Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.08.2014 у справі № 643/5831/14-ц, яке набрало законної сили 29.09.2014, з [PERSON] на користь позивача стягнуто суму позики в розмірі 61882 грн., три відсотка річних від простроченої суми в розмірі 1160,60 грн., інфляційні витрати в розмірі 5497,19 грн., а також судовий збір в сумі 678,41 грн., що загалом склало 69218,20 грн. До теперішнього часу визначену судом суму коштів відповідач не сплатив на користь позивача, отже останній просить стягнути з [PERSON] 3% річних за користування зазначеними коштами з 29.09.2014, а саме 6002,07 грн., а також інфляційні витрати з вказаної дати, які складають 64165,27 грн. До суду позивач надав заяву про слухання справи за його відсутності, просив задовольнити позов в повному обсязі та ухвалити заочне рішення через неявку відповідача. Відповідач про день і час слухання справи сповіщалась належним чином за місцем реєстрації, однак до суду не зявився, причини неявки не повідомив, тому суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України, згідно заяви позивача вважає доцільним проводити слухання справи у відсутність відповідача та прийняти заочне рішення на підставі наявних доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.08.2014 з [PERSON] на користь позивача стягнуто суму позики в розмірі 61882 грн., три відсотка річних від простроченої суми в розмірі 1160,60 грн., інфляційні в розмірі 5497,19 грн., а всього 68539,79 грн., а також судовий збір в сумі 678,41 грн. (а.с. 5). Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 69218,20 грн. та й досі першим не сплачена, доказів зворотного суду не надано. Частиною 1 ст. 8 ЦК України передбачено, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). З погляду на викладене суд вважає за можливе застосувати до виниклих правовідносин норми зобовязального права. Так, згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За користування чужими грошовими коштами, як зазначено в ст. 536 ЦК України, боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зроблений позивачем розрахунок сум, які підлягають стягненню з відповідача, відповідає зазначеним нормам закону і приймається судом, наслідком чого є задоволення позову в повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved