Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, в якому вказав, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 липня 2016 року з відповідача [PERSON] на його користь стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі по 459,30 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. З серпня 2015 року спільна сторін повнолітня донька [PERSON] навчається у Запорізькому державному медичному коледжі. У період з 14 серпня 2015 року по 03 серпня 2017 року за послуги з навчання та проживання доньки позивач сплатив 68777,47 грн. Донька [PERSON] у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дитини [PERSON], яка продовжує навчання в розмірі 881 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання 30 червня 2021 року. Ухвалою від 23 липня 2018 року [PERSON] залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Крім того, ухвалою суду від 03 грудня 2018 року прізвище відповідача [PERSON] замінено на «[PERSON]», оскільки остання змінила прізвище у зв'язку з укладенням шлюбу. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримала, просила про його задоволення з підстав, викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, заперечував проти його задоволення, просив взяти до уваги, що відповідач уклала шлюб, вагітна, не працює, перебуває у відпустці у зв'язку з вагітністю та наразі не має можливості сплачувати аліменти на повнолітню дитину. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, 03 жовтня 2018 року надала до суду заяву, з якої вбачається прохання розглядати справу за її відсутності та ухвалити рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі (а.с. 77). Суд, вислухавши представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає на підставі встановлених фактичних обставин справи. Судом встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 липня 2016 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі по 459,30 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9-10). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.53). Згідно довідки №1678 від 18 червня 2018 року, [PERSON] є студенткою 3 курсу 1-го медичного факультету Запорізького державного медичного університету та навчається на денній формі навчання за контрактом за спеціальністю «7.12010001 - лікувальна справа» (а.с.54). На підтвердження матеріальних витрат, які позивач поніс у зв'язку з навчанням доньки, [PERSON] надав суду копію договору № 185 найму ліжко-місця у гуртожитку [ADDRESS] Запорізького державного медичного університету та надання побутових послуг від 27 серпня 2015 року (а.с. 11-12), копію контракту про навчання на кафедрі медицини катастроф та військової медицини Запорізького державного медичного університету за програмою підготовки офіцерів запасу № 1 від 24 жовтня 2016 року, відповідно до якого загальна вартість підготовки Студента за весь період навчання (4 роки) становить 6800 грн., 1700 грн. за кожний навчальний рік відповідно до затвердженого кошториса (а.с. 13-14), копію договору оренди майна від 03 серпня 2017 року, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого орендна плата за меблі та техніку складає 1200 грн. на місяць (а.с. 15-16), копію договору № ЛС-1к-1623А про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 03 серпня 2017 року, з якого вбачається, що строк надання освітніх послуг з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року, вартість освітніх послуг за весь термін навчання становить 98740 грн. (а.с. 17-18), а також копії квитанцій та чеків про оплату послуг навчання за договором, за ліжко-місце у гуртожитку, за підготовку офіцерів запасу (а.с. 19-26). Суд погоджується з доводами позивача про те, що навчання потребує значних затрат, оскільки є потреба витрачати кошти на проживання та оплату освітніх послуг. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку , сина у твердій грошовій сумі ( або ) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 цього Кодексу ; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вказані юридичні факти у своїй сукупності утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення аліментного зобов'язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання. Якщо відсутня хоч би одна з умов, встановлених ч.1 ст.199 СК України, то аліментне зобов'язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов'язку буде неможливим. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не працює, що вбачається з копії листка непрацездатності Серія [NUMBER] від 18 жовтня 2018 року, який виданий у зв'язку вагітністю [PERSON] (а.с. 101). З Інформаційної довідки № 132476413 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 28 липня 2018 року вбачається, що [PERSON] має у власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,1733 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) та земельну ділянку площею 1 га (а.с. 74-76). Проте наявність зазначеного нерухомого майна не може у повній мірі забезпечувати утримання повнолітньої доньки [PERSON], так як окрім неї відповідач [PERSON] має ще двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання яких сплачує аліменти за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 липня 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд зазначає, що позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що відповідач отримує дохід та спроможна сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на час її навчання, при цьому суд звертає увагу, що сам по собі факт навчання повнолітньої дитини до досягнення віку 23-ти років не є підставою для стягнення аліментів, оскільки закон пов'язує обов'язок батьків надавати матеріальну допомогу повнолітнім доньці або сину не тільки з потребою у такій допомозі, яка виникла у зв'язку із витратами, пов'язаними з навчанням, а також із наявністю можливості у батьків надання такої допомоги. За таких обставин, суд, враховуючи матеріальний стан відповідачки, яка не працює, перебуває у відпустці у зв'язку з вагітністю, має аліментні зобов'язання щодо двох неповнолітніх дітей та не має можливості сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка подовжує навчання, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed