Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вказує, що рішенням Новомиколаївського району Запорізької області від 27 червня 2002 року з [PERSON] на його користь було стягнуто 5656,56 грн. заборгованості за договором позики. 27 жовтня 2004 року [PERSON] в примусовому порядку сплатила йому 1084 грн. Станом на 01 січня 2015 року заборгованість становить 4572,56 грн. В позові [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на його користь відсотки за користування коштами в сумі 1127,06 грн., інфляційні втрати в сумі 996,82 грн., та 3 % річних в сумі 411,91 грн., а всього стягнути 2535,79 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, в заяві позивач просить справу розглянути у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд розглядає справу у її відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову. Приписами ст. 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 червня 2002 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто 5600 грн. в рахунок заборгованості за укладеним між сторонами договором позики та 56 грн. 56 коп. понесених ним судових витрат. Вказаним рішенням суду було встановлено факт укладення між сторонами 25 серпня 1999 року договору позики, за яким [PERSON] отримала в позику від [PERSON] 5600 грн., які зобов'язалася повернути йому в строк до 25 грудня 1999 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 27 жовтня 2004 року [PERSON] в примусовому порядку сплатила [PERSON] 1084 грн. Станом на 01 січня 2015 року залишається не повернутим борг у сумі 4572,56 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції станом на 01 січня 2015 року становить 5569,38 грн. (4572,56 грн. х 121,8% / 100). Таким чином розмір інфляційних втрат позивача становить 996,82 грн. Кількість днів прострочення з 01 січня 2012 року по 01 січня 2015 року становить 1096 днів. Розмір трьох відсотків річних становить 411,91 грн. (4572,56 х 3 / 100 / 365 х 1096). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Розмір процентів за користування коштами становить: з 01 січня 2012 року по 22 березня 2012 року 78,43 грн. (7,75 % / 366 х 4572,56 грн. / 100 % х 81 день); з 23 березня 2012 року по 09 червня 2013 року 416,23 грн. (7,5 % / 365 х 4572,56 грн. / 100 % х 443 дні); з 10 червня 2013 року по 12 серпня 2013 року 55,25 грн. (7 % / 365 х 4572,56 грн. / 100 % х 63 дні); з 13 серпня 2013 року по 14 квітня 2014 року 198,69 грн. (6,5 % / 365 х 4572,56 грн. / 100 % х 244 дні); з 15 квітня 2014 року по 16 липня 2014 року 109,49 грн. (9,5 % / 365 х 4572,56 грн. / 100 % х 92 дні); з 17 липня 2014 року по 12 листопада 2014 року 184,78 грн. (12,5 % / 365 х 4572,56 грн. / 100 % х 118 днів); з 13 листопада 2014 року по 31 грудня 2014 року 84,19 грн. (14 % / 365 х 4572,56 грн. / 100 % х 48 днів), а всього 1127,06 грн. Згідно зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved