Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 5 000 гривень та звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на будинок [ADDRESS], який належить [PERSON] В обґрунтуванні своїх вимог, [PERSON] посилався на те, що 01.03.2014 року [PERSON] позичив у нього 5000 гривень та у встановлений термін не повернув кошти, а 05.01.2015 року [PERSON] виступив поручителем [PERSON] перед [PERSON], тому, уточнивши свої позовні вимоги, [PERSON] заявив до відповідачів зазначені вимоги. 05 лютого 2015 року до суду з зустрічними позовними вимогами звернувся [PERSON] та просить суд визнати нікчемним укладений в усній формі договір поруки між ним та [PERSON] 05.01.2015 року про поруку за боргом [PERSON] та визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А» по [ADDRESS], житловою площею 225,02 кв.м. При цьому, [PERSON] посилається на те, що договір поруки між ним та [PERSON] не був укладений, а намагання останнього привласнити собі будинок [ADDRESS] лише порушує майнові права [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином. [PERSON] у судове засідання не з'явився, представив на адресу суду заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з нього 5000 гривень визнає та вважає необґрунтованими вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на будинок [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явився, у своїй заяві просив суд розглянути справу без його присутності та задовольнити заявлені вимоги. Частино 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Як вбачається з матеріалів справи, 01 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000 гривень та зобов'язався повернути їх до 01.12.2014 року. У встановлений термін [PERSON] не зміг повернути позичені кошти, та враховуючи те, що [PERSON] визнав свою заборгованість перед [PERSON], суд вважає позовну вимогу про стягнення з [PERSON] грошових коштів в розмірі 5000 гривень обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Не обґрунтованою та недоведеною суд вважає позовну вимогу [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно [PERSON] у вигляді будинку [ADDRESS], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів серії [NUMBER], реєстровий номер 1308, виданий 07.08.2014 року, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 547 встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Дана норма має імперативний характер та не передбачає будь-яких виключень. Таким чином, враховуючи відсутність письмового договору поруки між сторонами, суд вважає його нікчемним, та як наслідок, такий договір не може нести та створювати будь-які права та обов'язки для сторін. Також, суд не може задовольнити позовну вимогу [PERSON] про визнання договору поруки нікчемним, оскільки, за роз'ясненням Пленуму ВСУ у постанові № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Разом з тим, суд вважає за можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial