Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про вселення у квартиру. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що 03.09.2005року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO]. 15.02.2006 року за спільні кошти подружжя придбало трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] за договором купівлі-продажу квартири від 15 лютого 2006 року, покупцем квартири згідно даного договору була відповідач. З того часу сім»я зареєстрована в [ADDRESS], що стверджується копією довідки КП Надвірнянський житловик» за №875 від 18 лютого 2013 року. 24.09.2012 року відповідач за згодою позивача, подарувала квартиру, яка являлась спільним сумісним майном подружжя, своєму батькові [PERSON] за договором дарування квартири від 24 вересня 2012 року. А 01.10.2012 року [PERSON] віддарував квартиру [PERSON] 20 грудня 2012 року відповідач зареєструвала своє право власності на квартиру, що стверджується копією витягу про державну реєстрацію, після чого поміняла замок у вхідних дверях і перестала допускати позивача до квартири. З цього приводу 08.02.2013 року він звернувся до Надвірнянського РВ УМВС з заявою, в якій зазначив, що на протязі останніх двох місяців дружина не допускає його до квартири і на його неодноразові прохання не надає ключ від замка до вхідних дверей. Рішенням Надвірнянського районного суду від 12.03.2013 року шлюб між сторонами розірваний. Рішенням Надвірнянського районного суду та ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2013 року визнано, що він не втратив права користування спірною квартирою. Отже, як член сім'ї власника квартири [ADDRESS], він має право проживати за місцем своєї реєстрації в зазначеній квартирі та користуватися житлом. Просять суд ухвалити рішення, яким задоволити позов і вселити позивача у квартиру [ADDRESS], за місцем його реєстрації. Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що [PERSON] не являється членом сім»ї [PERSON], тому що рішенням Надвірнянського районного суду від 12.03.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Спірна квартира, в яку хоче поселитись позивач, на праві власності належить відповідачу, яка не бажає, щоб [PERSON] там проживав. Замки в дверях поміняні, тому що поламались, а також тому що позивач погрожував відповідачу. [PERSON] має належне житло в [ADDRESS], де проживає та яке знаходиться у його власності на підставі договору дарування від 30.06.2007 року. Підстав для його вселення у квартиру немає. Просить постановити рішення, яким позивачу в позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.09.2005 року сторони зареєстрували шлюб. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO]. 15.02.2006 року за спільні кошти подружжя придбало трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] за договором купівлі-продажу квартири від 15 лютого 2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області та зареєстрований в реєстрі за №470. Покупцем квартири згідно даного договору була відповідач. З того часу відповідач зареєстрований в [ADDRESS], що стверджується копією довідки КП Надвірнянський житловик» за №875 від 18 лютого 2013 року. 24.09.2012 року [PERSON] за згодою позивача, подарувала вищезгадану квартиру, яка являлась спільним сумісним майном подружжя, своєму батькові [PERSON] за договором дарування квартири від 24 вересня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області та зареєстрованим в реєстрі за 1275. А вже 01.10.2012 року [PERSON] віддарував квартиру відповідачу за договором дарування квартири, посвідченим приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області та зареєстрованим в реєстрі за 1315. 20 грудня 2012 року відповідач зареєструвала своє право власності на квартиру, що стверджується копією витягу про державну реєстрацію, після чого поміняла замок у вхідних дверях і перестала допускати позивача до квартири. Про те, що [PERSON] змінила замки в дверях і не допускає позивача до квартири ствердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та депутат Надвірнянської міської ради [PERSON], які виходили на місце реєстрації [PERSON] та пояснили, що 12.12.2013 року близько 19.00 год. вони разом з [PERSON] приходили до квартири, однак їх в квартиру не впустили, ключі позивача до замків не підійшли, замки поміняні та актом обстеження матеріально-побутових умов сім»ї. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що з кінця 2012 року [PERSON] в спірній квартирі не проживає, приїжджає машиною та гуляє з дитиною. Із змісту заяви [PERSON] в адрес Надвірнянського РВ УМВС, зареєстрованої у відділі 08.02.2013 року за № 315 вбачається, що він просить прийняти заходи до [PERSON], яка протягом трьох місяців не допускає його до квартири та на зауваження надати ключ не реагує. [PERSON] у заяві в адрес начальника Надвірнянського РВ УМВС від 14.02.2013 року ствердила, що [PERSON] не проживає в квартирі шість місяців та що вона поміняла замки в дверях. Рішенням Надвірнянського районного суду від 12.03.2013 року шлюб між сторонами розірваний. 16 травня 2013 року відповідач звернулася до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до позивача про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, однак рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2013 року відповідачу відмовлено у позові. Відповідач оскаржила рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2013 року в порядку апеляційного провадження і ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2013 року її апеляційна скарга відхилена, рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2013 року залишено без змін. Згідно частини першої статі 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ст.. 64 ЖК України, до членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім»ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності до ст.. 156 ЖК до членів сім»ї власника будинку належать особи, зазначені в ст.. 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст.. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Враховуючи вищенаведене , суд дослідивши всі зібрані докази по справі прийшов до переконання , що позов підставний та підлягає до задоволення , [PERSON] проживав та зареєстрований у спірній квартирі на правах члена сім»ї , ця квартира є постійним його місцем проживання, він вів з наймачем спільне господарство. На підставі ст.47 Конституції України, ст. 64 ЖК України, ст..156 ЖК України, 405 ЦК України,

Outcome: approved