Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину будинку. Позовні вимоги мотивував тим, що йому та відповідачу належить по ? частині будинковолодіння №29 по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Сміла. 22 січня 1999 року державним нотаріусом Смілянської районної державної нотаріальної контори йому видано свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину будинковолодіння №29 по вул. Петровського (вул. Героїв Небесної Сотні) в м. Сміла. Однак в довідці Смілянського ЧООБТІ про реєстрацію права власності зазначено, що за ним зареєстровано право власності на 1/3 частину вищевказаного будинковолодіння, а за відповідачем на 1/2 частину та вказана примітка, що частка по домоволодінню не становить одиницю. Оскільки його частка в домоволодінні була вказана нотаріусом помилково та на даний час він не може реалізувати своє право власності на нерухоме майно просить визначити, що його частка та частка відповідача в будинковолодінні №29 по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Сміла є рівними, а саме по 1/2 частині та визнати за ним та [PERSON] право власності на вищевказане будинковолодіння по 1/2 частині за кожним. 15 лютого 2018 року позивачем через канцелярію Смілянського міськрайонного суду подано уточнюючу позовну заяву в якій він просить визнати за ним право власності на 1/2 частину будинковолодіння №29 по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Сміла , а саме зазначені в технічному паспорті літери «А» -1 житловий будинок: приміщення №2-3 житлова кімната площею 11,3 кв. м.; приміщення №2-4 передпокій площею 8,9 кв.м.; приміщення №2-5 житлова кімната площею 10,6 кв.м.; а-1 прибудова; а-3 прибудова; ганок; п/д погріб; «Б»- сарай; «Г» - гараж; «Д»- сарай; «У» - убиральня; №2 огорожа; №6 огорожа. Позивач в судове засідання не зявився надіслав до суду заяву в якій розгляд справи просить проводити без його участі, на задоволенні уточнюючої позовної заяви наполягає. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявилися, надіслали до суду заяви в яких розгляд справи просить проводити без їх участі, проти задоволення уточнюючої позовної заяви не заперечують. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: утому числі визнання права. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом, 22 січня 1999 року [PERSON] видано вищевказане свідоцтво на 1/3 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд по вул. Петровського, 29 в м. Сміла Черкаської області (а.с. 5). Відповідно до довідки КП ЧООБТІ №736-о від 24 липня 2017 року право власності на житловий будинок №29 по вул. Героїв Небесної Сотні (Петровського) в м. Сміла Черкаської області зареєстровано за [PERSON] 1/2 частина, за [PERSON] 1/3 частина. В довідці зазначено, що частка по домоволодінню не становить одиницю (а.с. 6). Відповідно до ст. 112 ЦК України 1963 року, у редакції яка діяла станом на момент видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Згідно із ст. 113 ЦК України 1963 року, у редакції яка діяла станом на 1999 рік, володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності проводиться за згодою всіх учасників. Статтею 131 ЦК 1963 року визначено, складовою частиною речі є все те, що не може бути відділене від неї без пошкодження і істотного знецінення речі. При переході права на річ складові частини її не підлягають відділенню. Стаття 132 ЦК 1963 року передбачає, приналежністю є річ, призначена служити головній речі, зв'язана з нею спільним господарським призначенням. Приналежність наслідує долю головної речі, якщо в договорі або в законі не встановлено інше. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З матеріалів справи вбачається, що відповідач та його представник позов визнали та не заперечують проти його задоволення, за таких обставин суд вважає, його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення, а невизнане право позивача захисту в судовому порядку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved