Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування житлом, а саме, будинком № 18, що по вул. Ушакова у м.Марганці Дніпропетровської області. В обґрунтування вимог позову покликається на те, що являється власником спірного будинку, в якому прописаний також і відповідач, останній являється його сином. Однак з вересня 2005 року такий у будинку не проживає, коштів на його утримання не надає, йому важко нести витрати по оплаті комунальних послуг, а прописка сина у будинку йому завдає, як власнику, незручностей, оскільки у нього відсутня можливість оформити субсидії, тому змушений звернутись до суду з позовом. В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав, дав аналогічні пояснення, що й її мотиви. Просить позов задовольнити. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не зявились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно, зокрема, через опублікування оголошення в пресі, про причини неявки суд не повідомили, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, опитавши свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до договору надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 10 липня 1978 року спірний будинок № 18, що по вул. Ушакова у м.Марганці Дніпропетровської області належить [PERSON] (а.с.3). Як вбачається з акту від 10 вересня 2015 року, виданого 49 кварталом Марганецької міської ради [PERSON] не проживає у спірному будинку з вересня 2005 року. Згідно копії будинкової книги на будинок № 18, що по вул. Ушаковій у м.Марганці Дніпропетровської області у ньому зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.5-7). З положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як вбачається з ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Відповідно до п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб від 16 січня 2003 року, на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням чи права власності на квартиру, особа знімається з реєстраційного обліку. Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житлі з 2005 року, однак продовжує бути зареєстрованим у ньому, суд приходить до висновку, що його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 18, що по вул. Ушакова у м.Марганці Дніпропетровської області. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачені ним при зверненні до суду 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved