Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 20 травня 2016 року померла від сказу його корова, що підтверджується звітом Харківського філіалу державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи № 00832 п.м./16 від 21.05.2016 року. Як зазначає позивач загибель корови сталася по причині не проведення Зачепилівською районною державною лікарнею ветеринарної медицини профілактичного щеплення від сказу на початку пасовищного періоду 2016 року. Вартість загиблої корови позивач оцінює в 20 000 грн. Крім того позивач та члени його сім»ї, як особи, які контактували із загиблою від сказу коровою, потребували обов»язкової вакцинації вакциною Верораб, на яку позивачем було витрачено 17 600 грн.. Вакцинація була проведена в Зачепилівській ЦРЛ Харківської області. Позивач стверджує, що в результаті загибелі його корови від сказу він зазнав душевних страждань, профілактичні щеплення та поїздки в сел.. Зачепилівка Харківської області призвели до дратівливості, знервованості та сімейних конфліктів. Розмір моральної шкоди спричиненої бездіяльністю відповідача [PERSON] оцінює в 50 000 грн. Позивач просить суд стягнути на його користь з Зачепилівської районної державної лікарні ветеринарної медицини Харківської області матеріальну шкоду в розмірі 37 600 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. Від Зачепилівської районної державної лікарні ветеринарної медицини Харківської області надійшло заперечення проти позову [PERSON] у зв»язку з наступним. Зачепилівська районна державна лікарня ветеринарної медицини Харківської області в своїй роботі керується діючою Інструкцією про заходи щодо боротьби зі сказом тварин №5 від 15.03.1994 року та Планом протиепізоотичних заходів по профілактиці основних заразних захворювань тварин і птиці в Зачепилівському районі на 2016 рік, узгодженим з Головою Зачепилівської РДА Харківської області та затвердженим Головним державним інспектором ветеринарної медицини Харківської області. В даних документах не передбачена необхідність щеплення сільськогосподарських тварин проти сказу на благополучних територіях. 10.05.2016 року [PERSON] викликав до себе додому завідуючу Руновщинської дільничної лікарні ветеринарної медицини [PERSON] з приводу хвороби його корови по кличці «Дама», але позивач відмовився від запропонованих послуг ветеринарної медицини мотивуючи це недовірою до компетентності ветеринарного лікаря [PERSON], про що є відмітка в амбулаторному журналі. В судовому засіданні позивач уточнив позовну заяву в частині обґрунтування позовних вимог. Пояснив, що при зверненні до суду керувався «Інструкцією про заходи щодо профілактики та боротьби зі сказом тварин» яка була опублікована на сайті Державної та фітосанітарної служби України, але він не звернув увагу, що остання є лише проектом. Однак після ознайомлення із запереченням начальника Зачепилівської районної державної лікарні ветеринарної медицини та діючою «Інструкцією про заходи щодо боротьби зі сказом тварин» № 5 від 15.03.1994 року він все одно вважає, що в діях працівників Зачепилівської районної державної лікарні ветеринарної медицини є порушення, які на його думку полягають в тому, що власники корів с.Руновщина Зачепилівського району не були попереджені про те, що не слід випасати корів на толоці де випасували корів власники із с. Устинівка Зачепилівського району тому, що в 2015 році всі корови із даного стада після укусів лисицею були вакциновані проти сказу. [PERSON] вважає, що у зв'язку із тим, що інкубаційний період сказу складає від декількох тижнів до року, то його корова, яку він випасав на тих самих луках, де в минулому році паслись корови зі стада с.Устинівка, могла заразитись даним інфекційним захворюванням саме на цій толоці. Начальник Зачепилівської районної державної лікарні ветеринарної медицини [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позову, вказав, що працівники Зачепилівської районної державної лікарні ветеринарної медицини в своїй діяльності керуються «Інструкцією про заходи щодо боротьби зі сказом тварин» № 5 від 15.03.1994 року. Згідно даної Інструкції проведення щорічної вакцинації ВРХ проти сказу не передбачено. Пояснив, що дійсно у травні 2016 року [PERSON] викликав завідуючу Руновщинської дільничної лікарні ветеринарної медицини [PERSON], остання про огляді хворої корови «Дама» виявила ознаки авітоміноза, а також у зв'язку із тим, що були сумніви щодо загального стану хворої корови порекомендувала ізолювати останню від інших тварин. Однак, як в подальшому вона побачила, [PERSON] проігнорував дану рекомендацію. Також відповідач пояснив, що після підтвердження захворювання на сказ всі свійські тварини [PERSON] були вакциновані у відповідності до вимог вищевказаної Інструкції. Також йому відомо про те, що в 2016 році існували проблеми з вакциною проти сказу, однак родина [PERSON] проходила курс вакцинації в Зачепилівській ЦРЛ. Пояснити чи в повному обсязі дані ліки були надані державним закладом охорони здоров'я він не в змозі, однак вважає, що вимоги щодо відшкодування вартості придбаних ліків саме Зачепилівською районною державною лікарнею ветеринарної медицини безпідставні, тому їх слід залишити без задоволення. Також відповідач надав довідку для уточнення твердження позивача проте, що у 2015 році корови с.Устинівка були вакциновані проти сказу та пояснив, що дійсно вакцинація була проведена, однак не у 2015 році як вказує позивачі, а у 2012 році з профілактичною метою після нападу лисиці, випадків захворювань на сказ серед корів с.Устинівка в період з 2010 р. по 2017 р. зареєстровано не було. Свідок [PERSON] пояснила, що працює завідуючою Руновщинської дільничної лікарні ветеринарної медицини. В травні 2016 року до неї зателефонував [PERSON] який попрохав оглянути його корову «Даму». При огляді були встановлені ознаки, схожі на авітаміноз, однак у зв'язку із тим, що існували сумніви щодо ознак хвороби, вона порекомендувала ізолювати дану корову від інших, які стояли поруч із нею у сараї. Через тиждень її знов запросив [PERSON] і вона побачила що він проігнорував її вимогу. Свідок пояснила, що [PERSON] зателефонував їй тієї ж ночі та пояснив, що корова відірвалась та б'ється головою об стіни. Після того як корова померла вона викликала працівника Зачепилівської районної державної лікарні ветеринарної медицини який відокремив її голову. У відповідності до «Інструкціі про заходи щодо боротьби зі сказом тварин» № 5 від 15.03.1994 року дана голова була негайно відправлена на експертизу до Харківського філіалу державного науково дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи. Наступного дня, відповідно до висновку даного закладу, при дослідженні головного мозку, у корови було виявлено антиген вірусу сказ. Після отримання висновку всі свійські тварини [PERSON] було вакциновано. [PERSON] на запитання позивача вказала, що дійсно коровам с.Устинівка було проведено профілактичне щеплення проти сказу після нападу на них лисиці, однак випадків захворювань на сказ виявлено не було. Вислухавши сторони, свідка, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд керується вимогами «Інструкції про заходи щодо боротьби зі сказом тварин» № 5 від 15.03.1994 року, відповідно до якої до заходів запобігання поширенню сказу, які повинна вживати служба державної ветеринарної медицини не відноситься проведення обов'язкових щорічних профілактичних щеплень ВРХ. Крім того при постановленні рішення суд враховує, що при виявленні вірусу сказу у померлої корови «Дама» на подвір'ї домоволодіння [PERSON] було вжито всіх заходів передбачених вищевказаною інструкцією. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров»я України № 205 від 15.04.2004 року «Про удосконалення заходів профілактики захворювань людей на сказ» на управління охорони здоров»я обласних, Севастопольської міської, головного управління охорони здоров»я та медичного забезпечення Київської міської державних адміністрацій покладено такі функції: забезпечити наявність у лікувально-профілактичних закладах, які надають антирабічну допомогу, необхідної кількості антирабічних препаратів; передбачити наявність ліжок у травматологічних (хірургічних) відділеннях для госпіталізації осіб, які потребують проведення курсу щеплень в стаціонарних умовах, а також боксів в інфекційних лікарнях (відділеннях) для надання медичної допомоги хворим на сказ; забезпечити контроль за призначенням та проведенням антирабічних щеплень особам, які звертаються в лікувально-профілактичні заклади з приводу укусів тварин, з додержанням вимог відповідних інструкцій щодо використання антирабічних препаратів. Згідно Методики організації та надання антирабічної допомоги затвердженої наказом Міністерства охорони здоров»я України від 15.04.2004 року № 205 травматологічні пункти (кабінети), а при їх відсутності хірургічні кабінети або хірургічні відділення, на які покладено надання антирабічної допомоги, забезпечують проведення курсу антирабічних щеплень по можливості однією серією вакцини та визначають потреби в антирабічних препаратах і своєчасне направлення заявки на антирабічні препарати. Таким чином посилання позивача на те, що Зачепилівська районна державна лікарня ветеринарної медицини повинна займатися профілактичним щепленням корів від сказу на початку пасовищного сезону та надавати антирабічну допомогу особам, які постраждали внаслідок укусів тварин, а також не вжила всіх заходів запобігання поширення сказу, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, повністю спростовуються вищезазначеними нормативно-правовими актами. Тому суд вважає, що відповідач не винен у загибелі корови позивача, отже законних підстав для відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв»язку із загибеллю корови не має, отже в задоволенні вказаних вимог позивача слід відмовити. Також не доведена вимога позивача про стягнення витрат на придбання вакцини Верораб саме з Зачепилівської районної державної лікарні ветеринарної медицини Харківської області, так як відповідно до наказу Міністерства охорони здоров»я України від 15.04.2004 року № 205 забезпечення необхідної кількості антирабічних препаратів покладено на управління охорони здоров»я обласних державних адміністрацій. Тому в задоволенні даної вимоги позивача також слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed