Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою. У судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримав та показав, що він народився 20.03.1947 року у м.Ахалцихе Грузія. В даний час є особою без громадянства. У травні 1990 року у звязку з військовим конфліктом у Азербайджані він за державною програмою переселення був на військовому літаку доставлений до м.Києва України. У червні 1990 року приїхав до м.Краматорська Донецької області, бажаючи розшукати та отримати підтримку від шкільного друга [PERSON] З вказаного часу він залишився проживати у м.Краматорську, подальші відносини з [PERSON] були припинені, оскільки останній його обікрав, залишивши без грошових коштів для існування. У липні 1990 року він познайомився з [PERSON], з якою став зустрічатися та з часом проживати у фактичних шлюбних відносинах у її власній квартирі за адресою: м.Краматорськ, вул.В.Садова, 62-28. Оскільки його переселення до України відбувалося в умовах військового стану, а саме його забрали до літака під час евакуації прямо з вулиці, без документів та власних речей, то проживаючи в Україні він не зміг зареєструвати своє місце проживання, відновити документи про громадянство. Він має свідоцтво про народження, яке зміг привезти з Азербайджану його знайомий, який інших документів у його житлі, що було залишено без догляду, не знайшов. Також має довідку від 01.10.2016 року за формою Додатку 16 до Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України. Просить суд встановити факт його постійного проживання в Україні з червня 1990 року по теперішній час, на час проголошення України незалежною державою 24.08.1991 року і введення в дію Закону України «Про громадянство України» 13.11.1991 року, оскільки встановлення даного факту потрібно для оформлення громадянства України. У судовому засіданні представник зацікавленої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області [PERSON] з урахуванням наявних письмових доказів та показань допитаних в суді свідків не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] Суд, вислухавши учасників судового засідання, свідків [PERSON], яка у судовому засіданні показала, що знайома з [PERSON] з липня 1990 року, вони познайомилися, сподобалися один одному та стали проживати з того часу однією сімєю у її квартирі по вул.В.Садова, 62-28 у м.Краматорську. Їй відомо, що [PERSON] як біженець потрапив до України з Азербайджану військовим літаком без документів та засобів для існування. З документів у останнього мається свідоцтво про народження. Також від останнього їй відомо, що [PERSON] народився у м.Ахалцихе Грузії, його батько проживав в Україні та помер у Винницькій області, а матір проживала у Росії. [PERSON] не може поїхати на могилу свого батька, оскільки не має паспортного документу для купівлі квитків, [PERSON], який у судовому засіданні показав, що проживає у [INFO]. Знайомий з [PERSON] приблизно з 1998 року. Знайомство між ними виникло через те, що [PERSON] у старій частині м.Краматорська біля ринку торгував овочами, а він їх купував. З часом на прохання [PERSON] він чинив йому телевізор, й так поступово їх відносини переросли у постійні, приятельські. Часто бувають один у одного в гостях. [PERSON] проживає з [PERSON] за адресою: м.Краматорськ, вул.В.Садова, 62-28, [PERSON], який у судовому засіданні показав, що наприкінці 80-х років він працював в районах Крайньої Півночі начальником Алдайської дільниці, у звязку з чим по роботі часто літав літаком до м.Якутськ, де знаходилося управління. Приблизно у 1987-1988 році він познайомився з [PERSON], оскільки постійно зустрічалися з ним в аеропорту та у м.Якутську по роботі. Станом на 1990 рік він (свідок) працював головним інженером кооперативу «Реставратор Краматорська» та літом 1990 року випадково зустрів [PERSON] у ЖЕК ЦШК м.Краматорська. Це було несподіваним та під час розмови останній повідомив про своє термінове переміщення на Україну військовим літаком у звязку військовим конфліктом в Азербайджані. З того часу [PERSON] постійно проживає у м.Краматорську, вони постійно спілкуються, підтримують дружні стосунки, допомагають один одному, дослідивши надані докази копію довідки консульського відділу посольства [PERSON] Республіки в України від 13.07.2016 року, згідно якій [PERSON], [INFO], відповідно до Закону [PERSON] Республіки «Про громадянство» від 30.09.1998 року не є громадянином [PERSON] Республіки; довідку паспортного відділення Краматорського ВП ГУНП від 1.11.2006 року, згідно якій [PERSON] зареєстрованим не значиться; згідно довідки МВС [PERSON] Республіки від 11.11.2006 року [PERSON] прописаним-виписаним на території республіки не значиться; копію свідоцтва про народження заявника; довідку МВС [PERSON] Республіки від 19.12.2006 року, згідно якій [PERSON] отримував паспорт серії ХVIII-ЛС №618806 від 06.05.1963 року та за даними адресного бюро м.Гянджи був прописаним за адресою: В/Г-38 будинок-2 квартира-2 від 11.06.1963 року, в подальшому двічі відбувався обмін паспортів на нові зразки, у звязку з чим Ф-1 на громадянина [PERSON] не збереглася; копію довідки Краматорського ВП ГУНП від 01.10.2016 року (Додаток 16), якою підтверджується те, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], дійсно звертався до Краматорського ВП ГУНП із заявою про встановлення особи громадянина України та проведеною перевіркою не встановлено його належність до громадянства будь-якої держави, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст.256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України від 18.01.2001 року №2235-ІІІ «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності особи до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом №2235-ІІІ (13 листопада 1991 року). Окрім вказаного Закону №2235-ІІІ питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано також Указом Президента України від 21.03.2001 року №215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Відповідно до положень Закону №2235-ІІІ та Порядку заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду. На підставі досліджених доказів суд вважає доведеним факт того, що заявник [PERSON] постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом №2235-ІІІ (13 листопада 1991 року). Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому оформити документи про свою належність до громадянства України..

Outcome: approved