Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору позики від 17 грудня 2011 року, укладеного нотаріально, він позичила відповідачу кошти в борг у загальній сумі сумі 6325,0 грн., а [PERSON] зобов`язувався повернути позичені кошти в термін до 17 березня 2012 року. Термін повернення позичених коштів сплив, проте до теперішнього часу відповідач у добровільному порядку умов укладеного договору не виконав, а тому [PERSON] змушений була звернутись до суду з позовом про стягнення із [PERSON] боргу, що виник, в сумі 6708,66 грн., моральної шкоди в сумі 2000,0 грн. та судових витрат. У судове засідання представник позивача [PERSON]. не з`явився, направивши до суду заяву, в якій ствердив позовні вимоги та просив суд повністю їх задовольнити, справу розглядати за його відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи ставився до відому належним чином. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності представника позивача - за його заявою, та відповідача - заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з договору позики від 17 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу за реєстровим № 6183, [PERSON] передав у власність [PERSON] кошти в сумі 6325,0 грн., які останній зобов`язувався повернути позикодавцеві з урахуванням індексу інфляції в термін до 17 березня 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі...) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав умови укладеного договору позики, чим істотно порушив умови договору, тому у суду є всі підстави для примусового стягнення суми заборгованості за укладеними договорами позики з урахуванням індексу інфляції та погоджується з розрахунками наданими позивачем та стягує з відповідача кошти в сумі 6708,66 грн. Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Дійсно внаслідок невиконання умов договору позики [PERSON] зазнав моральних страждань, проте суд вважає розмір моральної шкоди, зазначений позивачем, дещо завищеним, а тому приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, виходячи з принципів розумності та справедливості, та визначає розмір моральної шкоди в сумі 500,0 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 243,6 грн., що стверджується квитанцією № 8787.51.1 від 25.03.2014 року. На підставі зазначеного та

Outcome: partial