Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд: поновити пропущений з поважних причин строк для звернення до суду за захистом цивільних права [PERSON]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 610 гривень, за страховий платіж по договору добровільного страхування майна фізичних осіб № 2219/218/001984 від 31.10.2011 року; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] за виконання договору кредиту №2008/695-Ф03.14/81 від 31.07.2008 року, грошові кошти у сумі 44496,28 доларів США, що на день звернення до суду у гривневому еквіваленті дорівнює 1 183601 (один мільйон сто вісімдесят три тисячі шістсот одна) гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину грошових коштів, які були сплачені позивачем за будівництво житлового будинку та будівельні матеріали, які були використані для будівництва житлового будинку, у сумі 11 045 (одинадцять тисяч сорок п'ять) доларів США та 75 центів США, що на день звернення до суду у гривневому еквіваленті дорівнює 293816, 95 (двісті дев'яносто три тисячі вісімсот шістнадцять) гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину грошових коштів, які були сплачені позивачем за будівництво житлового будинку та будівельні матеріали, які були використані для будівництва житлового будинку, у сумі 73 172, 73 (сімдесят три тисячі сто сімдесят дві) гривень; визнати частково недійсним свідоцтво про право власності за № [NUMBER] від 23.04.2008 року, виданого на підставі рішення виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 09.04.2008 року, та зареєстрованого реєстрі за № 1620, право власності на який зареєстровано згідно витягу про реєстрацію права власності КП Одеське МБТІ та РОН від 14.05.2008 року в реєстровій книзі 120-Ж-195, номер запису 1190, в частині приватної спільної часткової власності [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку за адресою: вулиця [ADDRESS], с. Усатове, Біляївський район Одеської області; визнати за [PERSON] право власності на 5/8 часток житлового будинку за адресою: вулиця [ADDRESS], с. Усатове, Біляївський район Одеської області, 1/2 частка якого належить [PERSON] згідно свідоцтва про право власності за № [NUMBER] від 23.04.2008 року; визнати за [PERSON] право власності на 2/8 частки житлового будинку за адресою: вулиця [ADDRESS], с. Усатове, Біляївський район Одеської області; стягнути з [PERSON] судові витрати у розмірі 8060,00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON], який є сином позивача у 2004 році зареєстрував шлюб з [PERSON] У 2006 році у подружжя народився син [PERSON] Після народження онука, сім'єю позивача було прийнято рішення продати квартири які належать позивачу та його дружині та побудувати один великий дім. Для здійснення вказаної мети позивачем та його дружиною було продано дві однокімнатні та одна трикімнатна квартири в м. Одеса, які належали їм на праві власності, та 10.04.2007 року придбали земельну ділянку площею 0,100 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] с. Усатове, Біляївський район Одеської області. 18.02.2008 року подружжям отримано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. На цій земельній ділянці [PERSON], разом зі своєю дружиною та двома синами, [PERSON] та [PERSON], побудували двоповерховий житловий будинок. 23.04.2008 року сином позивача, [PERSON] на вище вказаний будинок житловий будинок отримано свідоцтво про право власності [NUMBER], згідно якого житловий будинок [PERSON] та [PERSON] В зв'язку з тим, що наприкінці будівництва житлового будинку закінчилися кошти було вирішено додаткові кошти отримати через банківський кредит, шляхом застави земельної ділянки та житлового будинку за адресою: [ADDRESS] с. Усатове, Біляївський район, Одеської області. 31.07.2008 року син позивача та чоловік відповідачки, [PERSON] уклав договір кредиту №2008/695-Ф03.14/81 з Акціонерним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», на підставі цього договору [PERSON], було отримано кредит в сумі 95 000 (дев'яносто п'ять тисяч) доларів США, в якому [PERSON] є поручитель, а [PERSON] та [PERSON] іпотекодавцями. Три роки позичальник вчасно сплачував за кредитом, але [INFO] [PERSON], помер, в зв'язку з чим були припинені виплати за кредитом. Через деякий час після смерті позичальника, аби не втратити житловий будинок, в який переїхала вся родина, позивач коштами молодшого сина, [PERSON], продовжує виплачувати за договором кредиту. Відповідачка в свою чергу взагалі відмовляється сплачувати за кредитом, незважаючи на те, що вона є Іпотекодавцем і банк може звернути стягнення на її майно в рахунок погашення кредиту, в зв'язку з чим, з метою перекладення всіх обов'язків по сплаті кредиту на позивача, вона звертається до нотаріальної контори та відмовляється від своєї 1/8 частки на спадщину яка залишилась після її чоловіка на користь позивача, рідного батька померлого. Позивач в свою чергу звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після свого сина, [PERSON] Незабаром, після звернення спадкоємців з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], банк звернувся з претензією до спадкоємців за місцем відкриття спадщини, та встановивши коло спадкоємців, звернувся до позивача з вимогою дострокового виконання договору кредиту, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Після отриманої звістки, позивач повідомив відповідачку про вимогу банка, та роз'яснив їй, що в разі не виконання вимог банку, всі, в тому числі відповідачка та онук позивача втратять все нерухоме майно в зв'язку зі зверненням стягнення банком на предмет іпотеки. Відповідачка відмовилась сплачувати за кредитними зобов'язаннями, мотивуючи це відсутністю коштів та тим, що вона має у приватній власності житлове приміщення де й буде проживати. Після цієї розмови, відповідачка взагалі відмовилась від будинку і сторони дійшли згоди, що весь будинок залишається позивачу (батьку померлого чоловіка), 1/8 частина будинку залишається малолітньому сину померлого. Мотивом цієї згоди зі сторони відповідачки було те, що позивач побудував цей будинок, а вона в свою чергу не буде претендувати на будинок та переоформить свою частку будинку на позивача після сплати ним банківського боргу. Зважаючи на цю домовленість та вважаючи відповідачку добропорядною людиною, позивач не звертався до суду з метою захисту своїх прав, доки не дізнався в березні 2017 року про існуючий позов відповідачки про виділ частки будинку та земельної ділянки в натурі та вселення. В зв'язку з відмовою відповідачки хоча б частково допомогти сплатити кредит, відсутністю всієї суми коштів, необхідних для сплати за кредитом, позивач взяв в борг у [PERSON], 87000 ( вісімдесят сім тисяч) доларів США для виконання вимог банка - дострокового виконання договору кредиту №2008/695-Ф03.14/81 від 31.07.2008 року. 15.10.2014 року позивачем виконано вимоги банка та внесено готівкою в касу банку 66 678 (шістдесят шість тисяч шістсот сімдесят вісім ) доларів 03 цента США. Виходячи з вище наведеного, в рахунок погашення договору кредиту, укладеного [PERSON], позивачем було сплачено грошових коштів на суму 88992 (вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто два) долара 57 центів США та 1220,00 гривень, страховий платіж по договору страхування. Крім того, позивачем було сплачено за будівництво житлового будинку та будівельні матеріали, які були використані для будівництва даного житлового будинку свої особисті грошові кошти у розмірі 22091 (двадцять дві тисячі дев'яносто один) долар США та 50 центів США, та 146 345,46 гривень. Отже, зважаючи на те, що договір кредиту та договір страхування був укладений чоловіком відповідачки, [PERSON], за її згодою та в інтересах подружжя, тому позивач змушений звернутися до суду з вимогою про стягнення з відповідачки 50% коштів, які були витрачені на погашення договору кредиту та договору страхування, що складає 44496,28 доларів США, що на день звернення до суду у гривневому еквіваленті дорівнює 1 183601, 05 (один мільйон сто вісімдесят три тисячі шістсот одна) гривень, та 50% коштів, які були витрачені на будівництво даного житлового будинку у розмірі 11 045 (одинадцять тисяч сорок п'ять) доларів США та 75 центів США, що на день звернення до суду у гривневому еквіваленті дорівнює 293816,95 (двісті дев'яносто три тисячі вісімсот шістнадцять) гривень та 73 172,73 (сімдесят три тисячі сто сімдесят дві) гривень. Стосовно позовних вимог про збільшення частки позивача у праві власності на житловий будинок за адресою - [ADDRESS] с. Усатове, Біляївський район Одеської області, позивач обґрунтовує це тим, що ним було сплачено за будівництво житлового будинку та будівельні матеріали, які були використані для будівництва даного житлового будинку, свої особисті грошові кошти тому позивач бажає збільшити свою частку у праві власності на вказаний житловий будинок, та визнати за собою право власності на 2/8 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] с. Усатове, Біляївський район Одеської області, за рахунок частки яка належить [PERSON] згідно свідоцтва про право власності за № [NUMBER] від 23.04.2008 року. Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволені позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в позовні заяві. Представник відповідача у судовому засідання заперечував щодо вимог позивача, та пояснив, що земельну ділянку було придбано за рахунок продажу 3-х кімнатної квартири яка належала [PERSON] та подружніх заощаджень. Ніякої матеріальної допомоги на утримання придбаної земельної ділянки та будівництва споруд позивач не надавав. У зв'язку з відсутністю сторонньої матеріальної допомоги для завершення будівництва, 31.07.2008 р. між [PERSON] та АКБСР «Укрсоцбанк» був укладений договір позики №2008/695-Ф03ю14х81, за яким він отримав грошові кошти. Поручителем за вказаним договором визначений позивач [PERSON], який мав також відповідати перед банком. [PERSON] не була стороною по договору та несла матеріальну відповідальність за цим договором. [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину спірного житлового будинку відповідно до свідоцтва про право власності та на 1/2 частину спірної земельної ділянки згідно державного акту на право власності. Спадкоємцями першої черги за законом стали: [PERSON], - дружина померлого, [PERSON] - син померлого, [PERSON] - батько померлого та [PERSON] - мати померлого. [PERSON] відмовилась від спадщини на користь [PERSON] Крім того, між [PERSON] та позивачем [PERSON] склалась домовленість, про те, що вона відмовляється від своєї 1/8 частки у спадщині, а він погашає залишок кредиту перед банком. У зв'язку з чим, [PERSON] написала заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини, а позивач 15.10.2014 року виплатив банку залишок кредиту. Так, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 27.11.2015 року за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] визнано право власності на 1/8 частину спірного житлового будинку. Інша 1/2 частина спірного житлового будинку та 1/2 частина земельної ділянки належать [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 22.09.2015 року. Тобто, тільки 3/8 частин спірного будинку та спірної земельної ділянки залишилось незареєстрованим спадковим майном. Позивач вигнав відповідачку з дитиною з дому. Позивач знав про виникнення спору з приводу земельної ділянки та будинку, так як з 2015 р. був учасником судових спорів. Тому представник позивача просить застосувати строк позовної давності по грошовим коштам більше 3 років, а по будинку - більше 9 років. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явилася, але на адресу суду надіслала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлена у три роки. Як роз'яснив Вищий господарський суд України в постанові №10 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності», п.2.2 - за змістом частини першої статті 261ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності. Згідно п.2.3 вказаної постанови - якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України. Таким чином, позовна давність є нормою матеріального права, не є процесуальним строком, який може бути встановлений чи продовжений судом. При вирішенні даного питання суд виходить з положень статті 267 ЦК України, зокрема частини п'ятої, якою не передбачено наявність окремого клопотання позивача про поновлення позовної давності. У судовому засіданні представник позивача навів причини неподання даного позову раніше та зауважив на те, що в матеріалах справи містяться копія службової книжки моряка, з якої вбачається, що позивач перебував у рейсі, тому, суд надав всім встановленим обставинам оцінку і встановив, що причини пропуску позовної давності позивачем є поважними, і тому дійшов висновку про відсутність підстав для відмови позивачу у позові з підстав пропущення позовної даності. Тому даний позов розглядається по суті. Судом встановлено що відповідно до книжки моряка [PERSON] перебував за межами України: з 10.06.2013 року по 28.02.2014 рік, з 18.05.2014 року по 20.12.2014 рік, з 24.04.2015 року по 14.12.2015 рік, з 03.07.2016 року по 08.01.2017 рік. Таким чином, з дня виникнення у позивача зворотної вимоги від [PERSON] в порядку регресу, а саме з 15.10.2014 року, позивач більш ніж 2 роки був перебував за кордоном, що об'єктивно позбавляло його можливості звернутися до суду з позовом. Таким чином, суд не вбачає підстав для відмови у позові з підстав пропуску строку позовної давності, і відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України суд, визнавши поважними причини пропущення позовної давності, вважає можливим, доцільним і необхідним розглянути даний позов по суті і захистити порушене право позивача. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління у м. Одесі, актовий запис №488, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу народився [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління у м. Одесі, актовий запис №784. 10.04.2017 року подружжям придбано земельну ділянку площею 0,100 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], с. Усатове, Біляївського району Одеської області, та побудували будинок. Відповідно до квитанцій які містяться в матеріалах справи будівництво будинку, будівельні матеріали та оплата будівельникам за їх працю, здійснювалася за рахунок [PERSON] 23.04.2008 року сином позивача, [PERSON] на вище вказаний будинок отримано свідоцтво про право власності № 81, згідно якого житловий будинок належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності. 31.07.2008 року [PERSON] було укладено договір кредиту №2008/695-Ф03.14/81 з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», на підставі цього договору [PERSON], отримав кредит в сумі 95 000 (дев'яносто п'ять тисяч) доларів США. Згідно п.4.4 ст.4 договору кредиту, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених даним договором протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі з процентами та штрафними санкціями. Для забезпечення даного договору кредиту, того ж дня, 31.07.2008 року, було укладено договір поруки № 06-09/1733, згідно якого позивач, [PERSON], є поручителем свого сина [PERSON], та зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником [PERSON], зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та штрафів. В той же день, 31.07.2008 року, для забезпечення договору кредиту, між банком та іпотекодавцями, [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотечний договір (з майновим поручителем), в якому згідно п.1.1 ст. 1 договору, іпотекодавці, [PERSON], та [PERSON], передають в іпотеку іпотекодержателю, АКБ «УКРСОЦБАНК», у якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором кредиту №2008/695-Ф03.14/81 від 31.07.2008 року, укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцями, наступне нерухоме майно, а саме: - земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 0,1га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцям на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданим 18.02.2008 року відділом земельних ресурсів у Біляївському районі Одеської області на підставі договору купівлі-продажу від 10.04.2007 року № 1620, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 010851600183; - житловий будинок, загальною площею 373,2 метрів квадратних та житловою площею 154,8 метрів квадратних, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцям на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності за № [NUMBER] від 23.04.2008 року, виданого на підставі рішення виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 09.04.2008 року, та зареєстрованого реєстрі за № 1620, право власності на який зареєстровано згідно витягу про реєстрацію права власності КП Одеське МБТІ та РОН від 14.05.2008 року в реєстровій книзі 120-Ж-195, номер запису 1190. Відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №90, [PERSON], помер [INFO]. Згідно ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки, є [PERSON], - дружина померлого, [PERSON] - син померлого, [PERSON] - батько померлого та [PERSON] - мати померлого. [PERSON] відмовилась від спадщини на користь [PERSON] Крім того, [PERSON] також відмовилась від спадщини на користь [PERSON] Незабаром, після звернення спадкоємців з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], банк звернувся з претензією до спадкоємців за місцем відкриття спадщини, та встановивши коло спадкоємців, звернувся до позивача з вимогою дострокового виконання договору кредиту, а в разі її невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно розписки від 31.07.2008 року [PERSON] взяв в борг гроші в сумі 87000 (вісімдесят сім тисяч) доларів США для виконання вимог банку у [PERSON] Позивач сплатив за договором кредиту №2008/695-Ф03.14/81 від 31.07.2008 року з 30.08.2011 року по 31.12.2012 рік грошові кошти у сумі 22 314( двадцять дві триста чотирнадцять) доларів США та 54 цента США. 15.10.2014 року позивачем виконано вимоги банка та внесено готівкою в касу банку 66 678(шістдесят шість тисяч шістсот сімдесят вісім ) доларів 03 цента США. Виходячи з вище наведеного, в рахунок погашення договору кредиту, укладеного [PERSON], позивачем було сплачено грошових коштів на суму 88992( вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто два) долара 57 центів США та 1220,00грн., страховий платіж по договору страхування., вказані обставини підтверджуються квитанціями які долучені до матеріалам справи. Згідно ч.3 ст. 61 СК України, якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, які було одержані за цим договором є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використано в інтересах сім'ї. Тобто, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то цивільні права та обов'язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Таким чином судом встановлено, що кошти які були отримані у кредит [PERSON], були витрачені на будівництво житлового будинку, тобто на потреби сім'ї, крім того ? частина вказаного будинку належить [PERSON], тобто відповідачка має солідарне зобов'язання за використання коштів в інтересах сім'ї. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], який був поручителем у кредитному договорі, виконав грошове зобов'язання самостійно, а тому він має право зворотної вимоги про стягнення з відповідачки на його користь половину грошових коштів, яке виникло у нього саме з моменту сплати боргу в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч.1, 2 ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним. Таким чином, позовні вимоги позивача щодо стягнення половини сплаченого кредитного боргу, законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вимогу позивача щодо стягнення з відповідачки ? частину грошових коштів які нібито були сплачені позивачем за будівництва будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, що надані позивачем квитанції про виконання робіт мають відношення саме до вказаного будинку та саме на його будівництво. Щодо вимоги позивача щодо збільшення частки у праві власності на житловий будинок, суд приходить до висновку про відмову у даній вимозі оскільки рішенням Біляївського районного суду Одеської області віл 15.11.2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про виділ в частки будинку і земельної ділянки в натурі та вселення, вирішено: виділити [PERSON] у користування 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с-ще Усатове Біляївського району Одеської області по [ADDRESS]; виділити [PERSON] у користування 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с-ще Усатове Біляївського району Одеської області по [ADDRESS]; виділити в натурі 1/8 частину [PERSON] земельної ділянки, що розташована за адресою: вул. [ADDRESS] с-ще Усатове Біляївського району Одеської області площею 55 кв.м.; виділити в натурі 1/2 частину [PERSON] земельної ділянки, що розташована за адресою: вул. [ADDRESS] с-ще Усатове Біляївського району Одеської області площею 220 кв.м.; вселити [PERSON] та [PERSON] в житловий будинок, розташований за адресою: с-ще Усатове Біляївського району Одеської області по [ADDRESS]. В частині виділу в натурі [PERSON] 1/8 частини житлового будинку, [PERSON] 1/2 частини житлового будинку, а також в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою позовну заяву залишити без задоволення. Вказане рішення набрало законної сили, в апеляційному порядку не оскаржувалося. Відповідно до ч.1,2 ст. 18 ЦПУ України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути суму сплаченого судового збору на корить [PERSON]

Outcome: partial