Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем 25 вересня 1999 року. Позовна заява мотивована тим, що 25 вересня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №75. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони виявились різними людьми та мають різні погляди на життя. З червня 2015 року сторони спільного господарства не ведуть. Таким чином, позивач вважає, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, однак 21.07.2016р. звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розгляд справи провести у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, проте 21.07.2016р. звернулася до суду із заявою, у якій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд розгляд справи провести у її відсутність. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 25 вересня 1999 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Коротюк) [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №75 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №026509, виданого повторно 23 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ №131799, виданого 04 квітня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 8). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Ладуба», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідача зазначити «Ладуба». З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved