Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства, посилаючись на те, що [INFO] року помер його брат - [PERSON], народження [INFO], померлому заявник є двоюрідним братом по батьковій лінії, тобто батько [PERSON] - [PERSON], був рідним братом матері померлого [PERSON] - [PERSON]. З метою прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини до Пирятинської державної нотаріальної контори, у наслідок чого було заведено спадкову справу. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику було відмовлено, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні відносини з померлим та відсутня інформацію щодо народження його батька і тітки, у зв'язку з чим виникла необхідність встановлення факту батьківства померлої особи для прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, заявник просить встановити факт, що померлий [INFO] року [PERSON] є його рідним батьком. Заявник у судовому засіданні доповнив позовні вимоги, просив встановити факт родинних відносин між ним та двоюрідним братом [PERSON] Представник заінтересованої особи Сасинівськох сільської ради надав суду заяву, у якій вказав, що проти вимог не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони є односельчанами заявника, [PERSON], мати заявника [PERSON] та сам заявник проживали разом у с. Кейбалівка Пирятинського району, і що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є братом [PERSON] Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши письмову заяву представника заінтересованої особи, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. [PERSON] народився за час спільного проживання [PERSON] і [PERSON], однак, оскільки сторони проживали без укладення шлюбу, в свідоцтві про народження дитини органом реєстрації актів цивільного стану у графі батько зазначено «[PERSON]» (а.с. 12). Згідно довідки виконавчого комітету Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 198 від 04.04.2018 виданої [PERSON] про те, що згідно запису № 683 погосподарської книги № 19 Сасинівської сільської ради його батько [PERSON], народження [INFO], проживав та був зареєстрований до дня смерті [INFO] у с. Кейбалівка Пирятинського району Полтавської області разом з дружиною [PERSON], народження [INFO] та сином [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], серія [NUMBER] виданого 07.09.2016 Пирятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, у графі мати зазначено «[PERSON] (а.с. 11). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть сері [NUMBER] виданим 06.12.2016 Пирятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 6). З метою отримання Свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті брата, заявник звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори, у наслідок чого була заведена спадкова справа № 19/2018 (а.с. 9), проте отримав відмову у зв'язку із тим, що не було надано документального підтвердження факту родинних відносин між ним та покійним братом та відсутня інформацію щодо народження його батька і тітки (а.с. 10). У даний час встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] інакше, як в судовому порядку, не виявляється можливим, оскільки [PERSON] помер. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], отже, застосуванню підлягають норми КпШС. Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, про наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як між сином та батьком. Доказів, що свідчили би про протилежне у суду немає. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення майнових прав заявника [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved