Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», нотаріуса Хари Наталії Станіславівни, третя особа: приватний виконавець Чупис Тетяна Петрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свій позов тим, що 19.04.2019 позивачем отримано постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про звернення заробітної плати, пенсії, стипендії чи інші доходи боржника від 17.04.2019 на підставі виконавчого напису № 4118 від 17.05.2018, виданого приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. 22.04.2019 позивачем було подано заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та отримано постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2019 на підставі виконавчого напису № 4118 від 17.05.2018 виданого приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. Вищевказаний виконавчий напис вчинений з численним порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з наступним. Відповідач надсилав на адресу позивача декілька вимог щодо дострокового повернення кредиту: від 10.01.2017 про погашення заборгованості в розмірі 2756 грн., від 07.03.2017 про погашення заборгованості в розмірі 6771,97 грн. А остання була надіслана від 19.04.2018 не від кредитора, а від «Євтопейеької агенції з повернення боргів» . У вказаній вимозі вимагалося погасити 43008,33 грн. З постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий напис був вчинений 17.05.2018, тобто пізніше останньої вимоги, але на меншу суму в розмірі 34521,78 грн. Окрім того, у вимозі боржнику надавався строк на добровільне погашення протягом 30-ти днів з дати одержання цієї вимоги. Вказана вимога датується 19.04.2018, але не дочекавшись 30-ти днів, стягувач звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Такими діями стягувач позбавив позивача добровільно виконати вимогу протягом 30-ти днів. Всіх необхідних вимог закону стягувачем не було дотримано. Також позивач заперечує щодо розміру суми заборгованості, на яку було винесено виконавчий напис нотаріуса. Сума у розмірі 34521, 78 грн. є повністю необґрунтованою та нічим не підтвердженою. Сума заборгованості постійно змінюється, що нівелює положення про безспірність заборгованості. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4118 від 17.05.2018, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною щодо звернення стягнення на суму у розмірі 34521,78 грн.. Ухвалою суду від 27.05.2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача адвокат Олененко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у місті Києві Міністерства юстиції України Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася. До початку судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. в судове засідання не з`явилася. До початку судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до виконавчого напису № 4118 від 17.05.2018, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, звернуто стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 26255028180245 від 17.10.2013, укладеним ним із АТ «Банк ренесанс капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк. Сума заборгованості складає 34521,78 грн.. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, нотаріус не переконався у належному повідомленні боржника про суму заборгованості, представником банку до суду також не надано підтвердження того, що позивач отримував належну письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № 26255028180245 від 17.10.2013, тому суд вважає позовні вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 4118 від 17.05.2018, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною щодо звернення стягнення на суму у розмірі 34521,78 грн. підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved