Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Білгород-Дністровської міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити, справу слухати в його відсутність та без фіксації технічними засобами. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилась, але надала заяву згідно якої просила справу слухати в її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. В судове засідання представник Білгород-Дністровської міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області не зявився, але надав заяву згідно якої просив справу слухати в його відсутність, заперечень проти позову не має. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,00 га. у межах згідно з планом, масив №17, ділянка №21, яка розташована на території Підгірненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надана для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №936910, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 10 травня 2007 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 09.10.2006 року №1092/2006, акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010751500006, кадастровий номер земельної ділянки 5120885500:01:002:0406. В жовтні позивач [PERSON] намагався здійснити правочин відносно вказаної земельної ділянки, але під час підготовки документів йому стало відомо, що земельна ділянка знаходиться під арештом, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження відділом державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області серії АН №393848 від 16.02.2009 року та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчудження обєктів нерухомого майна за реєстраційним номером 8475171 від 18 лютого 2009 року. Підставою для накладення арешту стало не виконання в добровільному порядку позивачем рішення Білгород-Дністровського міськрайоного суду Одеської області про стягнення аліментів на користь [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], в результаті чого утворилась заборгованість по аліментам. Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження серії АН №393848 від 16.02.2009 року позивач отримав в листопаді 2016 року. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 17 листопада 2016 року заборгованість станом на 30 листопада 2016 рік у [PERSON] відсутня. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.317 ЦПК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна на законних підставах може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved