Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 серпня 2009 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилися земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 168857, загальною площею 2,0000 га. Враховуючи, що рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 27.02.2017 встановлено факт проживання однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON], то відповідно до ст. 1264 ЦК України, останній є спадкоємцем четвертої черги. Окрім того, вказаним рішення, встановлено, що спадкоємців після смерті [PERSON] за законом і за заповітом немає, а відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду не доказуються при розгляді іншої справи, у якій бере участь та особа щодо якої встановлено ці обставини. У звязку з цим позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача [PERSON] сільський голова Дворічанського району Харківської області [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №168857, виданого на підставі розпорядження Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області № 94 від 20.04.2011 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,0000 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області (за межами населеного пункту), цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а. с. 8). Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,0000 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Дворічанський район, [PERSON] сільська рада, власником якої є [PERSON], від 15.11.2018 - оціночна вартість вказаної земельної ділянки складає 50000,00 гривень (а. с. 11-25). 24 грудня 2006 року померла дружина [PERSON] [PERSON], свідоцтво про смерть, серії І-ВЛ № 097268 від 25 грудня 2006 року, виданого [PERSON] сільською радою Дворічанського району Харківської області, складено відповідний актовий запис № 12 (а. с. 7). Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 27.02.2017, яке набрало законної сили, встановлено факт проживання однією сімєю не менше 5 (пяти) років до часу відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9-10). Окрім того, вказаним рішенням встановлені наступні обставини. Згідно зі свідоцтвом про смерть, серії І-ВЛ №236730 від 22 серпня 2009 року, виданого [PERSON] сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] помер 21 серпня 2009 року, про що складено відповідний актовий запис № 05. Відповідно до довідки [PERSON] сільської рада Дворічанського району Харківської області № 15 від 17 лютого 2017 року, [PERSON], який помер 21 серпня 2009 року, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], б. 6, Дворічанського району Харківської області, спадкоємців за заповітом і за законом немає. Згідно з довідкою № 208\\01-16 від 23 лютого 2017 року, виданою державним нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної контори [PERSON], після смерті [PERSON], який помер 21 серпня 2009 року, із заявами про прийняття та відмову від спадщини до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась (а.с. 9-10). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказані обставини справи вважаються встановленими та не підлягають доказуванню. Частина 1\~ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно з ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених\~Конституцією України. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. В ст. 1217 ЦК України зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. На підставі\~ст.\~1258\~ЦК України, спадкоємці\~за законом\~одержують право\~на спадкування\~почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як 5 (п'ять) років до часу відкриття спадщини. Вказаний факт встановлений рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 27.02.2017. Таким чином, згідно зі ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини право власності на земельну ділянку перейшло до позивача. Тому за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] слід визнати право власності на земельну ділянку, загальною площею 2,0000 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд розяснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного

Outcome: approved