Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з підстав, передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності належить квартири [ADDRESS] . Разом з ним у спірному жилому приміщенні зареєстрований його син відповідач [PERSON] , [INFO] . Однак, відповідач вже більше п`яти років у спірному жилому приміщенні не проживає та ним не користується. Реєстрація відповідача у спірному жилому приміщенні, порушує його права як власника на вільне володіння та розпорядження своїм майном. Крім того, він вимушений переплачувати кошти за комунальні послуги, незважаючи на те, що відповідач тривалий час у спірному жилому приміщенні не мешкає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом установлено,\~що позивач\~ [PERSON] на\~підставі Договору\~купівлі-продажу\~ від\~05\~квітня 1996\~року є\~власником квартири\~ [ADDRESS] .\~Ця обставина підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 05 квітня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської нотаріальної контори Волобуєвою Т. В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1435 (а.с.7-9). Право приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в бюро технічної інвентаризації 24 червня 1996 року під № 102 р/н 127 (а.с.9). Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У спірному жилому приміщенні зареєстрований син власника житла відповідач [PERSON] , 1980 року народження. Ця обставина підтверджується довідкою КП «Служби єдиного замовника №5» б/н від 16.01.2020 (а.с.17). Відповідач [PERSON] не проживає та не користується спірним жилим приміщенням без поважних причин понад один рік. Зазначена обставина підтверджується Актами перевірки паспортного режиму від 02 лютого 2015 року, 23 січня 2020 (а.с.13-14), згідно із якими [PERSON] у спірному жилому приміщенні не проживає, його особистих речей в квартирі не має, за комунальні послуги не сплачує. А також показами свідків [PERSON] , [PERSON] , сусідів сторін, які у судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили, що відповідач [PERSON] понад один рік у квартирі [ADDRESS] відсутній, перебуває за межами України. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному жилому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Отже, позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved