Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 липня 2008 року, та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивує тим, що з березня 2006 року по 04 серпня 2008 року вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Пояснює, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2008 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2008 р. і до повноліття дитини. 25 квітня 2012 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] [INFO] у нього від другого шлюбу народився син [PERSON] . З 2018 року його дружині [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності, у зв`язку з чим на сьогоднішній день вона перебуває на пенсії. Зазначає, що з часу винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] у нього значно погіршилося матеріальне становище. На час винесення судом рішення суду він одруженим не був, на утриманні інших дітей не мав, а тому погодився сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу. Також, на той час ним було враховано, що відповідач на час винесення рішення перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною і не мала змоги працювати. Однак, у зв`язку з народженням дитини у новому шлюбі він зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище для обох своїх дітей, а відповідно сплата аліментів у встановленому розмірі є неможливою. Вказує, що на даний час у нього на утриманні перебуває дружина інвалід III групи, яка перебуває на пенсії та малолітній син. Він є єдиним годувальником їхньої сім`ї і його доходи є єдиним джерелом для існування їхньої сім`ї. Просить врахувати всі ці обставини і зменшити розмір аліментів, визначивши їх у розмірі 1/6 частини . Позивач у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Додатково зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 22). Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 24-27). Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2008 року по справі №2-2356/08 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2008 року і до повноліття дитини (а.с. 9-10). За ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, однією з підстав для зменшення розміру аліментів є зміна матеріального, сімейного стану, погіршення здоров`я платника аліментів. Частина 1 статті 81 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач в позовній заяві зазначає, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитина від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), та дружина інвалід ІІІ групи (а.с.8), а тому просить суд зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до розміру 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Таким чином, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182 СК України). Позивач поєднує підстави позову з наступними обставинами: на його утриманні на теперішній час знаходяться ще одна дитина від іншого шлюбу та дружина з інвалідністю, тому вважає, що у нього змінився сімейний стан та погіршився майновий стан і він не у змозі сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі. Проводячи оцінку представлених доказів, досліджених судом обставин, суд виходить з того, що доказом погіршення матеріального стану позивача є факт народження у нього другої дитини від іншого шлюбу. Крім того, народження другої дитини не повинно обмежувати права та інтереси дитини, народженої раніше та має враховуватися судом разом із іншими доказами щодо погіршення майнового стану платника аліментів, враховуючи, що сторони мають рівні обов`язки з утримання дитини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, шляхом зменшення розміру стягнення аліментів з 1/3 частини заробітку (доходу) позивача до 1/4 частини щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/4 на утримання неповнолітньої дитини, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини в даному випадку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. За правилами ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Представником відповідача у судовому засіданні заявлено відповідне клопотання (а.с. 67). Судом встановлено, що 05 липня 2021 між позивачем та адвокатом Костіним С.С. укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 65). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано акт виконаних робіт, згідно якого виконавцем надані послуги згідно договору про надання правової допомоги на суму 4000 грн. (а.с. 68). Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи частковість задоволення позовних вимог, виходячи з принципу співмірності, сума витрат на професійну правничу допомогу, яку поніс позивач, та яка підтверджена належними доказами підлягає стягненню з відповідача в розмірі 2000 грн.

Outcome: partial