Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ТОВ «Виттранс» 55567 гривень 40 копійок матеріальної шкоди, 3000 гривень моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує, що йому на праві приватної власності належить автомобіль «ГАЗ 33021», реєстраційний номер [NUMBER]. 10.06.2011 року по вул. Петровського у смт. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобілів «Маn 18403», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобілю «ГАЗ 33021» реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілю «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок вказаної ДТП всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальної шкоди. Відповідно до постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 04.07.2011 року винним у скоєнні ДТП був визнаний [PERSON] На дату ДТП цивільно - правова відповідальність вказаної особи під час керування ним забезпеченим транспортним засобом «Маn 18403», реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до полісу страхування АА/337683 була застрахована в ПрАТ «Міська страхова компанія». Крім того, ДТП з його вини сталася під час виконання ним трудових обов'язків на підставі трудового договору з ТОВ «Виттранс». Відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він звернувся до ПрАТ «Міська страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування. Проте в добровільному порядку воно сплачене не було. Тому він був змушений звернутись до суду з позовом до вищевказаної страхової компанії. Відповідно до рішення господарського суду Донецької області від 07.08.2013 року його позовні вимоги були задоволені частково - з ПрАТ «Міська страхова компанія» було стягнуто 53272 гривень 58 копійок страхового відшкодування, штрафних санкцій та судових витрат. На підставі наказу господарського суду Донецької області, що був виданий на підставі вказаного рішення, та на підставі його заяви було відкрито виконавче провадження. Проте, 26.02.2014 року вказаний наказ йому було повернуто без виконання на підставі постанови державного виконавця, відповідно якої грошових коштів, або іншого майна вказаної страхової компанії встановити не вдалося можливим. Він вжив всі заходи, що передбачені законодавством України щодо відшкодування шкоди з боку страхової компанії, що здійснювала страхування цивільно-правової відповідальності особи, що винна у скоєнні ДТП 10.06.2011 року. Тому ТОВ «Виттранс» має компенсувати йому спричинену внаслідок ДТП матеріальну шкоду, пов'язану з пошкодженням належного йому транспортного засобу. Згідно звіту №0576 від 16.07.2011 року авто-товарознавчого дослідження ФОП [PERSON], відповідно до якого розмір збитку, що був йому спричинений, становить 55567 гривень 40 коп. Внаслідок ДТП 10.06.2011 року йому була спричинена моральна шкода у зв'язку з пошкодженням належного йому транспортного засобу, який до цього часу ще не відремонтований, так як відсутні кошти на ремонт, тому він не може використовувати його за призначенням. Увесь час починаючи з дати ДТП транспортний засіб знаходиться на стоянці від відкритим небом, та його загальний стан суттєво погіршився навіть без урахування пошкоджень, отриманих при ДТП. Розмір моральної шкоди він оцінює в 3000 гривні. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Виттранс» позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 500 гривень, які є франшизою відповідно до страхового полісу АА 0337683, який був укладений 08.01.2011 року між ТОВ «Виттранс» та ПрАТ «Міська страхова компанія». В обґрунтування надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що 10.06.2011 року трапилась подія з настанням страхового випадку по ДТП. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «Виттранс» на його користь компенсацію матеріальної та маральної шкоди у сумі 58567 гривень 40 копійок. Відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу автомобіля «Маn 18403», реєстраційний номер [NUMBER] відповідно до страхового полісу АА 0337683, який був укладений 08.01.2011 року між ТОВ «Виттранс» та ПрАТ «Міська страхова компанія», настав страховий випадок по ДТП. Відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.02.2011 року було застраховано, заведено страхову справу № 967/11, згідно якої передбачена відповідальність до 50000 гривень. Крім того, з матеріалів справи слідує, що до моменту подачі позовної заяви до суду позивач вже стягнув суму страхового відшкодування за рішенням Господарського суду Донецької області від 07.03.2013 року у розмірі 49500 гривень страхового відшкодування шкоди, 2184 гривні 90 копійок 3% річних, 1587 гривень 68 копійок судового збору, всього на загальну суму 53272 гривні 58 копійок, в решті позовних вимог було відмовлено. На виконання рішення після набрання рішенням законної сили було видано наказ від 27.08.2013 року в установленому порядку. Позивач звернувся до виконавчої службу з заявою про примусове виконання рішення. 26.02.2014 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) - єдине об'єднання страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Доказів звернення до МТСБУ у встановленому законом порядку позивачем не надано. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином. Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 10 червня 2011 року на вул. Петровського в с. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області сталась ДТП, в результаті якої автомобіль ГАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу на праві власності, отримав механічні ушкодження. Згідно постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 04 липня 2011 року, винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] при керуванні ним автомобілем, МАН, реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до полісу страхування АА 337683 була застрахована в ПрАТ «Міська страхова компанія». Автомобіль МАН належав ТОВ «Виттранс», з яким [PERSON] перебував у трудових відносинах. Згідно рішення господарського суду Донецької області від 07 серпня 2013 року було задоволено на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позов ФОП [PERSON] та стягнуто з ПрАТ «Міська страхова компанія» вартість страхового відшкодування, штрафних санкцій та судових витрат в сумі 53 272 гривні 58 копійок. На підставі даного рішення було видано судовий наказ та відкрито виконавче провадження ДВС. Однак, оскільки у ПрАТ «Міська страхова компанія» відсутні кошти та майно для погашення цієї шкоди, то постановою ВДВС м. Донецька 26 лютого 2014 року виконавчий документ було повернуто позивачу. У зв'язку з такими обставинами [PERSON] звернувся до суду з позовом до власника автомобіля МАН, яким керував [PERSON], а саме ТОВ «Виттранс». Відповідно до ст.ст. 1167, 1172, 1188 ЦК України, на які посилається позивач, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно цих вимог закону власник транспортних засобів відшкодовує шкоду, завдану його працівником при виконанні службових обов'язків. Однак, у даному випадку застосуванню підлягає спеціальна норма: Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідальність цього підприємства була застрахована у ПрАТ «Міська страхова компанія», з якої вже стягнуто суму відшкодування. Той факт, що у ПрАТ «Міська страхова компанія» відсутні кошти для погашення цієї суми, не є підставою для її стягнення з володільця транспортного засобу. Суд вважає можливим стягнути франшизу у розмірі 500 гривень, з урахуванням визнання відповідачем позову в цій частині вимог. Рішенням господарського суду Донецької області ця сума - 500 гривень франшизи з ПрАТ «Міська страхова компанія» стягнута не була. Що стосується моральної шкоди, то діями відповідача позивачу шкоду не спричинено; підприємство застрахувало свою відповідальність згідно закону, а відсутність коштів у страхової компанії не свідчить про спричинення відповідачем моральної шкоди позивачеві. В іншій частині позову слід відмовити. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України пропорційно стягнутої суми. На підставі викладеного,

Outcome: partial