Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання з [INFO] в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року. Свої вимоги мотивує тим, що він народився [INFO] в с. Іванівка Арбузинського району Миколаївської області. У 2006 році він закінчив Іванківську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Арбузинської районної ради Миколаївської області. Із 1990 року по 2005 рік постійно проживав без реєстрації за адресою по [ADDRESS] . З 20 грудня 2008 року по теперішній час проживає за адресою [ADDRESS] . До досягнення 16 річного віку він не отримав паспорт в зв`язку з тим, що не мав місце для реєстрації. Щоб отримати паспорт громадянина України вперше йому необхідно встановити факт проживання на території України, а тому він звернувся до суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Корф П.К. заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав наведених у ній. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Омельчук І.Т. не заперечила проти задоволення заяви. Заслухавши заявника, його представника адвоката Корфа П.К., представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 червня 2014 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Іванівка Арбузинського району Миколаївської області, Україна. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . З картки фізичної - особи платника податків Арбузинського відділення ЮУ ОДПІ вбачається, що [PERSON] присвоєно ідентифікайний номер [NUMBER] . З рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України та повідомлення у видачі паспорта громадянина України вбачається, що [PERSON] відмовлено в оформленні та видачі паспорта громадянина України, оскільки не встановлено належності до громадянства України. З свідоцтва про базову загальну середню освіту вбачається, що [PERSON] закінчив у 2006 році Іванівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Арбузинської районної ради Миколаївської області. З довідки про зняття з реєстрації місця проживання № 46 від 15 липня 2020 року вбачаєтбся, що [PERSON] народився [INFO] в с. Іванівка Арбузинського району Миколаївської області, Україна. Проживав без реєстрації по [ADDRESS] з 1990 по 2005 рік. З довідки, виданої Іванівською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області № 47 від 15 липня 2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] на території сільської ради проживав без реєстрації місця проживання з 1990 року ро 2005 рік. Та на даний час на території сільської ради не зареєстрований. З акту обстеження по факту проживання на території Кременецької міської ради від 04 березня 2021 року вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] . Відповідно до ч 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного Суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 чи 13.11.1991. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений уст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Таким чином, факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Суд сприймає вказані документи як носії конкретної інформації факту проживання [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 24 серпня 1991 року, які ніким не спростовані. За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 24 серпня 1991 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved