Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Концерну «Міські теплові мережі» про зобов'язання перерахувати вартість послуг за централізоване опалення, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. За умовами договору про надання населенню послуг з теплопостачання № 1002 від 01.08.2002 відповідач зобов'язався надавати позивачеві теплову енергію. 17.10.2016 відповідачем було надано теплоносій на житловий будинок без опломбування загально будинкового приладу обліку теплової енергії, про що було складено відповідний акт. 27.10.2016 на житловому будинку відповідачем було прийнято в експлуатацію та опломбований загально будинковий прилад обліку теплової енергії. Відповідно до рахунків на оплату житлово-комунальних послуг, суми, які нараховані відповідачем по квартирі позивача, є необґрунтовано завищеними. Так, у жовтні 2016 р. було нараховано 416,44 грн., а у листопаді 2016 р. 2 662,23 грн. Позивач є інвалідом війни і отримує пільгу, внаслідок чого оплата йому нараховується на 45 м2, а не на всю площу квартири, яка становить 76,5 м2. З метою з'ясування питання обґрунтованості розрахунків вартості за послугу позивач звернувся письмово до відповідача, та отримав відповідь, з якої встановив неправильне обчислення вказаних сум. Зокрема, зазначив, що за жовтень 2016 р. оплата нарахована за 19 днів замість 10 днів, а за листопад 2016 р. оплата розрахована не пропорційно до опалювальної площі. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок вартості послуг з централізованого опалення, але відповіді на заяву не отримав. Просив зобов'язати Концерн «Міські теплові мережі» здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення квартири [ADDRESS] (т. 1 а.с. 1). В процесі розгляду справи позивачем неодноразово збільшувалися позовні вимоги, про що суду подавалися відповідні заяви. Остаточно позивач просив зобов'язати Концерн «Міські теплові мережі» здійснити перерахунок вартості послуг централізованого опалення квартири [ADDRESS] за період з жовтня 2016 р. по березень 2017 р. (т. 1 а.с. 22, 93, 120). 24.02.2017 за вих. № 287-10 відповідач Концерн «Міські теплові мережі» подав відзив на позовну заяву, за змістом якого посилається на Порядок проведення перерахунків розмір плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 № 151, якою передбачено випадки здійснення перерахунку розміру плати за надання послуг з централізованого опалення. Здійснення розрахунку вказаної плати позивачеві було проведено у відповідності до вимог нормативних актів, із врахуванням пільги, а тому позов задоволенню не підлягає (т. 1 а.с. 19-20). 17.03.2017 за вих. № 324-10 відповідач подав додаток до відзиву, в якому посилається на те, що житловий одноповерховий будинок по [ADDRESS], має дві квартири з окремими входами з вулиці та з окремими подвір'ями. Власником квартири № 1 є [PERSON], а квартири № 2 - [PERSON] та [PERSON] До початку опалювального сезону 2016-2017 р.р. власницею квартири № 1 [PERSON] з метою поліпшення експлуатаційних показників систем інженерного обладнання квартири проведено капітальний ремонт власної квартири з утепленням зовнішніх стін та проведено реконструкцію системи опалення квартири із встановленням приладу обліку теплової енергії і перепідключенню системи опалення квартири позивача до раніше встановленого власними силами концерну тепло лічильника. Таким чином, кожна квартира обладнана приладом обліку, і нарахування плати за послугу з централізованого опалення для кожного власника здійснюється у відповідності до діючого законодавства за показаннями квартирного засобу обліку (п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630). До моменту прийняття тепло лічильника на квартиру № 2 в експлуатацію 27.10.2016 нарахування здійснювалось за нормативами споживання з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря у відповідному періоді. З моменту прийняття тепло лічильника в експлуатацію - за показаннями квартирного приладу обліку, за винятком тепловіддачі транзитних трубопроводів, які проходять через квартиру № 1. Знижка позивачу як інваліду війни надається знижка на площу 31,5 м2 відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування». Отже, розрахунки плати позивачеві за надану послугу здійснювались відповідно до вимог нормативних актів, і підстави для перерахунку відсутні (т. 1 а.с. 80-82). Ухвалою суду від 18.04.2017 до участі у справі залучено [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (т. 1 а.с. 136). 22.05.2017 третьою особою [PERSON] надані письмові пояснення щодо позову, за змістом яких просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити, оскільки позивачеві належить 1/3 частина квартири [ADDRESS], що складає 25,5 м2, і в натурі не виділена. Інші 2/3 частини квартири належать [PERSON], який також користується пільгою, але безпідставно. Крім того, позивач помилково розраховує розмір плати за надану послугу з урахуванням площі і належній [PERSON] квартири № 1. Квартири розташовані в одноповерховому зблокованому будинку з двома окремими квартирами, що мають власні входи з вулиці, входи з подвір'я, тераси, ганки, підвал, окремі садибні ділянки та інше. Проте, позивач посилається на норми, що передбачають права та обов'язки власників квартир в багатоквартирному будинку. Надання послуг Концерном «Міські теплові мережі» здійснюється за відокремленими системами опалення через окремі вузли обліку теплової енергії. Квартира [PERSON] має окремий лічильник та відокремлену систему опалення, зокрема, від існуючого будинкового лічильника, встановленого Концерном «Міські теплові мережі», який до цього фіксував кількість теплової енергії, витраченої на опалення обох квартир з грудня 2015 р. по квітень 2016 р. Реконструкція системи опалення в квартирі [PERSON] здійснена на підставі технічних вимог та документації. Прилад обліку в її квартирі прийнятий в експлуатацію та поставлений на облік 27.10.2016 (т. 1 а.с. 143-148). Ухвалою суду від 16.06.2017 до участі у справі залучено [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (т. 1 а.с. 220). 03.07.2017 від третьої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення, за змістом яких посилається на те, що він не зареєстрований і не проживає в [ADDRESS], не споживає послугу, і не має зобов'язань щодо оплати за послуги з централізованого опалення квартири. Будинок є багатоквартирним відповідно до ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», р. 2.1 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 10.07.2001 № 582/5773, а тому право власності на системи опалення є сумісним. Відповідачем та третьою особою [PERSON] були порушені норми містобудівного законодавства, ДБН та інші нормативні акти при встановленні та допущенні до експлуатації приладів обліку теплової енергії. Лише будинковий прилад обліку було встановлено за інвестиційною програмою відповідно до вимог законодавства, а тому розрахунок плати за послугу має бути проведений згідно з показанням будинкового приладу обліку пропорційно опалювальній площі квартири відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (т. 1 а.с. 231-233) У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Також представником позивача надані додаткові пояснення до позовної заяви (т. 1 а.с. 158-162, т. 2 а.с. 81-84, 142), за змістом яких відповідач посилається на те, що третьою особою [PERSON] перепідключено квартиру позивача, що є безпідставним. В цей же час, відповідач замість передбачених містобудівним законодавством «технічних умов» при реконструкції об'єкта та «технічних умов на приєднання» надав [PERSON] «Технічні вимоги на реконструкцію системи опалення квартири та установку приладу обліку теплової енергії на опалення квартири [ADDRESS]». Тому цей документ не може вважатися належним документом, що підтверджує реконструкцію системи опалення в квартирі № 1. Крім того, приєднання [PERSON] повинно було здійснюватися з точки приєднання, яка розташована за 28м від будинку. Крім того, квартира № 1 станом на час початку постачання тепла була неприйнятим в експлуатацію незакінченим будівництвом об'єктом, що і призвело до збільшення плати, яку відповідач вимагає за опалення по квартирі № 2. Крім того, позивач не замовляв і не отримував технічні умови і проект на встановлення вузла обліку теплової енергії у квартирі № 2 у житловому будинку, акт допуску вузла обліку до експлуатації не складався. Таке перепідключення у багатоквартирному будинку законом не дозволяється, про що свідчить відповідь Мінрегіонбуду від 09.06.2017 № 8/9-1711-17. Отже, відповідач не може здійснювати облік теплової енергії для квартири позивача за показами перепідключеного до квартири позивача будинкового приладу обліку. Представник відповідача Концерну «МТМ» у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов, а також у додаткових поясненнях (т. 2 а.с. 81-84), згідно із якими зазначив, що законні підстави для перерахунку позивачеві плати за послугу з централізованого опалення відсутні. Кожна квартира житлового будинку № [ADDRESS] має відокремлену систему опалення, обладнану окремим приладом обліку теплової енергії. Позивачеві здійснюються нарахування відповідно до показань приладу обліку теплової енергії, а також з урахуванням пільги. Вимога позивача щодо перерахунку вартості послуги з врахуванням будинкового вузла обліку та з врахуванням загальної площі всього будинку не обґрунтована та не відповідає вимогам законодавства. Просила у позові відмовити. Третя особа [PERSON] та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Від третьої особи надійшли додаткові письмові пояснення (т. 2 а.с. 1-7, 93-100, 119-126), за змістом яких вказує, що реконструкція системи опалення квартири [PERSON], пов'язана із встановленням квартирного приладу (вузла) обліку теплової енергії, використаної виконавцем послуг з централізованого опалення, була проведена відповідно до вимог нормативно-правових актів. При цьому, законодавством не висувається будь-яких додаткових вимог до встановлення квартирних засобів обліку. Отримання технічних вимог [PERSON] було здійснене з метою узгодження її дій із виконавцем послуг, і реконструкція системи опалення була проведена у відповідності до наданих технічних вимог, вузол обліку її квартири було прийнято в експлуатацію. Посилання позивача на необхідність здійснення перерахунку, виходячи із загальної площі будинку, є безпідставним та порушує її права як власника квартири № 1. Крім того, позивач посилається на нормативно-правові акти, що не розповсюджуються на спірні правовідносини. Договір, на який посилається позивач від 01.08.2002, не є чинним в силу п. 1 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Проведені позивачем власні розрахунки вартості послуг централізованого опалення є безпідставними, оскільки враховують площу двох квартир. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Також третьою особою подані додаткові письмові пояснення (т. 2 а.с. 61-63, 87), за змістом яких вказує, що відповідач та третя особа [PERSON] вибірково застосовує приписи законодавства, зокрема, ті, на підставі яких [PERSON] було дозволено здійснити підключення системи опалення. Технічні умови [PERSON] видані не були. Відповідач не враховує втрати теплової енергії на опалення місць загального користування і не розподіляє ці втрати пропорційно площам квартир у будинку. Припущення [PERSON] про збільшення потужності системи опалення дійсності не відповідають. Система опалення є єдина на обидві квартири. Крім того, розміщення будинкового приладу обліку теплової енергії у льоху (погребі) квартири № 1 не відповідає вимогам ДСТУ та інших норм. Встановлений на будинок лічильник Sharky за своїми параметрами не відповідає вимогам достовірності даних для квартирного обліку. Крім того, закінчився термін дії сертифікату відповідності засобу вимірювальної техніки, а тому його не можна використовувати для комерційного обліку теплової енергії. Просив позовні вимоги задовольнити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 02.04.1993 № 961/257-55БП, виданим адміністрацією Запорізького трансформаторного заводу ДК «Запоріжтрансформатор». Третя особа [PERSON] є власником 2/3 частин вказаної квартири на підставі цього ж свідоцтва та свідоцтва про право на спадщину за законом (т. 1 а.с. 29). Власником квартири № 1 в цьому ж будинку є [PERSON], третя особа у справі. Будинок складається із двох квартир з окремими входами. Позивач та третя особа [PERSON] є споживачами послуг з централізованого опалення належних їм квартир, що надаються Концерном «Міські теплові мережі», відповідачем у справі. З 30.11.2015 було прийнято до експлуатації будинковий прилад обліку теплової енергії Sharky 775, про що складено акт комісією МКП «Основаніє», Концерну «Міські теплові мережі», ДП «Запоріжстандартметрологія» (т. 1 а.с. 42). Вказаний прилад обліку було встановлено відповідно до інвестиційної програми та відповідно до робочого проекту зі встановлення приладів обліку теплової енергії в житлових будинках м. Запоріжжя ([ADDRESS]) - технічне переоснащення (т. 1 а.с. 61-72, 95-99). 17.10.2016 комісією Концерну «Міські теплові мережі» було проведено огляд вузла обліку теплової енергії та подано теплоносій на потреби опалення житлового будинку № [ADDRESS], про що складено акт (т. 1 а.с. 2 - зворот). 27.10.2016 було перевірено готовність вузла обліку теплової енергії в опалювальному періоді 2016-2017 р.р., а саме прилад обліку теплової енергії Sharky 775, про що комісією Концерну «Міські теплові мережі» складено акт (т. 1 а.с. 3). Судом встановлено, що позивачеві Концерн «Міські теплові мережі» здійснював нарахування плати за послуги з централізованого опалення в спірному періоді жовтні 2016 - березні 2017 р. відповідно до показань вказаного приладу обліку, що підтверджується наданими відповідачем розрахунками (т. 1 а.с. 86-88), а також копіями рахунків на оплату наданих послуг, що надані позивачем. Так, з початку опалювального сезону з 13.10.2016 до моменту перевірки приладу обліку, тобто у жовтні 2016 р. було нараховано 416,46 грн., із подальшим проведенням перерахунку, оскільки не було враховано фактичний період подачі опалення, а саме з 17.10.2018, на суму -197,27 грн. (т. 1 а.с. 7, 86). В подальшому нарахування здійснено відповідно до показань приладу обліку із проведенням відповідних перерахунків (т. 1 а.с. 87-88). Зокрема, у листопаді 2016 р. позивачеві нараховано до сплати 2 245,77 грн. (т. 1 а.с. 7 - зворот), у грудні 2016 р. - 2 376,16 грн., у січні 2017 р. - 2 256,74 грн. та проведено перерахунок на суму -777,76 грн. (т. 1 а.с. 92), у лютому 2017 р. - 2 006,93 грн. (т. 1 а.