Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 31.05.2013 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на: земельну ділянку площею 0,55 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662055; земельну ділянку площею 1,80 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662055. Вказане майно [PERSON] заповіла позивачу, який прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем. У зв»язку із втратою державного акта на право приватної власності на землю, що підлягає спадкуванню, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. З приводу втрати державного акта позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністровя». Просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] у судове засідання не з»явилися, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримали. Відповідач [PERSON] сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечили. Судом встановлено такі обставини. Згідно ксерокопії державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662055 від 11.10.2002 року [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 2,35 га, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,55 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка 1,80 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт на право власності на землю серії Р1 №662055 від 11.10.2002 року на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністровя» (тираж 1547) розміщено оголошення. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №153352 від 01.06.2013 року [PERSON] померла 31.05.2013 року в с. Високе Монастириського району Тернопільської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на: земельну ділянку площею 0,55 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662055; земельну ділянку площею 1,80 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662055. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Спадкодавець [PERSON] все своє майно заповіла позивачу [PERSON], про що 07.02.2000 року складено заповіт, посвідчений секретарем Висоцької сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №136/02-14 від 14.02.2017 року вбачається, що згідно даних спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 31.05.2013 року, не заводилась. Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №74, виданою виконкомом [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області 24.01.2017 року. У зв'язку з втратою державного акта на право приватної власності на землю, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини (лист Монастириської державної нотаріальної контори №50/01-16 від 24.01.2017 року). Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю [PERSON] належали: земельна ділянка площею 0,55 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662055; земельна ділянка площею 1,80 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №662055, позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на вищевказане спадкове майно.

Outcome: approved