Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 16.01.2015, який набув законної сили 05.05.2015 року, відповідачів визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189 КК України. Зазначає, що він був потерпілим у цих злочинах, а самі злочинні дії полягали у тому, що впродовж серпня 2014 року відповідачі під приводом здійснення телефонних дзвінків брали його телефон та у подальшому через банкомати ПАТ «Приватбанк» здійснювали зняття коштів з його рахунку, всього на суму 8858 грн. Оскільки під час кримінального провадження обвинувачені обіцяли відшкодувати шкоду, то він не заявляв цивільного позову. Однак після винесення судом вироку, відповідачі відмовилися відшкодувати шкоду, мотивуючи це тим, що вироком з них не стягуються дані кошти. Наголошує, що йому також завдано матеріальної шкоди у вигляді нарахованих банком процентів за кредитним договором на суму 3700,54. Крім цього, вказує, що своїми діями відповідачі завдали йому моральної шкоди, яку оцінює у 10000 грн. Відтак вважає позов підставним та просить стягнути з відповідачів 12558,54 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали покликаючись на доводи й обставини, аналогічним тим, що викладені у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов визнали частково. Пояснили, що згідні сплатити позивачу кошти, які викрали. Вважають, що своїми діями не завдали йому моральної шкоди. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася так як відбуває покарання в Катеринівській виправній колонії Управління ДПСУ у Рівненській області. Подав суду письмові пояснення (вх. № 353/16 від 12.01.2016 р.), згідно останніх позовні вимоги не визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 16.01.2015 року у справі № 459/4773/14-к, останнім було визнано винними у вчинені злочинів, що передбачені ч. 2 ст. 185, ст. 189 КК України. Окрім цього, із вказаного вироку вбачається, що обвинувачені визнали повністю свою вину у тому, що з метою особистого збагачення за рахунок таємно викрадення грошових коштів у [PERSON], 13.08.2014, 14.08.2014, 17.08.2014, 22.08.2014, 26.08.2014 рр. під приводом здійснення телефонних дзвінків брали телефон потерпілого та у подальшому через банкомати ПАТ «Приватбанк» здійснили зняття коштів з рахунку останнього на загальну суму 8858 грн. В силу приписів ч. 4 ст. 61 ЦПК України дані обставини доказування не підлягають. Натомість згідно виписки ПАТ «Приватбанк» по картці/рахунку [PERSON] за період з 01.04.2014-11.09.2015 рр., з картки останнього 13.08.2014, 14.08.2014, 17.08.2014, 22.08.2014, 26.08.2014 рр. було здійснено зняття коштів на загальну суму 8858 грн. Таким чином, сума знятих відповідачами коштів позивача становить 8858 грн. Разом з цим, суд вважає вірними та приймає до уваги розрахунки відсотків, нарахованих на суму знятих відповідачами коштів, у розмірі 3700,54 грн. (2,9% на місяць з 01.09.2014 по 31.03.2015 рр.; 3,6% - з 01.04.2015 по 01.10.2015 рр.), як це передбачено кредитним договором на обслуговування банківської картки [NUMBER]. З огляду на викладене, враховуючі вину та неправомірні дії відповідачів, завдану ними позивачу матеріальну шкоду у розмірі 12558,54 грн., причинно-наслідковий зв'язок між останніми, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог у цій частині позову. Що стосується позовних вимог у частині відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу діями відповідачів, суд вважає їх безпідставними, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності останньої. Відтак враховуючи викладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Разом з цим, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви, останній слід стягнути з відповідачів у дохід держави.

Outcome: partial