Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційоного обліку, в якому вказав, що він є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом. У вказаній квартирі, окрім нього, зареєстровані: дружина - [PERSON] та онук [PERSON]. [PERSON] виїхав із вказаної квартири за кордон та не повертається вже протягом 5 років, в квартирі відсутні його особисті речі, за кордоном він знайшов непогану роботу і намірів повертатися у нього немає. Він з дружиною є людьми похилого віку, тому їм досить важко підтримувати квартиру в належному стані та сплачувати комунальні послуги, оскільки останні нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб. Перешкод в користуванні квартирою він і його дружина відповідачу не чинять, він добровільно визначив собі інше місце проживання і квартирою, в якій зареєстрований не користується понад 6 місяців без поважних причин. Тому позивач просить позов задоволити і визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] в м. Хмельницькому та зобов'язати Міський відділ управління Державної міграційної служби у м.Хмельницькому зняти відповідача з реєстрації за вказаною адресою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що [PERSON] в квартирі не проживає більше п'яти років, він працює за кордоном, в квартирі його особистих речей немає, домовленості про те, що він буде проживати в даній квартирі пізніше в них не було. Коли відповідач приїжджає з-за кордону, то проживає зі своєю сім'єю за іншою адресою. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про слухання справи у його відсутності, запереченть проти позову не має, при вирішенні справи покладається на думку суду. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи з ухваленням заочного рішення, враховуючи що позивач не заперечує проти такого вирішення справи з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволено з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.01.1993 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.05.2009 року. Згідно довідки ЖЕКу № 5 від 17.02.2015 року № 453 за адресою: [ADDRESS], окрім [PERSON] зареєстровані також дружина - [PERSON], [INFO] та онук - [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту від 17.02.2015 року №125, затвердженого начальником ЖЕКу №5, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], підтвердили що [PERSON] у даній квартирі не проживає тривалий час, більше 5 років. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається власником. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом не здобуто доказів того, що відповідачу створюються перешкоди у проживанні у вказаній квартирі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в силу ч.2 ст. 405 ЦК України, відповідач втратив право на користування цим житлом - квартирою [ADDRESS] в м.Хмельницькому, оскільки відсутній без поважних причин понад один рік, та іншого не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. За таких обставин рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку. Таким чином, позов в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування належним позивачеві житловим приміщенням, слід задовольнити. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки позивач до міграційної служби з питань зняття відповідача з реєстрації за адресою належної йому квартири не звертався і йому не було відмовлено, а тому його права в цій частині порушені не були. Крім того, позов до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області ним в межах даної справи не заявлявся, оскільки відповідачем він зазначений державний орган у позовній заяві не зазначав. Судовий збір в розмірі 243,60 грн., слід стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки позивач звільнений від його сплати відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», так як являється інвалідом 2 групи. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial