Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де вказав, що його матері [PERSON] належала однокімнатна квартира [ADDRESS]. [INFO] мати померла, і він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Саме у цей період часу у зв'язку з різними життєвими обставинами він почав зловживати спиртними напоями, тому його син, дивлячись на його залежність від спиртних напоїв, забрав у нього паспорт та ідентифікаційний код, щоб він не міг продати квартиру. У цей час до нього звернувся раніше невідомий йому чоловік і запропоновував свої послуги по прийняттю спадщини і продажу квартири. Він вважає, що цей був [PERSON], який в подальшому придбав його квартиру. У нотаріальній конторі нотаріус [PERSON] запропонувала йому підписати якісь документи, і після продажу квартири він дізнався про те, що 19. 05. 2011 року підписав довіреність на ім.»я [PERSON], яку до цього часу ніколи не бачив і не знав. Насправді він не мав наміру продавати квартиру, усі оформлені угоди не відповідали його вільному волевиявленню. За допомогою довіреності, виданої [PERSON], квартира була продана 25 травня 2011 року [PERSON] за 31 562 грн., але [PERSON], яка діяла як його представник, не віддала йому гроші за продану квартиру. Оскільки у судовому порядку він не зміг оспорити і визнати недійсними довіреність та договір купівлі - продажу квартири, просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на його користь грошову суму, за яку була продана його квартира - 31 562 грн., а також моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., оскільки у зв'язку з тим, що він протиправно був позбавлений власного житла, його стан здоров»я дуже погіршився, і він неодноразово звертався до лікарів, розладилося його сімейне життя, він втратив спокій і постійно знаходився у напруженому стані. У судовому засіданні позивач з представником за договором і свідоцтвом адвокатом [PERSON] підтримав позов і пояснив, що він вважає, що [PERSON] і [PERSON] це одна злочинна група, тому він просить стягнути з них в солідарному порядку вартість квартири. До нього приходив чоловік, якого він раніше не знав, пропонував купити будинок в селі замість квартири, а потім вивіз його за місто і кинув. Після того, як він дізнався, що квартира продана, він відразу звернувся до міліції, а потім подав позовну заяву до суду, тому він не пропустив термін для звернення до суду з цим позовом. Відповідачка [PERSON] до суду не явилася, вважається сповіщеною належним чином на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, тому суд розглядає справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що [PERSON] звертався до агентства нерухомості з наміром придбати житло, і ріелтором його було запропоновано недорогу квартиру у військовому містечку, яку він придбав у [PERSON], яка виступала представником власника квартири. Угода була належним чином посвідчена нотаріусом і здійснена державна реєстрація права власності. Раніше [PERSON] він не знав і ніколи не бачив, не вчиняв щодо нього ніяких протиправних дій, а за квартиру розрахувався з [PERSON] у повному обсязі у відповідності з договором купівлі - продажу. Третя особа - нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори до суду не явилася, в заяві просить розглядати справу за її відсутності. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21. 05. 2011 року, виданого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори [PERSON], належала однокімнатна квартира [ADDRESS]. 19. 05. 2011 року [PERSON] оформив на [PERSON] завірену державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори [PERSON] довіреність, де уповноважив її бути його представником щодо питань оформлення спадщини на його ім.»я, а також, зокрема, продажу будь -якій особі його квартири за ціну та на умовах, визначених попередньою усною домовленістю. При цьому їй надається право одержувати належні йому гроші. 25. 05. 2011 року за договором купівлі - продажу, посвідченому приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] продала квартиру [PERSON] за 31 562 грн., представник продавця отримала гроші від покупця перед підписанням договору. Посилаючись на той факт, що він, як власник квартири, не отримав гроші за квартиру, [PERSON] просить стягнути на його користь суму, за яку квартира була продана - 31 562 грн. солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] Згідно до ст. 540 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов'язання. Проте позивач не довів наявності солідарної відповідальності відповідачів, не вказав, на підставі якого закону вони повинні відповідати солідарно, і яка на цей випадок була домовленість або договір. За правилами ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як вбачається з матеріалів справи, між представником власника спірної квартири [PERSON] [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу квартири, який був виконаний в натурі, покупець оформив на квартиру право власності у встановленому законом порядку. Гроші за квартиру були передані [PERSON] [PERSON] у повному обсязі, що зазначено у п. 2. 1 Договору купівлі - продажу, зазначену обставину [PERSON] не спростувала. Позивач вказує, що він не отримав від свого представника [PERSON], яка діяла у його інтересах за довіреністю від 19. 05. 2011 року, гроші за належну йому на праві власності квартиру, [PERSON] не надала жодного доказу у заперечення цієї обставини. Таким чином, суд вважає, що права позивача на отримання грошових коштів за продане майно були порушені саме [PERSON], і сума, за яку була продана квартира, повинна бути стягнута саме з неї. Твердження про те, що [PERSON] діяла у злочинній змові з [PERSON] нічим не підтверджено і суд вважає, що це є лише домислом позивача. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди, суд виходив з вимог ч. 2,3 ст. 10 ЦПК України, яка передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказавши на наявність у нього моральної шкоди, позивач не надав жодного доказу на підтвердження цієї обставини, не обґрунтував суму, яку він визначив у відшкодування моральної шкоди, не надав відомостей про наявність причинного зв'язку між протиправними діями відповідачів та завданою йому моральною шкодою.

Outcome: partial