Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності йому атестату № 2656 від 05.07.1980 року виданого [PERSON] в тому що він 01.09.1979 року вступив та 05.07.1980 року закінчив міське професійно-технічне училище № 1 міста Житомир зі строком навчання один рік за професією електрослюсар по ремонту електричних машин. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він на даний час має право на пенсійне забезпечення. Він звернувся до Старобільського ОУ ПФУ Луганської області для оформлення пенсії за віком, однак після вивчення документів йому було відмовлено, так як було виявлено, що його ім`я російською мовою написано з помаркою та букви наведені ручкою декілька разів. У зв`язку з наведеним він вимушений був звернутися до суду. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив суд розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи\~Старобільське ОУ ПФУ Луганської області в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. Проти задоволення заяви не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що заявник має труднощі в оформленні пенсії за віком, оскільки ім`я заявника російською мовою написано з помаркою та букви наведені ручкою декілька разів. Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності правовстановлюючого документу на підставі ст. 315 ЦПК України. Так, за положеннями п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст.\~315\~ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого Старобільським РВ УМВС України в Луганській області, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено як [PERSON] . Відповідно п.1 ч.1 ст.13\~Закону України\~«Про Єдиний\~державний демографічний\~реєстр та\~документи,\~що підтверджують\~громадянство України,\~посвідчують особу\~чи її\~спеціальний статус»\~№5492-VI\~від 20\~листопада 2012\~року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної\~Ради України\~від 26\~червня 1992\~року N\~2503-XII паспорт\~громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. В той же час, з копії атестату № [NUMBER] , виданого 05.07.1980 року вбачається, що ім`я заявника російською мовою « [PERSON] » записано з помаркою та наведено ручкою кілька разів. При цьому всі інші дані, зазначені в цих документах збігаються. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення пенсії, а можливість внести зміни в правовстановлюючий документ в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що атестат № 2656 від 05 липня 1980 року виданого [PERSON] в том, що він 01 вересня 1979 року вступив та 05 липня 1980 року закінчив міське професійно-технічне училище № 1 міста Житомир зі строком навчання один рік за професією електрослюсар по ремонту електричних машин належить [PERSON] , [INFO] , уродженцю селища Софіївка Дніпропетровської області. Судові витрати на підставі ч.7 ст.294\~ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved