Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Біленьківської громади Запорізького району Запорізької області в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, про визнання права власності, посилаючись на те, що відповідно до ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 11.09.2002 року затверджено мирову угоду, умови якої передбачали, що адміністрація КСП «Мар*ївське» виділяє позивачам майнові паї з пайового фонду КСП «Мар*ївське», в тому числі і позивачу [PERSON] в сумі 20\~567 грн., витрати по сплаті держмита в сумі 51 грн., всього 26\~618 грн. Факт передачі майнового паю, а саме - прокладки мереж водопроводу з пристроєм водонапірних веж Рожновського в кількості 4 штук [PERSON] підтверджує випискою з протоколу загальних зборів від 15.09.2002 року, актом прийому-передачі майнового паю від 02.10.2002 року, мировою угодою від 24.07.2002 року та ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 11.09.2002 року. Тому позивач вважає, що все наведене є підставою для визнання за ним права власності на майно прокладку мереж водопроводу з пристроєм водонапірних веж Рожновського в кількості 4 штук, які знаходяться на території Біленьківської громади Запорізького району Запорізької області, що змусило його звернутися до суду.\~\~\~\~ У судовому засіданні [PERSON], його представники, підтримали у повному обсязі позов, просили суд його задовольнити, пояснивши суду, що спірні водонапірні башти знаходились на балансі КСП «Мар*ївське», а тому підлягали паюванню, ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 11.09.2002 року про затвердження мирової угоди [PERSON] було частково виділено майновий пай на суму 26\~567 грн., а тому він має право на отримання додатково майнового паю на суму 6\~000 грн. Пайова книжка [PERSON] була надана в суд судді Євсєєвій О.М. 11.09.2002р., але так як справа не зберіглася, тому неможливо їх надати під час розгляду даної справи, [PERSON] була в.о. голови правління КСП «Мар*ївське», а тому могла вчиняти будь-які дії як керівник підприємства, в тому числі виділяти майно КСП в порядку паювання. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні, заперечувала проти позову, та пояснила суду, що матеріали господарської справи стосовно банкрутства КСП «Мар*ївське» не містять документів, які б свідчили, що водонапірні башти знаходились на балансі КСП, хоча на початок процедури розпорядження майном була проведена інвентаризація майна. Окрім цього, водонапірні башти відносяться до соціально-побутової сфери, не були введені в експлуатацію відповідно до Закону, а тому підлягали передачі в Лисогірську сільську раду Запорізького району Запорізької області. Законодавством України не передбачено виникнення права власності на новостворений обєкт нерухомості на підставі судового рішення. В ухвалі Запорізького районного суду Запорізької області від 11.09.2002 року сума майнового паю [PERSON] становила 26\~567 грн., але в резолютивній частині ухвали була допущена арифметична помилка (або описка). Також представник відповідача вказала, що пайова книжка відповідно до Статуту повинна знаходитись у [PERSON] і суд не міг її забрати, так як до суду надаються копії документів. У цивільній справі за заявою [PERSON] про встановлення факту права власності на нерухоме майно, що розглядалась в Запорізькому районному суді Запорізької області, [PERSON] отримав будинок за адресою с. Біленьке, вул.Перспективна, № 9 в рахунок забезпечення майнового паю. Виписки з протоколів зборів, які долучені позивачем в якості доказів, не містять інформації про кількість присутніх на зборах, не відповідають вимогам документу. Також в мотивувальній частині ухвали суду від 11.09.2002 року, вказано, що [PERSON], [PERSON] виключені з членів КСП в 1999 році, але ці особи є у всіх долучених виписках з протоколів, що надані позивачем до суду як такі, що були присутні на зборах. Представник третьої особи - Громадської організації товариства «Перспектива» по фінансуванню будівництва та експлуатації водопостачання та електромереж села Біленьке-1, просив суд відмовити у позові та вказав, що у позивача немає документа, яке відповідає законодавству про право на майновий пай, докази, долучені позивачем, вважає підробленими, справа про затвердження мирової угоди за 2002 рік відсутня, а тому неможливо стверджувати, що у цій справі були якісь докази щодо права [PERSON] на спірне майно. Суд вважає за можливе розглянути справу у загальному позовному провадженні. \~\~\~\~ Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши всі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги [PERSON] є необґрунтованими, отже позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.9 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство \~визначено, що до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України Про відновлення \~платоспроможності боржника або \~визнання його банкрутом від\~14.05.1992\~№\~2343-XII (в редакції\~від\~20.02.2002 року) усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Згідно матеріалів господарської справи № 5/6/19 встановлено, що 11 березня 2002 року було порушено справу про банкрутство КСП «Мар*ївське», розпорядником майна призначено [PERSON] У матеріалах господарської справи (т.2 стор.10 )наявний лист розпорядника майна КСП «Мар*ївське» [PERSON] №5/6/19-7 від 06.07.2002 року стосовно передачі документації [PERSON], недопустимості вчинення дій стосовно розпорядження майном підприємства та надання документів на підтвердження легітимності вчинення нею дій від імені підприємства. Згідно матеріалів господарської справи № 5/6/19 про банкрутство КСП «Мар*ївське» встановлено, що в переліку про наявність майна КСП «Мар*ївське» станом на 01.03.2002 року (том 1, стор.34-35, 37-38) та довідки про залишки матеріальних цінностей станом на 01.09.2002 року по КСП «Мар*ївське» (стор.39-46) не має відомостей про водопровід та башти Рожновського на території с.Біленьке-1, які б належали КСП «Мар*ївське». В інвентаризаційному опису № 1 від 11.11.2002 року (том 2, стор. 109-110) також це майно відсутнє. Відповідно до листа в.о. голови державного санітарного лікаря Запорізької районної санітарно-епідеміологічної станції від 23.04.2007 року, що долучений позивачем до матеріалів справи встановлено, що водопровід на с. Біленьке-1 від свердловини Біленьківської сільської ради не прийнятий в експлуатацію у встановленому законом порядку після призупинення експлуатації постановою Головного державного санітарного лікаря Запорізького району, санепідемстанція вимушена винести постанову про заборону подачі води від свердловини на ім'я голови Біленьківської сільської ради. До введення в експлуатацію водопроводу на с. Біленьке-1 Лисогірської сільської ради необхідно вирішити питання приведення водопроводу на відповідність з вимогами нормативних документів. Таким чином, позивачем не підтверджено належність водонапірних башт та водопроводу КСП «Мар*ївське». Відповідно до матеріалів цивільної справи № 2-920 за 2004 рік за заявою [PERSON] про встановлення факту визнання права власності на об'єкт нерухомості, наявна виписка з протоколу № 1 загальних зборів членів КСП «Мар*ївське» від 28.08.2002 року (стор.14), де постановлено, що згідно поданої заяви [PERSON] не заперечує отримати будинок за адресою с. Біленьке, вул.Перспективна, № 9 в рахунок забезпечення майнового паю на суму 26\~576 грн. з подальшим затвердженням мирової угоди в Запорізькому суді. Згідно рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18.10.2004 року за [PERSON] визнано право власності на незавершений будівництвом житловий будинок, розташований за адресою: с. Біленьке, вул.Перспективна, 9 Запорізького району Запорізької області. В мотивувальній частині рішення вказано, що в якості забезпечення майнового паю. Відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2001 р. N 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» проведення інвентаризації активів і зобов'язань підприємства з метою уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів підприємства правонаступник обов'язково проводить інвентаризацію активів і зобов'язань на визначену ним та комісією дату. Інвентаризації підлягають усі активи підприємства, включаючи об'єкти невиробничого призначення, об'єкти, які передані в оренду або перебувають у ремонті, на реконструкції, модернізації, консервації та зберіганні, у запасі або резерві, незалежно від технічного стану. Відповідно до п.13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств був врегульований наказом Міністерства аграрної політики від 14 березня 2001 року №62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 04 квітня 2001 року за №306/5496 (далі Наказ), який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 року №253 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2013 року за №673/23205. При виділені майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робило відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчувалося підписом керівника підприємства та печаткою. Відповідно до п.36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі документів, що посвідчують виникнення чи перехід речових прав на конкретний обєкт нерухомості, одним з яких є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Відповідно до довідки № 01-44/0944 від 10.04.2017 року, що видана Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області як правонаступником Лисогірської сільської ради Запорізького району Запорізької області, на території якої знаходилось спірне майно, встановлено, що [PERSON] Лисогірською сільською радою свідоцтво про право власності на майновий пай згідно діючого законодавства в 2002 році не видавалось, записів в Книзі обліку видачі свідоцтв про право власності на майновий пай на ім*я [PERSON] в Лисогірській сільській раді не має. В п.19.5 Статуту КСП «Мар*ївське», що прийнятий на загальних зборах членів трудового колективу та зареєстрований розпорядженням голови Запорізької райдержадміністрації № 759 від 31.12.1997 року регламентовано отримання майнового паю членами КСП, а саме, на кожного члена КСП ведеться пайова книжка. Нарахування пайового фонду, рух паю, нарахування та виплата дивідендів відображаються в книжці пайовика та на особистому рахунку. Відповідно до п.п.19.6. Статуту заповнені пайові книжки видаються пайовику і зберігаються у нього. Книжка дійсна і продовжує зберігатись на протязі 20 років у пайщика або у особи, яка отримала спадкоємність. Відповідно до п.22.7 Статуту паї членів підприємства видаються їм натурою або грішми чи цінними паперами після задоволення претензій кредиторів. Процедура розпорядження майном КСП «Мар*ївське» розпочалася в березні 2002 року, був сформований комітет кредиторів та заявлені їхні вимоги. В подальшому в жовтні 2002 року розпочалася процедура ліквідації підприємства. КСП «Мар*ївське» ліквідоване в 2003 році за рішенням господарського суду. Тому тільки після задоволення вимог кредиторів можливе розпаювання майна підприємства. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не надано документів, які відповідають законодавству про право [PERSON] на майновий пай та спірне майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.331 ЦК України набуття права власності на новостворене майно та обєкти незавершеного будівництва» передбачає, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту прийняття обєкту до експлуатації і після його державної реєстрації. Зазначеними нормами не передбачено виникнення права власності на новостворений обєкт нерухомості на підставі судового рішення. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 лютого 2015 року ухвалив постанову у справі № 6-244цс14 зробив правовий висновок про те, що частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. Відповідно ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 11.09.2002 року суд зазначає наступне. В резолютивній частині рішення вказано про виділення [PERSON] майна КСП «Мар*ївське» на суму 20\~567 грн., при цьому зазначено, що 51 грн. витрати на держмито, всього - 26\~618 грн. Тобто, сума паю [PERSON] не може бути менша ніж 26\~567 грн. В мотивувальній частині рішення ця сума і зазначена. Також в ухвалі зазначено про те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] виключені з членів КСП 03.03.1999 року. В документах, долучених до позову і датованих після цієї дати є підписи цих осіб, що ставить під сумнів належність та допустимість цих доказів. Стосовно повноважень [PERSON] як голови правління КСП «Мар*ївське» суд вказує, що відповідно до п.4.1. наказу «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Запис, зроблений інспектором кадрів [PERSON] в трудовій книжці [PERSON] 10.05.2002 року наявний запис про її звільнення з посади інспектора відділу кадрів КСП «Мар*ївське». Відповідно до довідки № 06-09/387, що видана 01.06.2017 року Головним управлінням статистики у Запорізькій області керівником КСП «Мар*ївське» значився [PERSON] з дати реєстрації 17.08.1993 року та станом на дату ліквідації керівник не змінювався. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно\~ч. 1\~ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вказані вище норми матеріального права, письмові та інші докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не є обґрунтований, не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed