Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути із останнього борг у сумі 29027,51 грн. і судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14.02.2012 року сторонами укладено договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу кошти у сумі 18000 грн., а відповідач зобов'язався повернути борг у строк до 31.07.2012 року, що підтверджується відповідними договором і розпискою. До даного часу борг не повернуто та відповідач ухиляється від повернення коштів, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з урахуванням 3% річних, втрат від інфляції та пені. Позивач у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності та повідомити про результати розгляду справи (а.с.16). Відповідач у судове засідання не з'явився, однак про час і місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується конвертами, які повернулись до суду із відміткою «за відмовою адресата від одержання». Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.1047, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, що передбачено ст.1050 ЦК України. Судом встановлено, що 14.02.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого останній отримав у борг грошові кошти в сумі 18 000 грн., які зобов'язався повернути у строк до 31.07.2012 року, що підтверджується письмовими договором і розпискою (а.с.5-6). Незважаючи на закінчення терміну на який передавались кошти та до даного часу [PERSON] не повернуто грошові кошти [PERSON] Оскільки [PERSON] не повернуто борг у визначений договором строк, то [PERSON] нараховано грошові суми, згідно ст.625 ЦК України, а також пеню передбачену договором. Зваживши у сукупності наведені вище докази суд вважає, що позовні вимоги про стягнення боргу є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, оскільки їх доведено належними та достатніми доказами. Також, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати, що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved