Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське»» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: матеріальної шкоди в розмірі 83897,22 гривень та 20000,00 гривень моральної шкоди. Відповідно до поданої представником позивача [PERSON]В заяви про зменшення позовних вимог останній зменшив вимоги в частині матеріальної шкоди та просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 72653,00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 25 червня 2016 року в м. Мукачево, з вини водія [PERSON] належний йому автомобіль марки «Toyota Carina» отримав механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту якого становить 83897,22 гривень. Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог вказує на те, що на даний час позивач змушений був відновити належний йому автомобіль придбаними ним запасними частинами, вартість яких складає 72653,00 гривні, яку і просить стягнути з відповідача. Крім цього також вважає, що у звязку з дорожньо-транспортною пригодою йому також була завдана і моральна шкода, яка полягає в душевних переживаннях та стражданнях, яких позивач зазнав у звязку з пошкодженням його автомобіля, яку він оцінює в 20000,00 гривень та просить стягнути їх з відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з наведених підстав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказавши на небгрунтованість вимог та наявність цивільної справи за позовом [PERSON] до ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське». Представник третьої особи ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в судове засідання не зявився, заяв, клопотань не подав. Заслухавши представників сторін та дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобовязання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обовязком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик. Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобовязання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобовязання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Такий правовий висновок Верховний Суд України висловив у справі 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року та від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-954цс16. У даній справі позивач звернувся до суду з позовом до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, при цьому страхове відшкодування не одержав, а тому твердження представника відповідача як на підставу для відмови в позові на наявність іншої цивільної справи за позовом [PERSON] до страхової компанії є безпідставним. Що стосується обгрунтованості вимог суд приходить до наступного. Відповідно до постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2016 року встановлено, що 25 червня 2016 року о 11 год. 00 хв. в м.Мукачево, по вул. Д.Галицького, 79, [PERSON], керуючи транспортним засобом марки „ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], в порушення вимог п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Carina», державний номерний знак [NUMBER], який рухався попереду у попутному напрямку, який у свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat»державний номерний знак Словацької Республіки МІ487 DK. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Потерпілих немає. Згідно із вищевказаною постановою суду за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення (а.с.13-14). Таким чином судом встановлено та не заперечується сторонами, що внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху відбулася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої автомобіль марки «Toyota Carina», реєстраційний номер [NUMBER], зазнав технічних пошкоджень. Одночасно судом встановлено, що власником автомобіля марки «Toyota Carina», реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON] Зазначене підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.08). Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в ст. 1166 ЦК України, де передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до наданих суду протоколів огляду транспортного засобу від 08.07.2016 року та від 16.07.2016 року і ремонтної калькуляції доданої до звіту за №1609/16 про оцінку автомобіля «Toyota Carina», державний номерний знак ВC7123 ВС, вказано найменування запасних частин, матеріалів та робіт необхідних для відновлення автомобіля (а.с.208-217). Згідно із наданими товарними чеками та відповідями на адвокатський запит [PERSON] придбав запасні частини для автомобіля на загальну суму 72635,00 гривень, при цьому найменування запасних частин та матеріалів необхідних для відновлення автомобіля співпадає з заначеними у вищевказаних протоколах огляду та у ремонтній калькуляції (а.с. 201-207, 237-240). З врахуванням вищенаведеного позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення на суму 72635,00 гривень. Щодо позовної вимоги в частині стягнення моральної шкоди, то суд враховує наступне. Як визначено ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода зокрема полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З врахуванням вищенаведеного суд, враховуючи глибину спричинених позивачу моральних страждань, а також, виходячи із загальних засад розумності та справедливості, із врахуванням того, що права порушено тільки внаслідок пошкодження майна, вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 2000,00 гривень. Окрім цього встановлено, що 27.08.2016 року між позивачем та адвокатом [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги. Вартість вказаних послуг становить 3000,00 грн. Позивачем сплачена вартість послуг у повному обсязі, що підтверджується квитанцією № 1-і/16ц від 01.12.2016 року, а тому, відповідно до ст.ст. 137,141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3000,00 гривень витрат повязаних з оплатою правової допомоги та 1478,98 гривень судового збору.

Outcome: partial