Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Органу опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради Донецької області, в якому просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], з внесенням відповідних змін до актових записів №174 від 04.04.2014 р. та №437 від 21.08.2015 р. Книги реєстрації народження [PERSON], [PERSON], пославшись на те, що з 04.05.2013 р. він проживав разом з [PERSON], від стосунків з якою 22.03.2014 р. народилася [PERSON], 14.08.2015 р. народилася [PERSON]. 20.05.2018 р. [PERSON] померла. Діти як і за життя [PERSON] залишилися проживати з ним. Він виховує дітей, утримує їх, лікує. Судовою ухвалою від 12 листопада 2018 року відкрите провадження у цивільній справі за дійсним позовом за правилами загального позовного провадження. Представник відповідача Органу опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на визнання позову. З огляду на визнання відповідачем позову, суд, на підставі ст.ст.200 ч.3, ст.206 ч.4 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків: За приписами п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визначене за рішенням суду. Згідно з ч.2 ст.128 СК України, підставою для визначення батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розяснено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Також, на спірні правовідносини поширює свою дію Конвенція про права дитини, яку було ратифіковано в 1991 році. В ч.2 ст.7 Конвенції про права дитини в частині забезпечення можливості здійснення прав дитини, гарантованих цією Конвенцією, закріплено, зокрема й право знати своїх батьків. Судом встановлено: Позивач [PERSON] з 2013 року проживав з [PERSON] однією сімєю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Громова,48-89. Від стосунків\~з [PERSON]\~[PERSON] 22.03.2014 р. народила доньку [PERSON], 14.08.2015 р. - доньку [PERSON], відомості про батька яких відповідно ч.1\~ст.135\~Сімейного Кодексу\~України були записані зі слів матері (копії свідоцтв про народження дітей Серії І-НО № 572822 та Серії І-НО № 681888 - на а.с.7, 8). Зазначені обставини підтверджуються також [PERSON] № 56 соціального інспектування сімї [PERSON] [PERSON] в період 07.10.2014 р. по 31.12.2014 р., обліковою карткою №5 сімї [PERSON] [PERSON], яка перебуває під соціальним супроводом (а.с.37-38,39). 20 травня 2018 року мати дітей [PERSON] померла (копія свідоцтва серії ІІ-НО № 034843 на а.с.13). [PERSON] визнає народжених [PERSON] дітей своїми доньками, виховує їх, матеріально утримує, дбає про них. Діти проживають разом з позивачем. Ці обставини визнані відповідачем, як органом, який в силу ст.17 СК України надає допомогу особі у здійсненні нею своїх сімейних прав та виконанні сімейних обов'язків в обсязі та порядку, встановленому СК та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1). Згідно зі ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.4). Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2008 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову (п.24). З огляду на визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за можливе прийняти доводи позивача при вирішенні питання щодо визнання батьківства відносно [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], позов задовольнити. Відповідно до п.2.16.7. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 р. № 96/5, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Outcome: approved