Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 19.06.2018 р. позовні заява [PERSON] залишена без руху, оскільки позовна заява подана без додержання вимог , викладених\~ у статтях 175,177 Цивільного процесуального кодексу України. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 6.07.2018 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження на 18.09.2018 р. [PERSON] 31.08.2018 р. надала відзив на позовну заяву [PERSON], у якому просила відмовити у позові, вказавши, що 10.08.2013 року на весілля подружжю були подаровані кошти у сумі 25000 грн. Вони придбали телевізор за 8400 грн. У жовтні 2013 р. [PERSON] втратив роботу, а вона отримувала допомогу на утримання дитини у сумі 800 грн., тому сімя проживала на кошти, які були подаровані подружжю на весілля. [PERSON] посилається у позовній заяві на те, що він перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 2014 року. Мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з відповідачем. 09 грудня 2015 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду шлюб було розірвано. Питання щодо поділу спільного майна, набутого за час шлюбу, не ставилося. [PERSON] сподівався на поділ спільного майна після розлучення в добровільному порядку. Позивач пропонував відповідачу утриматися тимчасово від стягнення аліментів та врахувати те, що все майно, придбане в шлюбі, він залишає для дитини, також залишає всі кошти, які були подаровані подружжю на весіллі у сумі 5000 доларів США, 20000 грн., але [PERSON] заявила, що всі кошти вона витратила на утримання дитини. На думку позивача з серпня 2013 року по вересень 2014 року таку суму коштів витратити на дитину неможливо, адже за час спільного проживання він мав постійну роботу, всі доходи йшли на потреби сімї. У шлюбі подружжя за спільні кошти придбало телевізор, фотоапарат, мультиварку. Означені речі залишилися у користуванні [PERSON] і позивач на них не претендує, оскільки з відповідачем залишилася проживати донька. Кошти, які подружжя отримало від родичів та гостей на весілля в сумі 5000 доларів СІ1ІА та 20000 грн., позивач претендує на 1/2 частину, а саме: 2500 доларів США (за курсу НБУ станом на 31.05.2018 р. становить 65 339,5 грн.) та 10000 грн., а всього 75339,5 грн. Просить розділити майно між ним, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, а саме: кошти в сумі 5000 доларів США (за курсом НБУ станом на 31.05.2018 р. становить 130 679,09 грн.) та 20000 грн., а всього 150679,09 грн., виділивши позивачу 75339,5 грн., що становить 1/2 частину грошових коштів, як спільного майна подружжя. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, вказавши, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки позивачем на надано належних та допустимих доказів щодо наявності у подружжя грошових коштів на суму 150679,09 грн. (2500 доларів США та 20000 грн.) Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 61 Сімейного кодексу України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно: заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи одержані подружжям. Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України передбачає рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Рухоме і нерухоме майно, грошові заощадження, цінне обладнання діляться між подружжям у рівних частках. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007№ 11. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (cт. ст. 60, 69 СКУ, ч. З т. 368 ЦКУ), відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦКУ можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2014 року. Мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з [PERSON] 09 грудня 2015 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду шлюб було розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків. встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні [PERSON] оскільки позивач не надав доказів на підтвердження того, що на весілля , яке відбулось 10.08.2013 року подружжю були подаровані кошти у сумі 5000 доларів США\~ та 20000 грн. Допитані у судовому засіданні як свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони дарували подружжю кошти у доларах США, однак суд критично оцінює показання означених свідків і приходить до висновку, що означені докази не є належними доказами у розумінні вимог ст.ст. 77,79 Цивільного процесуального кодексу України. [PERSON], відповідач по справі, заперечила те, що на весілля подружжю були подаровані кошти у сумі у сумі 5000 доларів США та 20000 грн., вказавши, що на весілля було подаровано 25000 грн., які були витрачені на потреби сімї, у тому числі і на утримання дитини. Суд приходить до висновку, що підстави для задоволенню позову [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя відсутні.

Outcome: dismissed