Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], треті особи: Київський РВ ГУДМС України в м. Харкові, Орган опіки та піклування Харківської міської ради, [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що є власником квартири [ADDRESS] (на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1999р. [NUMBER]; свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.01.2001р.,зареєстрованого в реєстрі за № 4-121, договору дарування від 19.02.2001р., зареєстрованого в реєстрі за№ 1-436; технічного паспорту. Відповідно до довідок з місця проживання про склад сім'ї та пропискувід03.02.2014року№ 241 та від 01.07.2014р. № 1289, за підписом начальника дільниці №14 КП «Жилкомсервіс» Лоо:ва Ю.І. в квартирі окрім мене ще зареєстровані двоє дітей позивача: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідачка була там зареєстрована одразу після народження. Влітку 2010р. колишня дружина позивача - [PERSON] з дітьми - [PERSON] та [PERSON] виїхали з квартири [ADDRESS] та оселилися в іншій квартирі - [ADDRESS], де вона проживає з дітьми з того часу і по теперішній час та створила нову сім'ю.Тобто Відповідач вже 3 роки та 11 місяців в Квартирі не мешкає. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2011р. шлюб між позивачем та [PERSON], матір'ю Відповідача, розірвано. Реєстрація відповідачки в квартирі [ADDRESS]обмежує право користування та володіння, він змушений сам оплачувати комунальні витрати, а тому на підставі ст. ст.. 71, 162 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 391, 405 ЦК України просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням і зняти її з реєстрації. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позов повністю підтримує та просить слухати справу за його відсутності. В судовому засіданні [PERSON], що діє в інтересах малолітньої [PERSON], проти позову заперечувала, вказувала, що після розірвання шлюбу із позивачем була змушена через постійні сварки з відповідачем і зміною ним замків на двері квартири, виїхати з дітьми до іншого помешкання. Син [PERSON] є співвласником квартири і заперечує проти зняття [PERSON] з реєстрації. В судовому засіданні третя особа [PERSON] пояснив, що він є співвласником вказаної квартири [ADDRESS] і заперечує проти визнання його малолітньої сестри [PERSON] з реєстрації і визнання її такою, що втратила право користування цієї квартирою. В судове засідання представник третьої особи Київський РВ ГУДМС України в м. Харковіне з'явився, просив слухати справу за його відсутності. В судове засідання представник третьої особи Органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Харківської міської ради не з'явився. Вислухавши сторони, третіх осіб, дослідивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1999 р. [NUMBER] та свідоцтва про право на спадщину, власниками на праві спільної квартири [ADDRESS], є [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 12.06.1995 p. між позивачем та матір'ю відповідачки, [PERSON], було укладено шлюб, від якого від якого народилися: син - [PERSON], який є співвласником вищевказаної квартири, та донька - [PERSON], [INFO]- відповідачка у справі. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2011р. шлюб між ними розірвано, вони роз'їхалися по різним помешканням, а діти фактично проживають з матір'ю. Малолітня [PERSON] мешкає разом з матір'ю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], але зареєстрована разом з батьком. Згідно ч. 1 ст.. 368 ЦК України - Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст.. 369 ЦК України - Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Таким чином, судом встановлено, що відсутня згода усіх співвласників на розпорядження спільним сумісним майном, а співвласник [PERSON] прямо заперечує проти визнання [PERSON] такою, що втратила право користування цим спільним майном, підстави для задоволення позову відсутні. В разі припинення спільної сумісної власності, виділення своєї частки зі спільного майна у натурі, позивач матиме право на подачу відповідного позову. Крім того, позивач має право на стягнення з інших співвласників або осіб, що користуються його майном, коштів на утримання спільного майна. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed