Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу будинковолодіння від 24 грудня 2012 року йому на праві власності належить будинковолодіння № 7/3 по вул. Кременчуцька в м. Сміла, Черкаської області. В даному будинку зареєстровані відповідачі по справі [PERSON],[PERSON], які в ньому не проживають\~ з дня реєстрації. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 червня 2018 року до участі у розгляді справи залучено в якості третьої особи на стороні відповідача орган опіки та піклування виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 лютого 2019 року прийнято заяву від [PERSON] про відмову від позовних вимог до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та в цій частині провадження у справі закрито. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Клопотань та заяв від останнього до суду не надходило. Представник 3-ї особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно і належним чином. Клопотань та заяв до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).\~\~ У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази,\~ дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи,\~ вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та\~ такою, що підлягає до\~ задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України\~ визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).\~\~\~ Із витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 18884 від 11 січня 2013 року вбачається, що [PERSON] є власником 25/100 житлового будинку з надвірними спорудами по вул.. Кременчуцька, 7/3 в м. Сміла Черкаської області (а.с. 15). Згідно договору купівлі-продажу 25/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та надвірних споруд від 24 грудня 2012 року, посвідченого приватним\~ нотаріусом Смілянського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 3325 [PERSON] є власником будинковолодіння № 7/3 по вул. Кременчуцька в м. Сміла, Черкаської області (а.с. 12). Відповідно до акту обстеження від 28 лютого 2019 року, вбачається,\~ що в будинковолодінні № 7/3 по вул. Кременчуцька в м. Сміла, Черкаської області зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які в ньому не проживають\~ з листопада 2016 року\~ та їх особисті речі в будинку відсутні. Із довідки квартального комітету № 16 від 20 січня 2018 року № 117229 вбачається, що в будинковолодінні № 7/3 по вул. Кременчуцька в м. Сміла Черкаської області зареєстрована [PERSON], [INFO], яка в ньому не проживає з 2016 року та її особисті речі в будинку відсутні (а.с. 10). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Із змісту ч.1 ст. 317 ЦК України вбачається власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України визначено власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до Правових позицій висловлених судовою палатою у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ (справи повязані із застосуванням норм про захист права власності) згідно із ст.15, п.4 ч.2 ст.16, ст.ст.386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~ Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON], яка зареєстрована в будинковолодінні № 7/3 по вул. Кременчуцька в м. Сміла, Черкаської області, за цією адресою не проживає та створює перешкоди в користуванні будинком його власнику та можливістю вільно розпорядитися своєю власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], є обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню. Позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved