Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання від 18 листопада 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 7517. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 жовтня 2014 року померла його жінка [PERSON] (далі Спадкодавець). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Позивач є власником другої ? частини вказаної квартири на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 січня 2015 року. За життя Спадкодавець з Відповідачем уклали договір довічного утримання від 18 листопада 2003 року, відповідно до якого Відповідач зобовязувався довічно повністю утримувати Спадкодавця, але Відповідач не виконував свої зобовязання за вказаним договором. З такими же обставинами Позивач звертався до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання від 10.08.2004 року, який рішенням Артемівського міськрайонного суду від 27.01.2015 року було розірвано, але його жінка, Спадкодавець, за життя не встигла подати такий же позов до суду. Позивач просить розірвати договір довічного утримання на квартиру [ADDRESS], який укладений 18 листопада 2003 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №7517. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник Позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1\~ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 744 ЦК України\~за договором довічного утримання одна сторона передає другій стороні у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно. 18 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання на квартиру [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №7517 (а.с.4). Згідно свідоцтва про право власності на житло за №13114 від 08 жовтня 1998 року, квартира 23, будинку 214 в м. Артемівськ Донецької області на праві приватної спільної власності належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Судом також установлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 29 вересня 1990 року відділом загсу виконкому Артемівської міськради Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 707 та видано свідоцтво про одруження (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-НО № 822409 [PERSON] померла 17 жовтня 2014 року (а.с.5). Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду від 27 січня 2015 року було розірвано договір довічного утримання від.10.08.2004 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстрованим номером 4917 (а.с.8-9). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр у прав власності на нерухоме майно державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №47752048 від 17 листопада 2015 року із зазначенням відомостей про державну реєстрацію вбачається, що в параметрах запиту: квартира [ADDRESS] в відомостях про право власності записано власника [PERSON], розмір частки ?; [PERSON], розмір частики ? (а.с.37-39). Приймаючи рішення щодо вимог про розірвання договору довічного утримання суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно з\~ст. 755 ЦК України\~договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Відповідно до вимог\~ст. 756 ЦК України\~у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Відповідно до ч. 2\~ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання припиняється зі смертю відчужувача. Як вже встановлено судом, відчужувач за спірним договором [PERSON] померла 17 жовтня 2014 року, тому, враховуючи положення ч. 2\~ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання від 18 листопада 2003 року на час розгляду справи припинив свою дію. За таких обставин суд вважає безпідставними вимоги про розірвання договору довічного утримання, в задоволені яких слід відмовити. На підставі ст. 4,\~10,\~60,\~88,\~212,\~215,\~224-228 ЦПК України,

Outcome: dismissed