Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, посилаючись на те, що він знаходиться у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 23.09.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №2178. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, в сімї виникали сварки, які унеможливлювали спільне життя, в результаті чого протягом трьох років сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та подружніх відносин не підтримують. Також, позивач вказує, що на даний час ним створена нова родина і розірвання шлюбу йому необхідно для реєстрації нового шлюбу. Таким чином, подальше спільне проживання й збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON], тому що фактично не будучи подружжям, сторони формально перебувають в зареєстрованому шлюбі. [PERSON] також зазначає у позові, що між ним та відповідачем досягнута згода щодо утримання спільних дітей, які після розірвання шлюбу будуть проживати з відповідачем та добровільно отримувати допомогу від позивача. 06.08.2015 року від відповідача до суду надійшла заява про надання строку для примирення з метою збереження родини (а.с.25). Ухвалою судді від 06.08.2015 року сторонам призначено строк для примирення 1 (один) місяць, однак за результатами наданого строку примирення не настало, зберегти сімю не вдалось, позивач надав до суду заяву, в якій наполягає на розірвані шлюбу, просить розглядати справу у його відсутність (а.с.32). Від відповідача до суду також надійшла заява, в якій [PERSON] зазначає, що не бажає розривати шлюб, просить розглянути справу у її відсутність (а.с.33). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано між ними 23.09.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №2178 (а.с.3). Від шлюбу народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №111040, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №3 Харківського міського управління юстиції 11.04.2008 року та копією Свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №173729, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області 04.08.2009 року (а.с.4,5). З матеріалів справи вбачається, що родина фактично розпалася, майнова суперечка не виникла, з питання утримання спільних дітей досягнута згода, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та їх дітей інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною. Надання строку на примирення позитивних результатів не дав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Враховуючи викладене та

Outcome: approved