Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що в період з 19 січня 2012 року по 23 січня 2017 року перебував в шлюбі з відповідачем, в якому у них народилася одна дитина дочка [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначив, що після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати разом з ним, також розпорядженням голови Борщівської РДА визначено місце проживання дочки за його місцем проживання та визначено порядок участі відповідача у вихованні дитини. Однак, відповідач у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча є працездатною і може надавати таку допомогу, так як офіційно не працює, а підробляє у підприємців, де, як йому відомо з різних джерел, заробляє чималі кошти. Дочка проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Йому одному важко утримувати дочку, оскільки ніде не працює, живе за рахунок утримання домашнього господарства. В зв»язку з чим, оскільки відповідач є фізично здоровою, працездатною, має нерегулярний дохід, просив суд стягнути з неї аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов, з підстав викладених у ньому, підтримав повністю, наддав згоду на заочний розгляд справи. При цьому, суду додатково пояснив, що на його утриманні також знаходиться дочка від першого шлюбу, яка навчається, та якій, за домовленістю з її матір»ю, надає відповідну матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомленою у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подала. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що сторонами не оспорювалося, стверджено копією свідоцтва про народження серії І-ИД № 162367, виданого 06 вересня 2012 року Вільховецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Крім того, встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали 23.01.2017 року. Наведене підтверджується копією рішення Борщівського районного суду від 23 січня 2017 року, яке набрало законної сили 03.02.2017 року. Також встановлено, що дитина [PERSON], після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Наведене вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Мельнице Подільської селищної ради №841 від 03.10.2017 року. Розпорядженнями голови Борщівської РДА №120-од від 04.04.2017 року та №240-од від 27.07.2017 року, визначено місце проживання дитини за адресою проживання батька [INFO] та визначено порядок участі матері [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] та спілкуванні з нею за місцем проживання батька у [INFO] щосуботи і щонеділі кожного місяця з 10.00 до 16.00 год. З інформації Вільховецького дошкільного навчального закладу «Калина» №8 від 03.10.2017 року, вбачається, що [PERSON] відвідує Вільховецький дошкільний навчальний заклад «Калина» з 01.09.2017 року. Доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач є непрацездатною, з незадовільним станом здоровя, має інших утриманців, отримує регулярний дохід, суду не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки, відповідач є працездатною особою, матір»ю неповнолітньої дитини, то зобовязана надавати матеріальну допомогу на її утримання, а отже вимоги позивача щодо стягнення з неї аліментів знаходить такими, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру стягуваних аліментів, суд враховує розмір мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2017 рік» визначений для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; А тому, знаходить вимоги позивача в цій частині, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме, в сумі 1200 грн. щомісячно. При цьому, суд враховує те, що малолітня [PERSON] проживає з батьком, який в зв»язку з цим несе додаткові витрати щодо належного утримання місця проживання, а відповідач таких витрат не несе. В зв»язку з чим, суд приходить до висновку, що в даному випадку, з відповідача підлягають стягненню аліменти саме в сумі 1200 грн., що є більше, проте, не значно, як 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати по справі у виді судового збору на користь держави. Виходячи з наведенного вище, на підставі ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.7 Закону України Про державний бюджет на 2017 р.,

Outcome: approved