с. 94), у березні 2017 р. - 1 214,26 грн. та проведено перерахунок на суму 135,26 грн. (т. 1 а.с. 121). Позивач вважає нарахування плати за послуги у вищевказаному розмірі необґрунтованими, а тому просить суд зобов'язати відповідача провести перерахунок плати за послуги за період жовтень 2016 р. - березень 2017 р., виходячи з показань будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири позивача відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 за розрахунком позивача, що був доданий до позовної заяви (т. 1 а.с. 8-10). Разом із тим, суд вважає вищезазначені вимоги позивача необґрунтованими, з огляду на таке. Так, відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час спірного періоду) виконавець/виробник зобов'язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів №151 від 17.02.2010 затверджено Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості. Відповідно до цього Порядку перерахунок за надання послуг з централізованого опалення проводиться у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних. Проведення інших видів перерахунків вартості послуг з централізованого опалення діючими законодавчими актами України не передбачено. У даному випадку відсутні підстави для перерахунку плати за послуги централізованого опалення за спірний період, встановлені вищезазначеними вимогами Закону. Позивач у позовній заяві не вказує, що у спірний період мали місце перерви в наданні послуг, їх ненадання або надання не в повному обсязі. Відносини між споживачем та виконавцями послуг з централізованого опалення, підігріву питної води, у тому числі й порядок розрахунків за спожиті послуги, регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної на гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила). У даному випадку позивач вважає підставою для перерахунку ту обставину, що розрахунок відповідача за надані послуги не відповідає п. 12 Правил. Зокрема, п. 12 Правил визначає, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Разом із тим, у даному випадку нарахування плати за послугу централізованого опалення здійснювалось позивачеві за показаннями будинкового приладу обліку Sharky 775, враховуючи те, що облік даним приладом ведеться лише щодо квартири позивача. Зазначені обставини також підтверджуються актами зняття показань приладу обліку теплової енергії за листопад-січень 2017 р., в яких зазначено споживача - квартиру [ADDRESS] (т. 1 а.с. 89-91). Ці показання позивачем належними та допустимими доказами не спростовані, а також ним не доведено, що показання не відповідають дійсності. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що будинок № [ADDRESS] складається з двох квартир, які мають окремі входи. Тобто, цей будинок не є багатоквартирним будинком, як помилково вважає позивач, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. При цьому, у квартирі № 1 вказаного будинку, що належить [PERSON], встановлено квартирний прилад обліку, за яким [PERSON] здійснюється нарахування плати за послугу централізованого опалення її квартири. Зокрема, [PERSON] було проведено реконструкцію системи опалення та установка приладу обліку теплової енергії на опалення в квартирі [ADDRESS] відповідно до наданих Концерном «Міські теплові мережі» технічних вимог від 25.07.2016 № 3969/14 (т. 1 а.с. 105). Незаконність проведеної реконструкції та установки приладу обліку теплової енергії на опалення у вказаній квартирі належними та допустимими доказами не доведена. Отже, будинковий прилад обліку Sharky 775 визначає показання лише по квартирі позивача, що зазначено також у листі концерну «Міські теплові мережі» на адресу [PERSON] від 22.02.2017 № Я-530 (т. 1 а.с. 108). Посилання представника позивача та третьої особи [PERSON] в своїх письмових поясненнях на ті обставини, що прилад обліку, встановлений у квартирі № 1, не відповідає технічним вимогам, а також на те, що будинковий прилад обліку Sharky 775 невірно обраховує показання, має похибки, не підтверджені жодними доказами. Крім того, судом було роз'яснено право на призначення відповідної технічної експертизи у справі, яким представник позивача не скористався. Крім того, суд також не приймає до уваги посилання позивача на умови укладеного між ним та КП «Теплові мережі Ленінського району» договору № 1002 від 01.08.2002 (т. 1 а.с. 23-25), додаткові угоди до цього договору від 05.08.2002, 01.10.2002, 01.10.2004, 01.03.2005 (т. 1 а.с. 23-28), оскільки договір втратив чинність на підставі п. 1 розділу VIІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній у спірний період). Підсумовуючи викладене, законні підстави для проведення перерахунку плати за послуги централізованого опалення позивачеві відсутні, з огляду на що у задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно до ст. 142 ЦПК України судові витрати стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed