overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 січня 2017 року Теплицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 05. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння ніж ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Разом не проживають з грудня 2018 року. Просить розірвати шлюб, оскільки збереження шлюбу суперечить його інтересам. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Строк на примирення не бажає. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Строк на примирення не бажає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 січня 2017 року. Шлюб зареєстрований Теплицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 05. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Сторони не бажають строк на примирення. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 28 червня 1986 року районним РАГС м. Себеж Псковської області, актовий запис № 41. В обґрунтування позовних вимог вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Відповідач поводить себе агресивно, принижує його честь та гідність. Примирення неможливе, оскільки він втратив почуття любові та поваги до [PERSON] Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач підтримала подані на позов заперечення, пояснила, що викладені в позовній заяві причини розпаду сім'ї не відповідають дійсності, оскільки саме поведінка [PERSON] призвела до погіршення відносин між ними, оскільки він вчиняє психологічний і фізичний тиск, внаслідок чого вона неодноразово зверталась до працівників міліції. Вказала, що [PERSON] зустрічається з іншою жінкою і тому подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28 червня 1986 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому районним РАГС м. Себеж Псковської області, актовий запис № 41. Сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. На підставі ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.05.1983 року. У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 1999 року вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. На даний час відповідачка проживає в Іспанії, останній раз приїжджала в Україну у 2003 році. Вважає, що їх шлюб існує формально, подальше його існування є недоцільним та неможливим, а тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 29.05.1983 року, що вбачається із свідоцтва про шлюб. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивач і відповідачка протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила шлюб між нею та позивачем розірвати. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 29.06.2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №417. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сімейне життя між сторонами не склалось, внаслідок різних поглядів на життя, фактичні шлюбні відносини припинені, від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позивач підтримав позовні вимоги, відповідач визнала позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.ч.1,4\~ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, фактичні шлюбні відносини припинені, а тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. В позовній заяві не міститься вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат по справі. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи\~ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ним судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.07.2006 року. У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що спільне життя з відповідачкою останні роки не складається через несумісність характерів, різні погляди на життя, з приводу чого між ними виникають непорозуміння, а з часом конфлікти, які призвели до того, що на даний час вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Вказав, що такі обставини негативно впливають на його моральний стан та душевний спокій. Зазначив, що він втратив до відповідачки почуття поваги та любові, а тому вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом, просив термін на примирення не надавати. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 29.07.2006 року, що вбачається із свідоцтва про шлюб. Від даного шлюбу дітей немає. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивач і відповідачка спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання сторін проживати разом у шлюбі. Позивач у судовому засіданні наполягав на розірванні шлюбу, оскільки не бажає в подальшому перебувати у шлюбних відносинах з відповідачкою, котра проти розірвання шлюбу також не заперечувала, про що зазначила у судовому засіданні. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.10.2014 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №810, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу дітей не мають. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.10.2014 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №810 (а.с.3). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній, спільних дітей не мають. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1764, мотивуючи тим, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, однією сімєю вони не проживають, спільне господарство не ведуть у звязку з відсутністю взаєморозуміння та несхожістю характерів. В судове засідання позивач не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами згодна. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 29.11.2012 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 15.09.2015 року серії І-ЖД №240469, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1764. Дітей від шлюбу немає. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть у звязку з відсутністю взаєморозуміння та несхожістю характерів. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки \~наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 липня 2015 року в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 947. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами припинені сімейні стосунки, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб 1-ВЛ № 315420, виданим повторно 19 травня 2017 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області сторони у справі з 29 липня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, актовий запис 947. В судовому засіданні встановлено, що спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 серпня 1993 року виконкомом Росошанської сільської ради Теплицького району, актовий запис № 16, від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, позивач вказав, що на протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувались із-за, того що вони мають різні погляди на життя і тому між ними постійно виникали сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, починаючи з 2019 року позивач не проживає разом з відповідачем, подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить його інтересам, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Теплицького районного суду, від 11 листопада 2020 року сторонам по справі, за проханням відповідача [PERSON] , було надано строк на примирення між собою - два місяці до 11 січня 2021 року. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] не з`явилася в судове засідання. Хоча повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання нею судової повістки, що відповідає вимогам ст. 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1993 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Росошанської сільської ради Теплицького району, актовий запис № 16. В шлюбі неповнолітніх дітей не має. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач миритись не бажає, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 травня 1982 року Чайковицькою сільською радою народних депутатів Самбірського району Львівської області, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 9 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що приблизно з 2001 року вони з відповідачкою перестали проживати разом. Протягом даного періоду вони не підтримують подружні стосунки, тому за час спільного проживання переконалися, що у них немає спільних інтересів. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, тому що у нього не має бажання бути разом із відповідачкою. Вони живуть кожен своїм життям. За цей час в нього до відповідачки втратилось почуття любові та поваги. Шлюб носить суто формальний характер. На даний час відповідачка відмовляється в добровільному порядку розірвати шлюб через органи ВДРАЦС, що в свою чергу порушує його законні права. В судове засідання позивач не з'явився, подав відповідну заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності по наявних в матеріалах справи доказах. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити і розірвати шлюб, оскільки примирення між ними неможливе. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Чайковицькою сільською радою народних депутатів Самбірського району Львівської області вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 29 травня 1982 року, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 9. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved