Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач в заяві вказав, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], яка за життя склала заповіт, посвідчений Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області 7 квітня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 508, згідно якого все своє майно, що буде їй належати на день смерті, заповідала своєму синові, [PERSON], [INFO]. Заповіт на день смерті спадкодавця не змінений та не відмінений. Позивач частково оформив спадщину після смерті матері, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,1182 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS], які належали померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Чугуївською держнотконторою Харківської області 07.04.1997 року по реєстру № 506 та зареєстрованого в Чугуївському МБТІ за № 250 в книзі Д-1 від 23.05.1999 року, та на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХР № 037968, виданого 26 серпня 1999 року Чугуївською міською радою Харківської області на підставі рішення виконкому Чугуївської міської ради Харківської області від 18.08.1999 року № 133/12 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 377, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом серії НАА № 847992 та серії НАА № 847993 від 22.08.2014 року, та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕВ № 675154 та серії ЕЕВ № 675156 від 22.08.2014 року. До спадщини також входить житловий будинок з житловою мансардою, розташовані за адресою: [ADDRESS], будівництво яких узгоджено рішенням № 152/2 виконкому Чугуївської міської ради від 13.03.2009 року, однак які в експуатацію не здані, тому в оформленні права власності на них позивачу відмовлено, у зв'язку з тим, що спадкодавиця не оформила належним чином правовстановлюючі документи на зазначене спадкове майно і тому він вимушений звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог (а.с.35). Представник відповідача за довіреністю Шевченко Л.М. в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, надала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, у якій проти задоволення позову не заперечувала (а.с. 33, 34). Представник нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 26). За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] року в с. Клугіно-Башкирівка, м. Чугуєва, Харківської області, померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5), яка за своє життя 7 квітня 1997 року склала заповіт, посвідчений Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області та зареєстрований в реєстрі за № 508, згідно умов якого все своє майно, що буде їй належати на день смерті, заповідала своєму синові, [PERSON], [INFO], заповіт не скасовано та не змінено. Після смерті спадкодавця [PERSON] частково оформив спадщину, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,1182 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS], які належали померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Чугуївською держнотконторою Харківської області 07.04.1997 року по реєстру № 506 та зареєстрованого в Чугуївському МБТІ за № 250 в книзі Д-1 від 23.05.1999 року, та на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХР № 037968, виданого 26 серпня 1999 року Чугуївською міською радою Харківської області на підставі рішення виконкому Чугуївської міської ради Харківської області від 18.08.1999 року № 133/12 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 377, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом серії НАА № 847992 та серії НАА № 847993 від 22.08.2014 року, та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕВ № 675154 та серії ЕЕВ № 675156 від 22.08.2014 року (а.с. 7-11). До складу спадщини входять також житловий будинок, літера «Д», та житлова мансарда, літера «Д-1», розташовані за адресою: [ADDRESS], будівництво яких узгоджено, на підставі висновку КП Чугуївської міської ради «Архітектурне бюро м. Чугуєва» про можливість перебудови житлового будинку від 02.03.2009 року, рішенням № 152/2 виконкому Чугуївської міської ради від 13.03.2009 року «Про дозвіл [PERSON] на перебудову житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.18-19). Але житловий будинок згідно довідки-характеристики КП «Чугуївське МБТІ» від 24.07.2014 року за № 861 не зданий в експлуатацію (а.с.17), хоча зареєстрований у КП «Чугуївське МБТІ» за [PERSON], про що свідчить технічний паспорт на житловий будинок від 24.07.2014р. (а.с. 12-16). Єдиним спадкоємцем після смерті спадкодавця [PERSON] є її син [PERSON] - позивач по справі, оскільки її чоловік [PERSON] помер раніше за неї [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 44). Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Чугуївської міської ради № 181 від 16.09.2014 року на момент смерті [PERSON] її син, [PERSON], фактично проживав з нею у житловому будинку [ADDRESS] (а.с. 27). Згідно висновку щодо стану забудови земельної ділянки на предмет відповідності містобудівній документації самовільно побудованих житлового будинку та господарської будівлі по [ADDRESS] від 07.10.2014 року самовільне будівництво житлового будинку літера «Д» розміром 12,60 м х 6,08 м з мансардою літера «Д1» розміром 4,21м х 12,60м та погреба літера «Ж» по [ADDRESS] не порушує права власників сусідніх ділянок та відповідає вимогам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» у плані протипожежних та санітарних норм (а.с. 39-43). Таким чином, судом встановлено, що спадкоємець не може оформити спадщину, оскільки спадкодавець право власності на будинок та мансарду у КП «Чугуївське МБТІ» не зареєструвала, і тому нотаріальною конторою відмовлено в оформлені спадщини у зв'язку з відсутню реєстрації у встановленому законодавством порядку права власності на спадкове майно. Також слід зазначити, що на підставі частини третьої статті 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК України). Дане роз'яснення закріплено у п.14 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)». При цьому суд керується положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, яка, відповідно до статті 4 Цивільного кодексу України, є актом цивільного законодавства. Згідно пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого вищевказаною постановою Кабінету Міністрів України, визнання права власності на об'єкт самочинного будівництва не виключає можливості прийняття такого об'єкту в експлуатацію, що здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами. Отже, чинне законодавство України не надає суду повноважень на визнання об'єктів такими, що придатні до експлуатації. З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки права позивача на отримання спадщини порушені внаслідок відсутності правовстановлюючих документів, а визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб але визнання права власності не є підставою реєстрації речових прав на житловий будинок з масандрою без введення в експлуатацію.

Outcome: approved