Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить зменшити розмір аліментів, що визначений за судовим наказом справа № 642/5834/18 Ленінського районного суду м.Харккова від 20.11.2018 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], з ј частини з усіх видів заробітку до 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більш 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 11.04.2015 року він перебуває у шлюбних відносинах з [PERSON]. На теперішній час звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. До шлюбу, а саме [INFO] народилась донька -[PERSON], батьківство встановлено за заявою [PERSON] і в свідоцтві про народження дитини він вказаний батьком. Судовим наказом Ленінського районного суду м.Харкова від 20.11.2018 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більш 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що в заяві про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів, [PERSON] зазначила, що він не сплачу іншим особам аліменти та не надала відомості до суду, що на його утриманні є ще неповнолітня дитина від першого шлюбу. Так, з 29.11.2003 року [PERSON] знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], та має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає разом із батьком, так як його мати померла у [INFO]. [PERSON] страждає від порушення центральної нервової системи, неодноразово знаходився на лікуванні в медичних закладах, потребує систематичного медикаментозного лікування та відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії при КНП «Міської дитячої клінічної лікарні №19» Харківської міської ради №319 від 26.09.2018 року рекомендовано інклюзивне навчання на 2018-2019 навчальний рік за станом здоров'я. Знаходячись на домашньому навчанні потрібна постійна стороння допомога та додаткові матеріальні затрати. Стягуючи судовим наказом з [PERSON] аліменти на другу дитину в розмірі ј частини заробітку, суд не мав можливості звернути увагу на ті обставини, що особисто на його утриманні знаходиться дуже хвора дитина від першого шлюбу, яка є наполовину сиротою. Позивач вважає, що розмір аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], може бути зменшено з урахуванням вимог п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України в розмірі 1/6 частини його заробітку. Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечував. Відповідач позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.04.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.23), на утримання якої, згідно судового наказу Ленінського районного суду м.Харкова від 20.11.2018 року справа №642/5834/18, зі [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], стягнуто на користь [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], аліменти на утримання дитини - [PERSON],[INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та не більш 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2018 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 24). З 29.11.2003 року позивач знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 4), в шлюбі народився спільний син - [PERSON], [INFO] (а.с. 6), який зареєстрований та проживає разом із батьком (а.с. 8), оскільки його мати померла у [INFO] (а.с. 7). Згідно виписок з медичної карти, [PERSON], [INFO] страждає від порушення центральної нервової системи, неодноразово знаходився на лікуванні в медичних закладах, потребує систематичного медикаментозного лікування (а.с. 10-11,13-14), та йому рекомендовано інклюзивне навчання на 2018-2019 навчальний рік за станом здоров'я (а.с. 12, 15). Знаходиться на домашньому навчанні (а.с. 17-21), йому постійна потрібна стороння допомога та додаткові матеріальні затрати (а.с. 16). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини та стверджує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Зі статті 181 СК України слідує, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» - він не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи, а у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей 70%. Зі змісту вищенаведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема, матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я, інші випадки, прямо передбачені СК України. Як слідує з матеріалів справи, під часу винесенням судового наказу Ленінським районним судом м.Харкова від 20.11.2018 року справа №642/5834/18, суд не мав можливості звернути увагу на ті обставини, що особисто на утриманні [PERSON] знаходиться хвора дитина від першого шлюбу - неповнолітній син [PERSON], [INFO], який є наполовину сиротою та потребує матеріальних коштів на утримання та постійної турботи. Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Таким чином, доводи позивача про те, що ще до винесення судового наказу суд не мав можливість оцінити його матеріальний стан наявність на його особистому утриманні хворої дитини від першого шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на підставі судового наказу Ленінського районного суду м.Харкова від 20.11.2018 року з ј до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Частиною 2 ст.182Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. На підставі викладеного і

Outcome: approved