Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,- орган опіки та піклування Ізмаїльської районної адміністрації Одеської області, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування, у зв'язку з тим, що мати дітей хворіє, а відомості про батька в свідоцтві про народження внесені згідно з ч.1 ст.135 СК України. Розпорядженням голови Ізмаїльської районної державної адміністрації за №733/А-2012 від 29.03.2012 року він призначений опікуном дітей. З 2004 року відповідач перебуває на обліку в протитуберкульозно-поліклінічному відділенні КУ «Ізмаїльська міська лікарня», однак рекомендації лікарів з приводу лікування не виконує. [PERSON] тривалий час за місцем реєстрації не проживає, за словами родичів вона перебуває в м.Москва. Вихованням дітей займаються він та його дружина [PERSON] За весь час проживання дітей в його сім'ї, [PERSON] не виявила жодних спроб щодо налагодження контакту з ними, не цікавилася їх життям, станом здоров'я, успіхами у навчанні, тобто повністю самоусунулась від виховання та утримання дітей. У судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні на підставі викладених у ньому доводів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі і вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей, про що орган опіки та піклування Ізмаїльської районної адміністрації Одеської області підготовив відповідний висновок. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслала, своєї думки щодо позову не висловила. Будучи допитаними у судовому засіданні малолітні [PERSON] та [PERSON] пояснили, що матір [PERSON] вони не бачили близько двох років, її місцезнаходження не відомо. Їх вихованням та навчанням займається [PERSON] та [PERSON], яких вони називають батько та мати, відповідно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши малолітніх свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.п.2, 4 ч.1 ст.164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30 березня 2007 року роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, матір'ю [PERSON], [INFO], записана [PERSON], батьком - [PERSON] (а.с.6). Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, матір'ю [PERSON], [INFO], записана [PERSON], батьком - [PERSON] (а.с.10). Розпорядженням голови Ізмаїльської районної державної адміністрації №733/А-2012 від 29.03.2012 року [PERSON] призначено опікуном над малолітніми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7). За змістом довідки КУ «Ізмаїльська міська лікарня» за вих.№ 10/01-08-253 від 22.02.2016 року [PERSON] з 2004 року перебуває на обліку в протитуберкульозно-поліклінічному відділенні КУ «Ізмаїльська міська лікарня» з діагнозом: «Дисемінований туберкульоз легень», за станом здоров'я виконувати батьківські обов'язки не може, рекомендації лікарів з приводу лікування не виконує, її місцезнаходження невідомо (а.с.12). Як вбачається з довідок виконавчого комітету Бросківської сільської ради за вих.№72 від 22.03.2016 року, №2955 від 28.12.2016 року та №71 від 23.02.2017 року, [PERSON] зареєстрована в с.Броска, проте протягом тривалого часу за місцем реєстрації не проживає, її місце знаходження невідоме (а.с.4, 27, 44). Вивченням характеристик на [PERSON] та [PERSON] від 14.03.2016 року та 19.12.2016 року, суддею встановлено, що за роки навчання дітей [PERSON] до школи не з'являлася, їх життям та навчанням не цікавилася; вихованням та навчанням дітей займається опікун [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с.5, 11, 28, 29). Відповідно до повідомлення комунального закладу Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» за вих.№21 від 19.01.2017 року [PERSON] до лікарів з приводу стану здоров'я дітей не зверталася; під час патронажу дітей на дому з дітьми перебуває дружина опікуна [PERSON], яка виконує всі рекомендації щодо стану здоров'я дітей (а.с.35). Згідно з висновком органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації за №Ф-253-02-02 від 21.04.2016 року [PERSON] визнано за доцільне позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.13). За таких обставин, суд вважає, що відповідач дійсно не виконує свої батьківські обов'язки, оскільки не приділяє увагу вихованню дітей, не здійснює за ними належний догляд та контроль, не піклується про їх духовний і фізичний розвиток, не забезпечує їх необхідним харчуванням, не цікавиться їх здоров'ям, не створює умови для отримання ними освіти, а також не проявляє до них материнської уваги та турботи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], слід задовольнити, так як позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідає найвищим інтересам дітей. Статтею 168 СК України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своїх дітей зміниться, за правилами ст.169 СК України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах.

Outcome: approved