Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 29 березня по 09 квітня 2019 року знаходився у трудових відносинах з Донецьким Національним Медичним Університетом. Звільнений з роботи за згодою сторін. За період роботи нарахована, але не виплачена при звільненні заробітна. Просить стягнути 1889,52 грн. заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 47616,66 грн. Представник відповідача надіслав до суду відзив в якому позов не визнав. В обґрунтування зазначив, що під час звільнення позивача з посади була нарахована заробітна плата за фактично відпрацьований час з урахуванням дня звільнення за період з 29 березня по 09 квітня 2019 року. Позивач своєчасно не надав до бухгалтерії заяву та документи що до відкриття йому карткового рахунку, а також не надав і картковий рахунок на який можливо здійснювати зарахування заробітної плати. Відповідно до листа позивача від 01 жовтня 2019 року, за зазначеними в ньому реквізитами банку, перераховані кошти, що підтверджується платіжним дорученням № 2 від 29 жовтня 2019 (перерахування не отриманої заробітної плати), платіжним дорученням № 573 від 27 листопада 2019 року (компенсація при звільненні) та платіжним дорученням № 2065 від 29 листопада 2019 року (компенсація при звільнені). Відповідач вважає, що університетом здійснена виплата заробітної плати позивачу в повному обсязі, як тільки він повідомив за якими реквізитами здійснити перерахунок. Доказів звернення позивача до керівництва університету з питання виплати заробітної платні, крім листа від 01.10.2019 до матеріалів справи не додано. Отже на момент звернення позивача до суду із позовом, заробітна плата йому була виплачена в повному обсязі. Таким чином відсутні підстави для задоволення позову. Просить у задоволенні позову відмовити. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові. Представник відповідача - Григоренко О.О в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що заробітна плата була виплачена позивачу в повному обсязі, як тільки позивач надав реквізити банку до бухгалтерії інституту. Тому відсутні підстави для задоволення позову. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що наказом № 03/29/1-ок від 28.03.2019 позивач прийнятий на роботу провідним фахівцем договірного відділу з 29.03.2019 на 0,1 ставки з окладом 3496 грн плюс доплата до мінімальної заробітної плати. Наказом № 03/29/2-ок від 28.03.2019 позивач прийнятий на роботу провідного фахівця договірного відділу на ставку, оператором комп`ютерного набору договірного відділу на 0,5 ставки за сумісництвом з 29.03.2019 з окладом 1220 плюс доплата до мінімальної заробітної плати. Наказом № 04/09/1-ок від 09.04.2019 позивача звільнено з роботи провідного фахівця договірного відділу на ставку 09.04.2019 за згодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Наказом № 04/09/2-ок від 09.04.2019 позивача звільнено з роботи оператора комп`ютерного набору договірного відділу на 05, ставки за сумісництвом 09.04.2019 за згодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України З копії довідки, наданої позивачем, яка належним чином не завірена, без номер та дати складення, виданої Донецьким Національним медичним університетом заробітна плата за березень 2019 становить 312,98 грн, за квітень 1650,60 грн., середньоденна заробітна плата становить 312,97 грн. середньомісячна - 6259,50 грн. З копії довідки № ДОН 874, від 03.12.2019, наданої відповідачем, яка завірена належним чином, вбачається, що дохід позивача за період з 29.03.2019 по 09.04.2019 складає 1963,58 грн. В день звільнення позивача з роботи відповідач не провів повного розрахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП. Такими строками є: 1) день звільнення працівника; 2) не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок (за умови, якщо працівник у день звільнення не працював, наприклад, у зв`язку з хворобою). При цьому про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в будь-якому випадку повинен у день звільнення виплатити не оспорювану ним суму. Позивач надіслав 03.10.2019 відповідачу лист з проханням виплатити йому заробітну плату із зазначенням реквізитів банку. Позивачу перераховано згідно платіжного доручення № 2 від 29 жовтня 2019 (не отримана заробітна плата в розмірі 1580,68 грн), згідно платіжного доручення № 573 від 27 листопада 2019 року (компенсація при звільненні в розмірі 190,75 грн) та згідно платіжного доручення № 2065 від 29 листопада 2019 року (компенсація при звільнені в розмірі 244,13 грн). На день винесення рішення суду заборгованість по заробітній платі позивачу виплачена, тому у задоволенні цієї вимоги суд відмовляє. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідач зазначає, що його вини у затримці розрахунку при звільненні немає, оскільки позивач не надав до бухгалтерії університету реквізити банку для перерахування заробітної плати. З таким твердженням погодитися неможна, оскільки ст. 23 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата працівників підприємств на території України виплачується у грошових знаках, що мають законний обіг на території України. Статтею 24 Закону передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Відповідач не надав доказів на підтвердження того, що позивач письмово погодився на на виплату заробітної плати у безготівковій формі. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Суд проводить свій розрахунок, оскільки не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, а відповідач свій розрахунок не надав. Для проведення розрахунків середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд приймає до уваги дані, зазначені у довідці № ДОН 874 від 03.12.2019, наданої відповідачем, оскільки вона відповідає вимогам ЦПК України, щодо оформлення доказів, наданих до суду. Сукупний дохід позивача за період з 29.03.2019 по 09.04.2019 склав 1963,58 грн. В період з 29.03.2019 по 09.04.2019 було 8 робочих днів. 1963,58 грн : 8 днів = 245,44 грн середньоденний заробіток. Днем звільнення позивача є 09.04.2019, днем проведення останньої виплати позивачу є 29.11.2019, за цей період було 161 робочий день. 245,44 х 161 = 39515,84 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст. 116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial