Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання як повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання,посилаючись на те, що він навчається в Харківському національному університеті міського господарства імені О.М. Бекетова на 1 курсі з денною формою навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач є його батьком, однак ухиляється від обов'язку щодо його утримання, не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про підтримання заявлених позовних вимог, розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання заявлених позовних та розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON], про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження 23.01.2001 Комінтернівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова зроблено відповідний актовий запис № 43. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 299/12 від 30.11.2018, виданої Харківським національним університетом міського господарства імені О.М. Бекетова, [PERSON] є студентом першого курсу денного навчання факультету Архітектури, дизайну та образотворчого мистецтва, термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022. Відповідно до положень ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved