Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 березня 1977 року, зареєстрований Білогорівською селищною радою Лисичанського району Ворошиловградської області, актовий запис №4. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем були припинені в травні 2011 р. через різні погляди на життя. На примирення не згоден, переконаний, що подальше шлюбне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна не має. Просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 10 березня 1977 року Білогорівською селищною радою Лисичанського району Ворошиловградської області, актовий запис № 4. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, однак надав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву, в якій позов визнала в повному обсязі з наслідками визнання позову ознайомлена, просила розглядати справу за її відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕД № 356686, виданого 10 березня 1977 року Білогорівською селищною радою Лисичанського району Ворошиловградської області, [PERSON] та [PERSON], 10 березня 1977 року уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 4. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] /а.с.6/. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примирятися і строк для примирення їй не потрібен. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved