Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на спадщину житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Посягва по вул.Центральній, 43 Гощанського району Рівненської області та грошовий вклад. Позивач посилається на те, що 29 грудня 2012 року померла його дружина, а мати відповідачки [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Посягва по вул.Центральній, 43 Гощанського району Рівненської області та грошовий вклад в Державному ощадному банку України. Після смерті дружини він своєчасно прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із нею. Крім нього спадкоємицею першої черги за законом являється їхня дочка [PERSON] відповідачка по справі. Але відповідачка на спадщину не претендує і відмовилася від її прийняття. Коли він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, то нотаріус відмовив йому у видачі такого свідоцтва, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця. Свідоцтво про право власності на житловий будинок відсутнє, а ощадна книжка втрачена. В звязку з цим просить в судовому порядку визнати за ним право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та грошовий вклад. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася про причини неявки суд не повідомила, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Заслухавши пояснення позивача, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідачка [PERSON] являється їхньою дочкою. 29 грудня 2012 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Таким чином, позивач та відповідачка являються спадкоємцями за законом першої черги. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. З виписки з погосподарської книги № 2 Посягвівської сільської ради Гощанського району вбачається, що за [PERSON] рахується будинок № 43 по вул.Центральній в с.Посягва Гощанського району. Судом встановлено, що вказаний житловий будинок [PERSON] придбала, перебуваючи в шлюбі з позивачем, на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 1991 року, який нотаріально посвідчений в Посягвівській сільській раді Гощанського району за реєстровим № 54. Згідно положень ч.1 ст.22 Кодексу про шлюб та сімю України, який був чинним на момент укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. За таких обставин, суд приходить до висновку, що житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Посягва по вул.Центральній, 43 Гощанського району Рівненської області, належав на праві спільної сумісної власності позивачеві [PERSON] та його дружині [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася на належну їй ? частку в житловому будинку. Позивач на час відкриття спадщини проживав разом із дружиною, що підтверджується довідкою № 433 від 21 липня 2015 року, виданою Посягвівською сільською радою Гощанського району, тому він відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Одночасно судом встановлено, що відповідачка також на час відкриття спадщини постійно проживала разом із матірю, що підтверджується вищевказаною довідкою сільської ради, тому і вона вважається такою, що прийняла спадщину. Доводи позивача про те, що відповідачка [PERSON] на спадщину не претендує і відмовилася від прийняття спадщини, суд до уваги прийняти не може, оскільки позивачем не надані суду докази про те, що остання заявила про відмову від спадщини. Тому суд вважає, що як позивач, так і відповідачка прийняли спадщину після смерті [PERSON] і кожному із них належить по 1/2 частині в спадковому майні або по 1/4 частині в цілому будинковолодінні. Позивач оформити право на спадщину на житловий будинок у нотаріуса не може через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 грудня 2015 року. Згідно з положеннями ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІУ державна реєстрація прав на нерухоме майно є обовязковою. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Оскільки житловий будинок, що належав [PERSON], був придбаний подружжям у 1991 році, договір купівлі-продажу був зареєстрований у виконкомі Посягвівської сільської ради, а будинок був зареєстрований в погосподарській книзі сільської ради відповідно до вимог законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то суд вважає, що спадкодавець набув право власності на житловий будинок в установленому законом порядку. Одночасно судом встановлено, [PERSON] належав на праві власності грошовий вклад в Державному ощадному банку України в розмірі 817 грн. 82 коп., що підтверджується довідкою №60, виданою Гощанським ТВБВ №10017/0151 Рівненського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» 13 листопада 2015 року, на який також відкрилася спадщина. Ощадна книжка на вказаний грошовий втрачена. Враховуючи, що відповідно до положень ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, то як позивач, так і відповідачка мають право на ? частину грошового вкладу кожний. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок та грошовий вклад позивач позбавлений можливості отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. За таких обставин право позивача на спадщину може бути визнано лише в судовому порядку.

Outcome: partial