Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що використовував транспортні засоби, які були зареєстровані та знаходились у власності ТОВ «Леб`яже» Зачепилівського району Харківської області ЗІЛ ММЗ 554М державний номер [NUMBER] та ГАЗ-САЗ 3507 державний номер [NUMBER] . Після припинення юридичної особи у зв`язку із визнанням її банкрутом з 27.10.2008 р. на підставі рішення господарського суду Харківської області, транспортні засоби залишились у його користуванні, тобто весь цей час він безперервно, відкрито володіє та користується вищевказаним рухомим майном, здійснює його поточний ремонт. Тому, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання за ним, в порядку ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на транспортні засоби: ЗІЛ ММЗ 554М державний номер [NUMBER] , 1984 року випуску, колір синій, номер рами: [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] та ГАЗ-САЗ 3507 державний номер [NUMBER] , 1986 року випуску, колір синій, номер рами [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій останній просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Зачепилівської селищної ради Зачепилівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, від них надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнали у повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, передбачено такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання права. Відповідно до ч.1,4 ст. 344ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Отже давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Враховуючи положення ст.ст. 335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на прав власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ, отже, встановлення власника майна або безхазяйної речі є однією із обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 2008 року відкрито, постійно та безперервно користується транспортними засобами, які були зареєстровані та знаходились у власності ТОВ «Леб`яже» Зачепилівського району Харківської області, а саме: ЗІЛ ММЗ 554М державний номер [NUMBER] та ГАЗ-САЗ 3507 державний номер [NUMBER] , здійснює поточний ремонт автомобілів. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ЛЕБЯЖЕ» (КОД 00707679) припинено як юридичну особу у зв`язку із визнанням товариства банкрутом з 27.10.2008 р. на підставі рішення господарського суду Харківської області від 22.10.2008 р. Відповідно до листа територіального сервісного центру МВС №6345 в Харківській області № 31/20/5-131 від 09.09.2020 р. позивачу було повідомлено про неможливість надання інформації про транспортні засоби: ЗІЛ ММЗ 554М державний номер [NUMBER] та ГАЗ-САЗ3507 державний номер [NUMBER] , через неможливість надання персональних даних, що можуть ідентифікувати особу згідно постанови КМУ №260 від 25.03.2020 р. Таким чином, враховую те, що [PERSON] з 2008 року відкрито, безперервно та добросовісно володів та користувався безхазяйними рухомими транспортними засобами, а саме: ЗІЛ ММЗ 554М державний номер [NUMBER] та ГАЗ-САЗ 3507 державний номер [NUMBER] , а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за ним права власності за набувальною давністю на вищевказані транспортні засоби. На підставі викладеного,

Outcome: approved