Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» про укладення трудового договору, третя особа у справі первинна профспілка «Свободу Праці» Державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія», вказуючи, що він 26.08.2016 року звернувся до директора філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» із заявою про переведення на посаду заступника директора філії із загальних питань. 08.09.2016 року відповідачем було надано відмову в переведенні його на вказану посаду. У вказаному листі відповідач відмовив йому у прийнятті на роботу з підстав, не передбачених законодавством, що свідчить про необґрунтованість такої відмови, оскільки посилається на «Положення про філію «ВГМК» ДП «ОГХК» та «Положення про оплату праці працівників Комбінату», що не належать до актів законодавства, таким чином, ними не можуть встановлюватись обмеження для прийняття працівників на роботу та їх положення не можуть бути підставою для відмови у прийнятті на роботу. Відповідач у своїй відмові не заперечував, що він відповідає усім кваліфікаційним вимогам, що пред'являються до посади заступника директора філії із загальних питань, а також що дана посада є вакантною, тому йому було відмовлено у прийнятті на роботу з порушенням положень ст. 22 КЗпП України. Крім того, він зазнав з боку відповідача дискримінації за ознакою членства у професійних спілках, оскільки відповідачу було відомо, що він є членом виборного органу ПП «Свободу Праці» ДП «ОГХК». Просить визнати незаконною відмову в прийнятті роботу та зобов'язати Державне підприємство «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» укласти з ним трудовий договір на посаду заступника директора філії із загальних питань у філії «Вільногірський гірничо - металургійний комбінат» Державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» з 26 серпня 2016 року, про що видати наказ про прийняття на роботу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, посилаючись на вищевказані обставини та додатково пояснив, що фактично позивач подав заяву про його переведення на посаду заступника директора з загальних питань, переведення на посаду - це також є формою трудового договору, тому при вирішенні цього питання застосовуються ті ж вимоги законодавства по захисту як і від незаконної відмови в прийнятті на роботу. Позивач виявив свою волю на переведення на вказану посаду і йому була надана відмова саме у переведенні на роботу, що свідчить про те, що відповідач розцінив вказану заяву позивача як заяву про переведення на іншу посаду. Вимога відповідача про необхідність клопотання безпосереднього начальника позивача про переведення на посаду заступника директора це дискримінація, оскільки ця вимога не передбачена чинним законодавством, а Положення про оплату праці, на який посилається відповідач у своїй відповіді не являється законодавчим актом. Відповідач знав, що позивач є членом незалежної профспілки, і відмовив позивачу з надуманих підстав. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] позов також підтримав, пояснив що він працював на посаді заступника начальника планово-економічного відділу з 11.07.1996 року по 01.07.2016 року. В липні 2016 р. посада була скорочена і йому запропонували посаду майстра виробничо-технічного бюро РМУ, він погодився і на даний час працює майстром. В серпні 2016 року він дізнався, що на підприємстві є вакантна посада заступника директора з загальних питань, але йому її ніхто не пропонував, тому написав заяву, але йому відмовили, мотивуючи тим, що саме начальник РМУ, тобто його безпосередній керівник повинен пропонувати його на цю посаду. З відмовою він не згоден, оскільки має відповідну кваліфікацію, освіту та стаж роботи. Вважає, що подана ним заява від 26.08.16 р. це заява про його переведення на іншу посаду. Він не звертався безпосереднього до керівника РМУ з питання підготовки подання про його переведення на посаду заступника директора з загальних питань, бо в нього з ним неприязні стосунки. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала та пояснила, що позивач з 02.01.2015 р. був прийнятий в порядку переводу на філію «Вільногірський ГМК» ДП «ОГХК» на посаду заступника начальника планово-економічного відділу, а з 11.07.2016 був переведений на посаду майстра виробництва виробничо-технологічного бюро ремонтно-монтажного управління філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГХК». 26.08.2016 позивач звернувся з заявою до директора філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГХК», в якій він просив розглянути його кандидатуру на зайняття вакантної посади заступника директора філії з загальних питань. Мотивом подання цієї заяви щодо пропозиції своєї кандидатури позивач зазначив наявність в нього вищої освіти за двома напрямками: технічної та економічної. Дана заява позивача про розгляд його кандидатури на вакантну посаду заступника директора філії з загальних питань була розглянута та було з'ясовано, що кандидатура позивача не відповідає кваліфікаційним вимогам за цією посадою, оскільки відповідно до кваліфікаційних вимог, що визначені в п. 6.1. посадової інструкції заступника директора філії із загальних питань, на вказану посаду призначається особа, що має вищу освіту другого рівня за ступенем магістр за відповідною галуззю знань або вищу освіту другого рівня за ступенем магістра та післядипломну освіту за галуззю знань «Управління та адміністрування» або «Право» та стаж роботи на керівних посадах нижчого рівня не менше ніж 5 років. Як вбачається з даних трудової книжки позивача в нього відсутній стаж роботи на посадах керівника нижчого рівня, тобто на посадах керівника відділу. Також відповідно до посадової інструкції заступника директора філії з загальних питань основними завданнями та функціями за цією посадою, зокрема, є: оперативно-методичне керівництво роботою підпорядкованих підрозділів: відділу організації праці та заробітної плати, відділу кадрів, відділу розвитку персоналу, служби адміністративно-господарського забезпечення, підрозділів непромислового персоналу; консультація керівників вищого рівня, а також керівників підрозділів з усіх питань, пов'язаних з персоналом; контроль роботи щодо дотримання єдиної системи документування та організації роботи з документами у Філії, господарського обслуговування управління Філії, надання послуг, передбачених Положенням про службу адміністративно-господарського забезпечення, підрозділам Філії, а як вбачається з даних трудової книжки позивача, в нього відсутній досвіт роботи за будь з яким з цих напрямків, а в його функції як заступника начальника планово економічного відділу підприємства, який підпорядковується заступнику директора з економічних питань, де позивач працював до переведення, вказані напрямки роботи не входили. Крім того, позивачем було порушено порядок переведення на керівну посаду, встановлений Положенням про оплату праці працівників комбінату, яке є Додатком №2 до колективного договору філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГХК» на 2015-2016 роки, які зареєстровані у встановленому порядку. Так, відповідно до п.6.6 Положення, переведення працівника на керівну посаду проводиться за поданням безпосереднього керівника підрозділу на ім'я директора Філії, за заявою працівника та оформляються наказом. Проте позивачем було порушено зазначений порядок - він не звернувся до безпосереднього керівника підрозділу, в якому він працює, для підготовки відповідного подання на ім'я директора Філії. Зазначений порядок було роз'яснено позивачу листом 08.09.2016 року № 01-19/5031 і позивач до теперішнього часу не звертався ані до філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГХК», ані до ДП «ОГХК» з заявою про прийняття його на посаду заступника директора філії з загальних питань, а отже не мав місце і факт відмови у прийнятті позивача на посаду заступника директора філії з загальних питань ані з боку філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГХК», ані з боку ДП «ОГХК». Крім того, станом на 26.08.2016 і до теперішнього часу позивач працює на філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГХК», а отже не може йти мова про незаконну відмову у прийнятті його на роботу та зобов'язання прийняти його на роботу. У вказаному листі також не йде мова про відмову позивачу у прийнятті на роботу, фактично йому було розяснено порядок призначення на посаду заступника директора з загальних питань, щоб позивач міг скористатись, своїм правом для призначення на цю посаду. Також зазначила, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06.09.2012 № 5207-VІ відповідно до Конституції України, загальновизнаних принципів і норм міжнародного права та міжнародних договорів України всі особи незалежно від їх певних ознак мають рівні права і свободи, а також рівні можливості для їх реалізації, а згідно ст. 2-1 КЗпП України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно, зокрема, від членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за іншими ознаками. Отже, у наведених вище нормах йдеться про обмеження трудових прав і свобод чи встановлення переваг на підставі якостей особистості або громадських ознак, які не мають прямого відношення до трудової діяльності працівника. Як вбачається з наведених вище фактів позивач не відповідає кваліфікаційним вимогам за посадою, за якою він запропонував до розгляду свою кандидатуру. Крім того, при підготовці позовної заяви [PERSON] підтвердив той факт, що він не розрізняє переведення на посаду та прийняття на роботу, а також не ознайомлений з Положення про оплату праці працівників комбінату, яке є Додатком №2 до колективного договору філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГХК» на 2015-2016 роки, ще раз підтверджує, що його кандидатура не може розглядатись ДП «ОГХК» як належна для призначення на посаду заступника директора філії із загальних питань саме за ознаками неможливості виконання ним певних трудових обов'язків за цією посадою. До того ж кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У справах про дискримінацію позивач зобов'язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. Проте позивачем не наведені фактичні дані, які підтверджують, що мала місце дискримінація відносно нього у зв'язку із його членством у профспілці, тому посилання позивача на перерозподіл обов'язку доказування є помилковим. Необґрунтованим є посилання позивача на начебто порушення відповідачем ст.22 КЗпП України, так ч.1 цієї статті передбачено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. А як уже зазначалось вище, кандидатура позивача не може розглядатись ДП «ОГХК» як належна для призначення на посаду заступника директора філії із загальних питань саме за ознаками неможливості виконання ним певних трудових обов'язків за цією посадою. Те, що позивач є членом незалежної профспілки ніяким чином не впливало і не могло вплинути на прийняття рішення. Конфліктів між адміністрацією підприємства та незалежною профспілкою немає. Керівництво лояльно ставиться до цієї профспілки і будь-яких перепон у її діяльності не чинить. Враховуючи, що доводи, викладені в позовній заяві є необґрунтованими та спростовуються наведеними вище фактами просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи [PERSON] позов підтримав та пояснив, що позивач є членом первинної профспілки «Свободу Праці» державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія», входить до виборного органу - виконкому спілки. В серпні 2016 р. він подав заяву на імя директора філії про призначення його заступником директора філії з загальних питань. Позивач має дві вищі освіти - технічну та економічну, тому є усі підстави для зайняття ним цієї посади. Всього було подано 6 заяв від членів профспілки і всім було відмовлено, тому вважає, що відповідачем допущено дискримінацію відносно членів профспілки. Не вважає що між профспілкою та керівництвом підприємства є конфлікт, однак інша профспілка, яка діє на підприємстві не веде активної діяльності, тому вважає, що їх профспілка неугодна керівництву підприємства. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно копії заяви позивача від 25.08.2016 року, [PERSON] просив розглянути його кандидатуру на вакантну посаду заступника директора філії з загальних питань управління комбінату (а.с. 51). Відповідно до листа від 08.09.2016 р. № 01-19/5031 директора філії «Вільногірський ГМК» ДП « ОГКХ» [PERSON] на імя [PERSON], розглянуто заяви останнього щодо призначення на дві вакантні посади - заступника директора з загальних питань та заступника директора з комерційних питань. Оскільки позивач мав постійне місце роботи, керівництвом філії вказані вакансії не пропонувалися. Розяснено, що переведення на керівну посаду проводиться за поданням безпосереднього керівника підрозділу на імя директора Комбінату за заявою працівника, призначення та звільнення директорів та заступників директора філії узгоджується Генеральним директором підприємства за поданням директора філії ( а.с. 9, 50). Згідно копій дипломів серії ЛБ ВЕ № 000112 та № 0295 [PERSON] присвоєно кваліфікацію гірничого інженера та кваліфікацію економіста, патентоведа (а.с. 13). Відповідно до копії трудової книжки серії АТ-VІ № 6683545, [PERSON] з 11.07.1996 року по 17.03.1997 р. працював на посаді економіста 2 категорії планово - економічного відділу, 17.03.1997 р. переведений там же ведучим інженером, 09.07.1997 року переведений там же начальником бюро планування і собівартості, 18.03.1998 р. призначений заступником начальника планово - економічного відділу, за період з 01.04.1999 року назва підприємства неодноразово змінювалась, 02.01.2015 р. звільнений в звязку з переведенням в філію «Вільногірський ГМК» ДП «ОГКХ» в управління комбінату в планово-економічний відділ заступником начальника, 01.07.2016 р. переведений в ремонтно-монтажне управління майстром виробництва виробничо-технологічного бюро (а.с. 14-15). Згідно листа № 31 від 09.09.2016 р. ПП «Свободу Праці» ДП «ОГХК», заяви від 05.04.2016 р., наказу від 13.04.2016 р. [PERSON] є членом вказаної спілки та входить до складу її виконавчого комітету ( а.с. 10-12). Відповідно до п. 2.1 Положення про філію «Вільногірський ГМК» ДП «ОГХК», вона є відокремленим структурним підрозділом ДП «ОГХК». Філія не є юридичною особою (а.с. 39). Згідно п. 6.1. посадової інструкції заступника директора філії із загальних питань, на вказану посаду призначається особа, що має вищу освіту другого рівня за ступенем магістра за відповідною галуззю знань або вищу освіту другого рівня за ступенем магістра та післядипломну освіту за галуззю знань «Управління та адміністрування» або « Право». Стаж роботи на керівних посадах нижчого рівня не менше ніж 5 років (а.с. 48). Обсяг завдань та обовязків за вказаною посадою визначено розділом 2 вказаної Інструкції та схемою організаційної структури філії, зокрема до обовязків заступника директора філії із загальних питань входить оперативно - методичне керівництво роботою підпорядкованих підрозділів: відділу організації праці та заробітної плати, відділу кадрів, відділу розвитку персоналу, служби адміністративно-господарського забезпечення, підрозділів непромислового персоналу (а.с. 46-55, 85). Згідно з вказаною схемою та схемою організаційної структури планово-економічного відділу управління комбінату філії Вільногірський ГМК» заступник начальника відділу підпорядковується начальнику відділу, а відділ - заступнику директора філії з економічних питань (а.с. 85, 86). Відповідно до п. 10.1 Положення про філію «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» Генеральний директор підприємства за поданням директора філії узгоджує призначення та звільнення директорів та заступників директора філії, головного інженера та головного бухгалтера філії (а.с. 43). Згідно з п.п. 6.6 Положення про оплату праці працівників Комбінату, яке є додатком до колективного договору філії «ВГМК» ДП «ОГХК» на 2015-2016 р.р., зміна посадового окладу, підвищення категорії службовцю, переведення працівника на керівну посаду, на посаду спеціаліста або службовця проводиться за поданням безпосереднього керівника підрозділу на імя директора Комбінату за заявою працівника та оформлюється наказом (а.с. 71). Таким чином, вказаними локальними нормативними актами, встановлено порядок переведення працівника на керівну посаду, якою є і посада заступника директора філії з загальних питань, на яку претендує позивач, для чого необхідно заява працівника, подання безпосереднього керівника підрозділу та узгодження призначення з Генеральним директором підприємства. Відповідно до ст. 22 КЗпП України забороняється необґрунтована відмова у прийнятті на роботу. Відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Вимоги щодо віку, рівня освіти, стану здоров'я працівника можуть встановлюватись законодавством України. Згідно ст. 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06.09.2012 № 5207-VI відповідно до Конституції України, загальновизнаних принципів і норм міжнародного права та міжнародних договорів України всі особи незалежно від їх певних ознак мають рівні права і свободи, а також рівні можливості для їх реалізації. Згідно ст. 2-1 КЗпП України, забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно, зокрема, від членства у професійній спілці чи іншому обєднанні громадян, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за іншими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У справах про дискримінацію позивач зобовязаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. Згідно ст. 2 КЗпП України працівник реалізує своє право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації (далі підприємство) або з фізичною особою. Відповідно до вимог ст. 21 КЗпП України, укладення трудового договору, як і будь-якої іншої двосторонньої угоди, потребує згоди не тільки працівника, а й власника або уповноваженого ним органу. При цьому працівник бере на себе зобов'язання виконувати роботу, визначену трудовим договором. Згідно з ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Виходячи з аналізу вищевказаних норм, поняття «прийняття на роботу» та «переведення на іншу роботу» не є тотожними. При переведенні працівника на іншу роботу на тому ж підприємстві, яке може здійснюватися з різною метою (наприклад, з метою заохочення сумлінного працівника та переведення його посаду вищого рівня, або переведення працівника на посаду нижчого рівня в порядку дисциплінарного стягнення), йдеться про зміну раніше укладеного трудового договору, що передбачає зміну трудових обов'язків, виконуваної роботи, посади при фактичному продовженні трудових правовідносин, а «призначення на посаду» або «прийняття на роботу» має місце при укладенні трудового договору. Судом встановлено, що позивач [PERSON] станом на 26.08.2016 р. (на час подання заяви), працюючи на посаді майстра виробництва виробничо-технологічного бюро ремонтно-монтажного управління філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГКХ», звернувся до відповідача з заявою про розгляд його кандидатури на вакантну посаду заступника директора філії з загальних питань управління комбінату та отримав відповідь, згідно якої йому розяснено порядок призначення на вказану посаду відповідно до локальних нормативних актів підприємства. Таким чином, позивач, подаючи вказану заяву, вчиняв дії, направлені на зміну існуючого між ним та роботодавцем трудового договору із зміною посади при фактичному продовженні трудових відносин, однак не дотримався порядку призначення на вказану посаду, встановленого нормативними локальними актами підприємства, що йому було розяснено відповідачем у відповіді на його заяву, однак в послідуючому позивач будь-яких дій, направлених на зайняття посади заступника директора філії з загальних питань у встановленому порядку, не здійснював. Суд критично оцінює доводи позивача та його представника щодо того, що Положення про філію «Вільногріський гірничо-металургійний комбінат» державного підприємства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» та Положення про оплату праці працівників Комбінату не відносяться до законодавства, оскільки вказані акти є джерелом трудового права - локальними правовими актами, прийнятими безпосередньо на підприємстві, з яким позивач перебуває у трудових відносинах, тому він зобовязаний додержуватися вимог вказаних актів, зокрема і при вирішенні питання щодо призначення (переведення) на керівну посаду на підприємстві. До того ж, в процесі судового розгляду встановлено, що позивач для зайняття посади заступника директора з загальних питань, не мав стажу роботи на посадах керівника нижчого рівня не менше пяти років та відповідної освіти, оскільки має економічну та технічну освіту, а не по напрямку «Управління та адміністрування» або «Право», як це вимагають кваліфікаційні вимоги до даної посади, на протязі тривалого часу працював на посаді заступника начальника планово-економічного відділу, і відповідно до своєї посадової інструкції, виконував функції по економічному плануванню та аналізу на підприємстві, що не відповідає напрямку трудової діяльності заступника директора з загальних питань, на зайняття посади якого претендує позивач. Також, позивачем та його представником, та представником третьої особи, який підтримав позов, не наведені фактичні дані і не надані будь-які докази на підтвердження факту дискримінації позивача у звязку із його членством у профспілці, тому в цій частині доводи вказаних осіб, суд оцінює критично і до уваги не приймає. Таким чином, при судовому розгляді справи, в межах заявлених вимог, ознак дискримінації позивача при розгляді відповідачем його заяви про намір зайняти вакантну посаду заступника директора з загальних питань філії судом не виявлено, відповідачем було розяснено позивачу порядок зайняття вказаної посади, встановлений локальними нормативними актами підприємства, однак будь-яких дій, направлених на зайняття вказаної посади з дотриманням встановленого на підприємстві порядку, позивачем в послідуючому не вчинялося, тому доводи останнього щодо необґрунтованості відмови відповідача у його прийнятті на роботу на вказану посаду з зазначених ним підстав є надуманими, а у задоволенні позову слід відмовити. У звязку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551 грн. 21 коп. (а.с. 1) слід віднести на його рахунок. На підставі ст.ст. 2, 2-1, 21, 22, 32 КЗпП України, ст. 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» та

Outcome: dismissed