Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом та свої вимоги мотивував тим, що 19.05.2015р. неповнолітній [PERSON] шляхом проникнення до приміщення гаражу по вул. Горького, 11 в м. Путивль Сумської області, незаконно заволодів скутером «Yamaha Ваsic Jog», який належав позивачеві на праві власності, та в подальшому продав його невстановленій особі. З огляду на таке просив суд стягнути з відповідача [PERSON]на його користь 6600 грн. гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 800 грн. моральної шкоди, а також понесені по справі судові витрати- 500 грн. витрат на оплату правової допомоги. У разі відсутності у неповнолітнього [PERSON] майна, достатнього для відшкодування ним шкоди, просив стягнути вказану суму з матері відповідача [PERSON], у частці, якої не вистачає або в повному обсязі, до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні представник позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали частково, а саме вимогу про стягнення 6600 грн. гривень на відшкодування матеріальної шкоди визнали повністю, вимогу про стягнення 800 грн. на відшкодування моральної шкоди не визнали, а також заперечували проти стягнення з них на користь позивача судових витрат у розмірі 500 грн., повязаних з оплатою правової допомоги. Крім того, відповідач [PERSON] суду пояснила, що в теперішній час вона не має постійної роботи та неофіційно підробляє у приватних підприємців у м. Путивль продавцем, однак, вказаний заробіток носить нерегулярний та мінливий характер, а основним джерелом доходів сімї є пенсія по втраті годувальника на дитину її неповнолітнього сина [PERSON], відповідача у справі, розмір якої становить 1049 грн. щомісячно, з огляду на таке, просила розстрочити виконання рішення суду. Представник третьої особи - Путивльської районної державної адміністрації Сумської області, як органу опіки та піклування, проти позову не заперечував та у вирішенні справи покладався за розсуд суду, зазначивши, що відповідачі мають понести цивільно-правову відповідальність за наслідки злочинних дій [PERSON], однак, просив врахувати матеріальний стан сімї та інтереси дитини неповнолітнього відповідача [PERSON], та вирішити питання про розстрочення виконання рішення суду. Суд, заслухавши пояснення відповідачів та представників позивача та третьої особи, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено під час судового засідання, вироком Путивльського районного суду Сумської області від 06.07.2015р., який набрав законної сили 07.08.2015р., відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання з приміненням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки (а.с.9). В силу положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається із копії вказаного вироку суду, [PERSON], будучи неповнолітнім, достовірно знаючи, що в гаражі дачного господарства потерпілого [PERSON], яке знаходиться за адресою: м. Путивль, вул. Горького, 11, зберігається скутер, 19.05.2015р., близько 23-00 год., з метою незаконного заволодіння вказаним скутером, взявши з собою викрутку та монтажний ломик, підійшов до гаража, шляхом зриву навісного замка, проник до приміщення, звідки таємно викотив скутер «Yamaha Ваsic Jog», вартістю 6600 грн., після чого завів, приїхав додому, перефарбував та в послідуючому продав його. Як вбачається із висновку експерта від 04.06.2015р. № 26 ринкова вартість викраденого у позивача скутера «Yamaha Ваsic Jog», 2002 року випуску, станом на 20.05.2015р. складала 6600 грн. (а.с.6-8). Розмір вартості вказаного скутера в судовому засіданні сторонами не оспорювався. Як вбачається із довідки від 04.09.2015р. за № 454/05-38, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області, відповідач [PERSON] перебуває на обліку у вказаному органі Пенсійного фонду України і одержує пенсію по втраті годувальника на дитину [PERSON], 21.03.1999р.н. в розмірі 1049 грн. (а.с. 32). Інших доказів стосовно матеріального становища відповідачів сторонами надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобовязаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обовязок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду, припиняється після досягнення особою повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. З огляду на таке, суд приходить до висновку про необхідність задоволення у повному обсязі вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] 6600 грн. в рахунок відшкодування заподіяної останнім майнової шкоди. Беручи до уваги, що неповнолітній відповідач [PERSON] не має заробітку та не є власником майна, достатнього для відшкодування заподіяної ним шкоди, що не оспорювалось в судовому засіданні сторонами, тому субсидіарний обовязок щодо відшкодування заподіяної ним шкоди слід покласти на його матір відповідача [PERSON] Вимога позивача про стягнення з відповідача 800 грн. моральної шкоди підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Заподіяну відповідачем [PERSON] моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що вказана шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав внаслідок неправомірних дій вказаного відповідача, а саме незаконного проникнення до належного йому гаражу та викрадення скутера. З огляду на таке, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 800 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки зазначена обставина передбачена п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України, тому відшкодування моральної шкоди у даному випадку здійснює особа, внаслідок протиправної поведінки якої відповідач зазнав душевних страждань. При визначенні розміру моральної шкоди суд,

Outcome: approved