Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому в остаточних позовних вимогах просив стягнути з відповідача на свою користь 289540 гривень 74 копійки та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 01 жовтня 2007 року між ним та [PERSON] укладено договір позики, за яким відповідач взяв у нього в борг грошову суму в еквіваленті 22360,00 доларів США, що станом на 07 жовтня 2014 року складає 289540 гривень 74 копійки. Згідно розписки, написаної власноруч [PERSON], останній отримав від нього грошову суму 93000 гривень 00 копійок, що на момент отримання грошової суми складало 18600,00 доларів США та отримав 3760,00 доларів США. За домовленістю між позивачем та [PERSON] останній забов`язався повернути вказану суму до 01 квітня 2009 року. [PERSON] своїх забов`язань за договором позики не виконав, спілкування уникає, що свідчить про небажання повернути борг. В судове засідання позивач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення у газеті Слобідський край, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. В своїй заяві про перегляд заочного рішення від 19 червня 2014 року відповідач [PERSON] зазначав, що має намір в подальшому заявити клопотання про застосування строків позовної давності, однак заяви про застосування позовної давності суду так і не надав. Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно розписки, написаної власноруч [PERSON] від 01 жовтня 2007 року останній отримав від [PERSON] грошову суму в розмірі 93000 гривень 00 копійок та 3760,00 доларів США. За домовленістю між позивачем та [PERSON] останній забов`язався повернути вказану суму до 01 квітня 2009 року без сплати будь яких процентів. [PERSON] своїх забов`язань за договором позики не виконав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник забовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник забов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у забов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням забов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом забов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення забов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до умов договору позики від 01 жовтня 2007 року відповідач забов`язаний був повернути позивачеві суму боргу не пізніше 01 квітня 2009 року. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справ не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Беручи до уваги, що відповідач, згідно розписки отримав від [PERSON] грошову суму в розмірі 93000 гривень 00 копійок та 3760,00 доларів США, суд, враховуючи положення ст. 1046 ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача 93000 гривень 00 копійок та 3760,00 доларів США. Виходячи з того, що виконання договірних забов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, позивачем в остаточних позовних вимогах визначений грошовий еквівалент в іноземній валюті, з урахуванням ч.1 ст.11 ЦК України, суд визначає суму заборгованості, що підлягає сплаті в гривні, за офіційним курсом станом на 07 жовтня 2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості за договором позики складається з: 93000 гривень 00 копійок та 3760,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 07 жовтня 2014 року складає 48692,00 грн. (3760,00 х12,95), а всього 141692 гривень 00 копійок. За положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума заявлених позовних вимог складає 289540 гривень 74 копійки, загальна сума задоволених позовних вимог складає 141692 гривень 00 копійок, що складає 48,93% ціни позову, при таких обставинах з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у сумі 1417 гривень 00 копійок.

Outcome: partial