Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди йому у вихованні неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та визначити порядок участі у вихованні дитини згідно з наступним графіком побачень: перша і третя субота та неділя місяця з 10 год. суботи до 18 год. неділі, а також шляхом проведення спільного із дитиною відпочинку під час відпустки строком не менше двадцяти чотирьох календарних днів щороку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.11.2014 року між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, від якого вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 07.11.2018 року шлюб між ними розірвано. Після припинення шлюбних відносин [PERSON] почала чинити перешкоди йому у спілкуванні з дитиною, а саме повністю відмовляє батькові у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, кожна спроба поспілкуватись з дитиною закінчується конфліктом та викликом поліції, що негативно впливає як на саму дитину, так і порушує права батька. Врегулювати дане питання через укладення відповідного нотаріально посвідченого договору або через орган опіки та піклування [PERSON] . категорично відмовляється, що змусило його звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Оберкович Г.В. надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, частково визнали позовні вимоги, вважаючи доцільним визначити порядок участі позивача у вихованні дитини в присутності матері згідно графіку визначеного службою у справах дітей Департаменту Харківської міської ради. Свою позицію у справі відповідач виклала у відзиві на позовну заяву та мотивувала її тим, що донька тяжко хвора, має небезпечне для життя захворювання мільтікістоз нирки та вікарну гіпертрофію правої нирки, тобто дитина має лише одну нирку та патологію, яка може зупинити роботу правої нирки. У зв`язку з даним захворюванням дитина потребує дієтичного харчування, контролю температурного режиму, їй заборонено переохолодження, недопустимість жодних простудних захворювань та нервових стресів. Вона не заперечує проти зустрічей доньки з батьком, але наполягає на тому, що позивач як батько дуже халатно ставиться до хвороби дитини, купує їй солодощі та іншу їжу, яка донці категорично заборонена, вчиняв скандали при дитині, що негативно відобразилося на психоемоційному стані дівчинки, а тому відповідач вважала за необхідним визначити порядок участі батька у вихованні дитини шляхом призначення зустрічей в присутності матері. Представником позивача подано відповідь на відзив відповідача, згідно якого вказав на безпідставність та необґрунтованість доводів про халатне ставлення батька до здоров`я дитини, відсутність доказів про такі випадки. Також, звернув увагу на те, що сварки та скандали виникають з вини відповідачки, яка чинить перешкоди батькові в участі у вихованні та зустрічах з донькою. Третя особа департамент служб у справах дітей Харківської міської ради надіслали суду висновок щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , просили розглядати справу за відсутності їх представника, частково підтримує позовні вимоги [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2014 року до 07.11.2018 року , від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Батько дитини - позивач у справі просить визначити спосіб участі у вихованні дитини згідно позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачем у справі вчиняються перешкоди для його участі у вихованні дитини. [PERSON] не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, працює в ТОВ «Автомобільний дім «Соллі-Плюс» на посаді менеджера з роботи з корпоративним клієнтами, має позитивну характеристику з місця роботи, не має дисциплінарних стягнень, користується авторитетом у співробітників підприємства та має ряд позитивних відгуків від клієнтів. Відповідач, будучи зареєстрованим у м . Харкові за адресою: [ADDRESS] , орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , має захворювання мільтікістоз нирки та вікарну гіпертрофію правої нирки, тобто дитина має лише одну нирку та патологію, яка може зупинити роботу правої нирки. У зв`язку з даним захворюванням дитина потребує дієтичного харчування, контролю температурного режиму, їй заборонено переохолодження, недопустимість жодних простудних захворювань та нервових стресів. Дані обставини підтверджені медичними висновками закладів охорони здоров`я. Згідно висновку директору департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 715 від 19.11.2019 року вважають доцільним встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши час: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 9 год. до 12 год., щосереди з 18 год. до 20 год. у присутності матері дитини [PERSON] . Відповідно до висновку згідно з актом обстеження житлово - побутових умов від 08.08.2019 року, за адресою місця проживання позивача створені належні умови проживання або перебування дитини. [PERSON] не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, має позитивні характеристики з місця роботи. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною першою статті 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а стаття 153 цього Кодексу встановлює право матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Тлумачення статті 159 СК України свідчить про те, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд враховує принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та передусім інтереси дитини з урахування конкретних обставин справи. Батько дитини, маючи рівні права з матір`ю у вихованні дитини, будучи людиною з вищою освітою, маючи постійне місце роботи, що пов`язана із спілкуванням з людьми, необхідністю мати належний рівень знань та певних характеристик, здібностей, що потребують виваженості, такту, ввічливості, де характеризується позитивно, не перебуваючи на обліках у лікарів нарколога та психіатра, маючи постійне місце проживання, що обладнане з урахуванням інтересів та потреб дитини, суд вважає, що останній спроможний в достатній мірі враховувати стан здоров`я дівчинки, яка потребує особливого піклування в тому числі в частині з харчування, та виконувати рекомендації лікарів, що містять перелік обмежень, які здатний виконувати позивач з урахуванням зібраних у справі доказів. Відповідачем в свою чергу не надано доказів, які б свідчили про таку поведінку батька, що зашкодила здоров`ю дівчинки або його дії спричинили погіршення стану здоров`я. За таких обставин, враховуючи запропоновані рекомендації органу опіки і піклування щодо встановленого графіку спілкування батька з дитиною, де відсутні обґрунтовані посилання на необхідність зустрічей батька з дитиною в присутності матері, виходячи з усталеного розпорядку життя сторін та дитини, суд прийшов до висновку про необхідність визначення графіку побачень дитини з батьком відповідно до висновку служби у справах дітей без присутності матері. Саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дитини. Що стосується вимоги позивача про проведення спільного відпочинку під час відпустки строком не менше двадцяти чотирьох календарних днів щороку, то таку вимогу суд вважає задовольнити частково з урахуванням особливостей такого відпочинку, стану здоров`я дитини, рекомендацій лікарів та за домовленістю між батьками дитини. З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: partial