Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Богодухівської міської ради, третя особа: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] - в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач по справі на підставі заповіту від 17 травня 2011 року, посвідченого Павлівською сільською радою. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться в по [ADDRESS]. Позивач звернувся до Богодухівської державної нотаріальної контори для оформлення спадкового майна, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померлим не були виготовлені правовстановлюючі документи, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача не з'явилися, надали до суду заяву з проханням слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Богодухівської міської ради у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника відповідача, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Богодухівського районного управління юстиції Харківської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника третьої особи, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з довідки Богодухівської міської ради від 05.02.2016 року №02-28/118, відповідно до відомостей погосподарського обліку стоном на 05.02.2016 року об'єкт погосподарського обліку за [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] обліковується за [PERSON] /а.с.12/, що підтверджується також копією облікової картки об'єкта господарського обліку /а.с. 13-18/. Відповідно до ч.3 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за умови, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селещах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 31 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентарізацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При цьому, виникнення права власності не залежало від його державної реєстрації. Таким чином, права, набуті шляхом створення або придбання нерухомості у власність до набранням чинності Цивільним кодексом України від 16.01.2003 року та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, з дотриманням установленого порядку набуття, однак без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому законом порядку, а спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення права на спадщину. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.20/ та залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачу по справі - [PERSON], який є спадкоємцям після його смерті, відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України. Інші спадкоємці, які претендують на спадщину - відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відповіддю нотаріуса та свідоцтвом про смерть [PERSON] /а.с., 19, 44-46/. Позивач прийняв спадщину, так як у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини /а.с.22/ та отримав свідоцтво про право на спадщину на частину майна - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с.47/, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, через відсутність правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця /а.с.21/. В технічному паспорті на житловий будинок з господарським спорудами, виданому ПП «Богодухівське БТІ» 21.12.2015 року відмітки про самочинне будівництво відсутні, рік побудови житлового будинку - 1964 рік /а.с.7-9/. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інші спадкоємці, які претендують на спадщину відсутні, позивач прийняв спадщину, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на спірний будинок, а також враховуючи, що судом не встановлено незаконність набуття спадкодавцем права власності на спірний будинок, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного і

Outcome: approved