Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Кіровогадський комбінат хлібопродуктів № 2», в якому просить стягнути з ДП «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 29 061,87 грн., середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Представник відповідача подав відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. А крім того, вказав, що на теперішній момент, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить - 28756,56 грн., оскільки 22 січня 2021 відповідачем на користь позивача, було перераховано 400,00 грн. як заробітну плату за червень 2019 року, що зокрема підтверджується платіжним доручення №221 від 22.01.2020 року. Стосовно середнього заробітку за час затримки розрахунку, відповідач вказує на розмір 150,27 грн та надає розрахунок вказаної суми/а.с.20-21/. 06.05.2020 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимог та просить заборгованість по заробітній платі 28 756,56 грн. та стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення/а.с.33 зворотна сторона/. Ухвалою судді від 12 березня 2020 року відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 28 756,65 грн. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення, а саме: з 20.12.2019 року по 05.10.2020 року. Представник відповідача до суду не зявився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подав. Дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що уперіод з 05 квітня 1985 року по 19 грудня 2019 року [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ДП «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2». Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці серії [NUMBER] (а.с.4-5 зворотна сторона). 19 грудня 2019 року позивач був звільнений наказом про припинення трудового договору (контракту) № 90-К від 19.12.2019 за власним бажанням відповідно ст. 38 КЗпП України(а.с. 10). Вказаним наказом, була також передбачена виплата компенсації за невикористану щорічну відпустку тривалістю 19 календарних днів. Під час знаходження позивача у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 29061,87 грн, Підтвердженням факту існування заборгованості є розрахунковий листок за грудень 2019 року, який виданий боржником(а.с. 6). 22 січня 2021 відповідачем на користь позивача, було перераховано 400,00 грн. як заробітну плату за червень 2019 року, що зокрема підтверджується платіжним доручення №221 від 22.01.2020 року(а.с.22). З аналізу вказаної правової норми вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум. Однак, в день звільнення позивача 19.12.2019 р., відповідач письмово не повідомив про нараховані суми належні [PERSON] при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст. 116 КЗпП України. Згідно ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України: власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч. 1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум, належних йому від підприємства при звільненні. Однак, в день звільнення позивача 19 грудня 2019 року, відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми, належні йому від підприємства при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є порушенням ч. 1 ст.116 КЗпП України. Отже в день звільнення відповідач повинен був виплатити нараховану заробітну плату в сумі 28 756,56 грн, та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого вказаною постановою, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно розрахункових листів за жовтень та за листопад 2019 року середній заробіток за час затримки виплати розрахункових сум складає 5409,89 грн. Таким чином, середньоденна заробітна плата складає: 5409,89 грн./36 змін =150,32 грн. Затримка фактичного розрахунку по заробітній платі з позивачем за час затримки розрахунку за період з 20.12.2019 року по 05.10.2020 року складає 197 робочих днів. Таким чином, середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення складає 29 613,04 грн. Пунктом 4 Порядку встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються одноразові виплати /компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. На підставі викладеного суд приходить до висновку про стягнення розрахункових сум та середній заробіток за затримку виплати розрахункових сум. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує судовий збір з ДП «Кіровогадський комбінат хлібопродуктів № 2» в розмірі 1 921 грн. на користь держави. Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 КЗоТ України суд звертає рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі до негайного виконання в межах платежу за один місяць На підставі ч.1 ст.47,ч.1ст.83. ч.1 ст.116 КЗоТ України, Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»,

Outcome: approved