Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради, Управління Держгеокадастру у м.Одеса, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON], з урахуванням уточнених позовних вимог просив скасувати рішення [PERSON] міської ради від 25.12.2008 року № 3880-V від 25.12.2008 р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у приватну власність гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,0545 га за адресою м.Одеса, вул.Північна, 148, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель», визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на землю серії ЯЛ № 287375, виданий 07 червня 2011 року [PERSON] на підставі вказаного рішення. Позов мотивовано тим, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 17.12.2013 року позивача визнано власником домоволодіння, що знаходиться за адресою м.Одеса, вул. Північна, 148, на підставі чого було здійснено державну реєстрацію права приватної власності позивача та внесено відповідний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, у 2006 році відповідач [PERSON] на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасовано, була визнана власником на вказане домоволодіння та на цій підставі звернулась до органів місцевого самоврядування з метою оформлення земельної ділянки на якій розташоване домоволодіння. Рішенням [PERSON] міської ради від 25.12.2008 року № 3880-V [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,0545 га , що розташована за адресою м.Одеса, вул. Північна, 148 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. На підставі зазначеного рішення [PERSON] міської ради, [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5110137300:20:013:0002 серії ЯЛ №287375. Враховуючи те, що позивач є законним власником спірного майна, за наявності перелічених обставин не може скористатись своїм правом на його приватизацію і вимушений звернутись до суду із вказаним позовом. Представник позивача позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі, надав до суду уточнену позовну заяву в якій просить скасувати рішення [PERSON] міської ради від 25.12.2008 року № 3880-V « Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки площею 0,0545 га за адресою: м. Одеса, вул. Північна, 148 у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель», визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на спірну земельну ділянку серії ЯЛ № 287375, виданий 07 червня 2011 року , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 511010001000170 та встановити порядок виконання рішення суду, у разі набранням ним законної сили,як підстави для внесення державним реєстратором запису у Державний реєстр прав про скасування запису про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0545 га за адресою: м.Одеса, вул.Північна, 148. Представник [PERSON] міської ради позов не визнає та заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що на момент прийняття оскаржуваного рішення відповідач [PERSON] була власником будинку за адресою м. Одеса, вул. Північна, 148, а відтак оскаржуване рішення є законним. Представник Управління Держгеокадастру у місті Одесі Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник та Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заперечення проти позову, просить в задоволенні позову в частині вимог до Управління відмовити через відсутність з його боку порушень закону. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси по справі 2-4870/06 від 13.06.2006 за [PERSON] було визнано право власності на домоволодіння за адресою м.Одеса, вул. Північна, 148, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 7-8). 10.11 2006 р. [PERSON] звернулась до [PERSON] міського управління земельних ресурсів з проханням передати їй безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площе. 0,0545 га за вказаною адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка), зазначила, що вказана ділянка знаходиться у її користуванні на підставі вказаного рішення суду (а.с. 116). Рішенням [PERSON] міської ради від 25.12.2008 року № 3880-V [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,0545 га , що розташована за адресою м.Одеса, вул. Північна, 148 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель(а.с.17). На підставі вказаного рішення відповідачу [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 287375 виданий 07 червня 2011 року , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 511010001000170(а.с.18). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2010 року, рішення Малиновського районного суду м.Одеси по справі 2-4870/06 від 13.06.2006 було скасовано, справу направлено на новий розгляд (а.с.9,10). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.03.2011 р. позов [PERSON] залишено без розгляду (а.с. 11). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі 1519/2-4359/11 від 17.12.2013 р. було задоволено позов [PERSON] до [PERSON], визнано за ним право власності на домоволодіння за адресою м.Одеса, вул. Північна, 148 в порядку спадкування після смерті [PERSON], (а.с.12-14). Вказане рішення набрало законної сили, право власності на вказане домоволодіння зареєстровано за позивачем, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.15). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в спосіб, визначений законом або договором. З урахуванням положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~ від 04.11.1950р., суд може захистити право особи у спосіб, не передбачений законом, якщо такий спосіб є ефективним, тобто таким, що є адекватним змісту порушеного права, характеру порушення та наслідкам, які це порушення потягло за собою, й повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Відповідно до ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара. При цьому розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим). Таким чином, право на отримання у безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, є похідним від права власності на такий будинок. Суд погоджується з доводами представників відповідачів [PERSON] міської ради, Управління Держгеокадастру у м.Одеса, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про те, що на момент прийняття рішення про передачу земельної ділянки [PERSON] та видачу їй державного акту на право власності на землю не було допущено порушень закону, однак, враховуючи, що рішення суду, на підставі якого відповідач [PERSON] набула права власності на домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Північна, 148, скасовано, право власності на вказане домоволодіння набув позивач в порядку спадкування після смерті [PERSON], суд доходить висновку про ефективним способом захисту земельних прав позивача як власника будинку, є поновлення положення, що існувало до моменту передачі земельної ділянки, на якій розташоване зазначене домоволодіння відповідачу [PERSON], шляхом скасування рішення [PERSON] міської ради № 3880-V від 25.12.2008 р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у приватну власність гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,0545 га за адресою м.Одеса, вул.Північна, 148, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель» та державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0545 га за адресою м.Одеса, вул.Північна, 148, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), серії ЯЛ № 287375, виданого 07 червня 2011 року [PERSON] Одночасно суд доходить висновку про відмову в позові в частині визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 287375 виданого 07 червня 2011 року, виданого відповідачу [PERSON], оскільки судом не встановлено порушень закону під час його видачі.

Outcome: partial