Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та примусово зняти його з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності. За вказаною адресою зареєстрований його син [PERSON], хоча у спірній квартирі не проживає, більше 10 років постійно мешкає разом з сім?єю в м. Єкатеринбург Російської Федерації. Через те, що він не може розпоряджатися належним майном, звернувся до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі наступного. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. 65/200 частин житлового будинку № [ADDRESS] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Головащенко О.Л., реєстровий № 1-1091, належить [PERSON]. Крім того, за вказаною адресою зареєстровані дочка позивача - [PERSON] та син - [PERSON]. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім?ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, порушення права позивача на володіння, користування та розпорядження своїм майном, з боку відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Що стосується вимог позивача про зняття з реєстрації [PERSON] в будинку [ADDRESS], суд залишає цю вимогу без задоволення, оскільки не надано доказів про порушення права позивача в цій частині.

Outcome: partial