Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3 в будинку №3 по вулиці Компасний в м. Одесі. Позивач мотивує свої вимоги тим, що їй належить на праві власності квартира [ADDRESS]. В вищезазначеній квартирі також зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою про склад родини та прописку №1584 від 14.07.2016 року. В звязку з тим, що відповідач зареєстрований у квартирі, однак не проживає в ній, вона змушена сплачувати за нього комунальні платежі та інші витрати, в звязку з чим звернулася до суду з зазначеним позовом та просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, оскільки відповідач у спірній квартирі не проживає тривалий час, понад один рік. Представник [PERSON] в судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала. [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про визнання позову (а.с. 26). Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що відповідач дійсно не проживає в спірній квартирі з 2016 року, однак не має можливості самостійно знятись з реєстрації так як мешкає в іншому місті. Зясувавши обставини справи, дослідивши та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних, встановлених судом обставин. Матеріалами справи встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 19.09.2011 року. Таким чином, позивач на теперішній час є власником спірної квартири. В квартирі [ADDRESS] відповідач, що підтверджується довідкою про склад родини та прописку №1584 від 14.07.2016 року (а.с.4). В звязку з тим, що відповідач зареєстрований у [INFO], позивач сплачує за них комунальні платежі та інші витрати. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає понад один рік, що підтверджується заявою останнього про визнання позову. Відповідно до ч.1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Згідно положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно положень ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач понад один рік не проживають в квартирі у квартирі [ADDRESS], суд вважає можливим визнати його таким, що втратив право на користування вказаною житловою площею в спірній квартирі.

Outcome: approved