Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа головний державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту та повернення майна. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити, справу слухати справу в його відсутність, без фіксації технічними засобами, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи, судове засідання не зявилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до статті 74 ЦПК України судові виклики здійснюються на основі судових повісток та судових повідомлень. Згідно ч.4 ст.74 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, докази, судом встановлено. Відповідно до ст.3 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2016 року подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про примусове проникнення до житла - задоволено. Старшому державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області [PERSON] надано дозвіл на примусове проникнення до будинку, який розташований за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вулиця Степова будинок №72 з метою проведення виконавчих дій, а саме: проведення опису й арешту рухомого майна, яке належить боржнику [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], паспорт серії КМ 615139, виданий Білгород-Дністровським МВ ГУМВС України в Одеській області 05.08.2009 року. З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області перебувало виконавче провадження за виконавчим листом №495/5462/13-ц, виданий 11.10.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 18 735,31 грн. на користь [PERSON]. Старшим державним виконавцем Чекерською Л.В. у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку, постанову про відкриття виконавчого провадження направлено на адресу боржника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У відповідності до вимог Закону боржнику надано строк для самостійного виконання рішення, але, боржником у строк, наданий для самостійного виконання, рішення не виконано. Під час проведення виконавчих дій було неодноразово організовано виїзд за місць реєстрації боржника, а саме: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Степова №72, з метою перевірки майнового стану боржника [PERSON] та можливості стягнення боргу. 16 жовтня 2015 року, 17 грудня 2015 року, 26 січня 2016 року для проведення виконавчих дій, а саме: проведення опису й арешту належного боржнику майна, державному виконавцю було відмовлено у безперешкодному доступі до вказаного житлового приміщення та перевірити майновий стан боржника так і не вдалося через агресивне ставлення батьків боржниці позивача по справі [PERSON] до працівників ВДВС, які можливо приховують боржницю, чим створюють перешкоди для своєчасного виконання рішення суду. З позову [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку №72 по вул.Степовій, м.Білгород-Дністровський, Одеської області. [PERSON] є донькою позивача, але з 20.11.2012 року за адресою: область, м, вул.Степова будинок №72 знята з реєстрації, будь-яке майно та речі [PERSON] за адресою позивача відсутні. Старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області [PERSON] безпідставно винесена постанова щодо накладення арешту та вилучення майна, яке належить позивачу. Відповідно до ст.114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статей 316-317 ЦК України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ч.1 ст.321 ЦК України. Згідно ч.1, 2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved