Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що у травні 1996 року, його батьки: [PERSON] та [PERSON] одружились. У даному шлюбі народились діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. В 2010 році батьки розлучились. Він з матір'ю переїхали проживати в село Ставки, Бершадського району, Вінницької області. Батько жив окремо матеріальної допомоги не надавав і не надає. [INFO], його мати [PERSON] померла. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO], проте він не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання: не спілкується з ним; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно позивача. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі, позов визнає повністю. Представник служби у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі та висновок про те, що необхідно позбавити [PERSON], батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO], оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. З 1996 року по 2010 рік батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 6). [INFO] мати позивача [PERSON] померла (а.с. 7). Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO], проте він не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання: не спілкується з ним; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. Згідно вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно із нормами ст.164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не цікавиться життям дитини, не бачиться з нею, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: - не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини. - нe цікавиться, як росте його дитина. - не забезпечує дитину необхідним харчуванням. - не забезпечує дитину медичним доглядом. - не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, а тому має бути позбавлений батьківських прав щодо [PERSON] Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, тощо. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved