Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи: Другого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про визнання права власності за набувальною давністю та зняття арешту, в якому просить суд визнати за ним, [PERSON] право власності на автомобіль марки HONDA PRELUDE, 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], № кузова: JHMBA41800C20295, номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС 120152 виданого 17.04.208 року та зняти арешт з даного автомобіля. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 04.03.2010 року він, [PERSON] придбав після дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки HONDA PRELUDE, 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], № кузова: JHMBA41800C20295, номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС 120152 виданий 17.04.208 року на імя [PERSON], який при свідках, отримав від позивача 4000,00 гривень та передав позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі запалювання від даного авто, що підтверджується розпискою від 04.03.2010 року, яка була складена присутності [PERSON] та [PERSON], тобто фактично був укладений правочин договору купівлі-продажу. Від дня придбання та на сьогоднішній день автомобіль марки HONDA PRELUDE, 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], № кузова: JHMBA41800C20295 перебуває у розібраному та нерухомому стані у володінні позивача. Також позивач в своєму позові зазначив, що 07.10.2012 року він, [PERSON] звернувся до відповідача про оформлення генеральної довіреності та 07.10.2012 року отримав дану довіреність посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] на 5 років. Згідно даної довіреності [PERSON] уповноважив його, [PERSON] керувати, розпоряджатися, відчужувати на умовах зі своїм розсудом, знімати та ставити на облік вищезазначений автомобіль. Отже, позивач вважає, що [PERSON] продав належний йому автомобіль, йому, [PERSON] уклавши договір купівлі-продажу у відповідності до ст. 205, 208, 655 ЦК України. 29.08.2013 року позивач звернувся до Управління МВС України у Вінницькій області «Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру» для складання звіту оцінки ТЗ, для зняття ТЗ з реєстрації в органах ДАІ. Даний звіт був складений та повідомлено позивачу в усній формі, що автомобіль марки HONDA PRELUDE, 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] знаходиться в арешті відповідно до вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 26.04.2013 року. Після чого позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням зняти арешт з автомобіля, оскільки вказаний арешт перешкоджає позивачу користуватись автомобілем, так як на момент накладання арешту даний автомобіль знаходився у користуванні та розпорядженні позивача, який в подальшому мав намір зняти його з обліку та зареєструвати на себе, [PERSON], однак відповідач лише обіцяв позивачу, що зніме арешт, а сам нічого не робив. Крім того, позивач в своєму позові зазначив, що на даний час він є фактичним власником даного спірного автомобіля вже протягом 6 років, оскільки добросовісно, відкрито і безперервно володіє автомобілем, користується ним у власних потребах та утримував його. Жодних претензій, вимог або позовних заяв від інших осіб відносно права власності щодо автомобіля до нього, [PERSON] не надходило, таким чином позивач вважає, що на законних засадах набув право власності на автомобіль за набувальною давністю. Посилаючись на викладене позивач вважає доведеним факт того, що сам власник відмовився від належного йому майна, а в діях позивача присутні всі ознаки давнісного володільця, що і стало підставою для звернення до суду з наведеним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, що відбулося 17.05.2016 року позов визнав. Представник третьої особи Малиновський ВДВС ОМУЮ в судове засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової ухвали. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що\~власником автомобіля маркиHONDA PRELUDE, 1990 року випуску, синього кольору, державний номерний знак [NUMBER], № кузова: JHMBA41800C20295 є [PERSON] на підставі свідоцтва\~\~про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС 120152, виданого РЕВ-2 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 17.04.2008 року. З розписки написаної власноруч від 04 березня 2010 року вбачається, що [PERSON] отримав у [PERSON] суму коштів у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень за переданий йому автомобіль марки HONDA PRELUDE, державний номер [NUMBER], номер шасі (кузова) № JHMBA41800C202905, рік випуску 1990, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВНС 120152, виданого РЕВ-2 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 17.04.2008 року. Автомобіль після ДТП, пошкоджена передня частина автомобіля та двигун. Передача коштів та отримання автомобіля проведена у присутності свідків: [PERSON] та [PERSON]. 07 жовтня 2012 року [PERSON] видав на імя позивача [PERSON] довіреністьпосвідчену [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстровану в реєстрі за № 4610, якою уповноважив [PERSON], розпоряджатися (продати за ціну та на умовах на його (її) розсуд, при умові попередньої сплати податку з доходів фізичних осіб, зняти з обліку в органах ДАІ, проходити техогляд, страхувати, здавати в найм (оренду) за ціну та на умовах на його (її) розсуд, переобладнувати транспортний засіб) належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ ВНС 120152, виданого РЕВ №2 при УДАІ ГУ УМВС України в Одеській області 17.04.2008 року, автомобілем марки HONDA PRELUDE, 1990 року випуску, шасі (кузов, рама) №JHMBA41800C202905, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований там же 17.04.2008 року. Довіреність видана строком на пять років та дійсна терміном до 07 жовтня 2017 року, з правом передовіри та скасування довіреності, виданої в порядку передовіри. У подальшому позивачеві стало відомо, що зазначений автомобіль знаходиться під арештом на підставі вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 26.04.2013 року у відношенні [PERSON] З цієї причини позивач просить\~визнати за ним право власності на вищевказаний автомобіль та зняти з нього арешт. При цьому, в суді також зясовано, що відповідач позов визнає, та спір між сторонами відсутній. Право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1\~ст.316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування, розпорядження своїм майном (ч.1\~ст.317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1\~ст.319 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів (ч.1\~ст.328 ЦК України). Транспортний засіб є рухомою річчю (майном), право власності на таке майно набувається на підставі правочинів. Договір купівлі-продажу транспортного засобу як правочин опосередковує перехід транспортного засобу як майна у власність. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України). Представництво є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає, зокрема, на підставі договору (ст.237 ЦК України). Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ст.244 ЦК України). Довіреність є документом, що підтверджує особу і повноваження представника на право вчиняти правочин з третіми особами від імені та в інтересах довірителя. Довіреність односторонній правочин, в якому висловлено волю однієї особи (довірителя). Згода представника на видачу довіреності не потрібна, однак він має право відмовитись від виконання дій, на які його уповноважує доручення. Представництво за довіреністю припиняється у разі, зокрема, закінчення строку довіреності (п.1 ч.1\~ст.248 ЦК України). Матеріалами справи підтверджено, що спірний транспортний засіб належить на праві власності [PERSON]. Тільки [PERSON] належать права володіння, користування, розпорядження належним йому транспортним засобом як майном. Реалізуючи права власника на власний розсуд, [PERSON] 07 жовтня 2012 року вчинив односторонній правочин, а саме на підставі усного договору доручення з повіреним [PERSON] уповноважив останнього розпоряджатися (продати за ціну та на умовах на його (її) розсуд, при умові попередньої сплати податку з доходів фізичних осіб, зняти з обліку в органах ДАІ, проходити техогляд, страхувати, здавати в найм (оренду) за ціну та на умовах на його (її) розсуд, переобладнувати транспортний засіб) належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ ВНС 120152, виданого РЕВ №2 при УДАІ ГУ УМВС України в Одеській області 17.04.2008 року, автомобілем марки HONDA PRELUDE, 1990 року випуску, шасі (кузов, рама) №JHMBA41800C202905, реєстраційний номер [NUMBER]. Довіреність (односторонній правочин) посвідчено 07 жовтня 2012 року [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим №4610, строком дії довіреності до 07 жовтня 2017 року. Дійсність довіреності не оскаржено, таку не скасовано. Таким чином, 07 жовтня 2012 року [PERSON] висловив свою волю щодо визначення особи як то [PERSON] і наділення його правом розпорядження від його імені належним йому майном. Даний правочин не створив переходу права власності на транспортний засіб від [PERSON] до [PERSON], останній не набув права володіння, користування, розпорядження на спірний транспортний засіб. Купівля-продаж як двосторонній правочин є погоджена дія двох осіб. 07 жовтня 2012 року мала місце дія однієї особи, а саме [PERSON] (видача довіреності), і не було погодженої дії двох осіб, а саме [PERSON] та [PERSON] на припинення і, відповідно, набуття цивільного права власності на транспортний засіб та цивільного обов'язку, обумовленого цим правом. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що 07 жовтня 2012 року [PERSON] та [PERSON] вчинили правочин купівлі-продажу транспортного засобу з реальним настанням правових наслідків, що обумовлені ним. Надана [PERSON] розписка про отримання [PERSON] за автомобіль грошових коштів в сумі 4000 гривень та про передачу [PERSON] автомобіля не є передбаченою пунктом 3 частини 1\~статті 208 ЦК України\~письмовою формою договору купівлі-продажу транспортного засобу. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував, однак ця обставина не є безумовною підставою для задоволення позову. Сторони суду не обґрунтували, чому 07 жовтня 2012 року було посвідчено довіреність, а не договір купівлі-продажу транспортного засобу, чому не було вчинено таких дій в подальшому. Статтею 344 ЦК України\~визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти рухомим майном протягом п'яти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність). У сенсі положень\~статті 344 ЦК України\~для набуття права власності за давністю володіння необхідне дотримання таких умов: 1) фактично володіти річчю слід добросовісно, тобто заволодіння має бути правомірним; 2) володіння має бути без титульним (це означає, що яким би довгостроковим не був договір, на підставі якого виникло володіння річчю, це володіння не може слугувати для виникнення набувальної давності); 3) добросовісне володіння має бути відкритим, а володілець має ставитися до речі як до своєї; 4) володіння має бути безперервним; 5) якщо титульний (законний) володілець пропустив строк позовної давності про витребування майна з чужого незаконного володіння, то строк спливу позовної давності не може починатися раніше закінчення строку спливу позовної давності, інакше фактичного володільця не можна визнати добросовісним. Зі змісту\~статті 344 ЦК України\~випливає, що позивач як володілець майна протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, що він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. За набувальною давністю може бути набуто право власності на рухоме майно, що не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, або на майно, що придбано добросовісним набувачем і у витребуванні якого власнику було відмовлено. Аналіз наявних в справі матеріалів вказує на те, що спірний автомобіль має власника яким є [PERSON], володіння та користування транспортним засобом [PERSON] здійснювалось на підставі довіреності. Правові підстави для задоволення позову про набуття права власності на транспортний засіб на підставі\~статті 344 ЦК України\~за набувальною давністю за таких обставин відсутні. Враховуючи, що позовні вимоги про зняття арешту є похідними від вимог про визнання права власності за набувальною давністю, суд відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання права власності вважає, що відсутні підстави для зняття арешту з автомобіля. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed