Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Мотивує свої вимоги тим, що на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року він сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку і на утримання відповідачки в розмірі 1/10 частини заробітку до досягнення сином трьох років. Крім того за рішенням суду в 2001 році з нього стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Мотивуючи погіршенням стану здоров'я і матеріального стану просить про зменшення розміру аліментів на утримання сина до 1/6 частини заробітку і на утримання дружини до 1/20 частини заробітку. В судовому засіданні позивач і представник позивача підтримали позовні вимоги та просять про його задоволення. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що на день прийняття рішення про стягнення з нього аліментів відповідач був згоден з розміром стягнутих аліментів і з того часу ні стан його здоров'я ні матеріальний стан не змінились. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи і матеріали цивільних справ № 12-107/2000, № 486/268/15ц, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року позивач сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку і на утримання відповідачки в розмірі 1/10 частини заробітку до досягнення сином трьох років. Крім того, відповідно до постанови Южноукраїнського міського суду від 27 серпня 2000 році з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 23 Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до представлених позивачем документів, за час, що минув з 18 березня 2015 року, значно погіршився стан його здоров'я, а також змінилось матеріальне становище. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків, прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Між тим, на думку суду, у разі зменшення розміру аліментів до 1/6 частини зі всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON], розмір аліментів буде перевищувати прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд вбачає підстави для зменшення розміру аліментних зобов'язань [PERSON] перед [PERSON] в частині стягнення коштів на утримання сина [PERSON], до 1/6 частини усіх видів заробітку позивача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, суд не знаходить підстав для зменшення стягнутих з позивача аліментів на утримання відповідачки в розмірі 1/10 частини заробітку до досягнення сином трьох років.

Outcome: partial