Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про стягнення заробітної плати, вказуючи, що він згідно безстрокового договору укладеного між ним та відповідачем з 1997 року працює провідним інженером режимно-контрольного відділу АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат». 29.02.2016 року він був звільнений відповідачем з вказаної посади згідно з п.1 ст.40 КЗпП України та 04.04.2016 року він був поновлений на роботі за рішенням Вільногірського міського суду. Згідно наказу по ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» від 19.04.2016 року № 99 «Про простій [PERSON] », йому з 20.04.2016 року, встановлений простій за місцем його роботи, не з його вини, з оплатою на час простою у розмірі 2/3 установленого йому окладу. 09.09.2016 року він був вдруге звільнений відповідачем з посади провідного інженера режимно-контрольного відділу згідно з п.1 ст.40 КЗпП України (скорочення штату працівників). Тобто щомісячно, починаючи з 20.04.2016 року і по 09.09.2016 року, йому не виплачувалася 1/3 частка його окладу у зв`язку з простоєм. Наказом відповідача від 02.12.2016 року № 1110-П «Про поновлення на роботі [PERSON] » він відповідно до рішення Вільногірського міського суду від 01.12.2016 року був поновлений на посаді з 10.09.2016 року. Згідно наказу по ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» від 22.12.2016 року № 79 «Про простій [PERSON] », йому з 23.12.2016 року, встановлений простій за місцем його роботи, не з його вини, з оплатою на час простою у розмірі 2/3 установленого йому окладу. Тобто щомісячно, починаючи з січня 2017 року і по цей час йому не виплачується 1/3 частка його окладу. Він вважає, що відповідачем безпідставно оплачується його час простою на виробництві з розрахунку 66 відсотків від його окладу, замість 100 відсотків від його окладу, за період з квітня 2016 року по серпень 2016 року, та за період з січня 2017 року по квітень 2019 року, так як відповідно до п.3.17 та п.3.18 колективного договору на 2015-2016 роки (який діє з 2015 року і до цього часу), укладеного між адміністрацією та трудовим колективом філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» було передбачено, що час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку 100 відсотків його тарифної ставки, встановленого працівнику розряду (окладу), якщо працівник письмово не відмовлявся від його переведення на час простою за основною або іншою професією (посадою), не протипоказаною йому за станом здоров`я. Таким чином для того, щоб відповідачу не застосовувати норму колективного договору в частині оплати простою працівника в розмірі 100% його окладу, необхідно дві умови, по перше, щоб працівник, письмово відмовився від переходу на інші роботу, по-друге, щоб така робота не була протипоказана працівнику за його станом здоров`я. В свою чергу він жодного разу письмово не відмовлявся від переводу на іншу роботу на час простою, а навпаки, коли він 06.09.2016 року погодився бути переведеним на час простою на посаду інженера II категорії запасних частин служби головного механіка управління комбінату, яка була йому запропонована відповідачем, відповідач йому своїм листом від 08.09.2016 року № 01-19/5035, відмовив у переводі на вищезазначену посаду з надуманих підстав (в тому числі відсутність вільного знання ним англійської мови). Таким чином, відповідачем було порушено умови діючого колективного договору у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», стосовно розміру виплат заробітної плати за час простою не з вини працівника, і відповідно відповідач йому систематично недоплачував 1/3 частку його заробітної плати кожного місяця з квітня 2016 року по серпень 2016 року, та за період з січня 2017 року по квітень 2019 року, тому відповідачем не була виплачена йому заробітна плата за період з квітня 2016 року по серпень 2016 року, та за період з січня 2017 року по квітень 2019 року в загальному розмірі 75545,51 грн.. Факт того, що відповідач незаконно позбавив своїх працівників 1/3 частки заробітної плати під час простою, передбаченої колективним договором, вже встановлений рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29.11.2018 року у справі № 174/612/18, яке набрало законної сили 15.03.2019 року, за позовом іншого працівника відповідача [PERSON] про стягнення заробітної плати невиплаченої йому відповідачем під час простою.

Outcome: partial