Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення коштів, отриманих за нікчемною угодою, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 лютого 2014 року [PERSON] та [PERSON] домовилися про купівлю 12 частини квартири №71, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві приватної власності за ціною в 15 000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США. Цього ж дня вищеназвані особи домовилися про кінцевий термін укладення договору купівлі-продажу та про суму завдатку в 7 500 (сім тисяч п'ятсот) доларів США. Усі ці домовленості були викладені в договорі про завдаток від 15 лютого 2014 року, який обидві сторони підписали. Відповідно до п. 5 вищевказаного договору сторони стверджують факт передачі грошей в якості завдатку від покупця до продавця. За твердженням позивача кінцевий термін укладання договору купівлі-продажу був наданий продавцю для підготовки документів. 01 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги. За цим договором [PERSON] передає [PERSON] усі права вимоги до відповідача в порядку, як того вимагає цивільне законодавство. До самої дати укладення договору (08 травня 2014 року) відповідач підтримувала зв'язок із [PERSON] через свого сина. Проте, після 8-го травня 2014 року відповідач та її син перестали відповідати на телефонні дзвінки. При особистій зустрічі з [PERSON] відмовилися від укладення договору купівлі-продажу частини вищевказаної квартири та від повернення завдатку. А тому, [PERSON] змушений звернутися до суду та просить стягнути з [PERSON] на його користь кошти, отримані відповідачем незаконно за нікчемною угодою в сумі 88 275,00 грн. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, представник до початку розгляду надав заяву від 06.11.2014, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причин неявки суду не надала, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про день і час розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у відповідності до ст.ст. 182, 203, 215, 216, 220, 570, 635, 657 Цивільного кодексу України, оскільки підтверджені письмовими матеріалами справи. Відповідно до договору про завдаток від 15 лютого 2014 року [PERSON] передав [PERSON] в якості завдатку 7500 доларів США, що еквівалентно 88 275,00 грн. згідно із курсом Національного Банку України на день подачі позовної заяви. Згідно з ч. 1 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Відповідно, завдаток видається тільки на забезпечення укладених договорів, тобто, завдаток мав стосуватися укладеного в майбутньому договору купівлі-продажу. Крім того, виходячи зі змісту договору про завдаток - то він є попереднім договором до договору купівлі-продажу частини квартири. А відповідно до п. 4 частини 1 статті 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, яка встановлена для основного договору. Основним договором є купівля-продаж частини квартири, тобто нерухомості. Статтею 657 ЦК передбачена обов'язкове нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомості, а статтею 182 ЦК її державна реєстрація. Таким чином, договір про завдаток (як попередній договір до договору купівлі-продажу) мав бути нотаріально посвідчений та підлягав державній реєстрації. Відповідно, відсутність нотаріального посвідчення та державної реєстрації тягне за собою визнання недійсним такого договору та застосування наслідків недійсності. Статтею 215 Цивільного кодексу встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення сторонами відповідних вимог статті 203 ЦК. Зокрема, правочин має вчинятися у формі встановленій законом, тобто в письмовій формі з нотаріальним посвідченням. В статті 220 ЦК зазначено, що в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним, тобто він не потребує додаткового визнання недійсним в судовому порядку. Відповідно до статті 216 ЦК у разі недійсності правочину кожна сторона зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідач на виконання нікчемного правочину отримала 7 500 (сім тисяч п'ятсот доларів США), що еквівалентно 88 275,00 грн. на день подання позову. Таким чином, відповідач володіє грошовими коштами, що належать [PERSON], без достатніх правових підстав. Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути змінений у випадку відступлення права вимоги. Договір від 01 червня 2014 року, який було укладено між [PERSON] та [PERSON], відповідає даній нормі закону. Тому, враховуючи вищенаведені обставини, позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, є доведеними письмовими матеріалами справи, а отже, підлягають до задоволення. Судовий збір підлягає до стягнення з відповідачки в прибуток держави, оскільки позивач був звільнений від сплати при подачі позову.+ На підставі наведеного,

Outcome: approved