Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,69 га в адміністративних межах Голов`ятинської сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла мати позивача - [PERSON] , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] померла мати позивача та відповідача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,09 га в адміністративних межах Голов`ятинської сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на земельну ділянку площею 1,69 га в адміністративних межах Голов`ятинської сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку вона юридично не оформила після смерті своєї матері [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняли позивач, оскільки постійно проживав на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем та відповідач та шляхом подачі заяви до державної нотаріальної контори, однак нотаріус не в змозі видати позивачу свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, а також з документів не повністю прослідковується родинний зв`язок між [PERSON] і дочкою [PERSON] , оскільки у свідоцтві про народження матері [PERSON] ім`я її мами зазначено « [PERSON] », а в усіх інших документах « [PERSON] ». Тому звернувся до суду з даною позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно за законом, оскільки позбавлений можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві позов визнав та просив справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві позов визнав та просив справу розглядати без його участі. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 25 червня 2011 року Голов`ятинською сільською радою Смілянського району Черкаської області (а.с.6). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого Голов`ятинською сільською радою Смілянського району Черкаської області 23 січня 2020 року (а.с. 5). Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Голов`ятинською сільською радою Смілянського району Черкаської області 18 листопада 1964 року вбачається, що матір`ю [PERSON] , 1956 року народження зазначена [PERSON] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Голов`ятинською сільською радою Смілянського району Черкаської області 02 липня 1949 року вбачається, що матір`ю [PERSON] , 1938 року народження зазначена [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого Голов`ятинською сільською радою Смілянського району Черкаської області 13 листопада 1964 року вбачається, що [PERSON] уклала шлюб і змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 13). Як вбачається із довідки виконавчого комітету Степанівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 93 від 17 березня 2021 року [PERSON] та її дочка [PERSON] були зареєстровані та проживали в [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно довідки виконавчого комітету Степанівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 94 від 17 березня 2021 року, [PERSON] та її син [PERSON] були зареєстровані та проживали в [ADDRESS] (а.с. 14). З державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 075085 виданого 05 січня 2005 року Смілянською райдержадміністрацією Черкаської області вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,69 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Голов`ятинської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с. 16). Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 075069 виданого 09 грудня 2004 року Смілянською райдержадміністрацією Черкаської області вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,09 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Голов`ятинської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с. 17). З листа Смілянської державної нотаріальної контори № 415/02-14 від 08 квітня 2021 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Після смерті [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із Законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинюють нотаріальні дії, Свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з листа Верховного Суду України від 1 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає до задоволення, факт, який просить встановити позивач має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить вирішення його особистих майнових прав. Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як передбачено ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1270 ЦК України визначено, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відтак, суд прийшов до беззаперечного висновку, що спадкоємцем першої черги по закону після смерті [INFO] [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але юридично її не оформила. Після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємцями першої черги по закону є її діти [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину відповідно до чинного законодавства. [PERSON] та [PERSON] , не заперечують, щоб за [PERSON] було визнано право власності на земельні ділянки, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. З матеріалів справи вбачається належність на праві приватної власності спадкового майна, а саме земельної ділянки [PERSON] та земельної ділянки [PERSON] . Однак, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та державної реєстрації права власності на нього та неможливість прослідкування родинного зв`язку між померлими [PERSON] та [PERSON] позбавляє права спадкоємця оформити спадщину у нотаріуса після смерті [INFO] [PERSON] , відтак його звернення до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим. Окрім того, відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи визнання позову відповідачем та із аналізу норми ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд знаходить можливим розглянути справу по суті та ухвалює рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки визнання позову відповідачем не порушує прав третіх осіб. Відповідачі визнали позов та не заперечують проти його задоволення, за таких обставин суд вважає, його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення, а невизнане право позивача захисту в судовому порядку, шляхом визнання права власності на спадкове майно, а саме, на земельні ділянки. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved