Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Між ним та відповідачем 07.10.2011 р. було укладено шлюб з відповідачем, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 3250. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін, на жаль, не склалось і з серпня 2015 р. позивач та відповідач проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство та мають окремі бюджети. І позивач і відповідач мають різні погляди на сім»ю, між ними втрачено почуття любові і взаєморозуміння. На думку позивача збереження шлюбу і подальше сімейне життя є неможливим і буде суперечити інтересам сім»ї. Зважаючи на викладене позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] Для виконання завдання підготовчого провадження у кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання, відповідно до ст. 196 ЦПК України. Позивач [PERSON] зазначив в підготовчому засіданні, що підтримує позов та просить задовольнити. Не заперечував щодо покладення на нього судових витрат. Відповідач [PERSON] не заперечувала щодо вирішення справи по суті та розірвання шлюбу, оскільки визнає позов. Крім того, зазначила, що бажає після розірвання шлюбу і далі іменуватися прізвищем отриманим у шлюбі. Також вказала на те, що дійсно сім»я розпалась з серпня 2015 р. та якщо позивач наполягає на розірванні шлюбу вона не наполягає на його збереженні. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання [PERSON] позовних вимог в повному обсязі. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 07 .10.2011 року червня 2009 року було, зареєстрований Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 3250, копія свідоцтва про шлюб долучена до матеріалів справи. Дружина, після реєстрації шлюбу отримала прізвище чоловіка - «[PERSON]». Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] , про що в Книзі народжень зроблено актовий запис № 1720. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як свідчать пояснення сторін позивач та відповідач проживають окремо однин від одного, не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети з серпня 2015 року. Також сторони не оспорювали ту обставину, що збереження шлюбу, який існує формально, не відповідає як їх інтересам так і інтересам дитини. Сторони пояснили в судовому засіданні про неможливість і недоцільність збереження шлюбу. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача, відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін та дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено в судовому засіданні відповідач під час укладення шлюбу змінила прізвище з «Назарова» на «Куранода» та бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище отримане під час його укладання. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 131 ЦПК України (в редакції від 30.10.2017 р.). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти останні на нього. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved