Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить будинок №6 по вул. Типографській в м. Сміла Черкаської області. Крім нього у вищевказаному будинку зареєстровані син та його дружина з онукою, які з 2017 року у ньому не проживають. Враховуючи те, що відповідачі в будинку не проживають звернувся до суду з позовом та просить визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в будинку №6 по вул. Типографській в м. Сміла Черкаської області. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій справу просить розглянути без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, надіслали до суду заяви в яких розгляд справи просять проводити без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на праві власності належить 37/50 часток житлового будинку №6 по вул. Типографській в м. Сміла Черкаської області (а.с. 3). Згідно довідки квартального комітету №5 від 13 листопада 2017 року №114626 в будинку по вул. Типографська, №6/1 м. Сміла Черкаської області зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які в вищевказаному будинку не проживають (а.с. 4). Відповідно до актів комісії квартального комітету №5 посвідчених головою кварткому від 13 листопада 2017 року відповідачі у будинку по вул. Типографська, №6/1 м. Сміла Черкаської області з 2013 року не проживають (а.с.5,6). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Із змісту ч.1 ст. 317 ЦК України вбачається власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України визначено власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України визначено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до Правових позицій висловлених судовою палатою у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ (справи повязані із застосуванням норм про захист права власності) згідно із ст.15, п.4 ч.2 ст.16, ст.ст.386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. За таких обставин оскільки відповідачі, у будинку, належного на праві власності позивачу не проживають, перешкоджають йому у реалізації вільного розпорядження належного йому майна, відтак мають бути визнані в судовому порядку такими, що втратили право на користування будинком по вул. Типографська, №6 в м. Сміла Черкаської області. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved