Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Барвін\-ківського районного управління юстиції Харківської області, Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Міністерства юстиції України, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області про стягнення моральної шкоди в сумі 39555 грн. 09 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує таким. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 04 грудня 2015 року у справі №611/1018/15-ц частково задоволена скарга [PERSON] та визнана бездіяльність державного виконавця ВДВС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області [PERSON] у виконавчому провадженні № 43834140 за виконавчим листом Барвінківського районного суду Хар\-ківської області № 611/1593/13-ц від 25.06.2014 року. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 12 січня 2016 року у справі № 611/7/16-ц задоволена скарга [PERSON] та визнана бездіяльність державного виконавця ВДВС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області [PERSON] у виконавчому про\-вадженні № 40788761 за виконавчим листом № 611/1593/13-ц, виданим Барвінківським районним судом Харківської області 13.11.2013 року про накладення арешту на майно [PERSON] Вказаною вище ухвалою зобовязано начальника ВДВС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області накласти арешт та здійснити опис в межах ціни позову - 50000 грн. на вклади, цінності та інше майно, де б воно не знаходилось, [PERSON] у виконавчому провадженні № 40788761 з виконання ухвали Барвінківського районного суду Харківської області ще від 13 листопада 2013 року у справі № 611/1593/13-ц. Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2016 року у справі № 611/6/16-ц задоволена скарга [PERSON] та скасована постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] від 28.12.2015 року, якою відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання у виконавчому провадженні № 49737613 за виконавчим листом № 611/1018/ 15-ц, виданим 17.12.2015 року Барвінківським районним судом Харківської області. Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 24 лютого 2016 року у справі № 611/127/16-ц задоволена скарга [PERSON] та визнана бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] у виконавчому провадженні № 50015317 за ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 12 січня 2016 року. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2016 року у справі № 611/152/16-ц задоволена скарга [PERSON] та визнана бездіяльність державного виконавця ВДВС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області з виконання ухвали Барвінківсь\-кого районного суду Харківської області від 12 січня 2016 року у справі № 611/7/16-ц, якою зобовязано начальника ВДВС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області накласти арешт на майно боржника та провести його опис в межах ціни позову - 50000 гривень на вклади, цінності та інше майно, де б воно не знаходилося, [PERSON] у виконавчому провадженні № 40788761. Зазначеною ухвалою зобовязано начальника ВДВС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області здійснити дії по виконанню ухвали Барвінківського районного суду Харківської області від 12 січня 2016 року у справі № 611/7/16-ц, якою зобовязано начальника ВДВС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області накласти арешт на майно боржника та провести його опис в межах ціни позову - 50000 гривень на вклади, цінності та інше майно, де б воно не знаходилося, [PERSON] у виконавчому провадженні № 40788761. На думку позивача, внаслідок бездіяльності відповідачів та ігнорування ухвали Барвінківського районного суду Харківської області ще від 13 листопада 2013 року у справі № 611/1593/13-ц, ухвали Барвінківського районного суду Харківської області від 04 грудня 2015 року у справі № 611/1018/15-ц, ухвали Барвінківського районного суду Харківської області від 12 січня 2016 року у справі № 611/7/16-ц, ухвали Барвінківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2016 року у справі № 611/152/16-ц залишається невиконаним в повному обсязі рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2014 року у справі № 611/1593/13-ц. Позивач зазначає, що вказаною бездіяльністю відповідачів йому спричинена моральна шкода, яка полягає у порушенні права власності, в розмірі, еквівалентному сумі заборгованості за рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2014 року у справі № 611/1593/13-ц, тобто 39555 грн. 09 коп. Позивач у поданій до суду заяві просить справу розглянути за його відсутності, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач Міністерство юстиції України позов не визнає, вказавши в надісланому до суду запереченні, що позивач не зазначив, якими саме неправомірними діями чи бездіяльністю Міністерства юстиції позивачу завдано моральну шкоду, в чому конкретно полягає завдана йому моральна шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, позивачем не надано доказів наведених обставин та вини Міністерства юстиції в спричиненні моральної шкоди. Відповідач - Головне управління Державного казначейства України в Харківській області позов не визнає, вказавши в надісланому до суду запереченні, що позивач не зазначив, в чому конкретно полягає завдана йому моральна шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, позивачем не надано доказів причинного звязку між неправомірними діями чи бездіяльністю відповідачів та спричиненням шкоди. Крім того, «Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (зі змінами та доповненнями) визначено, що відшкодування шкоди здійснюється Державною казначейською службою України і що рахунок для відшкодування шкоди відкрито в Державній казначейській службі України. В територіальних органах Державної казначейської служби України не передбачені бюджетні призначення на відшкодування шкоди, рахунок на зазначені цілі в Головному управлінні Державного казначейства України в Харківській області не відкривався. Відповідачі - Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, Барвін\-ківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області проти позову заперечують і прохають закрити провадження у справі, пославшись на те, що наказом Міністерства юстиції України від 01.03.2016 року № 572/5 «Про ліквідацію територіальних управлінь юстиції» ліквідовані без правонаступництва як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції України, зокрема, Барвінківське районне управління юстиції Харківської області. Тому відділ державної виконавчої служби як структурний підрозділ Барвін\-ківського районного управління юстиції Харківської області теж припинив свою діяльність. Головне територіальне управління юстиції у Харківській області також зазначає, що позов не може бути задоволений, оскільки позивач не надав суду доказів заподіяння йому моральних страждань, не обґрунтував розмір моральної шкоди, не зазначив, якими неправомірними діями Головного територіального управління юстиції у Харківській області позивачу завдано моральну шкоду. Представники відповідачів - Міністерства юстиції України, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області, надіславши письмові заперечення проти позову, до суду повторно не зявилися, хоча відповідачі належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності від них не надходило. За таких обставин суд розглядає справу без їх участі на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення представника Головного територіального управління юстиції у Харківській області та відділу державної виконавчої служби, який заперечував проти позову з підстав, викладених в наданих до суду письмових запереченнях, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 04 грудня 2015 року у справі № 611/1018/15-ц частково задоволена скарга [PERSON] та визнана бездіяльність державного виконавця ВДВС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області [PERSON] у виконавчому провадженні № 43834140 за виконавчим листом Барвінківського районного суду Хар\-ківської області № 611/1593/13-ц від 25.06.2014 року. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 12 січня 2016 року у справі № 611/7/16-ц задоволена скарга [PERSON] та визнана бездіяльність державного виконавця ВДВС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області [PERSON] у виконавчому про\-вадженні № 40788761 за виконавчим листом № 611/1593/13-ц, виданим Барвінківським районним судом Харківської області 13.11.2013 року про накладення арешту на майно [PERSON] Вказаною вище ухвалою зобовязано начальника ВДВС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області накласти арешт та здійснити опис в межах ціни позову-50000 грн. на вклади, цінності та інше майно, де б воно не знаходилось, [PERSON] у виконавчому провадженні № 40788761 з виконання ухвали Барвінківського районного суду Харківської області від 13 листопада 2013 року у справі № 611/1593/13-ц. Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 12 лютого 2016 року у справі № 611/6/16-ц задоволена скарга [PERSON] та скасована постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] від 28.12.2015 року, якою відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання у виконавчому провадженні № 49737613 за виконавчим листом № 611/1018/ 15-ц, виданим 17.12.2015 року Барвінківським районним судом Харківської області. Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 24 лютого 2016 року у справі № 611/127/16-ц задоволена скарга [PERSON] та визнана бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] у виконавчому провадженні № 50015317 за ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 12 січня 2016 року. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2016 року у справі № 611/152/16-ц задоволена скарга [PERSON] та визнана бездіяльність державного виконавця ВДВС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області з виконання ухвали Барвінківсь\-кого районного суду Харківської області від 12 січня 2016 року у справі № 611/7/16-ц, якою зобовязано начальника ВДВС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області накласти арешт на майно боржника та провести його опис в межах ціни позову - 50000 гривень на вклади, цінності та інше майно, де б воно не знаходилося, [PERSON] у виконавчому провадженні № 40788761. Зазначеною ухвалою зобовязано начальника ВДВС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області здійснити дії по виконанню ухвали Барвінківського районного суду Харківської області від 12 січня 2016 року у справі № 611/7/16-ц, якою зобовязано начальника ВДВС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області накласти арешт на майно боржника та провести його опис в межах ціни позову - 50000 гривень на вклади, цінності та інше майно, де б воно не знаходилося, [PERSON] у виконавчому провадженні № 40788761. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завда\-ної внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування (стаття 1173 ЦК України). Умовами застосування цих норм є завдання шкоди неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 11 вересня 2013 року (справа №\~6-48\~цс\~13), при відшкодуванні моральної шкоди, завданої особі незаконними діями чи бездіяльністю працівників виконавчої служби, застосуванню підлягають положення загального законодавства про моральну шкоду, а саме: стаття 56 Конституції України, статі 23, 1167, 1173\~ЦК України та стаття 11 Закону України від 24 березня 1998 року №\~202/98-ВР «Про державну виконавчу службу». Позивач посилається на п. 3 ч. 2 статті 1167 ЦК України, якою встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, в інших випадках, встановлених законом, при цьому не вказуючи цей випадок, тобто не посилаючись на конкретний акт законодавства, який підлягав би застосуванню в цьому випадку. Відповідно до ч. 2 статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивач не зазначив, в чому конкретно в розумінні статті 23 ЦК України полягає завдана йому моральна шкода, обмежившись лише посиланням на те, що моральна шкода полягає у порушенні його права власності в розмірі, еквівалентному сумі заборгованості за рішенням Барвінківського районного суду Хар\-ківської області від 14 квітня 2014 року у справі № 611/1593/13-ц, тобто 39555 грн. 09 коп. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з пунктом 4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. В пункті 5 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що йому було завдано моральної шкоди неправомірними діями чи бездіяльністю відповідачів, що між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок, з яких міркувань він виходив, визначаючи зазначений в позові розмір шкоди. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд доходить висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову про стягнення з відповідачів моральної шкоди в зазначеному розмірі.

Outcome: dismissed