Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, площею 3,5764 га кадастровий номер 5922081900:03:004:0201 та 0,1285 га кадастровий номер 5922081900:03:002:0182, розташовані на території Гружчанської сільської ради в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 023976 від 27.08.1999 року. Вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в с. Грузьке померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки, площею 3,5764 га кадастровий номер 5922081900:03:004:0201 та 0,1285 га кадастровий номер 5922081900:03:002:0182, розташовані на території Гружчанської сільської ради. Позивач є спадкоємцем за заповітом і спадщину прийняв в установленому законом порядку, заведено спадкову справу № 18/2021. Згідно іншого заповіту [PERSON] заповіла свій будинок позивачу та [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщин подавши відповідну заяву нотаріусу. З метою належного оформлення права на спадщину, позивач звернувся до нотаріуса, однак, отримав відмову, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю маються незастережні виправлення, що і змусило позивача звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Дубов`язівської селищної ради в судове засідання не з`явився, подали заяву, в якій просять справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги визнають. Відповідач [PERSON] в судове засідання гне з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечує. Третя особа: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Мусієнко В.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини . Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.3). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки, площею 3,5764 га кадастровий номер 5922081900:03:004:0201 та 0,1285 га кадастровий номер 5922081900:03:002:0182, розташовані на території Гружчанської сільської ради та належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 023976 від 27.08.1999 року. (а.с.7,8-12,13-17). 22.03.1993 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно, а саме будинок з господарчо-побутовими будівлями, розташований в с. Грузьке [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). 13.05.2008 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,70 га на території Гружчанської сільської ради [PERSON] (а.с.6). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа №с 18/2021 (а.с.19). Відповідно до довідки від 13.08.2021 року №1295, виданої виконкомом Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Грузьке Конотопського району Сумської області, до дня смерті та на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Спадкоємцями за заповітом на все майно є син [PERSON] та син [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчений Гружчанською сільською радою за реєстровим №65 від 22.03.1993 року. Спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку площею 3,70 га на території Гружчанської сільської ради є син [PERSON] . Заповіт від імені померлої посвідчений Гружчанською сільською радою за реєстровим № 207 від 13.05.2008 року. (а.с. 4). Згідно із роз`ясненнями приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Мусієнко В.В від 17.08.2021 року № 292/01-16 року видача свідоцтва про право на спадщину не можлива, оскільки під час огляду документів встановлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії І-СМ № 023979 від 27.08.1999 року мається незастережне виправлення у прізвищі власника « [PERSON] » двічі ручною виправлена літера «л» (а.с.18). Частиною другою статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із статтею 392 ЦК України власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/; спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із пунктом 5.9 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець може відмовитися від права на обов`язкову частку у спадщині шляхом подачі нотаріусу заяви про те, що зі змістом заповіту він ознайомлений, зміст статті 1241 Цивільного кодексу України йому роз`яснено і він не претендує на одержання обов`язкової частки у спадщині. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачами слід прийняти. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, що визнання за позивачем права власності на земельну ділянку не порушує нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved