Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування жилого будинку від 04.03.2002 року [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Дніпропетровської області з відповідними господарчими будівлями (договір дарування від 04.03.2002 року зареєстрований в реєстрі за № 721). В договорі дарування невірно зазначене прізвище дарувальника, а саме: замість прізвища «[PERSON]» в правовстановлюючому документі та реєстровому написі, прізвище власника будинку зазначено як «[PERSON]». Таким чином правовстановлюючий документ - договір дарування, містить помилкове написання прізвища заявника - «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Вказані розбіжності в написанні прізвища заявника призвели до необхідності встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу виданого на ім'я «[PERSON]». Заявник просить встановити факт належності йому - [PERSON], [INFO] договору дарування жилого будинку розташованого в [ADDRESS] з відповідними господарчими будівлями від 04 березня 2002 року посвідченого приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] Представник заявника надав заяву в якій справу просив розглянути без його участі та без участі заявника. Від Апостолівської міської ради надійшла заява, згідно якої заінтересована особа справу просить слухати без участі її представника, проти задоволення заяви не заперечує. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно п.5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 04 березня 2002 року [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] жилий будинок за адресою: [ADDRESS], Дніпропетровської області з відповідними господарчими будівлями: сарай - Б, гараж - Г, убиральня - Д, паркани №1- 4, водопровід № 5, замощення 1. Первісне внесення даних до Реєстру прав власності на нерухоме майно було здійснено КП «Апостолівське БТІ», що підтверджується реєстровим написом на документі про право власності (договорі дарування житлового будинку) (а.с.7). З рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 35438488 від 30 травня 2017 року суд вбачає, що державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], Дніпропетровської області з відповідними господарчими будівлями в зв'язку з неможливістю встановити відповідність заявлених прав документам що їх посвідчують, а саме: розбіжності в прізвищі власника нерухомого майна в договорі дарування житлового будинку та паспорті заявника (а.с. 13). Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» КП «Апостолівським БТІ», після 01.01.2013 року втратило відповідні повноваження щодо внесення змін до Державного реєстру прав. Згідно положень ст. ст. 24, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» а також п. 8 Постанови КМУ від 25.12.2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» можливість виправлення неточностей в правовстановлюючих документах чи записах Державного реєстру прав, органами які наділені такими повноваженнями на даний час, передбачена чинним законодавством лише щодо записів, які містяться в Державному реєстрі прав з 01 січня 2013 року. Таким чином, усунути відповідні розбіжності в написанні свого прізвища в договорі дарування заявник в позасудовому порядку позбавлений можливості. Факт того, що правовстановлюючий документ на ім'я «[PERSON]» дійсно належить «[PERSON]» підтверджується ідентичним написанням імені та по батькові заявника з ім'ям та по батькові зазначеним в договорі дарування. Згідно уточненого запису в будинковій книзі будинку [ADDRESS], у вказаному будинку зареєстрований [PERSON] (а.с. 8-9). Відповідно до паспорту громадянина України заявник зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 6). Вказаний факт підтверджується також письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що заявник є власником будинку за адресою: [ADDRESS], які суд визнає належними та допустимими доказами відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції». Таким чином, суд вважає доведеним факт належності заявнику правовстановлюючого документу виданого на ім'я «[PERSON]», на підставі чого суд приходить до висновку про задоволення його заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved