Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю. В позовній заяві вказує, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2011 йому належить право власності на 1/1 частку квартири, яка розташована за адресою : [ADDRESS]. 24 вересня 1982 року він з відповідачем зареєстрували шлюб та з цього ж часу, відповідачка [PERSON] була зареєстрована в спірній квартирі. Шлюбні відносини між ними фактично були припинені з 21 січня 2015 року у звязку з тим, що між нами відсутнє взаєморозуміння. Відповідачка 21 січня 2015 року забрала усі свої речі, та наразі мешкає з іншим чоловіком. Рішенням Орджоникідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2015 року шлюб між ними було розірвано. З реєстрації за місцем проживання вона не знялась , місце її теперішнього проживання позивачу невідомо. Домовленостей між ними щодо збереження права користування квартирою за відповідачкою не було Позивач просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю квартирою № 7 в будинку № 3 по вулиці Яценка в місті Запоріжжі та визнати [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою № 7 в будинку № 3 по вулиці Яценко в місті Запоріжжі. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не зявилася, про день та час судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, заперечень не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2011 йому належить право власності на 1/1 частку квартири, яка розташована за адресою : [ADDRESS]. Згідно довідки АДБ УДМС України в Запорізькій області від 08.07.2016 року в спірній квартири зареєстрована відповідач [PERSON] Згідно акту ОСББ „ Побутовець від 11.05.2016 року [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] з лютого 2015 року по теперішній час. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2015 року шлюб між [PERSON], та [PERSON] було розірвано. Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до норм ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до норм ст.319 ЦК України встановлено, що Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частиною першою статті 321 ЦК України закріплено непорушність права власності в тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Верховний Суд України в своїй постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 зазначив, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зазначена постанова є обовязковою для суду з огляду на положення частини 1 статті 360-7 ЦПК України . Відповідно до ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], в якій зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON], що перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, тому суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для зняття з реєстраційного обліку.

Outcome: approved