Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та моральної шкоди. В позові [PERSON] зазначив, що 25 жовтня 2012 року між ним та відповідачем було укладено та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1396, договір позики грошових коштів у сумі 36 000 гривень, що еквівалентно сумі 4 503,94 долари США по офіційному курсу, встановленому НБУ-799,30 гривень за 100 доларів США на день оформлення цього договору. Згідно пункту 6.2 договору позики даний договір набрав чинності з моменту отримання грошових коштів, що підтверджується розпискою позичальника. Відповідно пунктів 3.1. 4.1 договору позики відповідач зобов'язався повернути позивачу отримані у позику кошти до 25 жовтня 2013 року, погашаючи борг рівними частинами (3000 гривень) щомісячно до 25 числа кожного місяця. Вищезазначені зобов'язання [PERSON] не виконано. На день звернення до суду із даною заявою борг не погашено в повному об'ємі. Зважаючи на неодноразові прохання відповідача позивач тривалий час очікував повернення боргу, однак на час подачі позову до суду його фінансове становище не дозволяє позивачу іти назустріч боржнику і позивач вимушений звернутись із позовом до суду за яким просить стягнути не повернуту суму позики з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Крім того, в позові зазначив, що не повернення боргу відповідачем викликало в нього постійний стресовий стан, що привело до чисельних конфліктів у сім'ї, було зруйновано особисті плани позивача, тому позивач також просить стягнути з відповідача моральну шкоду на суму 10\~000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та суду додала, що просить стягнути суму боргу у відповідності до еквіваленту 4503,94 долара США по курсу долара США, що діяв на час звернення до суду, а саме, 2555,80 гривень за 100 долраів США, так як договором позики прямо передбачено право позивача на стягнення позики у відповідності до даного еквіваленту згідно ст.533 ЦК України. В решті позов підтримала на підставах викладених у позові. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився 4 рази. Викликався належним чином, однак від вручення судових повісток надісланих з поштовим повідомленням відмовлявся. Був попереджений про день слухання справи також через газетне повідомлення. За погодженням представника позивача судом постановлено ухвалу про винесення заочного рішення суду. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне: 25 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1396, договір позики грошових коштів (а.с.6). У відповідності до п.1.1 даного договору Позикодавець передав у власність Позичальникові 36\~000 гривень 00 копійок, що еквівалентно сумі 4503,94 долари США по офіційному курсу, встановленому НБУ -799,30 гривень за 100 доларів США на день оформлення цього договору. Згідно пункту 6.2 договору позики даний договір набрав чинності з моменту отримання грошових коштів, що підтверджується розпискою позичальника. Відповідно пунктів 3.1.,3.2, 4.1 договору позики відповідач зобов'язався повернути позивачу отримані у позику кошти до 25 жовтня 2013 року, погашаючи борг рівними частинами (3000 гривень) щомісячно до 25 числа кожного місяця. Доказ виконання даного зобов'язання [PERSON] не подано. За п.2.1 зазначеного договору позики відповідач як Позичальник підтвердив факт отримання вищевказаних грошових коштів повністю до підписання даного договору. Спірні правовідносини щодо повернення позики регулюються нормативними положеннями ст.ст.524,526, 530,533,611,625,1049,1050 ЦК України. Так, зокрема, за ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку саму ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж саму кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,визначених родовими ознаками. В силу ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі,або речи визначені родовими ознаками) у строк та в порядку,що встановлений договором. За ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до частини першої та другої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, а якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, а саме сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Вказане положення закріплене і пунктом 5.1 укладеного між нами договору позики. Виходячи з вищевказаних нормативних положень та встановлених судом обставин, суд вважає доведених факт того, що між сторонами виникли спірні правовідносни, що випливають з договору позики укладеного 25.10.2012р. Суду є доведеною та обставина, що відповідач отримав у позику 36\~000 гривень 00 копійок, що еквівалентно сумі 4503,94 долари США по офіційному курсу, встановленому НБУ -799,30 гривень за 100 доларів США на день оформлення цього договору і своє зобов'язання щодо поверненя позики не виконав. Порушене право позивача підлягає до судового захисту у відповідності до положень ст.124 Конституціїї шляхом прийняття судового рішення про стягнення суми не повернутої позики, що еквівалентно сумі 4503,94 долари США визначених у договорі позики у відповідності до положень ст.533 ЦК України. У відповідності до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратіфікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р., судом забезпечується право на доступ до правосуддя, в зв»язку з чим суд вважає правомірним звернення до суду позивача з вищевказаним позовом та вважає встановленими достовірність доводів позивача, направленими на захист його майнових прав, передбачених ст.8 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод. Порушені права позивача підлягають до судового захисту. До стягнення підлягає таким чином з врахуванням курсу долару США, що станом на час подачі позову до суду становить 2555,80 грн. за 100 доларів США 115\~111,69 грн. ( 4503,94 х на 2555,80 = 115\~111,69грн.). Також до стягнення підлягають у відповідності до положень ч.1 ст.1050 ЦК України 1368 грн. інфляційних втрат. При цьому, індекс інфляції : 100682,85 гривень ( 46682,85 36000). 36\~000 грн.х100,2% (листопад 2013р.)х100,5% (грудень 2013р.)х124,9%( за 2014р.)х103,1% ( за січень 2015р.) =46\~682,85 грн. 46682,85 36\~000= 10\~682,85 грн. Де 10\~682,85 грн. індекс інфляції, який підлягає до стягнення. З відповідача також слід стягнути 3 % річних, які є передбачені як положеннями ст.1050 ЦК України, так і п.5.1 договору позики від 25.10.2012р. згідно якого Позичальник зобов'язався у випадку неповернення суми позики у строк, обумовлений п.3.1 договору сплатити суму боргу відповідно до ст.625 ЦК України з індексом інфляції за весь час прострочення, а також проценти згідно чинного законодавства (а.с.6). Сума 3 % річних складається з відрахування суми боргу в 36000 грн. 0,008% (3:365). 0,008% в день від 36000 грн. складає 2,88 грн. в день. Прострочення відраховано з 26.01.2013р. по 12.02.2015р. та складає 475 днів. 475х 2,88 грн. складає 1368 грн. Вказана сума підлягає до стягнення з відповідача. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути отримані у позику кошти у сумі 115 111,69 гривень, що еквівалентні 4503,94 доларам США, нарахування індексу інфляції у сумі 10 682,85 гривень, три відсотки річних від простроченої суми у сумі 1368 гривень. Щодо стягнення моральної шкоди суд враховує, що у відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Однак, суду позивачем не подано жодного доказу в підставу того, що позивач був змушений внаслідок не повернення грошових коштів зруйнувати свої життєві плани, переносив чисельні конфлікти у сім»ї, відчував стресовий стан разом з членами своєї сім'ї, що привело до негативних явищ у стані здоров»я позивача. Тому, в задоволенні вимоги щодо стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити. У відповідності до пложень стст.79,.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на суму 1551,63 грн., що складаються з оплати судового збору 1371,63 грн. та оплати газетного оголошення на суму 180,00 грн.

Outcome: approved