Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ПАТ «Будівельно - монтажна компанія «Запоріжстальбуд - 1» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом 60000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.12.2003 року під час виконання трудових обов'язків водія автомобіля, при заміні автошини на колесі автомобіля, внаслідок несподіваного викиду замка і бортового кілець з одночасним розривом гумової камери отримав падаючим диском автошини виробничу травму у вигляді ушкодження правого стегна, осколочний перелом правої стегнової кістки із зміщенням, забита рана правої гомілки. За результатами розслідування нещасного випадку було складено Акт форми Н-1 про нещасний випадок за №7 від 25.12.2003 року.. Відповідно Акту причиною нещасного випадку, що стався з позивачем, було визнано допуск до роботи водія автомобіля без навчання та перевірки знань з викоання шинно монтажних робіт. За результатами первинного огляду МСЕК від 08.02.2007 року встановлено 2 групу інвалідності. За результатами повторного огляду МСЕК від 18.06.2009 року безстроково було встановлено 3 групу інвалідності. Також трудовим каліцтвом позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в наступному: стійке погіршення стану здоров'я змушує постійно відвідувати лікувальні заклади, систематично проходити курси амбулаторного лікування, негативні наслідки трудового каліцтва обмежують його у побуті. Відчуття того, що позивач ніколи не буде здоровою людиною постійно переслідує його, внаслідок чого він постійно перебуває у напруженому психічному стані. Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явились, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі в минулому судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву до суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]. з 09.12.2003 року по 22.11.2004 року, працював водієм на ВАТ «Будівельно - монтажна компанія «Запоріжстальбуд - 1» (а/с. 7). 22.12.2003 року під час виконання трудових обов'язків водія автомобіля, при заміні автошини на колесі автомобіля, внаслідок несподіваного викиду замка і бортового кілець з одночасним розривом гумової камери отримав падаючим диском автошини виробничу травму у вигляді ушкодження правого стегна, осколочний перелом правої стегнової кістки із зміщенням, забита рана правої гомілки. За результатами розслідування нещасного випадку було складено Акт форми Н-1 про нещасний випадок за №7 від 25.12.2003 року. (а/с 9-10). Згідно ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. За результатами первинного огляду МСЕК від 08.02.2007 року встановлено 2 групу інвалідності. За результатами повторного огляду МСЕК від 18.06.2009 року безстроково було встановлено 3 групу інвалідності. (а/с 11,12). Згідно з виписками із історії хвороби [PERSON] неодноразово лікувався з приводу хвороби професійної патології ( а/с 13, 14). Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008р. встановлено, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду Ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законніх прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до частин 2, 3 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною 1 статті 1167 ЦК України установлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з частиною 1 статті 1168 ЦК моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Як зазначено у п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (справа про відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування), ухваленого 27.01.2004 року у справі № 1-9/2004, відповідно до статей 23, 1167 Цивільного Кодексу України (435-15) моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо. Ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. Вищенаведені обставини справи та правові положення, на думку суду, свідчать про доведення факту спричинення позивачеві відповідачем моральної шкоди унаслідок ушкодження його здоров'я при виконанні трудових обов'язків, що потягло за собою трудове каліцтво, а отже, про право позивача на її відшкодування. Факт спричинення позивачеві моральної шкоди знаходить своє пояснення у вищевказаних положеннях Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року у справі № 1-9/2004. Враховуючи характер, обсяг та тривалість страждань, глибину фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач, можливості відновлення його немайнових втрат, тяжкості вимушених змін у життєвих і трудових стосунках, обсягу зусиль, яких необхідно позивачу докласти для відновлення свого попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що слід визначити моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 60 000 грн. підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial