Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.04.2019 він уклав письмовий договір позики з відсотками з [PERSON] . За умовами цього договору позивач виплатив відповідачу 5000,00 грн., про що свідчить розписка відповідача. Відповідач повинен був повернути позику з 03.04.2019 по 03.10.2020 та сплатити нараховані відсотки в розмірі 3821 грн.39 коп. Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором позики, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за стягненням боргу. З урахуванням приписів п.6.3. укладеного договору сума заборгованості за основною сумою позики 2917,44 грн. збільшується на 75%, що складає 2188,08 грн., та загалом становить 5105,52 грн. Сума заборгованості за відсотками на час подачі позову до суду становить 1213,83 грн. Загалом заборгованість по договору позики становить 6319,34 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в сумі позики 5105,52 грн., за відсотками за користування позикою в сумі 1213,82 грн., що загалом становить 6319,34 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 06.10.2021 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. 03.04.2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений письмовий договір позики з відсотками, за умовами якого позичальник отримала платну (процентну) позику в розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності та забезпеченості і зобов`язалась повернути позику за належним графіком погашення (пункт 1.1. договору). Сторони домовились, що позика надається на 18 місяців з 03.04.2019 по 03.10.2020 під 75% річних (0,205479% на день) від суми залишку позики (пункт 2.1., 3.1. договору). [PERSON] 03.04.2019 отримав суму позики в розмірі 5000 грн., що підтверджується копією його розписки від 03.04.2019. Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання, які виникли у нього з договору позики від 03.04.2019. При цьому п. 6.2. - 6.3. договору позики з відсотками від 03.04.2019 встановлено, що у разі недотримання або неналежного дотримання позичальником графіка погашення позики, позикодавець направляє лист-вимогу про виконання позичальником своїх обов`язків згідно договору. Якщо позичальник надалі не виконує свої зобов`язання, позикодавець має право передати справу до суду, при цьому сума боргу складається з залишку основної суми позики, збільшеної на 75% від залишку основної суми та відсотків, які залишились несплаченими на дату подачі позовної заяви до суду. Позивач на виконання умов п.6.2. договору позики з відсотками від 03.04.2019 направив відповідачу лист-вимогу про необхідність оплати заборгованості за договором від 03.04.2019, що підтверджується копією листа та поштових конвертів. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем [PERSON] , сума заборгованості за договором позики становить 2917,44 грн., величина збільшення на 75% становить 2188,08 грн., сума заборгованості за відсотками становить 1213,82 грн., які нараховані на збільшену на 75% суму позики, загалом заборгованість за договором позики становить 6319,34 грн. Аналізуючи зміст договору позики з відсотками у сукупності з приписами ст.ст. 627, 1048-1049 ЦК України, суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення з відповідача суми позики, збільшену на 75% від залишку основної суми боргу та відсотків, які залишились несплаченими на дату подачі позову до суду, оскільки позичальник неналежним чином виконувала свої зобов`язання перед ним. З урахуванням наведеного та обставин, встановлених в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не виконав своїх обов`язків відповідно до укладеного з позивачем договору. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №0.0.2220057798.1 від 05.08.2021 про сплату судового збору у сумі 951 грн. 60 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved