Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересована особа Міська рада м. Кропивницького про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування вимог зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.1987 №2383 придбав у власність 21/50 частку житлового будинку по [ADDRESS] . В зазначеному договорі його прізвище зазначено як « [PERSON] », тоді як згідно паспорту його прізвище « [PERSON] ». Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2019 за ним визнано право власності на 21/200 частку житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Розбіжності в написанні прізвища у паспорті громадянина України та правовстановлюючих документах на житловий будинок не дають заявнику в повній мірі реалізувати свої на будинок, тому просить встановити факт належності правовстановлюючого документу. \~ \~ \~ \~В судове засідання заявник не з`явився, надав до суду заяву про підтримку вимог та розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Міської ради м. Кропивницького в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що [PERSON] є власником 21/50 часток житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.1987 №2383. В договорі прізвище завника зазначено як « [PERSON] ». Паспорт заявника як громадянина України серії [NUMBER] , виданий 21.10.1997 Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградський області на ім`я [PERSON] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2019 за заявником визнано право власності на 21/200 частку житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, по має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р.\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд приходить до висновку, що встановлення зазначеного факту відповідатиме інтересам заявника та забезпечить реалізацію законних прав, тому заява підлягає задоволенню. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved