Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якому зазначив, що 02.10.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] надав відповідачеві готівкові кошти в сумі 7000 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 30.11.2013 року. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання у повному обсязі, однак відповідач не повернув позику в обумовлений термін та продовжує ухилятися від виконання взятих на себе зобов'язань . За таких обставин [PERSON] вважає, що має право вимагати повернення [PERSON] боргу в розмірі 7000 доларів США, що в перерахунок на національну валюту станом на 08.12.2015 року складає 164 150 гривень 00 копійок, та три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення, що в сумарному вигляді становить 174 106 гривень 00 копійок . Сторона позивача, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Від представника позивача надійшла заява, згідно якої він просить розгляд справи провести за його відсутності . Заявлені вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . Зважаючи на викладене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З розписки від 02.10.2013 року, складеної [PERSON], встановлено, що останній позичив у [PERSON] 7000 $ США та зобов'язався повернути борг до 30.11.2013 року (а.с.6) . Перебування зазначеного документу в розпорядженні позивача підтверджує факт передачі останнім предмету позики відповідачеві та факт існування по день розгляду спору цивільно-правових відносин між сторонами, які виникли з договору позики . Відповідно до ч.1,2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором . Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . З розписки вбачається, що вона містить строк ( термін ) виконання боржником обов'язку, а саме до 30.11.2013 року . Таким чином першим днем ухилення [PERSON] від виконання ним взятих на себе зобов'язань є 01.12.2013 року . Відповідно до вимог ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу . Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності , суд прийшов до висновку, що позивач, являючись позикодавцем, вправі вимагати від відповідача, який є позичальником, повернення позики, а позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошей та три проценти річних з простроченої суми . З витягу із офіційного інтернет - представництва Національного банку України, станом на 08.12.2015 року , встановлено, що станом на 09 годину 00 хвилин 08.12.2015 року ( момент подачі позовної заяв) офіційний курс НБУ гривні до долара США становив 2345,0698 гривень за 100 доларів США (а.с. 7). Таким чином сума позики в перерахунку на національну валюту станом на 08.12.2015 року становила 164154 гривні 88 копійок . При розрахунках береться до уваги кількість днів прострочення, що становить 738 . Три проценти річних складають 9957,23 = 164154,88*738*3%/365 Загальна сума боргу становить 174112 гривень 11 копійок . Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, в межах заявлених вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача борг по договору позики в сумі 174106 гривень 00 копійок. На підставі ст.ст. 526,625,1046,1047,1049,1050 ЦК України,

Outcome: approved