Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних на загальну суму 32554,0 (тридцять дві тисячі п`ятсот п`ятдесят чотири) гривні. Під час розгляду справи в суді позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути із [PERSON] інфляційні нарахування та три відсотки річних на загальну суму 15293,31 (п`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто три) гривні 31 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішень Золотоніського міськрайонного суду від 13.12.2010 року по справі № 2-2765/2010 та від 11.02.2011 року по справі № 2-178/201, які набрали законної чинності, [PERSON] повинен сплатити на користь [PERSON] кошти в сумі 10324,58 грн. та 6936,49 грн. відповідно. Проте, до теперішнього часу відповідач у добровільному порядку рішення суду не виконав, на усні прохання позивача не реагує, а тому [PERSON] змушений був звернутись до суду з позовом про стягнення із [PERSON] трьох відсотків річних в сумі 2589,16 грн. та інфляційних нарахувань в сумі 12704,15 грн., а також судових витрат у сумі 551,2 грн. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, направивши до суду заяву, в якій повністю ствердили позовні вимоги, просили суд повністю їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату час та місце судового розгляду ставився до відому належним чином. Суд, враховуючи думку позивача та його представника, проводить заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з виконавчого листа № 2-2765/10 від 28.02.2011 року рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 13.12.2010 року по справі № 2-2765/10 було стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики та судові витрати на загальну суму 10324,58 грн. Відповідно до виконавчого листа № 2-178/2011 від 07.04.2011 року рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 11.02.2011 року по справі № 2-178/11 було стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики та судові витрати на загальну суму 6936,49 грн. Жодних належних доказів щодо виконання даних рішень відповідач [PERSON] до суду не направив, у судове засідання неодноразово не з`явився, незважаючи на виклики суду. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав судові рішення про стягнення заборгованості за договором позики. За таких обставин суд погоджується з розрахунком суми позову, наданої позивачем, та приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому суд також стягує з відповідача на користь позивача судовий збор в сумі 551,2 грн., що стверджується квитанцією № 23 від 29.01.2016 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved