № 215. Судом встановлено, що робота [PERSON] на посаді слюсаря аварійно-відновлювальних робіт 4 розряду до цеху з ремонту та експлуатації водопровідних мереж носить розїздний характер, з графіком роботи «день/ніч 48 годин», робоча зміна становить 11 годин. 07.07.2015 року наказом № 114-К [PERSON], слюсаря АВР 4 розряду цеху з ремонту та експлуатації водопровідних мереж служби водопостачання було звільнено за ст. 40 п. 3 КЗпП - систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладних на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Як вбачається із службової записки від 09.06.2015 року майстра цеху по ремонту та експлуатації водопровідних мереж КП ПОР «Полтававодоканал» [PERSON], підставою для звільнення [PERSON] в кінцевому рахунку стало те, що 09.06.2015 року о 13-00 год. бригада в складі [PERSON], [PERSON], [PERSON] була ознайомлена майстром [PERSON] з протоколом зборів цеху по ремонту та експлуатації водопровідних мереж по розподілу КТУ між слюсарями цеху за травень місяць, який було знижено до 0,5 за порушення культури праці. Слюсар [PERSON] відмовився від підпису в протоколі, почав лаятися та вести себе неадекватно. В зв'язку з неадекватною поведінкою слюсаря [PERSON] майстром [PERSON] йому було запропоновано пройти медичний огляд на предмет наявності алкоголю в крові в медичній службі КП ПОР «Полтававодоканал», від якого [PERSON] відмовився та самовільно залишив робоче місце, про що були складені відповідні акти. До кінця робочої зміни (до 19- 00) слюсар АВР [PERSON] на робочому місці так і не з'явився, про причини своє відсутності не повідомив ані майстра [PERSON], ані начальника цеху [PERSON], ані будь - кого з працівників цеху з ремонту та експлуатації водопровідних мереж. 21.06.2015 року позивач [PERSON] з'явився на робочому місці та звернувся із заявою (поясненням) до генерального директора КП ПОР «Полтававодоканал» [PERSON], в якій зазначив, що 09.06.2015 року о 12 год.05. хв., тобто під час обідньої перерви, він вийшов за межі території підприємства з метою прийняття їжі. За територією підприємства, згідно заяви [PERSON], з ним стався серцевий напад, він викликав за телефоном 103 «швидку допомогу», лікарі якої констатували у нього гіпертонічний криз. Факт надання екстренної допомоги підтверджується копією листа зворотного зв'язку № 46744, який датований 09.06.2015 року, в якому зазначено, що екстрена допомога надавалася [PERSON] бригадою № 4 на чолі з лікарем Тюриною. Окрім цього, факт перебування [PERSON] на стаціонарному лікування в закладі охорони здоровя підтверджується копією листка непрацездатності серії АГЧ № 111623, виданий 10.06.2015 року, згідно якого вбачається, що [PERSON] перебував з 10.06.2015 року по 19.06.2015 року на амбулаторному лікуванні КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 м. Полтави» із діагнозом «Ішемічна хвороба серця, стенокардія II ст.». 22.06.2015 року КП ПОР «Полтававодоканал» був виданий наказ № 49 - АГ, згідно якого [PERSON] було направлено на позачергове медичне обстеження та відсторонено від роботи на час медичного огляду розпорядженням № 11 від 22.06.2015 року. Одночасно з цим, КП ПОР «Полтававодоканал» було направлено запит на ім'я начальника КУ «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги» з проханням повідомити про підтвердження достовірності листа зворотного зв'язку № 46744 від 09.06.2015 року та зазначення часу виклику, який здійснив [PERSON] на адресу [ADDRESS]. На цей запит 23.06.2015 року Комунальна установа «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ПОР листом № 114 надала відповідь, згідно якої вбачається, що виклик [PERSON] зареєстровано о 14 год. 59 хв. 09.06.2015 року, про що свідчить запис в карті виклику екстреної медичної допомоги. Згідно консультативного висновку № 000773 від 26.06.2015 року, поліклінічного відділення Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського, [PERSON] може продовжувати працювати слюсарем аварійно - відновлювальних робіт КП ПОР «Полтававодоканал». Підтвердження такого висновку про можливість продовження праці на посаді слюсаря АВР [PERSON] викладено також у листі за підписом Головного лікаря 2-ї міської клінічної лікарні м. Полтави Є.В. Іщейкіна від 02.07.2015 року. 01.07.2015 року генеральним директором КП ПОР «Полтававодоканал» було направлено подання голові профспілкового комітету КП ПОР «Полтававодоканал» про надання попередньої згоди на розірвання трудового договору та звільнення із займаної посади слюсаря АВР [PERSON] за п. 3 ст. 40 КЗпП, оскільки наказом КП ПОР «Полтававодоканал» № 178-К від 31.10.2014 року [PERSON] вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за самовільне залишення робочого місця та оголошено догану за порушення трудової дисципліни і позбавлено премії на 100% за жовтень місяць. 07.07.2015 року на відкритому засіданні профком КП ПОР «Полтававодоканал», розглянувши подання адміністрації КП ПОР «Полтававодоканал», заслухавши пояснення [PERSON] та представників адміністрації КП ПОР «Полтававодоканал», постановив надати згоду на розірвання трудового договору та звільнення із займаної посади слюсаря АВР [PERSON] за ст. 40 п. 3 КЗпП - систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладних на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного впливу чи громадського стягнення. Крім зазначених документів факт самовільного залишення робочого місця та відсутність на робочому місці [PERSON] з 14 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. підтверджується поясненнями свідків. Так свідок [PERSON], начальник цеху по ремонту та експлуатації водопровідних мереж КП ПОР «Полтававодоканал» пояснив, що в зв'язку із фактом явного порушення трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку слюсарем АВР [PERSON], про який він 09.06.2015 року, приблизно о 13 год. 00 хв. дізнався від майстра АВР [PERSON], негайно прибув до виробничої бази КП ПОР «Полтававодоканал» за адресою: м. Полтава, вул. Панянка, 19. Після особистої бесіди з [PERSON], яка відбувалася на підвищених тонах з використанням погроз та ненормативної лексики з боку [PERSON], останній, в образливій формі ігноруючи накази майстра [PERSON] та самого [PERSON] про необхідність продовження виконання трудових обовязків, самовільно залишив територію виробничою бази. Після цього інциденту, негайно, ним було видано розпорядження № 2 про відсторонення від роботи та виконання службових обов'язків [PERSON] до надання письмових пояснень та з'ясування обставин, складено відповідні акти та підписано службову записку на ім'я генерального директора КП ПОР «Полтававодоканал» [PERSON] про необхідність притягнути слюсаря АВР до дисциплінарної відповідальності. Аналогічні пояснення стосовно подій 09.06.2015 року надав свідок [PERSON], майстер АВР начальник цеху по ремонту та експлуатації водопровідних мереж КП ПОР «Полтававодоканал», який пояснив, що скарг на погане самопочуття від [PERSON] протягом робочого дня 09.06.2015 року з 7 год. 00 хв. до обідньої перерви йому, як безпосередньому керівнику бригади, не надходило, характер виконуваних робіт не носив загрози для життя та здоровя працівників бригади, в тому числі і [PERSON] Машина аварійно-відновлювальної бригади, в яку входив [PERSON], 09.06.2015 р., приблизно о 12-30 год. прибула на територію виробничої бази Панянка, 19, після чого всім працівникам бригади був наданий час до обідньої перерви та приймання їжі до 13-30. Пояснив також, що факт порушення культури праці в травні 2015 року, якому було присвячено збори трудового колективу цеху, які почалися приблизно о 13 год. 00 хв., обєктивно мав місце, через що слюсарям його бригади рішенням трудового колективу було знижено коефіцієнт трудової участі (КТУ) до 0,5, його ж самого було притягнено до дисциплінарної відповідальності оголошено догану. Також пояснив, що з моменту самовільного залишення робочого місця [PERSON] приблизно о 14 год.00хв. до кінця робочої зміни не мав відомостей від [PERSON] або інших осіб стосовно факту надання екстренної медичної допомоги [PERSON] за його домашньою адресою. Про те, що [PERSON] перебуває на лікарняному, дізнався тільки 10.06.2015 року від табельниці цеху [PERSON] Пояснив, що згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку та законодавства України про охорону праці, у випадку, якщо працівникові стало зле під час виконання робіт, погіршився стан самопочуття на робочому місці, останній зобовязаний повідомити свого безпосереднього керівника для прийняття рішення по наданню медичної допомоги. Пояснив, що за період роботи на підприємстві [PERSON] проявив себе як недобросовісний працівник, а саме не завжди виконував доручену роботу вчасно, також допускав помилки в роботі, які погано відображалися на кінцевому результаті. Допускав самовільне та передчасне залишення робочого місця, провокував конфлікти в колективі, зневажливо ставився до працівників та керівництва служби водопостачання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності. Свідок [PERSON], на той час слюсар цеху заготівель КП ПОР «Полтававодоканал», пояснив, що 09.06.2015 року машина аварійної бригади майстра [PERSON], в складі якої перебував і позивач [PERSON], заїхала не територію виробничої бази КП ПОР «Полтававодоканал» за адресою: м. Полтава, вул. Панянка, 19, приблизно о 12-20 хв. Приблизно о 13-45 до нього підійшов [PERSON], який перебував у збудженому та знервованому стані, пояснив, що болить серце. [PERSON] порадив позивачу [PERSON] скористатися аптечкою та дав йому дві таблетки «Валідолу», після чого [PERSON] пішов за територію бази. Свідок [PERSON], охоронник КП ПОР «Полтававодоканал» пояснив, що 09.06.2015 року після обідньої перерви в районі 13 год.30хв. перебуваючи на своєму робочому місці на КПП виробничої бази КП ПОР «Полтававодоканал» по вулиці Панянка, 19, бачив позивача [PERSON], який збирався виходити за територію бази та голосно і емоційно розмовляв по телефону. Після завершення телефонної розмови [PERSON] пішов в направленні цеху заготівель, а згодом за наказом начальника служби охорони КП ПОР «Полтававодоканал» було перекрито вхід на КПП підприємства з метою розшуку [PERSON], який зник з території виробничої бази, але через КПП не проходив. Свідок [PERSON], пояснила, що 09.06.2015 року допомагала приймати товар у продуктовому магазині по вулиці Кооперативній, 3, який належить її чоловікові. Приблизно о 14-00 год. повз магазин проходив [PERSON], якого вона знає як колишнього сусіда по будинку № 16 по провулку Ломаному. Пояснила, що позивач [PERSON] повідомив їй, що прийняв пігулку та йде додому. Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Уклавши 27.11.2009 року трудовий договір з КП ПОР «Полтававодоканал» позивач [PERSON] зобовязався виконувати роботу слюсаря аварійно-відновлювальних робіт 4 розряду з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові КП ПОР «Полтававодоканал», а підприємство зобовязується створити належні і безпечні умови праці та своєчасно виплачувати заробітну плату. Згідно п. 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку КП «Полтававодоканал» працівник, зокрема, зобов'язаний, бути на робочому місці впродовж всієї зміни за винятком перерв на харчування та відпочинок, дотримуватися правил ділового етикету у взаєминах з іншими працівниками та клієнтами підприємства із забороною застосування фізичної сили та ненормативної лексики, а також дотримуватися вимог щодо охорони праці, техніки безпеки та гігієни праці, повідомляти про факти нещасних випадків на виробництві та погіршення стану здоров'я безпосередньому керівнику. Як вбачається з журналу обліку охорони праці КП ПОР «Полтававодоканал» в квітні 2015 року були проведені навчання з питань охорони праці по закінченню яких було проведено перевірку знань, в тому числі і у [PERSON] Під час проведення цих навчань до працівників доведені вимоги ЗУ «Про охорону праці», також в частині дії працівників в разі погіршення стану здоров'я під час виконання робочих обов'язків чи під час перебування на території підприємства. Таким чином, в судовому засіданні поясненням сторін та їх представників, свідків, а також нормативно та документально підтверджується факт порушення [PERSON] правил внутрішнього трудового розпорядку КП ПОР «Полтававодоканал», що виразилося в порушенні ділового етикету, образливої поведінки з використанням ненормативної лексики по відношенню до майстра [PERSON], прямого порушення наказу безпосереднього керівника робіт та самовільному залишенні ним робочого місця 09.06.2015 року о 14 год. 00 хв., а також в неповідомленні майстра [PERSON], начальника цеху з ремонту та експлуатації водопровідних мереж [PERSON], або інших працівників цеху про погіршення його самопочуття, яке сталося за межами підприємства, та необхідність надання екстренної медичної допомоги. Водночас, не знайшли підтвердження пояснення сторін та їх представників, свідків, а також нормативно та документально підтвердження факти дискримінації [PERSON] з боку адміністрації КП ПОР «Полтававодоканал» за віком та принциповими поглядами позивача [PERSON] на будову виробничого процесу в КП ПОР «Полтававодоканал». Також не знайшли свого підтвердження факти неупередженого відношення до [PERSON] за результатами праці, зокрема відповідальність за порушення культури праці у травні 2015 року у вигляді зниження коефіцієнту трудової участі (КТУ) до 0,5 понесли всі члени бригади [PERSON], [PERSON], [PERSON] та майстер [PERSON], а не один позивач [PERSON] Відповідно до п. 40 ч.З КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. В розумінні ч. 3 ст. 40 КЗпП України систематичністю невиконання покладених на працівника трудових обов'язків є два та більше виявлених упродовж 12 місяців фактів порушення працівником трудових обов'язків. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково, і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. Як вбачається з матеріалів справи, наказом КП ПОР «Полтававодоканал» № 178-К від 31.10.2014 року [PERSON] вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за самовільне залишення робочого місця та оголошено догану за порушення трудової дисципліни і позбавлено премії на 100% за жовтень місяць. Даний наказ [PERSON] не оскаржувався, відтак є чинним та законним. Відповідачем був дотриманий порядок звільнення, зокрема 01.07.2015 року генеральним директором КП ПОР «Полтававодоканал» було направлено подання голові профспілкового комітету КП ПОР «Полтававодоканал» про надання попередньої згоди на розірвання трудового договору та звільнення із займаної посади слюсаря АВР [PERSON] за п. З ст. 40 КЗпП, а 07.07.2015 року на відкритому засіданні профком КП ПОР «Полтававодоканал», розглянувши подання адміністрації КП ПОР «Полтававодоканал», заслухавши пояснення [PERSON] та представників адміністрації КП ПОР «Полтававодоканал», постановив надати згоду на розірвання трудового договору та звільнення із займаної посади слюсаря АВР [PERSON] за ст. 40 п. З КЗпП - систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладних на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного впливу чи громадського стягнення. Таким чином дії КП ПОР «Полтававодоканал» по припиненню трудового договору та звільненню [PERSON] за п. 3 ст. 40 КЗпП України є законними, позовні вимоги та доводи позивача є необґрунтованими, підстави для поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, та моральної шкоди згідно ст.ст.235, 237-1 КЗпП України відсутні.

Outcome: dismissed