Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною та визнання права на спадщину, посилаючись на те, що відповідачка є його рідною матір'ю. [INFO] року у м .Черкаси помер його батько і чоловік відповідачки - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно : 19/50 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по [ADDRESS] також присадибна земельна ділянка площею 276 кв.м., надана на підставі Державного акта на право власності Серії ЯЕ №375780, зареєстрованому в Земельному кадастрі під №7110136700:06:028:0042. Сторони у справі - проживали разом зі спадкодавцем і є спадкоємцями першої черги за законом та удвох прийняли спадщину. Відповідачка є особою похилого віку, має право на отримання субсидії по сплаті комунальних послуг, тому вона умовила його відмовитись від належної йому 1/2 частки у спадщині, запевнивши його, що в протилежному випадку субсидія їй не буде нарахована, а після оформлення документів переоформить на його ім.»я спадщину. 08 листопада 2013 року відповідачка отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на 19/50 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних спорудщо знаходиться у [ADDRESS]. Спадщину на присадибну земельну ділянку вони не оформили. Після цього відповідачка різко змінила своє відношення до нього та відмовилась переоформити будь- яким способом належну йому частку у спадщині. Вважає що відповідачка навмисне ввела його в оману, щодо обставин, які мають для нього істотне значення. За таких умов вчинений ним правочин - відмова від частки у спадщині - має бути судом визнаний недійсним. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задоволити. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. - відповідачка [PERSON] є рідною матір'ю позивача [PERSON] - [INFO] року у м.Черкаси помер батько позивача і чоловік відповідачки - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно : 19/50 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по [ADDRESS] також присадибна земельна ділянка площею 276 кв.м.,надана на підставі Державного акта на право власності Серії ЯЕ №375780, зареєстрованому в Земельному кадастрі під №7110136700:06:028:0042. - відповідно до заяви до нотаріуса Першої Черкаської державної нотаріальної контори від 24.12.2011року позивач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за усіма підставами, що залишилася після смерті його батька на користь відповідачки [PERSON], про що мається власноручно підпис позивача на відповідній заяві - позивач [PERSON] з 17.07.2012 року зареєстрований в будинку по вул.Леніна 155 с.Йосипівка, Новомиргородського району Кіровоградської області - 08 листопада 2013 року відповідачка [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на 19/50 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних спорудщо знаходиться у [ADDRESS]. - спадщину на присадибну земельну ділянку сторони не оформили Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієж ж черги і розподіляється між ними порівну. Як встановлено в судовому засіданні позивач заявою від 24. 12.2011року довів до відому нотаріуса Першої Черкаської державної нотаріальної контори що усвідомлючи значення своїх дій та можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для нього істотне значення, без застосування до нього фізичного та психічного тиску з боку інших осіб, за своєї справжньою волею, відмовляється від прийняття спадщини за усіма підставами, що залишилася після смерті його батька на користь його дружини, [PERSON], [INFO]. Дана заява підписана позивачем [PERSON] власноручно. Позиція позивача що відповідачка навмисне ввела його в оману, умовивши його відмовитись від належної йому 1/2 частки у спадщині та запевнивши його, що в протилежному випадку субсидія відповідачці не буде нарахована, а тому на його думку вчинений ним правочин - відмова від частки у спадщині - має бути судом визнаний недійсним суд вважає такою, що не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи і позивачем не надано жодних доказів щодо навмисного оману позивача при вчиненні даного правочину з боку відповідачки. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає до задоволення. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає , що позивач не довів в судовому засіданні обставини , на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed