Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, у якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно,\~обґрунтовуючи позовні\~вимоги тим,\~що 09.05.2008 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 0,3507 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124284000:01:001:0631, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645274; земельна ділянка площею 0,9198 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124284000:01:001:0293, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645274; земельна ділянка площею 0,6650 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124284000:01:001:0969, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645274. Вказане спадкове майно прийняла сестра померлого [PERSON]. На імя [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.05.2009 року, проте за життя не встигла здійснити державну реєстрацію та зареєструвати вказану спадщину у земельному відділі. 12.02.2017 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вказане майно, на яке [PERSON] було складено заповіт на імя позивача. Спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] позивач прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено, у звязку з тим, що [PERSON] за життя не оформила спадкових прав на вказану земельну ділянку після смерті свого рідного брата [PERSON] та не зареєструвала вказаний державний акт у земельному відділі. Просить визнати за ним право власності на вказане вище спадкове майно. Ухвалою суду від 29.08.2018 року у порядку ст. 51 ЦПК України здійснено заміну неналежного відповідача [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області на [PERSON] сільську раду Монастириського району Тернопільської області Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, у поданому до суду позові просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, у відзиві на позов просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, з обставинами, викладеними у позові погодилися, позов визнали. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із такого. У силу ч.5 ст.85 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 22.02.2018 року, ухваленого в справі за заявою [PERSON], заінтересована особа [PERSON] сільська рада Монастириського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлено факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], яка померла 12.02.2017 року, а саме, що [PERSON], [INFO], є внуком [PERSON], яка померла 12.02.2017 року. Рішення набрало законної сили та є чинним. Згідно ксерокопії державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 №645274 від 11.03.2003 року [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 1,93 га, у межах згідно з планом, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входить: земельна ділянка площею 0,92 га, земельна ділянка площею 0,35 га, земельна ділянка площею 0,66 га. Те, що [PERSON] належали вказані вище земельні ділянки підтверджується даними витягів з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6104350672018, №НВ-6104350622018, №НВ-6104350722018, сформованих 31.01.2018 року, згідно яких [PERSON] на праві власності належали: земельна ділянка площею 0,3507 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124284000:01:001:0631, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645274 від 11.03.2003 року; земельна ділянка площею 0,9198 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124284000:01:001:0293, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645274 від 11.03.2003 року; земельна ділянка площею 0,6650 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124284000:01:001:0969, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645274 від 11.03.2003 року. [PERSON] помер 09.05.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №065641 від 10.05.2008 року, актовий запис №08. \~ \~ \~ \~ Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на: земельну ділянку площею 0,3507 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124284000:01:001:0631, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645274 від 11.03.2003 року; земельну ділянку площею 0,9198 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124284000:01:001:0293, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645274 від 11.03.2003 року; земельну ділянку площею 0,6650 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124284000:01:001:0969, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645274 від 11.03.2003 року. Зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №362/01-16 від 19.06.2018 року вбачається, що згідно даних спадкового реєстру нотаріальною конторою заведено спадкову справу №404 за 2008 рік після смерті 09.05.2008 року [PERSON] Заяву про прийняття спадщини подано [PERSON] 05.05.2009 року за реєстром №981 та 984 на імя [PERSON] видано свідоцтва про права на спадщину за законом на грошові вклади та на земельну ділянку (копія спадкової справи додана до матеріалів справи). 05.05.2009 року Монастириською державною конторою [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №981, зокрема на земельну ділянку площею 1,93 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, належної [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №645274, виданого [PERSON] сільською радою Монастириського району Тернопільської області 11.03.2003 року. [PERSON] померла 12.02.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №219304 від 13.02.2017 року, актовий запис №06. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки №21, виданої 22.01.2018 року виконкомом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, на час смерті спадкодавця [PERSON] разом з нею проживали та були зареєстровані за адресою: [INFO]: дочка [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO], внук (позивач) [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], правнука [PERSON], [INFO], правнука [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області 24.03.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №01, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] Зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №363/01-16 від 19.06.2018 року вбачається, що після смерті 12.02.2017 року [PERSON] за заявою [PERSON] заведена спадкова справа №59 за 2017 рік. Станом на 19.06.2018 року свідоцтва про право на спадщину не видавались (копія спадкової справи додана до матеріалів справи). Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийняв спадщину, звернувшись у межах шестимісячного строку із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується заявою про прийняття спадщини від 27.04.2017 року, зареєстрованої в реєстрі за №184, спадкова справа №59, на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. У зв'язку з тим, що [PERSON] за життя не оформила спадкових прав на земельну ділянку після смерті свого рідного брата [PERSON] та не зареєструвала державний акт у земельному відділі позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист Монастириської державної нотаріальної контори №237/01-16 від 20.04.2018 року). Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved