Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] по витребування майна, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником автомобіля FORD TRANSIT 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] колір синій, номер кузова [NUMBER], який був за ним зареєстрований 02.07.2014 р. та поставлений на облік 23.07.2014 року. У серпні 2014 року він передав даний автомобіль на декілька днів своєму дядькові відповідачу по справі для перевезення будівельних матеріалів. При цьому також передав оригінал технічного паспорту на автомобіль. Після цього, не зважаючи на його неодноразові звернення, відповідач відмовився повертати автомобіль. На підставі викладеного, позивач [PERSON] прохав суд : зобов»язати [PERSON] передати йому автомобіль FORD TRANSIT 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] колір синій, номер кузова [NUMBER]. (а.с. 22). В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, пояснив, що у серпні 2014 року він передав автомобіль відповідачу, який є його родичем, а саме дядьком. Автомобіль було передано на декілька днів. При цьому довіреності, договору оренди чи будь якого іншого правочину відносно автомобіля вони не вчиняли. Разом із автомобілем він передав технічний паспорт та тимчасовий реєстраційний талон для того, щоб відповідач мав право керувати ним. В подальшому він неодноразово усно звертався до відповідача, а останній раз у серпні 2015 року письмово, щоб той автомобіль повернув, однак відповідач відмовився повертати даний автомобіль. Також він звертався із заявою до Лубенського МВ, однак дані заходи ні до якого результату не призвели і автомобіль так і не був повернутий. Ні 18.11.2015 року, як зазначив відповідач у судовому засіданні, ні в будь який інший день, той йому автомобіль не повертав. Вважає, що такими діями відповідача порушені свої права як власника автомобіля. Заперечував той факт, що автомобіль у нього був фактично куплений відповідачем та що він отримував від відповідача за нього будь-які кошти. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснила, що на даний час у зв»язку з неповерненням відповідачем автомобіля, його володіння є незаконним та таким що порушує права позивача, як власника даного майна. Автомобіль передавався відповідачу тимчасово. В такому разі належним способом захисту прав позивача як власника автомобіля є звернення до суду із позовом щодо його витребування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що в 2014 році двома сумами : 3 000 доларів США та 5500 доларів США фактично придбав у позивача у власність даний автомобіль FORD TRANSIT. При цьому у них із позивачем була домовленість, що той випише на нього генеральну довіреність. Однак в подальшому [PERSON] довіреності не надав , а передав йому 04.08.2014 року автомобіль із ключами, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та тимчасовий реєстраційний талон. В подальшому на вимогу позивача, він 18.11.2015 р. повернув [PERSON] даний автомобіль FORD TRANSIT із комплектом ключів, при цьому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та тимчасовий реєстраційний талон залишив собі. Враховуючи , що він автомобіль вже повернув позивачу, то немає ніяких підстав для його витребування. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував на тих підставах, що спірний автомобіль не може бути витребуваний оскільки відповідачем вже повернутий позивачу, а також оскільки позивач сам передав автомобіль відповідачу, тобто добровільно, то він може бути витребуваний у відповідача, як із чужого незаконного володіння. З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 185700 є власником автомобіля FORD TRANSIT 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] колір синій, номер кузова [NUMBER], який був за ним зареєстрований 23.07.2014 року. У серпні 2014 року даний автомобіль FORD TRANSIT 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] [PERSON] було передано [PERSON] у володіння. Вказаний факт, а саме факт передачі автомобіля FORD TRANSIT 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] у серпні 2014 року позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] визнано у судовому засіданні відповідачем, а тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню у даній справі. Крім цього, вказаний факт передачі , а також факт передачі у тимчасове володіння підтверджується також тимчасовим реєстраційним талоном на даний автомобіль , виданим на ім.»я [PERSON] строком до 23.07.2025 року. (а.с. 65). Суд вважає, що станом на час розгляду справи власником спірного автомобіля є позивач [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того , що даний автомобіль є його власністю та що він насправді в 2014 році був ним придбаний у позивача. 29.08.2015 року [PERSON] направлено рекомендованого листа [PERSON] з вимогою повернути йому автомобіль FORD TRANSIT 2006 року випуску, який належить йому на праві власності, в строк до 03 вересня 2015 року. (а.с. 10-11). З матеріалів справи також вбачається, що позивач звертався із заявою до Лубенського МВ з приводу неповернення йому [PERSON] автомобіля , у зв»язку з чим слідчим СВ Лубенського МВ 12.11.2014 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв»язку з відсутність в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. (а.с. 41). Також, суд вважає не доведеним належними та допустимими доказами по справі факт повернення відповідачем спірного автомобіля позивачу, як на те посилався відповідач та його представник в судовому засіданні, як на підставу своїх заперечень проти позову, оскільки вказаний факт не підтверджується жодними доказами, а позивач у судовому засіданні даний факт категорично заперечував, а тому даний факт (факт повернення відповідачем позивачу транспортного засобу) на підставі ч.1 ст. 61 ЦПК України не можна визнати таким, що не підлягає доказуванню. Відповідач не посилався на вихід із його володіння спірного автомобіля іншим чином, ніж повернення його позивачу саме 18.11.2015 р. Таким чином, суд вважає, що станом на час розгляду справи відповідач не повернув позивачу автомобіль FORD TRANSIT 2006 року випуску. Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п. 2.2. Правил дорожнього руху в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2011 року №1029 «Про внесення змін до Правил дорожнього руху», власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Згідно ч. 1 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 399 ЦК України право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою. Встановлено, що позивачем у досудовому порядку заявлено до відповідача письмову вимогу щодо повернення йому автомобіля в строк до 03.09.2015 року про що надано відповідні докази, оскільки вказана вимога була направлена відповідачу рекомендованим листом. Таким чином, у зв»язку з заявленням позивачем до відповідача вимог про витребування майна, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що станом на час розгляду справи відповідач на відповідній правовій підставі володіє спірним автомобілем, який належить на праві власності позивачу. Також встановлено, що сторони не укладали будь-яких цивільно правових угод відносно автомобіля FORD TRANSIT 2006 року випуску. Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Суд вважає, що видача тимчасового реєстраційного талону на спірний автомобіль [PERSON] на строк до 23.07.2025 року не є перешкодою для витребування у нього позивачем, як власником, даного автомобіля. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність зобов»язання [PERSON] передати [PERSON] автомобіль FORD TRANSIT 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] колір синій, номер кузова [NUMBER]. Питання про стягнення судових витрат має бути вирішено відповідно до ст. 88 ЦПК України, згідно вимог якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1565 грн. судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду. (а.с. 1, 21).

Outcome: approved