Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення її від права на спадкування. Позов обґрунтований тим, що його рідний брат [PERSON] помер [INFO] , заповіт не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка подала заяву про прийняття спадщини до 5 ХДНК. Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.10.2017 року [PERSON] засуджено за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі за позбавлення життя спадкодавця - свого чоловіка [PERSON] Вирок набрав законної сили 29.05.2018 року. Так як згідно з ч.1 ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя, тому позивач [PERSON] просить суд усунути від права на спадкування відповідача [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] Ухвалою суду від 25.07.2018 року відкрито загальне позовне провадження. Згідно розпорядження керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.02.2019 року у даній справі було призначено повторний автоматичний розподіл справи на підставі п. 2.3.3, 2.3.4,2.3.13,2.3.17,2.3.49 та п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016 року. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2019 року для розгляду даної цивільної справи, суддею було визначено головуючого суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко В.Б., яка ухвалою суду від 22.02.2019 року прийняла зазначену цивільну справу до провадження. У судовому засіданні позивач та представник позивача - адвокат Скородєлов С.В. підтримали позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені вище, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.46). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.66). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.06.2019 року, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.68), згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 10.10.2008 року державним нотаріусом 5 ХДНК Рибкіною О.М. Зазначена квартира набута [PERSON] самостійно до реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] , що засвідчено п.9 Договору купівлі-продажу квартири. Ухвалою суду від 22.04.2019 року витребувано з 5-ої Харківської державної нотаріальної контори інформаційну довідку № 760/01-16 від 03.05.2019 року про наявність або відсутність заповіту після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (прож. [ADDRESS] ), а також інформацію про спадкоємців, які звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , згідно якої заведена спадкова справа № 324/2014 на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від дружини спадкодавця [PERSON] № 768 від 12.06.2014 року, заяви №806 від 17.06.2014 року про прийняття спадщини за законом від рідного брата спадкодавця [PERSON] (а.с.55). Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.10.2017 року [PERSON] засуджено за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі за позбавлення життя спадкодавця - свого чоловіка [PERSON] Вирок набрав законної сили 29.05.2018 року (а.с.5-15). Згідно інформації Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області від 01.07.2019 року, засуджена [PERSON] , 1963 року народження, знаходиться у державному розшуку з 10.09.2018 року по теперішній час (а.с.67). Згідно з вимогами ст.55 Конституції України, ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст.16 ЦК України, ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 р. передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст..1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1224 ЦК України передбачено, що не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Згідно пункту 4 Правових позицій Пленуму Верховного Суду України щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ підставою усунення від спадщини є умисне позбавлення життя, а не наявність певного складу злочину, що призвів до цього. Тому ця норма застосовується у випадках як вчинення умисного вбивства, так і умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких сталася смерть. Факт вчинення зазначених дій встановлюється в порядку, визначеному кримінально-процесуальним законодавством. З викладеного випливає, що для усунення спадкоємця від права на спадкування має бути прийнятий судом обвинувальний вирок, що вступив у законну силу, яким встановлений конкретний склад злочину, що його вчинив потенційний спадкоємець, і за умови, що в цьому вироку буде зазначена така форма вини злочинця, як умисел. Так як вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.10.2017 року [PERSON] засуджено за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі за позбавлення життя спадкодавця - свого чоловіка [PERSON] , вирок набрав законної сили 29.05.2018 року,суд приходить до висновку щодо доцільності усунення відповідача [PERSON] від права спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: approved