Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він з 12.01.2004 р. перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО» на посаді слюсара ремонтника пятого розряду в цеху №53 з ремонту механічного та енергетичного устаткування. 10.08.2017 р. за наказом №7759/вк від 10.08.2017 р. він звільнився з ПАТ «Сумське НВО» за ч.3 ст.38 КЗпП України. У звязку з невиплатою заробітної плати він звернувся до суду. Фактично підприємством з ним розрахувалось лише 02.11.2017 р., перерахувавши на його картковий в КБ «ПриватБанк» суму 23826,87 грн. на виконання рішення суду від 18.10.2017 р. у справі 592/9729/17. Вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують його конституційні права і свободи як людини і громадянина України. У звязку з цим, просить суд стягнути на його користь середній заробіток за час затримки виплати по день фактичного розрахунку та витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали письмові пояснення з приводу позовної заяви. Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та 10.08.2017 р. був звільнений з займаної посади за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 18.10.2017 р. позов [PERSON] до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення заборгованості з заробітної плати, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено та стягнуто з ПАТ «СМНВО» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 19690,60 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку з 11.08.2017 р. по 18.10.2017 р. в сумі 5138 грн. 22 коп. без урахування податків, які підлягають стягненню в обовязковому порядку. Витрати на правову допомогу не стягувались (а.с.21-22). Відповідно до наказу № 75 від 21.03.2014 р. про встановлення режиму неповного робочого тижня, з 26.05.2014 р. на ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» встановлено триденний неповний робочий тиждень: понеділок, вівторок, середа (а.с.19). У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина першастатті 117 КЗпП України). Фактичний розрахунок з позивачем проведено 02.11.2017 р., що підтверджується випискою по картковому рахунку, відкритому у ПАТ КБ «ПриватБанк», та відомістю до доручення №26119 від 02.11.2017 р. (а.с. 7, 18). Судом встановлено, що в день звільнення позивача відповідачем не було здійснено позивачеві виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день його звільнення, а також позивачеві не виплачено його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 р.,- нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 Постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»,- задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України,- обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З довідки ПАТ «Сумське МНВО» № 16-07/1603 від 13.12.2017 р. вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача становила - 177 грн. 18 коп. (а.с.17). Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату фактичного розрахунку, тобто з 19.10.2017 року по 02.11.2017 року, становить 6 робочих днів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1063 грн. 08 коп., з утриманням з цієї суми встановлених законом податків і зборів. (177,18*6днів) Щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн., то суд зазначає наступне: Згідно розяснень, наданих у п. 47 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05.07. 2012 р. № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Позивач надав на підтвердження витрат на правову допомогу: договір про надання юридичних послуг від 04.09.2017 р., укладений між ним та ФОП [PERSON]; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;\~ квитанцію від 12.12.2017 р. до прибуткового касового ордеру про сплату\~1000 грн.;\~ рахунок від 14.12.2017 р.; акт про надання юридичних послуг згідно договору від 12.12.2017 р. Згідно з Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»,- розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій (640 грн. за 1 годину роботи). Фізична особа-підприємець [PERSON] надавала послуги у сфері права щодо надання консультацій, складання позовної заяви згідно з договором про надання юридичних послуг. Суд вважає, що обгрунтованим є розмір витрат на правову допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в сумі 640 грн. за складання позовної заяви. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 640 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved