Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] борг за договором позики в сумі 150000,0 гривень та проценти за користування позикою в сумі 150609,79 гривень. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову він зазначив, що 22.12.2010 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] взяв у нього в борг грошові кошти в розмірі 150000,0 гривень, які зобов'язувалася повернути по першій вимозі протягом 30 днів, що підтверджується його власноручною розпискою. \~ \~ \~ \~За період користування позикою з 22.12.2010 року по 05.09.2018 року йому нараховані проценти на рівні облікової ставки Національного банку України в сумі 150609,79 грн. 12.07.2018 року [PERSON] була направлена вимога про повернення грошових коштів в сумі 296095,40 грн., яку він отримав 24.07.2018 року. Станом на день подання позову грошові кошти [PERSON] не повернув, тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, від нього до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої він підтримує свій позов та просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Так, як відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.12.2010 року [PERSON] отримав від [PERSON] позику, а саме грошові кошти у сумі 150000 грн. та зобовязався повернути їх по першій вимозі протягом 30 днів, що підтверджується розпискою. Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобовязання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Стаття 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Стаття 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк в та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. В підтвердження позову в матеріалах справи є письмові докази: розписка про отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 150000 грн. від [PERSON] (а.с. 5); розрахунок процентів за несвоєчасне виконання грошового зобовязання за період користування позикою з 22.12.2010 року по 05.09.2018 року на рівні облікової ставки Національного банку України в сумі 150609,79 грн. (а.с. 6); копія вимоги про повернення грошових коштів за договором позики, яку відповідач отримав 24.07.2018 року (а.с. 7-10). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 22.12.2010 року у сумі 150000 грн., проценти за користування позикою в сумі 150609,79 гривень. Згідно ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 623, 625,1046-1050 ЦК України та

Outcome: approved