Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10 квітня 2017 року він надав відповідачу у борг грошові кошти у сумі 5000 доларів США, з обов`язком повернути борг до 06 лютого 2018 року, на підтвердження чого відповідачем було складено розписку. Проте у вказаний строк відповідач свої зобов`язання не виконав. Відповідачу була направлена претензія про добровільну сплату боргу, яку він отримав та проігнорував. Станом на 14.02.2020 року заборгованість відповідача складає 129744 грн., та складається з суми боргу- 122400,00 грн., 3% річних від суми боргу 7344,00 грн. Вказану заборгованість, а також понесені судові витрати позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 10 квітня 2017 року позивач надав відповідачу у борг грошові кошти у розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США з обов`язком повернути грошові кошти 06 лютого 2018 року, що підтверджується копією розписки від 10.04.2017 року (а.с.5). 11 січня 2020 року позивач направив відповідачу претензію про добровільну сплату боргу, що підтверджується копією претензії та накладною №6100256960270 від 11.01.2020 року (а.с.6,8). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином між [PERSON] та [PERSON] 10.04.2017 було укладено договір позики, на підставі якого перший передав у власність другого грошові кошти у розмірі 5000 доларів США, при цьому другий зобов`язався повернути ці грошові кошти першому 06.02.2018 року. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Доказів, які б вказували на повернення [PERSON] грошових коштів у розмірі 5000 доларів США в строк 06.02.2018 року [PERSON] не надав. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин суд вважає, що цих грошових коштів повернуто не було, а відтак приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок повернення грошових коштів за борговим зобов`язанням 122400,00 грн., що еквівалентно 5000 доларів США, та в рахунок сплати 3% річних від суми заборгованості за весь час прострочення боргу 7344,00 грн., а всього 129744,00 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним судового збору при пред`явленні позову в розмірі 1297 грн. 45 коп.

Outcome: approved