Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON] про визнання угоди, оформленої довідкою-рахунком по перереєстрації автомобіля MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2008 року випуску, державний номер № [NUMBER], укладеної між [PERSON] та [PERSON] недійсною. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що він з 21 жовтня 2008 року перебував в шлюбних відносинах з [PERSON] Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27.04.2015 року відкрито провадження за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Також в провадженні Приморського районного суду м.Маріуполя знаходиться цивільна справа по розділу майна подружжя. Одним з предметів спору є автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2008 року випуску, державний номер № [NUMBER]. Вказаний автомобіль згідно відповіді Центру ДАІ № 2 м. Маріуполя при УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області № 9/5-1130 від 08.05.2015 року був зареєстрований за його дружиною [PERSON] Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 13.05.2015 року в забезпечення позову було накладено арешт на даний автомобіль. Однак в день накладання арешту [PERSON] 13.05.2015 року перереєструвала по довідці-рахунку автомобіль на свого батька [PERSON] Посилаючись в позові на ст.203 ЦК України, ст.65 СК України вважає, що відповідачка діяла недобросовісно, діяла без його згоди як співвласника на продаж автомобіля, що необхідно для розпорядження майном при укладанні угод, які виходять за межи дрібного побутового, тому угода купівлі-продажу автомобіля, укладена між [PERSON] та [PERSON], оформлена довідкою-рахунком від 13 травня 2015 року, є недійсною. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав зміст позовних вимог та надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON], будучи неодноразово повідомленою про день та час слухання справи, до суду не з'явилася, тому суд відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу без її участі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, його інтереси у судовому засіданні представляла представник [PERSON], яка позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що спірний автомобіль було куплено за гроші [PERSON], однак зареєстрований на його доньку [PERSON], оскільки у нього були проблеми та він не хотів реєструвати на себе автомобіль. Даний факт підтверджується внесенням його як особи, яка може керувати даним автомобілем в технічний паспорт. [PERSON] постійно використовував автомобіль на свою користь. При перереєстрації автомобіля з [PERSON] на [PERSON] було перевірено наявність заборони на відчуження автомобіля, однак цих заборон не було встановлено, тому автомобіль було переоформлено на останнього. Крім того зазначала, що даний автомобіль не є спільним сумісним майном подружжя, оскільки придбаний за гроші відповідача, тому є його особистим майном, що є підставою для відмови у задоволені позову. Просила суд відмовити у задоволені позову. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 21 жовтня 2008 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27 травня 2015 шлюб розірвано, про що повідомив суд позивач, та дані обставини відповідачами не оспорювалися. За час шлюбу подружжя [PERSON] та [PERSON] придбали автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2008 року випуску, державний номер № [NUMBER]. Вказаний автомобіль згідно відповіді Центру ДАІ № 2 м. Маріуполя при УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області № 9/5-1130 від 08.05.2015 року був зареєстрований за [PERSON].( а.с.7). Факт придбання автомобіля під час шлюбу між позивачем та відповідачкою останніми в судовому засіданні не оспорювався. В провадженні Приморського районного суду м.Маріуполя знаходиться цивільна справа про розділ майна подружжя, про що свідчить ухвала даного суду про відкриття провадження (а.с.6). Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 13.05.2015 року в забезпечення позову було накладено арешт на автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2008 року випуску, державний номер № [NUMBER] ( а.с.8). [PERSON] 13.05.2015 року перереєструвала по довідці-рахунку автомобіль на свого батька [PERSON], про що вказано в повідомленні начальника Центра ДАЇ м. Маріуполя від 20.05.2015 року (а.с.9, 92). Відповідно до частини 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина 3). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5). Статтями 60, 65 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. З урахуванням вимог ст. 60 СК України суд приходить до висновку, що автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2008 року випуску, державний номер № [NUMBER], є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбано подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] продала відповідачу [PERSON] спільне майно подружжя - автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2008 року випуску, державний номер № [NUMBER], без письмової нотаріально посвідченої згоди другого з подружжя - позивача [PERSON], та дані обставини відповідачами ніякими доказами не оспорені в сенсі ст. 60 ЦПК України, що є підставою для визнання угоди купівлі-продажу автомобіля MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2008 року випуску, державний номер № [NUMBER], укладеної між [PERSON] та [PERSON], оформленої довідкою-рахунком від 13 травня 2015 року, недійсною, внаслідок чого суд задовольняє позовні вимоги позивача у повному обсязі. З урахуванням вищенаведених норм права та висновку суду суд не приймає до уваги посилання представника відповідача [PERSON] [PERSON] на те, що спірний автомобіль не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Також суд не приймає до уваги посилання представника відповідача [PERSON] на те, що даний автомобіль придбаний під час шлюбу позивача та відповідачки за його гроші та є його власністю, що підтверджується внесенням його в технічний паспорт на автомобіль як особи, яка може керувати автомобілем, незважаючи на те, що позивачем протягом розгляду справи не оспорювався даний факт, оскільки право керування автомобілем не підтверджує право власності на автомобіль та даний автомобіль було придбано під час шлюбу позивача та відповідачки та зареєстрований на ім'я відповідачки [PERSON], про що не заперечували відповідачі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 243,60 гривень, по 121,80 гривень з кожного.

Outcome: approved