Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про скасування заборгованості за несплату аліментів. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, на підставі судового наказу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області №674/1945/18 від 06.12.2018 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 15.11.2018 року. З 2017 року по теперішній час позивач постійно хворіє та знаходиться на лікуванні в КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради. На обліку перебуває з 27.04.2018 року, хворіє хронічним психічним захворюванням. Є особою з інвалідністю ІІ-ї групи, потребує відповідного медичного нагляду та лікування, що підтверджується довідками із медичного закладу. Також зазначає, що мав можливість сплачувати аліменти, оскільки офіційно працював, але через хворобу змушений був розрахуватися з місця роботи, що позбавило його доходу, а тому звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що відповідач мав можливість сплачувати аліменти ще до хвороби, однак зовсім не допомагав. Представник третьої особи Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направив до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Надіслав до суду пояснення, в яких зазначає про проведені державним виконавцем дії щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей, а також долучив розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне. Згідно судового Дунаєвецького районного суду Хмельницької області №674/1945/18 від 06.12.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 15.11.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. 12.09.2019 року державним виконавцем Першого відділу ДВС у м.Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60038690 щодо стягнення аліментів з [PERSON] . Відтак, [PERSON] не сплачує аліменти, внаслідок чого утворилася заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у м.Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 07.06.2021 року заборгованість боржника [PERSON] по аліментах становить за лютий 2021 року 3355,50 грн.; за березень 2021 року 3355,50 грн.; за квітень 2021 року 3355,50 грн.; за травень 2021 року 3355,50 грн. (а.с.14, зворот). Згідно копії довідки КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради від 04.10.2021 року №4310 вбачається, що [PERSON] перебував на лікуванні з 19.08.2017 по 22.08.2017 рік; з 02.05.2018 по 07.05.2018 рік; з 29.06.2018 по 14.07.2018 рік; з 30.10.2018 по 12.11.2018 рік; з 27.11.2018 по 20.12.2018 рік; 21.03.2019 по 15.04.2019 рік; з 26.07.2019 по 05.08.2019 рік; з 25.10.2019 по 08.11.2019 рік; з 27.11.2019 по 20.12.2019 рік; з 15.01.2020 по 07.02.2020 рік; з 13.02.2020 по 29.04.2020 рік; з 02.06.2020 по 24.06.2020 рік; з 17.07.2020 по 27.09.2020 рік; з 20.11.2020 по 03.12.2020 рік; з 19.01.2021 по 05.03.2021 рік, з 28.06.2021 по 29.07.2021 рік, з 27.09.2021 по теперішній час (а.с.54). Також, згідно копії довідки УСЗН Хмельницької міської ради від 05.04.2021 року №274 [PERSON] здійснював догляд за особою похилого віку у відповідності до вимог ПКМУ від 26.07.2007 року №832 та отримував дохід у розмірі 34,75 грн., а також у період з 01.01.2017 по 31.12.2020 отримував доходи згідно копії відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених коштів №42341 від 26.03.2021 року (а.с.6,8). Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ч. 2\~ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно частини другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~статтею 197 СК України\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Статтями\~76,\~81 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2\~ст. 77 ЦПК України). Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. Обґрунтовуючи підстави позову про звільнення від сплати заборгованості за аліментами позивач [PERSON] посилався на ту обставину, що у зв`язку з хронічним психічним захворюванням, інвалідністю та перебуванням на лікуванні він був позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному судом розмірі. Згідно з ч. 3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії довідки КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради від 29.03.2021 року №592 [PERSON] перебуває на обліку в КНП «Хмельницькому обласному медичному центрі психічного здоров`я» ХОР з 27.04.2018 року та хворіє хронічним психічним захворюванням. Є інваліди ІІ-ї групи (а.с.9). Як вбачається із копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією [PERSON] пройшов переогляд МСЕК, де йому встановлено ІІ-гу групу інвалідності загального захворювання з датою чергового переогляду 23.02.2023 (а.с.7). В Інструкції про встановлення груп інвалідності та Положенні про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності визначено, що підставою для встановлення ІІ групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженим дефектом, що призводять до значного обмеження життєдіяльності людини (при збереженій здатності до самообслуговування) та не викликають потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді чи допомозі. Інваліди ІІ групи можуть виконувати не протипоказані види роботи, у тому числі й висококваліфікованої, у будь-яких установах і на підприємствах різних форм власності, де адміністрація забезпечує спеціальні умови (наприклад, ненормований робочий день, невеликий обсяг роботи, необхідні перерви в роботі, режим харчування, окремі приміщення і таке ін.). Відтак, суд приходить до висновку про наявність у позивача тяжкої хвороби, що, в тому числі, підтверджується встановленням йому другої групи інвалідності. Разом з тим, якщо стан здоров`я особи з інвалідністю не перешкоджає виконанню професійних обов`язків, не загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, обмежень у його працевлаштуванні немає. При цьому зберігаються пільги, передбачені для даної категорії громадян, в тому числі й щодо працевлаштування. Отже, за своїм станом здоров`я [PERSON] мав можливість працювати та отримувати дохід, у зв`язку з чим відсутні підстави для звільнення його в цілому від заборгованості по аліментам. Разом з тим, аналіз\~статті 197 СК України\~дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. Згідно наданих у судовому засіданні представником позивача довідок із КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради вбачається, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні: довідка №76 від 09.03.2021 року - у період з 19.01.2021 по 05.03.2021 рік; довідка №231 від 29.07.2021 рік - у період з 28.06.2021 по 29.07.2021 рік; довідка №289 від 28.09.2021 рік - у період з 27.09.2021 рік по теперішній час (а.с.53-56), що об`єктивно позбавляло його можливості отримувати дохід та сплачувати з нього відповідно аліменти. Ця обставина має істотне значення і враховується як підстава для звільнення [PERSON] від заборгованості за аліментами за відповідні періоди. Так, на лікуванні позивач знаходився з 19.01.2021 по 05.03.2021 рік, відтак, виходячи з розміру аліментів, які підлягали стягненню за лютий 2021 року згідно розрахунку державного виконавця проведеного станом на 07.06.2021 року №41924/20.19-27 склала 3355,50 грн. (а.с.14), [PERSON] слід звільнити від сплати заборгованості за вказаний місяць, у зв`язку з перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні. В березні 2021 року (з 01 по 05) позивач перебував на лікуванні 5 днів, відтак, виходячи з суми яка підлягала стягненню у цей місяць в розмірі 3355,50 грн. та заборгованості [PERSON] по аліментам, яка склала 3355,50 грн., платника аліментів слід звільнити від сплати заборгованості за аліментами на суму 541,21 грн. (3355,50/31*5). Таким чином, сума заборгованості, від сплати якої підлягає звільненню [PERSON] за період з лютого 2021 року по березень 2021 року складатиме 3896,71 грн. (3355.50+541,21). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] .

Outcome: partial