Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04.03.1989 він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 487. Від шлюбу сторони дітей не мають. З вересня 2017 року сімейні стосунки з відповідачкою фактично припинені через те, що між ними виникали сварки та суперечки, що спричинило відсутність взаємопорозуміння, втратили почуття довіри, поваги та любові один до одного. Від розірвання шлюбу через органи РАЦС відповідачка відмовляється. Позивач просить шлюб розірвати, оскільки не вбачає можливості примирення. Ухвалою суду від 20 лютого 2019 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2019 - задоволено. Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2019 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу скасовано і призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05.03.2019 заяву [PERSON] задоволено. Надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення тривалістю 4 місяці, до 09.07.2019. Провадження у справі зупинено до 09.07.2019. Постановою Запорізького апеляційного суду від 13.05.2019 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2019 у цій справі залишено без змін. Ухвалою суду від 09.07.2019 поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено вищезазначену справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Бобровник К.В. просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснила, що весь час мешкали з позивачем одній квартирі, в якій проживає і співмешканка позивача, з їх боку відповідачка постійно піддається фізичному та моральному насиллю. Представник відповідачки - адвокат Красних К.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що [PERSON] любить позивача та сподівається, що вони збережуть сім`ю та будуть проживати разом. Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.03.1989 відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 487, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.03.1989. Дітей від шлюбу не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушувати до припинення шлюбних відносин, примушувати до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Згідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбних відносин подружжя є непорозуміння, а також різні погляди на сімейні відносини та на обов`язковість ведення спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідачка заперечувала проти розірвання шлюбу, проте її доводи суперечать визначенню шлюбу в розумінні сімейного законодавства, а факти на які вона посилається свідчать про наявність підстав для розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення відповідно до ст. 112 СК України. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, враховуючи, що сторони не примирилися за час, який їм було надано судом, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved