Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про\~ стягнення\~ коштів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що наприкінці березня 2011 року між ним та [PERSON] була досягнута усна домовленість про купівлю у останнього за 1500 доларів США належного йому на праві власності автомобіля марки ТОYОТА СОRОLLА, 1985 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Автомобіль перебуває на обліку у Словянському МРЕВ, фактично знаходився в м. Горлівка Донецької області у довіреної особи продавця, [PERSON]. 05 квітня 2011 року [PERSON] по телефону повідомив його, що не встиг зняти автомобіль з реєстрації і тому передасть через [PERSON] на його імя довіреність на право керування, розпорядження автомобілем та інші права, а також власноручно написану розписку про одержання грошей. 06 квітня 2011 року він приїхав в м. Горлівка, де в філії ПАТ «Унікредит Банк» обміняв гривні на 1500 доларів США, які передав [PERSON], а останній передав йому від [PERSON] довіреність від 05 квітня 2011 року, посвідчену приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстровим № 1251. Також [PERSON] передав йому розписку [PERSON] від 06 квітня 2011 року про отримання від нього 1500 доларів США, реєстраційне посвідчення на автомобіль та ключі від автомобіля. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогою зняти автомобіль з реєстрації та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу автомобіля, але відповідач відмовляється, як і відмовляється повертати отримані кошти. Дані обставини неодноразово були встановлені Словянським міськрайонним судом Донецької області по цивільним справам № 2/544/113/2012 та 2/243/4148/2015. Крім того, [PERSON] у судовому засіданні дав пояснення, що дійсно, 06 квітня 2011 року він продав йому автомобіль та надав довіреність строком на 10 років, розписку що отримав 1500 доларів США - вартість автомобіля, та за його проханням зніме автомобіль з реєстрації за його рахунок. Дану довіреність та розписку він передав через свого знайомого [PERSON], який на той час перебував у м. Горлівка. Він, отримавши їх погодився з тими правами та умовами, які були викладені у довіреності та розписці і передав йому через [PERSON] грошові кошти у сумі 1500 доларів США - вартість автомобіля. У судовому засіданні [PERSON] не зміг пояснити, чому він не зняв з реєстрації автомобіль, а лише може вказати, що даний автомобіль має руль з правої сторони і щоб його у подальшому зареєструвати, то слід зробити переобладнання. Фактично між ним та [PERSON] у виді розписки було укладено в простій письмовій формі договір щодо зобовязання купівлі-продажу автомобіля, за умовами якого він в якості забезпечення зобовязання передав відповідачу 1500 доларів США. Домовленість між сторонами від 06 квітня 2011 року щодо намірів купівлі-продажу автомобіля, яка викладена в простій письмовій формі, не є договором, а тому грошова сума 1500 доларів США, отримана відповідачем від нього, є авансовою сумою і підлягає поверненню, тобто стягненню з відповідача на його користь. Крім того, намір [PERSON] не знімати автомобіль з реєстрації та не посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу автомобіля підтверджується виданою ним на його імя довіреністю від 05 квітня 2011 року на право керування, розпорядження автомобілем, в якій вказана дружина відповідача, [PERSON], від якої відсутня згода на продаж автомобіля. На дату звернення до суду Національним банком України встановлений офіційний курс гривні щодо іноземних валют, у т.ч. за 100 доларів США - 2689,3158 грн., еквівалент суми стягнення складає 40339,78 грн. із розрахунку (1500 доларів США х 2689,3158 грн.: 100). Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму авансу у розмірі 40339,78 грн. та судові витрати по справі у розмірі 640,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. 09 лютого 2017 року надав до суду Заяву про розгляд справи без його участі, згідно вимог позовної заяви (а.с. 41). В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. 30 січня 2017 року надав до суду Заяву про розгляд справи без його участі, а також заперечення, де вказав, що вимоги позивача не визнає, оскільки вони є безпідставними. Зазначив, що дійсно із позивачем [PERSON] на початку квітня 2011 року вони домовилися про оплатну передачу транспортного засобу - автомобіля Тоуоіа Согоllа, 1985 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] за 1500 доларів США. На підтвердження цього, 05 квітня 2011 року ним було складено відповідну розписку про отримання від позивача [PERSON] у рахунок сплати за автомобіль грошових коштів. У даній розписці зазначено, що на прохання покупця він зніме транспортний засіб із реєстраційного обліку в органах ДАІ за кошти покупця. Окрім розписки, ним на ім'я позивача [PERSON] була видана довіреність на право розпорядження, володіння та користування автомобілем Тоуоіа Согоllа, стосовно наділення його правом продати, за ціну та на умовах за його розсудом та експлуатувати належний йому автомобіль. У тому числі з правом представлення його інтересів в органах нотаріату, відповідних органах Державтоінспекції або в будь - яких інших установах, підприємствах та організаціях з усіх без винятку питань, повязаних з відчуженням автомобіля, його переобладнанням, ремонтом, проходженням технічного огляду; зніти з обліку, якщо в тому буде потреба; одержати транзитні номери; подавати та одержувати необхідні довідки та документи, включаючи заяви, дублікат реєстраційного документа в разі його втрати, підписувати договори цивільно - правого характеру щодо розпорядження та користування автомобілем, одержувати належні йому за результатами згаданих угод грошові суми, укладати договори обовязкового страхування із правом отримання страхових відшкодувань у разі настання страхового випадку та правом відшкодовувати матеріальні збитки. Дана довіреність видана строком на 10 років, тобто до пятого квітня 2021 року, засвідчена приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу [PERSON] по реєстру № 1251, та ним не скасована. 06 квітня 2011 року автомобіль Тоуоіа Согоllа, ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, розписку про отримання грошових коштів та генеральну Довіреність на автомобіль було передано ним позивачу [PERSON], від якого у свою чергу він отримав грошові кошти у розмірі 1500 доларів США. Починаючи з того часу, позивач безперервно користується автомобілем Тоуоіа Согоllа та із проханням зняття його з обліку не звертався. Таким чином вважає, що позивач безпідставно звертається до суду із даним позовом і оскільки його права відносно спірного автомобіля не є порушеними, всіма визнаються та ніким не оспорюються. Виходячи з приписів статті 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. При цьому закон прямо не дає визначення авансу, однак виходячи зі змісту ст. 570 ЦК України, авансом слід вважати грошову суму або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Як було неодноразово встановлено судовим рішенням від 27 січня 2012 року так і рішенням від 07 жовтня 2015 року у цивільних справах за позовом [PERSON] до нього про відшкодування збитків та про визнання правочину удаваним, між ним та позивачем договору купівлі продажу або договору щодо зобовязання купівлі - продажу автомобілю укладено не було, а тому отримана ним грошова сума в розмірі 1500 Доларів США не є авансом. Просить суд відмовити у задоволенні вимог [PERSON] у повному обсязі (а.с. 38, 39). Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про\~ стягнення\~ коштів не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобовязують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обовязків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд\~ не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом,\~ тому що\~ право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст.ст. 10, 11, 27, 60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Статтею 213 ЦПК України\~передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Стаття 58 ЦПК України\~передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 26 грудня 2006 року на праві власності належить легковий автомобіль марки TOYOTA COROLLA ЗНГ, 1985 року випуску, двигун V=1452куб.см, шасі(кузов)№АЕ816210009, реєстраційний номерний знак [NUMBER], який зареєстровано у Словянському МРЕВ, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію ТЗ РСА№905963, виданого Словянським МРЕВ 26 грудня 2006 року (а.с.24). 05 квітня 2011 року [PERSON] надав Довіреність, яка зареєстрована у реєстрі за № 1251 та засвідчена приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу [PERSON], якою уповноважив [PERSON] або [PERSON]: кожен з яких має право діяти окремо, продати за ціну та на умовах за його розсудом та експлуатувати належний автомобіль, у тому числі з правом представлення його інтересів в органах нотаріату, відповідних органах Державтоінспекції або в будь - яких інших установах, підприємствах та організаціях з усіх без винятку питань, пов'язаних з відчуженням автомобіля, його переобладнанням, ремонтом, проходженням технічного огляду; зняти з обліку, якщо в тому буде потреба; одержати транзитні номери; подавати та одержувати необхідні довідки та документи, включаючи заяви, дублікат реєстраційного документа в разі його втрати, підписувати договори цивільно-правого характеру щодо розпорядження та користування автомобілем, одержувати належні йому за результатами згаданих угод грошові суми, укладати договори обов'язкового страхування із правом отримання страхових відшкодувань у разі настання страхового випадку та правом відшкодовувати матеріальні збитки. Дана довіреність видана строком на 10 років, тобто до 05 квітня 2021 року, (а.с.22-23). З розписки, наданої [PERSON] 05 квітня 2011 року [PERSON], вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] у рахунок оплати за автомобіль TOYOTA COROLLA, реєстраційний номер АН0789В,1500 доларів США. Також у розписці зазначено, що [PERSON] надає довіреність, після закінчення якої, видає нову. На вимогу покупця знімає автомобіль з реєстрації за рахунок покупця (а.с.21). Частиною 2 ст. 570 ЦК України передбачено, що якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Аванс у цивільному праві - це грошова сума або інша майнова цінність, яка передається однією стороною договору другій у рахунок майбутніх платежів. На відміну від завдатку, який при невиконанні договору стороною, що дала завдаток, нею втрачається, аванс у разі порушення умов договору повертається стороні, яка його видала. Як і завдаток, аванс служить доказом укладення договору, але, на відміну від завдатку, не є спосо\-бом забезпечення виконання зобов'язання. Тому будь-яка попередня плата вважається авансом, якщо в договорі немає прямої вказівки на те, що ця плата є завдатком. При належному виконанні договірного зобов'язання аванс включається в загальний рахунок остаточної плати. Відповідно до ст.60 ЦПК\~ України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~ Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.\~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому суд не приймає до уваги посилання позивача [PERSON] на ті підстави, що між ним та [PERSON], у виді розписки в простій письмовій формі, було укладено договір щодо зобовязання купівлі-продажу автомобіля, за умовами якого [PERSON], в якості забезпечення зобовязання, передав відповідачу аванс у сумі 1500 доларів США, оскільки з вищезазначеної розписки вбачається, що [PERSON] отримав грошові кошти за належний йому на праві власності автомобіль марки TOYOTA COROLLA ЗНГ, 1985 року випуску, двигун V=1452куб.см, шасі(кузов)№АЕ816210009, реєстраційний номерний знак [NUMBER], та який, в свою чергу, зобовязався надати у розпорядження [PERSON], наділивши його усіма правами розпорядження та володіння цим автомобілем, а тому ця розписка не є попереднім договором купівлі - продажу автомобіля, а сума надана [PERSON] [PERSON] в рахунок оплати автомобіля не є авансом (а.с. 21,22). Таким чином, з вищевикладеного свідчить, що між [PERSON] та [PERSON] мав місце договір доручення, а не договір авансу за автомобіль марки TOYOTA COROLLA, оскільки аванс передається однією стороною договору другій у рахунок майбутніх платежів, а з наданої [PERSON] 05 квітня 2011 року [PERSON], розписки, вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] гроші у сумі 1500 доларів США у рахунок оплати за автомобіль TOYOTA COROLLA, а [PERSON], в свою чергу, надав довіреність, якою уповноважив [PERSON] усіма правими керування та розпорядженням автомобілем TOYOTA COROLLA. Дана довіреність видана [PERSON] 05 квітня 2011 року, ні ким не скасована є чинною та діє до 05 квітня 2021 року. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області № 243/2862/14 від 07 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання правочину удаваним. Судовим рішенням встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] мав місце договір доручення, а не договір купівлі-продажу автомобіля марки TOYOTA COROLLA ЗНГ, 1985 року випуску, двигун V=1452куб.см, шасі(кузов)№АЕ816210009, реєстраційний номерний знак [NUMBER], який зареєстровано у Словянському МРЕВ, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію ТЗ РСА№905963, виданого Словянським МРЕВ 26 грудня 2006 року, як вважає [PERSON] (а.с. 12-19). Крім того, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не оскаржується той факт, що [PERSON] з 06 квітня 2011 року вільно розпоряджається автомобілем, TOYOTA COROLLA, отримав від [PERSON] ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та довіреність (генеральну) на автомобіль з правом діяти окремо, продати за ціну та на умовах за його розсудом та експлуатувати належний автомобіль, у тому числі з правом представлення його інтересів в органах нотаріату, відповідних органах Державтоінспекції або в будь - яких інших установах, підприємствах та організаціях з усіх без винятку питань, пов'язаних з відчуженням автомобіля, його переобладнанням, ремонтом, проходженням технічного огляду; зняти з обліку, якщо в тому буде потреба; одержати транзитні номери; подавати та одержувати необхідні довідки та документи, включаючи заяви, дублікат реєстраційного документа в разі його втрати, підписувати договори цивільно-правого характеру щодо розпорядження та користування автомобілем, одержувати належні йому за результатами згаданих угод грошові суми, укладати договори обов'язкового страхування із правом отримання страхових відшкодувань у разі настання страхового випадку та правом відшкодовувати матеріальні збитки, яка на даний час є чинною, відповідачем не відкликалася та діє з 05 квітня 2011 року до 05 квітня 2021 року (а.с. 22), а тому суд також не приймає до уваги посилання позивача на ті обставини, що [PERSON] відмовляється продавати йому автомобіль оскільки права [PERSON] відносно спірного автомобіля щодо керування та розпорядження ним ніким не порушені, визнаються та не оскаржуються відповідачем [PERSON], про що свідчить надана ним Довіреність. Таким чином, в судовому засіданні з вірогідністю встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] попередній договір купівлі - продажу автомобіля TOYOTA COROLLA не укладався, а укладався договір доручення, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про\~ стягнення\~ авансу не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed