Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що у правовстановлюючому документі на спірний будинок не визначені частки членів колгоспного двору, які також мають право на частку в майні колгоспного двору, а тому нотаріус відмовляє в оформлені спадщини на частину зазначеного домоволодіння, і він вимушений звернутись з позовом до суду. Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17 вересня 2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 49). Відповідач -\~територіальна громада\~села Брусилів\~Чернігівського району\~Чернігівської області\~в особі\~Киселівської сільської\~ради Чернігівського\~району Чернігівської\~області в\~судове засідання\~свого представника\~не забезпечила,\~надавши заяву\~з клопотанням\~про розгляд\~справи у\~відсутності їх\~представника,\~ питання\~щодо вирішення\~позову відносять на розсуд суду ( а.с.52). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, в своєму листі від 23.08.2019 просила розглядати справу у відсутності їх представника, свою позицію щодо позову не висловила. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог: [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, матеріали справи №748/2568/18 ( провадження №2/748/34/19), матеріали справи №748/949/18 ( провадження №2-о/748/67/18), суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом, підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. \~ \~ \~ \~За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України Про власність, кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України Про власність 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 14 червня 1990 року виконавчим комітетом Чернігівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Чернігівської районної Ради народних депутатів № 141 від 08 червня 1990 року, житловий будинок [ADDRESS] , належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON] , що підтверджується копією указаного свідоцтва (а.с.14). \~ \~ \~ \~Зі змісту вказаного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок визнано за [PERSON] , як за головою колгоспного двору, при цьому в свідоцтві не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки. Судом у справі встановлено, що позивач [PERSON] та треті особи [PERSON] та [PERSON] є рідними дітьми [PERSON] , який помер [INFO] , а він є їх рідним батьком, що підтверджується рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.05.2018 (єдиний унікальний номер № 748/949/18). Судом також встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . На час його смерті спірний житловий будинок з надвірними будівлями належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] , його дружині [PERSON] та їх сину [PERSON] в рівних частинах, тобто по 1/3 частині кожному. Отже, до спадкового майна померлого [PERSON] належала 1/3 частка спірного житлового будинку з господарськими спорудами, яку успадкували в рівних частинах: син [PERSON] та дружина [PERSON] згідно ст. 548, 549 ЦК УРСР, як спадкоємці першої черги у відповідності до ст. 529 ЦК УРСР. Інші 2/3 частки спірного житлового будинку в рівних частинах належать: [PERSON] та [PERSON] , як членам колишнього колгоспного двору. Після смерті [PERSON] 31.05.2000 щодо його майна Чернігівською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 425/2002, із матеріалів якої вбачається, що за заявою дружини [PERSON] останній було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з грошових внесків з відповідними відсотками та сумами компенсацій, що знаходяться у Чернігівському районному відділенні ощадного банку. Свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний будинок не видавалось. Дані обставини встановлені рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 січня 2019 року по справі № 748/2568/18 (провадження № 2/748/34/19), яке постановою Чернігівського апеляційного суду від 20.03.2019 залишено без змін ( а.с. 10-12) Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 січня 2019 року по справі № 748/2568/18 (провадження № 2/748/34/19) за [PERSON] визнано право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , в тому числі: на 1/3 частку зазначеного будинку з господарськими спорудами як за членом колишнього колгоспного двору, та на 1/6 частку цього будинку з господарськими спорудами як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого повторно, [PERSON] померла [INFO] ( а.с. 9). До спадкового майна спадкодавця [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] , яку вона набула за життя на 1/3 частину як член колишнього колгоспного двору, та на 1/6 частину як спадкоємець першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] . До майна померлої [PERSON] Чернігівською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 425/2017, в матеріалах якої мається складений нею 27.06.2000 заповіт, яким все своє майно в рівних долях вона заповіла дітям: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується постановою Чернігівського апеляційного суду від 20.03.2019 по справі № 748/2568/18 (провадження № 2/748/34/19) . Як вбачається із матеріалів спадкової справи 425/2017, копія якої знаходиться в матеріалах цивільної справи № 748/2568/18 (провадження № 2/748/34/19) на а.с.43-46, спадщину після померлої [PERSON] прийняли її діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємці за законом першої черги. Свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний будинок не видавалось. Дані обставини також підтверджуються рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.05.2018 (єдиний унікальний номер № 748/949/18). Таким чином, позивач [PERSON] після смерті\~матері [PERSON] , як\~спадкоємець першої\~черги за\~законом набув\~право власності\~на 1/6 частину спірного житлового будинку з господарськими спорудами. 12 липня 2019 року [PERSON] державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В [PERSON] В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вказаного вище житлового будинку з господарськими спорудами в зв`язку з тим, що в документі про право власності зазначено лише голову «колгоспного двору», а інформація про інших членів «колгоспного двору» відсутня, про що державним нотаріусом зазначено у листі № 2562/02-31 ( а.с. 13 ). Як вбачається з копії технічного паспорту складеного станом на 03.09.2018 року, інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 168764 грн (а.с. 19-22). Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлений можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому його права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ним права власності на 1/6 частину спірного житлового будинку з господарськими спорудами. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону.

Outcome: approved