Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якій просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS], та примусово зняти [PERSON], [PERSON] з реєстраційного обліку вказаного будинку. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Позивач вказує, що відповідачі - [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у вказаному будинку. Однак, як зазначає позивач, відповідачка - [PERSON] з 2004року та відповідач - [PERSON] з 1995року у вказаному житловому будинку не проживають, їх особистих речей у будинку немає, за комунальні послуги вони не сплачують. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що відповідачі зареєстровані у житловому будинку [ADDRESS], а їх реєстрація створює позивачу перешкоди у розпорядженні, володінні та користуванні вказаним будинком, зокрема, позивач здійснює за них оплату за житлово-комунальні послуги, [PERSON] звернувся до суду із відповідним позовом. У судове засідання 08.09.2015року позивач не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час, місце і дату судового засідання повідомлялися належним чином, в тому числі шляхом публікації оголошення в газеті «Одеські вісті» від 29 серпня 2015року. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.2012року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Агопян В.О., зареєстрованого в реєстрі за №1-214, належить ? частина житлового будинку під [ADDRESS]. Зазначене свідоцтво було зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» 10.04.2012року номер запису: 2997 в книзі: 11доп-83. З довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) ОСН мікрорайону «Золотий берег» від 16.05.2015року за №347 вбачається, що у житловому будинку під [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON] - домовласник, [PERSON] - сестра. З довідки відділу адресно - довідкової роботи головного управління державної міграційної служби України в Одеській області вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту сусідів, який посвідчений головою Органу самоорганізації населення мікрорайону «Золотий берег» від 13.05.2015року, вбачається, що сусіди -[PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджують, що [PERSON] не проживає з 2004року, [PERSON] дійсно ніколи не проживав та на даний час не проживає у житловому будинку під [ADDRESS]. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Після спливу цього строку відповідно до ст. 72 ЖК України, особа, може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ст. 6 зазначеного закону України громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. При викладених обставинах, з урахуванням заочного розгляду справи, відсутності обґрунтованих заперечень відповідачів - позов [PERSON] про визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком під [ADDRESS], є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідачів.

Outcome: approved