Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, які стягуються з нього на підставі рішення суду від 27.05.2014 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 27.05.2014 року з нього проводяться утримання аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], по 600,00 грн. на кожну дитину. Позивач вказує, що аліменти ним сплачуються, ніколи не намагався уникнути сплати аліментів і має намір утримувати дітей та дбати про їх виховання. Однак просить зменшити розмір аліментів оскільки, 22.11.2014 року потрапив в Нововолинську центральну лікарню з діагнозом - лівобічний пневмоторакс, де перебував на стаціонарному лікував по 26.11.2014 року, що підтверджується копією епікризу № 4869. А з 26.11.2014 року його було направлено на стаціонарне лікування до Волинського обласного протитуберкульозного диспансеру, де на стаціонарному лікуванні перебував майже рік з 26.11.2014 року по 16.11.2015 року, і підтверджується копією витягу стаціонарного хворого № 1063. За час перебування в лікарні, позивач фактично не мав ніякого доходу і всі свої заощадження витрачав на лікування, та намагався сплачувати аліменти. Хвороба позивача призвела до втрати однієї легені і в наслідок до інвалідності ІІ групи, що підтверджено копією довідки МСЕК від 23.09.20145 року. Хоча йому було призначено з вересня 2015 року пенсію по інвалідності, яка становила 1074,00 грн., даних коштів не вистачало не те, що на оплату аліментів, а навіть на купівлі необхідних ліків. Протягом перебування на стаціонарному лікуванні, позивач був непрацездатним і не мав можливості сплачувати аліменти, що призвело до утворення боргу. Вказує, що дана заборгованість є непосильною для погашення та продовжує зростати, оскільки фактично отримує тільки пенсію по інвалідності, яка на даний час становить 1130,00 грн. Враховуючі вказані обставини просить суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], до 1/3 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікущомісячно починаючи з часу набрання рішенням законної сили; звільнити його від сплати заборгованості по аліментах користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей в сумі 20\~900,15 грн.; відкликати та визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 161/5069/14-ц, виданий Луцьким міськрайонним судом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у письмових запереченнях, просила у вимогах [PERSON] відмовити. Заслухавши пояснення позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 27.05.2014 року з нього проводяться утримання аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], по 600,00 грн. на кожну дитину. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року народження. Судом встановлено, що 22.11.2014 року [PERSON] потрапив в Нововолинську центральну лікарню з діагнозом - лівобічний пневмоторакс, де перебував на стаціонарному лікував по 26.11.2014 року, що підтверджується копією епікризу № 4869 (а.с. 9). А з 26.11.2014 року його було направлено на стаціонарне лікування до Волинського обласного протитуберкульозного диспансеру, де на стаціонарному лікуванні перебував майже рік з 26.11.2014 року по 16.11.2015 року, і підтверджується копією витягу стаціонарного хворого № 1063 (а.с. 8). За час перебування в лікарні, позивач фактично не мав ніякого доходу і всі свої заощадження витрачав на лікування, та намагався сплачувати аліменти. Хвороба позивача призвела до втрати однієї легені і в наслідок до інвалідності ІІ групи, що підтверджено копією довідки МСЕК від 23.09.20145 року (а.с. 10). Хоча йому було призначено з вересня 2015 року пенсію по інвалідності, яка становила 1074,00 грн., даних коштів не вистачало не те, що на оплату аліментів, а навіть на купівлі необхідних ліків. Протягом перебування на стаціонарному лікуванні, позивач був непрацездатним і не мав можливості сплачувати аліменти, що призвело до утворення боргу. Вказує, що дана заборгованість є непосильною для погашення та продовжує зростати, оскільки фактично отримує тільки пенсію по інвалідності, яка на даний час становить 1130,00 грн. (а.с. 11). В судовому засіданні всатнволено, що [PERSON] протипоказана важка фізична праця і будь які навантаження призводять до ускладнень із здоровям. Усі роботодавці, після ознайомлення з його станом здоровя відмовляють в прийняті на роботу. Наявність заборгованості з аліментів на утримання дітей є наслідком підставної неспроможності їх сплачувати, оскільки позивач сам потребує сторонньої матеріальної допомоги, щоб забезпечити прожитковий мінімум та витрати на лікування та реабілітацію. Згідно правової позииіі Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року по справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З часу винесення рішення про стягнення з [PERSON] аліментів, його матеріальний стан і стан мого здоровя змінився докорінно, що є підставою для зміни розміру аліментів. Враховуючи зазначене, а також сімейне становище та матеріальне становище платника аліментів на даний час, стан здоровя та матеріальне становище неповнолітніх дітей; стан здоровя та матеріальне становище стягувача аліментів, а також те, що матеріальний стан і стан здоровя позивача змінився докорінно, суд приходить до висновку про можливість [PERSON] сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх доходів щомісячно та звільнити останнього від сплати заборгованості по аліментах в розмірі 10\~000 грн.

Outcome: partial