Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 139600,0 грн., проценти від суми позики - 31851,0 грн., 3% річних - 13394,0 грн., інфляційні - 7271,0 грн., а разом 192 116,0 грн., а також судові витрати у розмірі 1921,16 грн. При цьому позивач посилається на те, що 12 травня 2011 року [PERSON] взяв у борг у позивача 20709,0 $ (двадцять тисяч сімсот дев'ять) доларів США та 2071 € (дві тисячі сімдесят одно євро). Дата повернення позики, встановлена в розписці: 12.11.2011 року. Відповідачем борг на даний час так і не був повернений позивачу. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, свою думку щодо позову у будь-якій формі не висловив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 12 травня 2011 року [PERSON] взяв у борг у позивача 20709,0 $ (двадцять тисяч сімсот дев'ять) доларів США та 2071 € (дві тисячі сімдесят одно євро). Дата повернення позики, встановлена в розписці: 12.11.2011 року. Відповідачем борг на даний час так і не був повернений позивачу. В середині липня 2012 року [PERSON] повернув позивачу 6000,0 $ (шість тисяч доларів США). Таким чином, на момент звернення до суду основний борг відповідача становить 14709,0 $ (чотирнадцять тисяч сімсот дев'ять) доларів США та 2071 € (дві тисячі сімдесят одно євро). Відповідно до ст.216 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо боржник видав кредитору в посвідчення зобов'язання борговий документ, то кредитор, приймаючи виконання, повинен повернути цей документ, а при неможливості повернення зазначити про це у розписці, що ним видається. Факт знаходження боргового документа у боржника посвідчує припинення зобов'язання, поки не доведено інше. В даному випадку борговий документ знаходиться у позивача, що підтверджує наявність боргу на його користь. Згідно зі ст. 376 ЦК України позичальник вправі заперечувати договір позики за його безгрошовістю, доводячи, що гроші або речі в дійсності зовсім не одержані ним від позикодавця або одержані у меншій кількості, ніж зазначено в договорі. В тих випадках, коли договір позики повинен бути укладений у письмовій формі (стаття 375 цього Кодексу), заперечення його за безгрошовістю шляхом свідоцьких показань не допускається, за винятком випадків кримінально карних дій. Відповідно до ч.2 ст. 1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. З огляду на положення ст.60 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідачем не надано суду жодного доказу щодо безгрошовості договору позики, зокрема доказів його звернень з питання розгляду спірних відносин щодо договору позики з позивачем шляхом кримінального судочинства. Таким чином, на день звернення до суду загальна сума боргу Відповідача за договором позики складає 14709,0 доларів США та 2071,0 Євро (разом в еквіваленті 139600,0 грн.). Відповідно до ч. 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідач має сплатити проценти від суми позики в розмірі на рівні облікової ставки НБУ - 31851 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інший розмір річних в договорі позики не встановлений, тому Відповідач має сплатити 3% річних від суми боргу - 13394 грн. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення індексу інфляції, оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, то норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором у гривні. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат, що складають суму сплаченого державного мита у розмірі 1848,45 грн.

Outcome: partial