Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПрАТ «Європейський страховий альянс»\~про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 03 листопада 2016 року о 14 год. 15 хв., на перехресті, вул. Конєва та вул. 30-річча Перемоги в м. Черкаси, сталася ДТП, внаслідок того, що [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по перехрестю, вул. Конєва та вул. 30-річча Перемоги, в м. Черкаси, порушуючи вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, здійснюючи виїзд на перехрестя з круговим рухом, не надав дорогу та скоїв зіткнення з належним йому автомобілем «Mitsubishi», державний реєстраційний № 875-56НА, яким він керував. Внаслідок ДТП, його транспортний засіб, «Mitsubishi» (д.н. [NUMBER]), отримав з вини [PERSON], механічні пошкодження, чим [PERSON] завдав йому матеріальних збитків. На автомобілі пошкоджено: переднє ліве крило, бампер, поворотник/габарит, передня панель, кріплення та утримуюча/фіксуюча рамка передньої лівої фари, що підтверджується довідкою виданою управлінням патрульної поліції у м. Черкаси. Для належного оформлення вказаної події, у відповідності до чинного законодавства України, працівниками Управління патрульної поліції м. Черкаси було складено протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схему місця пригоди та взято пояснення учасників ДТП. Вина [PERSON] визнана протоколом про адміністративне правопорушення, довідкою про ДТП та постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2016 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ Європейський страховий альянс». У встановлений законом період він, як потерпіла сторона, звернувся до Черкаської філії ПрАТ «Європейський страховий альянс», із заявою про страхове відшкодування. Всі необхідні документи для страхового відшкодування у т.ч., заява про страхове відшкодування, були надані до ЧФ ПрАТ «Європейський страховий альянс», у строк встановлений законом. 31.01.2017 року на його рахунок, зазначений у заяві про страхове відшкодування було перераховано грошові кошти у сумі 3503 грн. 32 коп., у призначенні платежу була зазначено: «Страхове відшкодування згідно страхового акту 2072/16». 02 лютого 2017 року, ним було направлено на адресу ПрАТ «Європейський страховий альянс» запит, стосовно надання роз'яснень та надання відповідних розрахунків, на підставі яких проводилося визначення розміру страхового відшкодування, із проханням зазначити вартість/ціни які бралися за основу проведення обрахувань належного йому до відшкодування платежу, оскільки зазначена вище сума фактично покриває лише четверту частину заподіяних збитків. Копію даного запиту, було направлено на поштову адресу моторного (транспортного) бюро України. Відповідь на зазначений запит він отримав 15.03.2017 року, у якій страховик посилається на «Методику товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» затверджену наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, як основу для проведення оцінки завданої шкоди його транспортному засобу. Проте слід зазначити, що оцінка яку було проведено ПрАТ «Європейський страховий альянс», в жодній мірі не відповідає зазначеній методиці, та заподіяній шкоді його авто, а ціни відновлювального ремонту які були взяті за основу для обрахунку, навмисно занижені, відповідно ПрАТ «Європейський страховий альянс», ухиляється від надання достовірних даних, і належного виконання своїх зобов'язань, стосовно повного відшкодування заподіяної [PERSON] матеріальної шкоди. Моторне (транспортне) бюро України у своїй відповіді зазначило проте, що: у разі незгоди із сумою страхового відшкодування, він має право звернутися до суду. Нижче наведені ринкові ціни, які повинен був взяти за основу обрахунку ПрАТ Європейський страховий альянс» (взяті з відомого українського сайту автомобільних запасних частин): бампер передній (обломані кріплення, тріщина, здерта краска) 8686,28 грн. (оптова ціна); абсорбер (підсилювач) бампера переднього 2605,88 грн.; крило переднє 4677,21 грн. (оптова ціна); габарит/поворотник 1897,62 грн.; фара (зламане кріплення, яке окремо не продається) 3942,23 грн.; передня панель 1878 грн.; покраска кожної деталі (бампер, крило, передня панель) коштує 1500 грн. (1500 х 3 = 4500 грн.). Згідно методики розрахунку, нараховується амортизація (50%), відповідно належна сума до відшкодування становить: 8686,28 грн. + 2605,88 грн. + 4677,21 грн. + 1897,62 грн. + 3942,23 грн. + 1878 грн. + 4500 грн. = 28187,22 грн. (50% - 14093,61 грн.). Отже враховуючи 50 % амортизації (фізичного зносу автомобільних запчастин за час його експлуатації), відповідачі зобов'язані солідарно здійснити йому виплату шкоди заподіяну автомобілю в розмірі 14093,61 грн. З урахуванням часткової оплати, сума яка підлягає стягнення з відповідачів, становить 10590,29 грн.. Станом на 29.03.2017 року страховик та [PERSON] ухиляються від виконання вимог встановлених законом, свідомо не здійснили відшкодування заподіяних збитків автомобілю в належному до виплати розмірі. Просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та ПрАТ «Європейський страховий альянс» на його користь 10590,29 грн., матеріальної шкоди, заподіяної [PERSON] Стягнути солідарно з [PERSON] та ПрАТ «Європейський страховий альянс» на його користь 640 грн., судового збору. В подальшому позивач уточнював позовні вимоги, останній раз ним 28 липня 2017 року подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 7118,68 грн. з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на його користь, а також стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове зсідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Представник ПрАТ «Європейський страховий альянс» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Представником надіслані до суду заперечення, які приєднані до матеріалів справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права. Доказами відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Крім того, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 03 листопада 2016 року о 14 год. 15 хв., на перехресті, вул. Конєва та вул. 30-річча Перемоги в м. Черкаси, сталася ДТП, внаслідок того, що [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по перехрестю, вул. Конєва та вул. 30-річча Перемоги, в м. Черкаси, порушуючи вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, здійснюючи виїзд на перехрестя з круговим рухом, не надав дорогу та скоїв зіткнення з належним [PERSON] автомобілем «Mitsubishi», державний реєстраційний № 875-56НА, яким останній керував. Внаслідок ДТП транспортний засіб «Mitsubishi» (д.н. [NUMBER]), отримав механічні пошкодження, а саме: переднє ліве крило, бампер, поворотник/габарит, передня панель, кріплення та утримуюча/фіксуюча рамка передньої лівої фари, що підтверджується довідкою № 3016309388937171 про дорожньо-транспортну пригоду від 10.11.2016 року Управління патрульної поліції у м. Черкаси Постановою Соснівського райсуду м. Черкаси від 30 листопада 2016 року у справі № 712/12492/16-п (провадження № 3/712/2713/16) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER], володільцем якого є [PERSON], на підставі довіреності від 08.10.2014 року, засвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за № 3512. Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», положення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс». Відповідно до ст. 35 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. У встановлений законом період позивач звернувся до Черкаської філії ПрАТ «Європейський страховий альянс» із заявою про страхове відшкодування, та надав всі необхідні документи для страхового відшкодування у т.ч., заява про страхове відшкодування. 31.01.2017 року на рахунок позивача, зазначений у заяві про страхове відшкодування було перераховано грошові кошти у сумі 3503,32 грн., у призначенні платежу була зазначено: «Страхове відшкодування згідно страхового акту 2072/16». 02 лютого 2017 року, позивачем направлено на адресу ПрАТ «Європейський страховий альянс» запит, стосовно надання роз'яснень та надання відповідних розрахунків, на підставі яких проводилося визначення розміру страхового відшкодування, із проханням зазначити вартість/ціни які бралися за основу проведення обрахувань належного йому до відшкодування платежу, оскільки зазначена вище сума фактично покриває лише четверту частину заподіяних збитків. 15.03.2017 року, ПрАТ «Європейський страховий альянс» надано відповідь у якій страховик посилається на «Методику товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» затверджену наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, як основу для проведення оцінки завданої шкоди його транспортному засобу. Позивач вважає, що оцінка яку було проведено ПрАТ «Європейський страховий альянс», в жодній мірі не відповідає зазначеній методиці, та заподіяній шкоді його авто, а ціни відновлювального ремонту які були взяті за основу для обрахунку, навмисно занижені, відповідно ПрАТ «Європейський страховий альянс», ухиляється від надання достовірних даних, і належного виконання своїх зобов'язань, стосовно повного відшкодування заподіяної [PERSON] матеріальної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Частина 3 ст. 22 ЦК передбачає, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » (далі по тексту Закон), об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст. 28 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За загальним правилом згідно зі ст.1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В той же час норми Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежує розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність (п. 22.1 ст. 22 межами ліміту відповідальності; ст.2 9 вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу (у випадку його наявності), розрахованого у порядку, встановленому законодавством; відповідно до пункту 32.7 ст.32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, повязану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з п. 12.1 ст. 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту). Враховуючи вищевказане, різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (який відшкодовує страховик згідно з Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує безпосередньо особа, яка завдала збитків. Отже, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснює відшкодування витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, як вказано вище, на підставі ст. 1194 Цивільного кодексу України має відшкодовувати безпосередньо особа, яка завдала збитків. Даний висновок підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 02.12.2015р. у справі №6-691цс12. Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5698711 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 50000 грн. Визначаючи розмір страхового відшкодування, суд виходить із того, що позивачем надано докази для підтвердження факту здійснення ремонту автомобіля [NUMBER], а саме: наряд-замовлення № 1914 від 21.11.2016 року, укладений між [PERSON] та ПП [PERSON] на виконання робіт щодо здійснення ремонту автомобіля [NUMBER], відповідно якого вартість ремонту автомобіля [NUMBER] без ПДВ складає 10622 грн.; акт виконаних робіт від 25.11.2016 року, відповідно до якого вартість виконаних робіт складає 10622 грн. без ПДВ; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 799 від 25.11.2016 року, з якої вбачається, що [PERSON] сплачено 10622 грн. ПП [PERSON];, свідоцтво про державну реєстрацію ФОП [PERSON]; свідоцтво платника податку [PERSON], в якому зазначено вид господарської діяльності технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів. За таких обставин, враховуючи платіж від 31.01.2017 року у розмірі 3503,32 грн., який надійшов в рахунок страхового відшкодування від ПрАТ «Європейський страховий альянс», суд вважає належними до сплати кошти у розмірі 7118,68 грн. (10622 грн. 3503,32 грн.). Згідно ч. 1, 2 ст. 22 ЦК, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові № 6-691цс15 від 02 грудня 2015 року, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов'язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик). Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його користь або на користь третьої особи страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. При цьому не передбачено стягнення матеріальної шкоди в солідарному порядку, оскільки позивачем пред'явлено позов шляхом звернення до страховика, то в подальшому він має пред'явити позов до заподіювача шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при подачі позовної заяви у розмірі 640 грн., що підтверджено документально відповідним платіжним дорученням. Згідно зі\~ст. 60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. На підставі ст.ст. 11, 22, 625, 992, 1192 ЦК України,

Outcome: approved