Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за участю третьої особи Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позов мотивований тим, 16.11.2015 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області визнано мирову угоду по справі №127/18994/15-ц, укладену 04.10.2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Сторони домовились про те, що за цією мировою угодою встановлюється порядок користування індивідуальним будинком, а також переходить у користування приміщення і господарські споруди в будинку 124 по вул. Маяковського в м. Вінниці, власниками якого є: -[PERSON] володіє часткою - 43/300 домоволодіння [ADDRESS] Свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.09.2001 року [NUMBER]; від 06.09.2001 року [NUMBER]; -[PERSON] володіє часткою - 43/900 домоволодіння [ADDRESS] Свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.10.2003 року [NUMBER] -[PERSON] володіє часткою - 43/300 домоволодіння [ADDRESS] Свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.09.2001 року [NUMBER] від 06.09.2001 року [NUMBER]; свідоцтво [NUMBER] про право на спадщину за заповітом, яка складається з 7/25 часток житлового будинку від 11.03.2008 року. Разом складає 106/225. -[PERSON] володіє часткою 29/200 домоволодіння [ADDRESS] на підставі рішення третейського суду при товарній біржі «Капітал» м. Вінниці від 27.06.2006 року; - [PERSON] володіє часткою 29/200 домоволодіння № [ADDRESS], на підставі рішення третейського суду при товарній біржі «Капітал» м. Вінниці від 27.06.2006 року. Сторони встановили наступний порядок користування будинком та господарськими спорудами: - [PERSON] переходить в користування приміщенням один, обладнане окремим ходом, в яке входить; 1. Коридор 7,4 кв.м; 2. Кухня 8,1 кв.м; 3.Кімната 8,3 кв.м; 4.Санвузол 2,6 кв.м.; -[PERSON] переходить в користування приміщення два, яке обладнане окремим ходом, в яке входять; 1.Коридор 4,3 кв. м; 2. Санвузол 4,2 кв. м. 3.Кухня 13,8 кв.м; 4,Кімната 12,5 кв.м.;5. Кімната 11,6 кв.м; 6. Кімната 13,7 кв.м; 7. Кімната 12,8 кв. м. та господарські споруди : І.Сарай під літерою «Г» площею 22,7 кв.м; 2.Сарай лід літерою «Г-1» площею 16,1 кв.м; 3. Погріб під літерою «п-Г-1» площею 7,7 кв.м; 4.Убиральня під літерою «Д» площею 1,5 кв.м. - [PERSON] переходить в користування у приміщенні два кімната - квартира; розмірами 11,6 кв.м. з правом облаштування окремого входу; - [PERSON] та [PERSON] переходять в користування приміщення номер три, яке обладнане окремим входом, в яке входять : 1.Коридор 6,8 кв.м; 2. Кухня 12, 3 кв. м; 3. Коридор 2,7 кв. м; 4. Кімната 12,3 кв.м, площа літніх приміщень 6.8 кв. м. Господарська споруда; Сарай під літерою «В» 15,5 кв.м. - - Будинковолодіння розташоване на земельній ділянці, згідно з експлікацією схематичного плану земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку по [ADDRESS] складає 1704 кв. м згідно з рішенням № 8/252 Виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих від 21 березня 1955 року. За витягом з рішення Вінницької міської ради від 18.08.2017 року № 835 21 сесії 7 скликання сторонам надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадян в межах м. Вінниці. Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного Кодексу України при переході права власності на будівлю та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди, Тобто, позивачі як співвласники житлового будинку, мають право на виділення їм в користування тієї частки земельної ділянки, яка є пропорційною їх часткам в житловому будинку. Позивач подав заяву, в які зазначив, що позов підтримує, просить справу розглянути за його відсутності, та встановити порядок користування земельною ділянкою за варіантом 2 додатку 2 висновку судової земельно-технічної експертизи №427 від 12.09.2018 р. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнали. Представник відповідачів [PERSON] і [PERSON] позов визнав та просив його задовольнити. Представник [PERSON] подав заяву про те, що за договором від 31.07.2018р. [PERSON] продав свою частку будинку з відповідною часткою господарських будівель по [ADDRESS] [PERSON] у зв»язку з чим просив виключити його зі справи як учасника процесу. Представник третьої особи Вінницької міської ради позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. Згідно з її запереченнями в судовому засіданні цивільний позов [PERSON] є необгрунтованим та суперечить положенням чинного законодавства. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази та оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. 16.11.2015 року згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області визнано мирову угоду по справі №127/18994/15-ц, укладену 04.10.2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Сторони домовились про те, що за цією мировою угодою встановлюється порядок користування індивідуальним будинком, а також переходить в користування приміщення і господарські споруди в будинку [ADDRESS] Будинковолодіння розташоване на земельній ділянці, яка згідно з експлікацією схематичного плану земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку по [ADDRESS] складає 1704 кв. м згідно з рішенням № 8/252 Виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих від 21 березня 1955 року. Згідно з рішенням Вінницької міської ради від 18.08.2017 року № 835 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по [ADDRESS], для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 1000 кв. м. В ході судового розгляду справи було проведено судову земельно-технічну експертизу. Згідно з висновком експерта №427 від 12.09.2018 року сторонам було запропоновано 5 варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 1649 кв. м, домоволодіння [ADDRESS]. Згідно з ч. 1. ст. 88 ЗК України володіння, користування, та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання у його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного Кодексу України, при переході права власності на будівлю та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди, Тобто, на думку позивачів, як співвласників житлового будинку, вони мають право на виділення їм в користування тієї частки земельної ділянки, які є пропорційно їх часткам в житловому будинку. Рішенням виконкому Вінницької міської ради народних депутатів № 8/252 від 21 березня 1955 року за будинковолодінням [ADDRESS] зареєстрована земельна ділянка загальною площею 1704 кв.м. Однак, рішенням Вінницької міської ради № 835 від 18.08.2017р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 1000 кв. м. На підставі цього рішення 17.04.2018 була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ДП «Поділягеодезкартографія». Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельній ділянці по [ADDRESS] присвоєний кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Згідно із ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Положеннями ст.121 ЗК України визначено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, а саме: громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. Враховуючи вищевикладене, встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками будинковолодіння по [ADDRESS] можливе лише в межах 1000 кв. м, а не на 1649 кв. м, оскільки існує рішення Вінницької міської ради № 835 від 18.08.2017р., а також те що земельна ділянка сформована, зареєстрована в державному земельному кадастрі та їй присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. Залишки земельної ділянки понад 0,10 га, яка знаходиться у фактичному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - 0,0649 га можуть бути передані особам в користування (оренду) або набуті у власність шляхом викупу. Згідно з п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Відтак, обраний позивачем варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою суперечить постанові Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004р, оскільки запропонований експертом варіант №2 містить значне відхилення від ідеальної частки співвласників. При встановленні порядку користування земельної ділянки повинен бути врахований варіант, який максимально наближений до ідеальних часток співвласників. Відповідно до ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування, в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Стосовно встановлення земельного сервітуту, який необхідний для проїзду спеціальним транспортним засобом для обслуговування вигрібної ями то відповідно до п 3.256* ДБН 360-92** Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень, за відсутності інженерних мереж міської (селищної) каналізації слід передбачати каналізування садиб з використанням місцевих очисних споруд, проект яких погоджений з органами санепідемслужби. Обладнання внутрішньодомової каналізації з відведенням побутових стоків у вигріб забороняється. Проте позивач не надав до матеріалів справи дозвільні документи на влаштування вигрібної ями, а саме: погодженого висновку з санепідемстанцією щодо влаштування вигрібної ями та виготовленої проектної документації на влаштування вигрібної ями. Нотаріально посвідчена заява співвласників будинковолодіння про те, що вони дають дозвіл співвласнику [PERSON] на влаштування вигрібної ями на земельній ділянці загального користування по [ADDRESS] не є документом, який дає право на влаштування вигрібної ями. Отже, вигрібна яма влаштована без дозвільних документів і без дотримання вимог, не є об'єктом права власності, тому позовні вимоги про встановлення земельного сервітуту для проходу та проїзду транспортними засобами для обслуговування вигрібної ями - безпідставні. Згідно із ст.98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Сторони в справі не є власниками земельної ділянки або землекористувачами, оскільки договір оренди земельної ділянки відсутній. Рішенням виконкому Вінницької міської ради народних депутатів № 8/252 від 21 березня 1955 року, яким закріплювалася земельна ділянка за будинковолодінням дає лише право на оформлення земельної ділянки відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Отже, земельний сервітут може бути встановлений судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту, у разі недосягнення домовленості між цією особою та власником (володільцем) земельної ділянки. Проте належних та допустимих доказів щодо недосягнення домовленості між співласниками будинковолодіння сторонами не подано. Позивач просить встановити проїзд на земельній ділянці загального користування між співвласниками [PERSON], [PERSON] та комунальним закладом культури «Вінницька міська центральна бібліотечна система». Але комунальний заклад культури «Вінницька міська центральна бібліотечна система» не є стороною в справі та позивач не ставив питання щодо залучення цієї особи як співвідповідача. Згідно з висновком експерта зазначено, що у 1-му, 2-му та 3-му варіантах встановлення порядку користування земельною ділянкою домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками пропонується від вул. Маяковського з боку земель закладу культури «Вінницька міська централізована бібліотечна система» може використовуватись для проходу до квартири співвласників у житловому будинку, так і для під'їзду до вигрібної ями. Для цього необхідно розібрати бетонний паркан, встановити ворота, понизити висоту бордюрного каменю. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до об'єктів благоустрою населених пунктів належать: території загального користування: вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки. Згідно із ст.14 «Про благоустрій населеного пункту» об'єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством. Стаття 16 цього Закону передбачає, що на об'єктах благоустрою забороняється: виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов'язковість його отримання передбачена законом. Відповідно до ст. 26-1 Закону порушення об'єктів благоустрою, пов'язане з виконанням суб'єктами господарювання земляних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об'єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради. Такого дозволу до матеріалів справи не надано. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed