Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Семенівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті його матері [PERSON], 02 січня 2015 року, відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, розташованої на території Семенівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 10,5417 га, кадастровий № 6320686000:01:001:0052 та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 081711 від 14 вересня 2004 року. При зверненні до Близнюківської державної нотаріальної контори за оформленням спадкових справ, позивачу у видачі свідоцтва про право власності внаслідок спадкування за законом було відмовлено, в звязку з тим, що він не може надати правовстановлюючий документ - оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 081711 від 14 вересня 2004 року. Оскільки вищевказаний державний акт було втрачено, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача Семенівський сільський голова в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Третя особа завідувач Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі у звязку із службовою зайнятістю, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла 02 січня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 447960, виданим 05 ічня 2015 року виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Близнюківського району Харківської області. (а.с.6) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-АГ № 685263 від 18 травня 1970 року, виданого Семенівським сільським РАЦС Близнюківського району Харківської області, [PERSON] є сином померлої 02 січня 2015 року [PERSON]. (а.с. 25). Як вбачається із довідки Семенівської сільської ради Близнюківського району Харківської області № 240/02-30 від 23 вересня 2016 року, [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня смерті 02.01.2015 в с. Семенівка, вул.. Центральна, буд. 77, Близнюківського району Харківської області, разом зі своїм сином [PERSON]. (а.с. 68) Відповідно до державного акту серії ХР № 081711, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 287, [PERSON] належало право власності на земельну ділянку розміром 10,5417 га, розташовану на території Семенівської сільської ради Близнюківського району Харківської області. (а.с. 7,8) Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, до складу якої входить зазначена земельна ділянка. При оформленні спадщини після померлої було встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений, в звязку з цич завідувачем Близнюківської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися з цим питанням до суду. ( а.с. 9). Про втрату державного акту позивачем було розміщено оголошення в газеті «Нове життя» від 23 квітня 2016 року № 33-34 (а.с.10-13). В повідомленні відділу держгеокадастру у Близнюківському районі Харківської області вих. № 29-20.11-0.5-1186/2-16 від 28 квітня 2016 року зазначено, що згідно книг реєстрації державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею, право власності на земельну ділянку зареєстровано на гр.. [PERSON] Климіну за № 287 від 14 вересня 2004 року на території Семенівської сільської ради згідно державного акта серії ХР № 081711. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6320686000:01:001:0052 (а.с.8). Згідно повідомлення завідувача Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області вих..№ 850/01-16 від 23 серпня 2016 року, та Інформаційної довідки\~ зі спадкового реєстру № 40726208 від 23 серпня 2016 року, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа номер у\~ спадковому реєстрі № 57597099. Спадкова справа номер у нотаріуса\~ № 133/2015 після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви про прийняття спадщини за законом її сина [PERSON] (а.с. 28-34). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 40726214 від 19 червня 2015 року підтверджується, що [PERSON] залишила заповіт на випадок своєї смерті, в якому земельну ділянку, площею 10,5714 га, розташовану на території Семенівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 081711 від 14 вересня 2004 року заповідала [PERSON], [INFO].( а.с. 31, 33). Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до листа вих.№ 10/89/01-16 від 30 вересня 2016 року наданого завідувачем Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області, в спадковій справі, заведеній після смерті [PERSON], померлої 02 січня 2015 року, знаходиться лише одна заява про прийняття спадщини від імені позивача, [PERSON], інші заяви про прийняття чи відмову від спадщини не надходили. (а.с.62). Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до частини 2 цієї ж статті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як вбачається з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся [PERSON], який є сином померлої [PERSON] Інші спадкоємці за оформленням спадщини на час розгляду справи в суді не зверталися. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно\~ до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Відповідно\~ до п.г. ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту реєстрації цього права. Із вивчених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про визнання за ним у порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку є законною, обґрунтованою, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Розяснити позивачу, [PERSON], положення частини 1 ст. 1280 ЦК України якою передбачено, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

Outcome: approved