Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , батько позивача, у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,4317 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,5779 га та площею 0,8538 га. За життя [PERSON] заповів земельну ділянку за сертифікатом серії [NUMBER] від 26.05.1997 року своєму синові - [PERSON] . Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняв, оскільки проживав разом з спадкодавцем на момент його смерті. Маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавця, він звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом йому у цьому було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, відсутній. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернувся до суду з даним позовом. В підготовче засідання позивач не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 листопада 1961 року. Із копії заповіту від 02 серпня 1999 року, вбачається, що [PERSON] заповів земельну ділянку за сертифікатом серії [NUMBER] від 26.05.1997 року своєму синові - [PERSON] З копії державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, вбачається що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 09.10.2001 року №539, є власником земельної ділянки площею 1,4317 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,5779 га та площею 0,8538 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області. Довідкою Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області підтверджується, що останнім місцем проживання [PERSON] , який помер [INFO] , було с. Бортків Золочівського району Львівської області. Заповіт від його імені у сільській раді посвідчувався 07 серпня 1999 року. Заборон та арештів на належну йому земельну ділянку площею 1.4317 га немає. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв його син [PERSON] , так як у шестимісячний термін із дня відкриття спадщини вступив в управління та володіння майном померлого, взявши у користування його речі домашньої обстановки та вжитку. Згідно із інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 56067282 від 07.05.2019 року, інформація щодо спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відсутня, що свідчить про те, що ніхто із спадкоємців, у встановлений законом строк, не звертався із заявою про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідачем позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлого, спадщину фактично прийняв,наявної інформації, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved