Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.04.2020 р. з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2020 року і до повноліття дітей. З 21 серпня 2020 року син постійно проживає з ним і знаходиться на повному його утриманні. Відповідач участі в утриманні сина не приймає. Незважаючи на те, що син проживає з ним, відповідач продовжує отримувати аліменти на двох дітей. За період з червня по серпень 2020 року [PERSON] отримала аліменти на утримання дітей в сумі 54\~340,05 грн. На його прохання повернути йому Ѕ частину отриманих аліментів, які відповідач отримала на утримання сина, остання відмовила. Оскільки, син проживає з ним і знаходиться повністю на його утриманні, то вважає, що на підставі ч. 2 ст. 197, ст. 181 СК України є підстави для звільнення його від сплати аліментів на користь відповідача на утримання сина і для стягнення аліментів з відповідача на його користь на утримання сина. Просить звільнити його від аліментів, стягнутих з нього судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.04.2020 р. на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , залишивши стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі заяви; стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на його користь судові витрати. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак позивач надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач та її представник також не з`явились в судове засідання, але від останньої надійшла заява, в якій просить розглянути справу без її участі та без участі відповідача, заяву відповідача про часткове визнання позовних вимог, надіслану до суду раніше підтримують. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29 вересня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.07.2020 р. розірвано, рішення набрало законної сили 21.08.2020 р. (а. с. № 11). Від шлюбних відносин сторони мають малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. № 4, 5). Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.04.2020 р. у цивільній справі № 486/596/20 за завою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2020 року і до повноліття дітей (а. с. № 3). 05.06.2020 р. державним виконавцем Южноукраїнського міського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового наказу № 486/596/20 від 19.05.2020, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] вищевказаних аліментів, що підтверджується листом № 11337 від 17.09.2020 р. Южноукраїнського міського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а. с. № 10). Як вказав у позовній заяві позивач, син [PERSON] з серпня 2020 року постійно проживає з ним і знаходиться на повному його утриманні. Рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 34 «Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] » від 03.02.2021 р. визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з його батьком [PERSON] (а. с. № 94). З позовної заяви вбачається, що, незважаючи на те, що син проживає з позивачем, відповідач продовжує отримувати аліменти на обох дітей. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє в Україні з 27 вересня 1991 року, «… держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей». Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 179 ЦПК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що на теперішній час відсутні правові підстави для стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання малолітнього сина, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині звільнення його від сплати аліментів на утримання сина підлягають задоволенню, але частково, тобто не з 30 вересня 2020 року, як того просить позивач, а з моменту набрання рішенням законної сили. Згідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки [PERSON] проживає з батьком, то вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання сина є законні та обґрунтовані. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких\~обставин,\~ суд\~приходить до\~висновку про\~можливість стягнення\~з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. Згідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За ч. 3 ст. 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому ЦПК України. 28.04.2010 р. Южноукраїнським міським судом Миколаївської області було ухвалено судовий наказ, яким з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина та доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). На підставі даного судового наказу було відкрито виконавче провадження. Оскільки після ухвалення вказаного судового наказу, обставини, які стали підставою для ухвалення такого рішення змінились, місце проживання сина визначено з батьком, який ставить питання про стягнення аліментів на утримання сина з матері дитини, то вищезазначений судовий наказ у вигляді, в якому він був прийнятий, не може надалі виконуватись, тобто його слід вважати таким, що втратив законну силу, і відкликати з виконання. В позовній заяві позивач просить суд залишити стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), присуджені судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.04.2020 р.. Так як, даний судовий наказ підлягає відкликанню з виконання, то суд, враховуючи інтереси іншої дитини сторін доньки [PERSON] , на утримання якої цим судовим наказом були стягнуті аліменти, а також позовні вимоги [PERSON] щодо аліментів на утримання доньки, вважає за можливе вирішити питання стягнення аліментів на утримання [PERSON] у даному рішенні та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд звертає увагу сторін на те, що в даному рішенні йде мова про звільнення [PERSON] від раніше присуджених аліментів та про приведення у відповідність раніше стягнутих аліментів, тому в даному випадку початком стягнення аліментів на утримання дітей є набрання даним рішенням законної сили. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звернувся до суду з двома позовними вимогами: про звільнення його від сплати аліментів та про стягнення аліментів. При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 840,80 гривень (а. с. № 19) за позовну вимогу про звільнення від сплати аліментів, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий в розмірі 840,80 гривень. Оскільки, позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнений, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 908 гривень.

Outcome: partial