Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначено, 26 серпня 2018 року [PERSON] вчинив відносно позивача кримінальне правопорушення, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018050220001116 від 27.08.2018 року за ч. 2 ст. 125 КК України. Вироком Дзержинського міського суду Донецької року від 24.06.2019 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Зазначений вирок суду набрав законної сили. По цьому кримінальному провадженню [PERSON] мав статус потерпілого. У зв`язку із спричиненням позивачу тілесних ушкоджень, він був вимушений звернутися 26.08.2018 року за медичною допомогою до травмпункту Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» м. Торецька Після огляду лікарем травматологом йому був встановлений діагноз - «забійні рани обличчя». Після чого він був спрямований для амбулаторного лікування лікаря-травматолога амбулаторії КНП «ЦМЛ» м. Торецька, та перебував на такому лікуванні у період часу з 26.08.2018 року по 31.08.2018 року. На момент спричинення позивачу тілесних ушкоджень він працював у ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля». Станом на серпень 2018 року його середньоденний заробіток складав 536,56грн. Разом з тим, за час перебування на лікарняному у період з 26 по 31 серпня 2018 року він отримав за лікарняним листом непрацездатності 122,31 грн. за календарний день. Отже, за 6 днів свого лікування він міг би реально одержати за звичайних обставин 3219,36 грн. Однак, у зв`язку із лікуванням з вини відповідача, за цей же період часу отримав за лікарняним листом лише 733,86 грн., що підтверджено довідкою ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля» від 25.04.2019 року. Таким чином, за звичайних обставин свого життя та роботи, позивач міг би реально розраховувати на отримання доходу від своєї праці у ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля» в розмірі 3219,36грн, у той час як фактично отримав у зв`язку із лікарняним лише 733,86грн. Різниця між цими сумами, у розмірі 2485,50 грн (3219,36 - 733,86), є тією упущеною вигодою, яку він просить стягнути з відповідача на свою користь, як суму завданих збитків. Завдана йому моральна шкода полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку із вчиненням відносно нього протиправного діяння, оскільки зазначеним кримінальним правопорушенням йому заподіяна душевна травма. Він пережив досить серйозний фізичний біль, психологічний стрес, потрясіння та нервовий шок під час заподіяння йому відповідачем тілесних ушкоджень, відчув страх за своє здоров`я та життя. У період лікування постійні фізичні болі заважали йому звично спілкуватися з близькими, рідними, оточуючими та колегами по роботі, вести звичний для себе спосіб життя, працювати. Всі ці фактори призвели до порушення його звичайних життєвих зв`язків та звичок, відобразилися на його особистому житті, позбавили звичної життєвої діяльності. У цій частині, виходячи з глибини фізичного болю та душевних страждань, які він зазнав, ступеня погіршення його здібностей до реалізації повсякденних планів, виходячи з принципів розумності і справедливості, вважає розумною і справедливою компенсацію завданої йому моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. Позивач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягає на задоволені позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надавав. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України- заочно. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з вироку Дзержинського міського суду Донецької року від 24.06.2019 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Зазначений вирок суду набрав законної сили.. Відповідач по справі був засуджений за те, що він 26 серпня 2018 року приблизно о 01 годині 00 хвилин біля будинку№19 по вулиці Грушевського міста Торецька Донецької області умисно завдав [PERSON] декілька ударів кулаками рук в обличчя, чим заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а саме: забійні рани обличчя, що супроводжувалися розвитком травматичного пульпіту 6 зуба на нижній щелепі ліворуч. По цьому кримінальному провадженню [PERSON] мав статус потерпілого. Під час розгляду зазначеного кримінального провадження цивільний позов потерпілим заявлений не був. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч. 6ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вироком суду встановлено, що, внаслідок злочинних дій відповідача, позивачу заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина є обов`язковою для суду при розгляді цієї справи. Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В силу з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря-травматолога амбулаторії КНП «ЦМЛ» м. Торецька у період часу з 26.08.2018 року по 31.08.2018 року. На момент спричинення позивачу тілесних ушкоджень він працював у ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля». Станом на серпень 2018 року його середньоденний заробіток складав 536,56 грн. Разом з тим, за час перебування на лікарняному у період з 26 по 31 серпня 2018 року він отримав за лікарняним листом непрацездатності 122,31 грн. за календарний день. Отже, за 6 днів свого лікування він міг би реально одержати за звичайних обставин 3219,36 грн. Однак, у зв`язку із лікуванням з вини відповідача отримав за лікарняним листом лише 733,86 грн., що підтверджено довідкою ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля» від 25.04.2019 року (а.с.15). Таким чином, за звичайних обставин свого життя та роботи, позивач міг би реально розраховувати на отримання доходу від своєї праці у ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля» в розмірі 3219,36грн, у той час як фактично отримав у зв`язку із лікарняним лише 733,86грн. Різниця між цими сумами становить 2485,50 грн. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди належить задовольнити в сумі 2485,50 грн. Визначаючись щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із такого. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним Кодексом і відповідними законами України. Згідно із ч.1ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди»зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку із вчиненням відносно нього протиправного діяння, оскільки зазначеним кримінальним правопорушенням йому заподіяна душевна травма. Він пережив досить серйозний фізичний біль, психологічний стрес, потрясіння та нервовий шок під час заподіяння йому відповідачем тілесних ушкоджень, відчув страх за своє здоров`я та життя. У період лікування постійні фізичні болі заважали йому звично спілкуватися з близькими, рідними, оточуючими та колегами по роботі, вести звичний для себе спосіб життя, працювати. Всі ці фактори призвели до порушення його звичайних життєвих зв`язків та звичок, відобразилися на його особистому житті, позбавили звичної життєвої діяльності. Отже, очевидним є те, що вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачу завдано моральної шкоди та виходячи із засад виваженості і справедливості, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про стягнення моральної шкоди слід задовольнити повністю в розмірі 10 000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 704,80 за вимоги майнового характеру, та 704,80 за вимогу немайнового характеру.

Outcome: approved