Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що 30.06.2014 о 17:35 відповідач, керуючи автомобілем «ЗАЗ-11030», р.н. [NUMBER] по вул. Героїв Праці м. Харкова в районі будинку № 38 при зміні полоси руху з ліва на право не пропустив автомобіль «Фольксваген Пассат», р.н. [NUMBER], під керуванням позивача, який рухався справа у попутному напрямку. Винуватим у вказаній ДТП постановою Московського районного суду м. Харкова від 14.07.2014 визнаний [PERSON], якого позбавлено права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Тією ж постановою встановлено й вину позивача в ДТП та накладено на останнього адміністративний штраф. В результаті ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, сума збитків склала 55736,07 грн. Крім того позивач був змушений оплатити автотехнічну експертизу, вартість якої склала 800 грн., зазнати витрат на сповіщення відповідача про дату та час проведення товарознавчого дослідження в сумі 32,88 грн., на оплату правової допомоги в сумі 300 грн., а також сплату судового збору - 558,36 грн. Позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача вказані вище грошові кошти. В суді представник позивача на задоволенні позову наполіг, викладені в позовній заяві обставини підтвердив, про що дав пояснення. Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що вина у скоєнні ДТП є обоюдною. Він, будучи інвалідом з дитинства та проживаючи лише на державну пенсію, не має коштів на відшкодування завданої шкоди. Суд, дослідивши надані докази, вислухавши сторони, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 14.07.2014 як позивач, так і відповідач визнані винними в ДТП, яка мала місце 30.06.2014 о 17:35 годині в районі будинку № 38 по вул. Героїв Праці в м. Харкові. При цьому [PERSON] під час ДТП порушив вимоги п. 10.3. ПДР України, не надавши дорогу транспортному засобу позивача, що рухався у попутному напрямку у тій смузі, на яку відповідач мав намір перестроїтись. В свою чергу [PERSON] не виконав положення п. 12.1. ПДР України, а саме не обрав безпечну швидкість та не врахував дорожню обстановку, що призвело до зіткнення з автомобілем відповідача (а.с. 4). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З погляду на вищевикладене вина сторін в ДТП є встановленою і не підлягає доказуванню. Згідно висновку № 0097/14 автотоварознавчого дослідження від 23.07.2014, фототаблиці та калькуляції до нього матеріальний збиток, завданий володільцю автомобіля «Фольксваген Пассат», р.н. [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП, складає 55736,07 грн. (а.с. 5-22). Заперечень стосовно розміру завданого збитку, або власного розрахунку такого збитку відповідачем не заявлено та судові не надано. Вартість дослідження склала 800 грн., що підтверджується квитанціями (а.с. 30, 33), разом з тим ці витрати не можна вважати такими, що пов'язані з розглядом справи, так як здійснене дослідження виконано не під час розгляду справи в суді і не є судовою експертизою. Вказані витрати, як і ті, що пов'язані з повідомленням відповідача про дату, час та місце проведення експертного дослідження, не є судовими, здійснені позивачем добровільно і не підлягають відшкодуванню. Згідно квитанції № 178 від 31.07.2014 [PERSON] сплачено за підготовку позову про відшкодування шкоди 300 грн. на ім'я адвоката [PERSON], разом з тим вказана квитанція не містить даних про те, по якій саме справі сплачено дані кошти, при подачі до якого суду, отже вказані кошти судом не визнаються як оплата правової допомоги у справі, що розглядається. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, спричинена майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що його спричинила. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання чи утримання якого створює підвищену небезпеку. В судовому засіданні достовірно встановлено, що внаслідок вказаної ДТП пошкоджене особисте майно позивача, завдані збитки не відшкодовано, разом з тим в настанні ДТП є вина обох водіїв, ступінь якої суд вважає рівною. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1); за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (п. 3). Отже, беручи до уваги ступінь вини кожного з водіїв в ДТП, яка визначена судом як рівна, суд вважає правильним відшкодувати на користь позивача 50% завданої йому матеріальної шкоди, встановленої висновком товарознавчого дослідження, тобто 27868,03 грн. і пропорційно до цього судовий збір - 278,68 грн. В іншій частині в задоволенні позову повинно бути відмовлено, мотиви чого приведені вище. На підставі викладеного,

Outcome: partial