Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] року померла його баба [PERSON], яка до дня смерті проживала в с. Цибулеве Знамянського району Кіровоградської області. В червні 2017 року позивач прибирався в будинку матері та знайшов правовстановлюючі документи на земельну ділянку та заповіт, посвідчений секретарем Цибулівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 21.09.2005 за реєстровим № 122. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] заповіла все своє майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося [PERSON]. Про вказаний заповіт позивач не знав так як і не знав про спадкове майно. При зверненні до нотаріуса виявилося, що позивач пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, та є таким, що спадщину не прийняв. Вважає причину пропуску поважною. Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява, де його представник просить справу розглядати за його відсутності, при цьому вказує, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав, як і не надав заяви про розгляд справи без його участі. Згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно із свідоцтвом про народження (а.с.4) [PERSON] народився [INFO] року в с. Цибулеве Знам'янського району Кіровоградської області. [PERSON], що народилася [INFO] року, на випадок своєї смерті заповіла все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося [PERSON], який народився [INFO] року в с. Цибулеве Знам'янського району Кіровоградської області. Заповіт посвідчений секретарем Цибулівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 21.09.2005 за реєстровим № 122 (а.с.7). Відповідно до довідки Цибулівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області заповіт дійсний, не змінений, не скасований (а.с.6). [PERSON] померла [INFO] року в місті Санкт-Петербург Росія (а.с.5). До дня своєї смерті проживала та була зареєстрована одна в [ADDRESS]. Свідок [PERSON] підтвердила, що при прибиранні за вказаною вище адресою був знайдений заповіт на ім'я [PERSON] (а.с.10). Згідно відповіді завідувача Знам'янської районної державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] [INFO] року інформація щодо заведення спадкової справи у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.27-28). Згідно із статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України та п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. ВСУ в Постанові від 6 вересня 2017 року в справі № 6-496цс17 вказав, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, тому необізнаність про існування заповіту є поважною причиною пропуску строку. Висновок про те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини також викладена в постанові ВСУ у справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017, ухвалі ВССУ від 01.02.2017 у справі № 306/27/15-ц). Враховуючи вищевикладене те, що відповідач заперечень не надав, після смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався, позивач на день смерті спадкодавця не знав про існування заповіту на його ім'я, строк на прийняття спадщини позивачем порушений з причин, які суд визнає поважними, суд вважає за можливе визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON].

Outcome: approved