overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивував тим, що 19 листопада 2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. З 2006 року стосунки між ними припинені. Вже тривалий час кожен із них живе окремим життям та своїми інтересами. Так як сімя фактично припинила своє існування, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Їх сімя носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спільних дітей не мають. Тому просив розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~Представник позивача надала суду заяву , в якій просила справу слухати без участі позивача та без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову від неї до суду не надійшло. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 19 листопада 2005 року між сторонами був зареєстрований шлюб в Роменському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с.11). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що з 2006 року сторони шлюбні відносини не підтримують, тривалий час проживають окремо, миритися не бажають. З боку відповідача заперечень проти розірвання шлюбу до суду, не надходило. Вказане свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивував тим, що 24.01.2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Подружнє життя між ними не склалося, у звязку з тим, що між ними зникло взаєморозуміння, взаємоповага та через різні погляди на життя. Протягом тривалого часу вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства, та проживають окремо. Подальше збереження шлюбу є недоцільним, неможливим і суперечить його інтересам. Тому просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі . Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві до суду позовні вимоги визнала, погодилася на розірвання шлюбу, справу просила розглянути без її участі, залишити їй прізвище «Сліпченко». Суд, дослідивши матеріли справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 104, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу прізвище відповідачу відновити «Сліпченко». \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивував тим, що 29.06.2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] Подружнє життя між ними не склалося, у звязку з тим, що між ними зникло взаєморозуміння, взаємоповага та через різні погляди на життя. Протягом останнього року вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства, та проживають за різними адресами. Подальше збереження шлюбу є недоцільним, неможливим і суперечить його інтересам. Тому просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві до суду позовні вимоги визнала, погодилася на розірвання шлюбу, просила справу слухати без її участі та залишити їй прізвище «Тригуб». Суд, дослідивши матеріли справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання , якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити «Тригуб». \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 3 вересня 1966 року він вступив до шлюбу з відповідачкою [PERSON] дітей від шлюбу не мають. Одруження виявилося не вдалим. Спільне життя з відповідачкою не склалося з причин різних поглядів на сімейне життя. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок яких їх сім'я розпалася і відновити її неможливо. Шлюбні відносини між ними припиненні, проживають окремо. Так як сім'я фактично припинила своє існування, збереження шлюбу суперечить його інтересам. Тому просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. В позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову від неї до суду не надійшло. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 3 вересня 1966 року між сторонами був зареєстрований шлюб в Єлєцькому міському бюро ЗАГС Ліпецької області Російської Федерації , актовий запис № 623 (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, тривалий час проживають окремо, миритися не бажають. З боку відповідача заперечень проти розірвання шлюбу до суду, не надходило. Вказане свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу Свої вимоги мотивував тим, що з 08 вересня 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та поглядів. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен спричиняє мені та їй душевні страждання. Шлюбні відносини фактично припинилися. Подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки позивач остаточно втратив почуття кохання до відповідача. Крім того, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача щодо влаштування подальшого життя. В судовому засіданні представника позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце повідомлена у встановленому законом порядку (а.с. 22, 89). На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд вислухавши в поясненнях представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 08 вересня 2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1457 (а.с. 15). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 16). З пояснень представника позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась через несумісність характерів та поглядів на життя. Шлюбні відносини припинені 2015 року. Примирення між сторонами та збереження шлюбу не можливе та суперечитиме інтересам позивача щодо влаштування подальшого життя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, разом фактично не проживають. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 січня 1998 року, про що зроблено актовий запис № 68 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишаться жити разом з матір'ю. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з з тавня 2010 року не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають фактично окремо. Судом встановлено, що спору про поділ майна на даний час не існує. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивувала тим, що 22.12.2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Протягом останніх років стосунки між ними розладилися. На початку 2017 р. дружина почала зраджувати, стали частими сварки, у січня 2018 р. забрала свої речі, та залишила його та дочку. Проживають окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу є недоцільним, неможливим і суперечить його інтересам. Тому просив розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~Позивач надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України . Заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову від неї до суду не надійшло. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 22.12.2011 року між сторонами був зареєстрований шлюб виконкомом Ріпчанської сільської ради Роменського району , актовий запис № 03 (а.с. 5) . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4) В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, миритися не бажають. Відповідач не зявилася в судове засідання, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що свідчить про небажання останньої примиритися з позивачем. Вказане свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити «Буренко». \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 04.04.2013 р. між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON]., [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, з червня 2013 року проживають окремо, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 04.04.2013 р. між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 04.04.2013 р., актовий запис № 179. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON]., [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 22.05.2013 року, актовий запис № 80. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо, спір про місце проживання дитини відсутній. Примирення сторін є неможливим. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 10 липня 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб. Вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю. На даний час вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Дитина проживає з відповідачем. Спір про поділ майна на даний час відсутній. Подальше збереження сімї вважає неможливим та недоцільним. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Додатково зазначив, що з грудня 2016 року сторони припинили спільне проживання, строк на примирення просив не надавати. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що дійсно перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачем. Спільне життя з позивачем не склалося, в результаті чого вони з грудня 2016 року припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Строк на примирення просила не надавати, оскільки має відносини з іншим чоловіком. Подальше збереження сімї вважає неможливим та недоцільним. Визнала позов та просила суд розірвати шлюб. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані сторонами доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 липня 2013 року Приютівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області (актовий запис №14), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7). Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони з грудня 2016 року спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сімя носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягав та просив не стягувати судовий збір з відповідача. На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 12 жовтня 2013 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 326. Сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час вони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб. В підготовче судове засідання сторони не з`явились, в направлених на адресу суду заявах просили розглядати справу у їх відсутності. Позивач підтримав позов, відповідач позов визнала та просила їй повернути дошлюбне прізвище. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За змістом положень ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Судом встановлено, що у відповідності із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано 12 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 326. Як встановлено із свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, шлюб між подружжям носить формальний характер. При цьому, у відповідності до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити з винесенням рішення в підготовчому засіданні. Як визначено ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст. 24, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved