Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 25.04.2017 та зареєстрований в реєстрі за №3672 про стягнення з нього на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованості в розмірі 22991 грн. 61 коп., таким, що не підлягає виконанню. Вимоги обґрунтував тим, що отримавши у вересні 2019 року заробітну плату у розмірі, який суттєво різнився від отримуваного раніше, він звернувся в бухгалтерію за місцем своєї роботи, де дізнався, що з його заробітної плати проводиться утримання заборгованості на користь АТ КБ «Приватбанк» на підставі постанови Знам`янського відділу ДВС про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші його доходи від 20.11.2018. Звернувшись в подальшому до Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, він дізнався про існування виконавчого провадження ВП №54367494, яке відкрито стосовно нього Подільським районним відділом ДВС м.Кропивницький 25.07.2017, а потім передано на виконання до Знам`янського міськрайонного відділу ДВС. З матеріалів виконавчого провадження з`ясувалось, що АТ КБ «Приватбанк» пред`явив на виконання виконавчий документ - виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., що вчинений 25.04.2017 та зареєстрований в реєстрі за №3672 про стягнення з нього кредитної заборгованості у розмірі 22991 грн. 61 коп., з яких 3000 грн. є витратами, пов`язаними із вчиненням виконавчого напису нотаріусом. На підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження №54367494, тому з його заробітної плати проводиться щомісячне утримання на користь АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 50% під час кожної виплати. З оскаржуваним виконавчим написом він не згоден, оскільки ніколи не відкривав картковий рахунок, а тим паче не отримував кредитних коштів у зазначеній банківській установі. В 2007 році ним втрачено паспорт громадянина України та ідентифікаційний код. Скориставшись його паспортними даними, невідома особа відкрила картковий рахунок на його ім`я в АТ КБ «ПриватБанк» та отримала кредитні кошти. За цим фактом за його повідомленням ще в 2013 році до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Тож, жодних договірних стосунків між ним та АТ КБ «Приватбанк» ніколи не існувало, тому він вважає, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис всупереч чинному законодавству, що змусило його звернутися до суду з даною позовною заявою. Крім того, позивач вказав, щорозрахунок заборгованості здійснено поза межами строку позовної давності. Ухвалою від 29.10.2019 клопотання позивача та представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано в приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. завірені належним чином копії матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких вчинено виконавчий напис від 25.04.2017, який зареєстровано в реєстрі за №3672; витребувано з АТ КБ «Приватбанк» всі матеріали до анкети заяви, поданої від імені [PERSON] з інформацією про номер телефону, до якого була прив`язана платіжна картка на ім`я [PERSON] , даними про ідентифікацію особи, яка картку отримала, інформацією про розмір кредитного ліміту і його збільшення та виписку по рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] . На виконання ухвали від 29.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. надіслано суду завірені належним чином копії наступних документів: виконавчого напису від 25.04.2017, заяви АТ КБ «Приватбанк» від 25.04.2017, довіреності, інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, скороченого витягу з Єдиного реєстру довіреностей, письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, фіскального чеку та опису вкладення до цінного листа щодо надіслання [PERSON] вказаної письмової вимоги, анкети позичальника [PERSON] , виписки з рахунку боржника (а.с.68-80). На виконання ухвали від 29.10.2019 АТ КБ «Приватбанк» надіслано суду розрахунок заборгованості за договором від 26.05.2008 №KGXRRC09000018, виписку з рахунку № [NUMBER] за період з 26.05.2008 по 05.04.2017, виписку з рахунку № [NUMBER] за період з 26.05.2008 по 05.04.2017, виписку з рахунку № [NUMBER] за період з 26.05.2008 по 05.04.2017, заяву позичальника №KGXRRC09000018 від 26.05.2008 (а.с.142-146). Позивач у судове засідання не з`явився, але його представник подала суду заяву, в якій позовні вимогипідтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому просив розглядати справу за його відсутності, а по суті позовних вимог пояснив, що позивач, отримавши кредит, у порушення норм закону та умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував та не повернув у межах строку суму кредиту, нараховані проценти, комісію та інші платежі за користування кредитом. Для вчинення виконавчого напису нотаріусу були надані всі необхідні документи, відповідно до переліку, а саме кредитний договір, засвідчений банком розрахунок щодо заборгованості, в якому в повній мірі відображені всі операції позивача щодо погашення заборгованості. Підстав вважати незаконними дії нотаріуса немає, виконавчий напис вчинено відповідно до норм діючого законодавства. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у судове засідання не з`явилась, але надіслала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, та письмові пояснення, в яких вказала, що про будь-які спори, суперечки, зміни та доповнення до кредитного договору, винесені з цього приводу судові чи інші рішення, а також про злочини, що впливають на відносини кредитора і боржника, кредитор її не повідомляв, а присутність під час вчинення виконавчого напису боржника чинним законодавством не передбачена. Оскаржуваний виконавчий напис нею вчинено правомірно, з дотриманням чинного законодавства, тому підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню, відсутні. Представник третьої особи Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, але подав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, вирішення справи по суті позовних вимог залишив на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 25.04.2017 вчинено виконавчий напис про стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] грошових коштів у сумі 22991 грн. 61 коп., які є його боргом за кредитним договором №KGXRRC09000018, укладеним між ним та банком 26.05.2008. Вказана заборгованість складається із залишку заборгованості за кредитом 896 грн. 87 коп., залишку заборгованості за відсотками 81 грн. 91 коп., комісії 202 грн. 73 коп., пені 17858 грн. 12 коп., штрафу 951 грн. 98 коп., а також витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису 3000 грн. Вказана заборгованість стягнута за період з 26.05.2008 по 05.04.2017. Як зазначено у виконавчому написі, вчинено його на підставі п.19 ч.1 ст.34, ст.ст.87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. В реєстрі виконавчий напис зареєстровано за №3672. Вказаний виконавчий напис, як свідчать надані Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. документи, вчинено на підставі наступних документів: 1) заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору №KGXRRC09000018 від 26.05.2008 для стягнення боргу частинами за вищевказаним кредитним договором, а саме 19991 грн. 61 коп., з урахуванням: заборгованості за кредитом 896 грн. 87 коп., залишку заборгованості за відсотками 81 грн. 91 коп., комісії 202 грн. 73 коп., пені 17858 грн. 12 коп., штрафу 951 грн. 98 коп.; 2) письмової вимоги про усунення порушень за вказаним кредитним договором від 14.04.2017, опису цінного листа та квитанції, які свідчать про направлення вимоги на адресу боржника; 3) заяви позичальника №KGXRRC09000018 від 26.05.2008, в якій зазначено, що кредитний договір складають - ця заява та запропоновані ЗАТ КБ «Приватбанк» умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи банку. Крім того, в заяві вказано, що банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 1151 грн. 70 коп. на строк 12 місяців з 26.05.2008 по 26.05.2009, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на суму залишку заборгованість на місяць. Повернення кредиту, оплата відсотків, винагороди, комісії, та інших платежів, визначені умовами та правилами надання банківських послуг. Для виконання зобов`язань банком позичальнику відкрито рахунок, грошові кошти перераховано на видану кредитну картку; 4) розрахунку заборгованості станом на 05.04.2017, сума якої та її складові співпадають із сумою та складовими, зазначеними у заяві про вчинення виконавчого напису. На підставі вказаного виконавчого напису, державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 25.07.2017 відкрито виконавче провадження ВП №54367494 з виконання виконавчого напису №3672, виданого 25.04.20017 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 22991 грн. 61 коп. (а.с.7). На даний час вказаний виконавчий напис перебуває на виконанні у Знам`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що свідчить інформація про виконавче провадження від 14.09.2020 (а.с.203-206). У межах даного виконавчого провадження 20.11.2018 прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.8). [PERSON] подав суду заяву про забезпечення позову, за що сплатив судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. (а.с.20, 21-23). Ухвалою від 02.10.2019 (провадження №2-з/389/13/19) заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення у виконавчому провадженні №54367494 (а.с.26-28). На виконання ухвали від 02.10.2019 Знам`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 07.10.2019 (а.с.207-208). Крім того, судом встановлено, що за заявою позивача від 18.01.2013 про те, що в період з 2007 по теперішній час невідома особа за допомогою втраченого ним паспорта, брала грошові кредити в банках України без наміру їх повернення в загальній сумі 5000 грн., до Єдиного реєстру досудових розслідувань Знам`янським ВП ГУНП в Кіровоградській області внесено відомості за №12013120160000134, правова кваліфікація - ч.1 ст.190 КК України (а.с.10, 11). З довідки Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області вбачається, що матеріали кримінального провадження №12013120160000134 від 18.01.2013 перебувають в секторі дізнання, досудове розслідування триває, особу, яка вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, не встановлено (а.с.209). Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік), а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п.1, 3 глави 16 розділу 2 Порядку). Отже, на думку суду, дії нотаріуса щодо посвідчення права стягувача на стягнення з боржника грошових сум не пов`язані зі встановленням прав або обов`язків учасників правовідносин, тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також має бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду №201/11696/16-ц від 10.04.2019. Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом підпунктів 3.1-3.5 пункту 3 глави 16 розділу 2 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Відповідно до п.2 Переліку, для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. У пункті 10 листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. Згідно з ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як з`ясовано судом, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] кредитний договір №KGXRRC09000018 складається з підписаної позичальником заяви від 26.05.2008, умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. При цьому, нотаріусу для вчинення виконавчого напису стягувачем подано лише заяву позичальника, а умов та правил і тарифів, які відповідно до змісту заяви позичальника, є складовою кредитного договору, надано не було. Таким чином, вчинення виконавчого напису відбулось з порушенням вимог п.2 Переліку, оскільки кредитний договір нотаріусу стягувачем наданий не був і вказана обставина не спростована відповідачем. Крім того, з наданого нотаріусу розрахунку заборгованості вбачається, що боржнику одночасно нараховано заборгованість за штрафом та пенею. Умови нарахування пені визначені умовами та правилами, які нотаріусу надані не були. Правова природа нарахування штрафу (за умовами договору, на підставі закону) не відома. Відповідно до ст.549 ЦК України, пеня і штраф є одним із видів цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування разом за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених в ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення (правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі №6-2003цс15). За наявності лише однієї складової кредитного договору, а саме заяви позичальника, не можливо достовірно встановити, чи не порушено при нарахуванні заборгованості принцип заборони подвійної відповідальності. Крім того, як відзначалось вище, виконавчий напис повинен вчинятись у межах строку позовної давності. Проте, з розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого банком нотаріусу, вбачається, що борг у позивача перед банком виник з 20.06.2008, при цьому відомості про погашення заборгованості позичальником у наданому розрахунку не відображені. Таким чином, нотаріус, в порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.3 глави 16 Порядку, здійснив виконавчий напис поза межами встановленого строку позовної давності. Зрештою матеріали справи не містять відомостей про отримання позичальником письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Крім того, в кримінальному провадженні №12013120160000134 від 18.01.2013 триває досудове розслідування. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. З огляду на зазначене, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі (768,40+384,20) 1152 грн. 60 коп. Крім того, згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Частиною 7 статті 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. За таких обставин, дійшовши до висновку про необхідність ухвалення рішення про задоволення позову, суд вважає, відповідно до ч.7 ст.158 ЦК України, що заходи забезпечення позову будуть продовжувати діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили. На підставі викладеного, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved