Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, до відповідача про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] року помер його дід [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,36 га, розташовану на території Понорівської сільської ради Талалаївського району, що належала діду згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого Понорівською сільською радою 20 березня 2001 року. Спадщину прийняла дружина спадкодавця (баба позивача) [PERSON], але не оформила спадкові права. [PERSON] також була власником земельної ділянки площею 3,29 га, розташованої на території Понорівської сільської ради Талалаївського району, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого Понорівською сільською радою 20 березня 2001 року. [INFO] року [PERSON] померла. Позивач є її спадкоємцем, але позбавлений можливості реалізувати спадкові права, шляхом отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, так як втрачено оригінали державних актів на право приватної власності на землю виданих, [PERSON] та [PERSON] Тому [PERSON] просить в судовому порядку визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,29 га, розташовану на території Понорівської сільської ради Талалаївського району, що належала їй згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого 20 березня 2001 року, а також на земельну ділянку площею 3,36 га, що належала [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого 20 березня 2001 року, і була успадкована [PERSON] після його смерті. В судове засідання [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі позивача та його представника та задовольнити позов. Представник відповідача - Понорівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, але сільський голова надав суду заяву в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради, щодо задоволення позову [PERSON] не заперечують. Представники третіх осіб - відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). За життя він був власником земельної ділянки, площею 3,36 га, розташованої на території Понорівської сільської ради Талалаївського району, що належала йому згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого Понорівською сільською радою 20 березня 2001 року (а.с.9) 15 листопада 1993 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і на що за законом матиме право, він заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Даний заповіт посвідчено секретарем виконкому Понорівської сільської ради 15 листопада 1993 року (а.с.8). Відповідно до ст.524 ЦК України (від 18.07.1963 № 1540-VI з наступними змінами) спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України (від 18.07.1963 № 1540-VI з наступними змінами) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК України № 1540-VI для прийняття спадщини необхідно, що спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.549 ЦК України № 1540-VI визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.553 ЦК України № 1540-VI вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Згідно повідомлення завідувача Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 10.02.2017 року та повідомлення в.о. завідувача державного нотаріального архіву Чернігівської області від 17.02.2017 року після смерті [INFO] року [PERSON], спадкова справа не заводилася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину не зверталися (а.с.35-36). Згідно довідки Понорівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області від 22.11.2016 року [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в [INFO], до дня смерті [INFO] року, разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] до дня смерті [INFO] року (а.с.18). Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що спадкоємці за заповітом [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] спадщину після його смерті не прийняли, оскільки не вчинили жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини, передбачених ст. 549 ЦК України № 1540-VI , в зв'язку з чим право на спадкування за законом отримала дружина померлого [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживала і була зареєстрована разом із спадкодавцем на день його смерті [INFO] року і фактично вступила у володіння спадковим майном. З копії державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого Понорівською сільською радою 20 березня 2001 року, вбачається, що [PERSON], була власником земельної ділянки площею 3,29 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Понорівської сільської ради Талалаївського району. (а.с.10). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с 7) Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно повідомлення завідувача Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 23.02.2017 року після смерті [INFO] року [PERSON], спадкова справа не заводилася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину не зверталися (а.с.37). Згідно довідки Понорівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [INFO], до дня смерті [INFO] року, проживала одна (а.с.18). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 08 вересня 1990 року позивач [PERSON] народився [INFO] року і його батьками є [PERSON] та [PERSON] ( а.с 15). Батько позивача [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с 13) [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с 14). Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня особа вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків встановлених частинами другою-четвертою ст. 1273 цього кодексу. Враховуючи викладене позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON], і вважаються таким, що прийняв спадщину, відповідно до приписів ч.4 ст. 1268 ЦК України. З досліджених доказів, а саме повідомлення державного нотаріуса Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 27.01.2017 року №122/01-16, вбачається, що [PERSON] неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [INFO] року його баби [PERSON], на спадкове майно - земельну ділянку площею 3,29 га, розташовану на території Понорівської сільської ради, та земельну ділянку площею 3,36 га, яка належала [PERSON], спадкоємцем якого була дружина [PERSON], яка спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав, в зв'язку з відсутністю оригіналів державних актів на право приватної власності на землю серія [NUMBER] та серія [NUMBER] (а.с.21). Про втрату державних актів на право приватної власності на землю серія [NUMBER] та серія [NUMBER] виданих, [PERSON] та [PERSON] поміщено оголошення в газеті «Трибуна Хлібороба» від 17 грудня 2016 року (а.с.22). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3, 29 га, розташовану на території Понорівської сільської ради Талалаївського району, власником якої була [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого Понорівською сільською радою 20 березня 2001 року та земельну ділянку площею 3,36 га, що належала [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого 20 березня 2001 року, і була успадкована [PERSON] після його смерті. Спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є позивач, але в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, позбавлений можливості реалізувати спадкові права шляхом отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних справ може бути визнання права. Враховуючи, викладене суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, шляхом визнання за ним права власності, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 3,29 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Понорівської сільської ради Талалаївського району, що належала [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого Понорівською сільською радою 20 березня 2001 року та земельну ділянку площею 3,36 га, що належала [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого 20 березня 2001 року, і була успадкована [PERSON] після його смерті.

Outcome: approved