Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить суд усунути перешкоди у вихованні та побаченні з дитиною, визначити спосіб участі у вихованні дитини, встановивши порядок зустрічей з сином [PERSON], [INFO], який проживає окремо з матір'ю [PERSON], за адресою: [ADDRESS]: періодичність зустрічей тричі на тиждень, тривалість зустрічей з п'ятниці (після шкоди) по вечір неділі включно, без присутності матері дитини, місце зустрічей без обмежень, без присутності матері дитини, під час літніх шкільних канікул можливість проводити з дитиною повних три тижні, та брати дитину на відпочинок за межі міста Кривого Рогу, без присутності матері дитини (наприклад на море). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він в період з 01.07.2006 року по 12.12.2012р. перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від спільного проживання мають сина - [PERSON], [INFO]. З 2011 р. він з відповідачем припинив шлюбні відносини та почав мешкати окремо. Після розірвання шлюбу відповідач заборонила бачитись з сином, у зв'язку з чим був змушений звернутися до органу опіки та піклування Саксаганської районної у місті ради про дозвіл на виховання та спілкування з сином та рішенням яких установлено наступний спосіб його участі у вихованні та спілкування з сином: щосуботи з 10:00год. до 18:00 год. Проте відповідач ухиляється від виконання зазначеного рішення, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом. Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та проханням розглянути справу за його відсутності. Відповідач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, та проханням відмовити в задоволенні позовних вимог. В запереченнях проти позову зазначила, що виконувала рекомендації рішення №37 виконкому Саксаганської районної у місті ради від 20.01.2016 року і відпускала дитину з батьком. Проте, батько постійно порушував умови, визначені в даному рішенні, що негативно впливало на дитину. Крім того, позивач злісно та умисно не сплачує аліменти на утримання дитини, що спричиняє між нами конфліктні стосунки. Позивач не цікавить навчання та розвитком дитини, не надає матеріальної допомоги. Представник третьої особи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS], є головою будинкового комітету. Їй особисто відомо, що дитина [PERSON], проживає з матір'ю, батька ніколи не бачила. Їй не відомо, щоб матір забороняла йому спілкуватися з дитиною. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що батько дитини не приймає участі у його вихованні, аліменти на сплачує. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] 01.07.2006 року зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис №319 (а.с.6). Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2012 року шлюб зареєстрований 01.07.2006 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON], батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 20 січня 2016 року №37 визначено спосіб участі батька, [PERSON], у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON], [INFO]: щосуботи з 10.00 до 18.00 год. з урахуванням фізіологічних особливостей малолітнього (а.с.9). Відповідно до довідки №142 від 23.02.2017 року виданої Криворізькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ст. №119 Криворізької міської ради Дніпропетровської області [PERSON], матері [PERSON] про тре, що батько дитини не приймає участі в шкільному житті дитини (а.с.42). Відповідно до листа від 06.02.2017р. №688 КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» Криворізької міської ради, [PERSON] знаходиться під наглядом КУ «ЦПМСД №4» КМР АЗПСМ №11 лікаря педіатра дільничного [PERSON], д-з: Атопічний дерматит. Рецидивуюча кропивниця. (а.с.43). Відповідно до листа від 03.03.2017р. №604, КЗ «Криворізька міська лікарня №4» ДОР» повідомляє, що [PERSON] знаходився на лікуванні в дано закладі з 29.01.2014 по 08.02.2014р. в дитячого отоларинголога, 05.06.2014 року оглянутий дитячим ортопедом-педіатром, з 29.09.2014р. по 17.11.2014р. у дитячого травматолога, з 13.09.2014р. по 26.09.2014р. знаходився на лікуванні в дитячому травматологічному відділенні КЗ «Криворізька МКЛ №8» ДОР». З 29.10.2014 по 07.11.2014р. перебував на лікуванні у відділенні ранньої медико-соціальної реабілітації дітей, 05.06.2015 року оглянутий дитячим офтальмологом, 25.04.2016р. оглянутий дитячим дерматовенерологом. З квітня 2016 року дитина до даного закладу більше не зверталась (а.с.94). Відповідно до довідки-розрахунку виданої Довгинцівським ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, загальний борг [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дитини - [PERSON] станом на 01.08.2016р. складає 10 434,83 грн. (а.с.47-49). Відповідно до ч. 1 ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За змістом ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Статтею 7 СК України визначається, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року ( далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У ч. ч. 1, 2 ст. 15 даного Закону зазначено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Батько дитини за місцем мешкання характеризується позитивно (а.с.10,13). В свою чергу, відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати його нормальному розвитку, а судом не встановлено жодних перешкод чи обставин для спілкування батька з дитиною, а також негативних фактів поведінки позивача, як б могли зашкодити дитині. Також судом не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача про те, що спілкування дитини з батьком негативно впливає на його поведінку, а своєю поведінкою позивач, через сина, намагається принизити її, оскільки вказані доводи, відповідно до вимог ст.12, 81 ЦПК України, не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а лише ґрунтуються на суб'єктивному негативному відношенні [PERSON] до [PERSON] Вирішуючи даний спір суд вважає, що спілкування батька з сином буде сприяти повноцінному вихованню дитини, його розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - зі своїми дітьми служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить дотримання батьківських прав позивача, а насамперед буде відповідати інтересам дитини. За даних обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] При встановленні способу спілкування батька з сином, суд дотримується розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини та доцільність прийняття батьком участі у вихованні сина, у зв'язку з чим вважає за необхідне визначити участь [PERSON] у спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] та його вихованні щосуботи з 10-00 години до 18-00 години з урахуванням фізіологічних особливостей малолітнього. На підставі викладеного

Outcome: partial