Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свій позов мотивував тим, що 22 травня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Renault Laguna», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] та «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2019 року по справі №127/15304/19 винуватцем ДТП було визнано [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. На час ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Renault Laguna», була застрахована у ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», яку й повідомлено про настання страхового випадку. Для отримання відповідного страхового відшкодування позивачем до ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» був поданий відкоригований Звіт фізичної особи-підприємця [PERSON] №19-230/1, який був прийнятий до уваги та погоджений страховою компанією. Остання перерахувала на рахунок [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 58240,40 грн. Разом з тим позивач зазначає, що зі звіту про оцінку вартості (розміру) збитку №19-230/1 слідує, що вартість відновлюваного ремонту з урахуванням втрати товарної вартості складає 92136,51 грн (включаючи ПДВ), при цьому втрата товарної вартості складає 19848,02 грн. Позивач вказує, що відповідно до норм чинного законодавства страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості, а також франшизу, яка згідно договору страхування (ОСЦПВ) складає 2000 грн, які і підлягають стягненню з відповідача як особи, яка завдала шкоди. Крім цього ним понесені витрати з оплатою оцінки майна в розмірі 2200,00 грн, які також просить стягнути з відповідача. Позивач також зазначає, що на момент скоєння ДТП він керував автомобілем «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , відповідно до договору №1605/19 від 16.05.2019, укладеного з власником автомобіля, яким є ПП «Домінанта-конст», та зважаючи на законні підстави володіння ним автомобілем вказує на своє право на відшкодування шкоди. З огляду на викладене, позивач простить стягнути з відповідача шкоду в розмірі 24048,02 грн, з яких: 19848,02 грн - матеріальна шкода за втрату товарної вартості, 2000,00 грн - франшиза, 2200,00 грн - оплата оцінки майна, а також стягнути 908,00 грн судового збору та 5046,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Ухвалою Вінницького міського суд Вінницької області від 16 вересня 2021 року до участі в справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучене Приватне підприємство «Домінанта-конст». Відповідач відзив на позов не надав. Третя особа своїм правом на надання пояснень не скористалася. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у відзиві, просив їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. При цьому вказував, що автомобіль на даний час не відремонтований та не переданий власнику. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Писаренко Ю. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити вимоги позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо недоговірних зобов`язань в частині загальних підстав відповідальності за майнову шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки. Судом установлено, що автомобіль «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , належить Приватному підприємству «Домінанта-конст», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 14 листопада 2018 року (а. с.3). 16 травня 2019 року власник транспортного засобу уклав з [PERSON] договір підряду №1605/19, відповідно до якого [PERSON] було надано в користування автомобіль «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] . Факт передачі автомобіль «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , підтверджується актом приймання-передачі майна №1 від 16 травня 2019 року. 22 травня 2019 року [PERSON] , керуючи автомобілем «Renault Laguna», д.н.з. [NUMBER] , виконуючи поворот наліво, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з автомобілем «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого пошкоджено транспортні засоби. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2019 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-108421501, розмір франшизи, згідно полісу, становить 2000,00 грн (а. с 25). На замовлення [PERSON] 11 серпня 2019 року ФОП [PERSON] складений звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №19-230/1, яким встановлено вартість матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 92 136,51 грн (включаючи ПДВ), в тому числі втрата товарної вартості в сумі 19848,02 грн (а.с. 10-12). Вартість такого дослідження становить 2200,00 грн, яка сплачена позивачем. ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» цей звіт прийняла до уваги та погодила, а своїм листом від 09 жовтня 2019 року №8078 повідомила позивача про страхове відшкодування у розмірі 58240,40 грн (без ПДВ). Факт отримання страхового відшкодування у вказаному розмірі визнається позивачем. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами ст. 1187, 1188 ЦК України. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом положень ст.1192 ЦК України особа, яка завдала шкоди майну відшкодовує завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ст. 12, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Враховуючи встановлення згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР -108421501 франшизи в розмірі 2000,00 грн, яка була врахована при визначенні розміру страхового відшкодування, сума франшизи підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, тобто з відповідача. Суд також бере до уваги, що відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитку №19-230/1 від 11 серпня 2021 року вартість матеріального збитку становить 92136,51 грн, в тому числі втрата товарної вартості складає 19 848,02 грн. Позивач, звертаючись до суду з позовом до відповідача, в силу положень ст.1194 ЦК України просить стягнути з нього саме втрату товарної вартості. Відповідно до спільного наказу Фонду державного майна України та Мінітерства юстиції України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, величина втрати товарної вартості колісного транспортного засобу - умовна величина зниження ринкової вартості колісного транспортного засобу, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого колісного транспортного засобу. Відповідно до п. 32.7 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. Системний аналіз статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Вказану позицію неодноразово висловлював як Верховний Суд України, так і Верховний Суд. В судовому засіданні встановлено, що величина втрати товарної вартості пошкодженого транспортного засобу, становить 19 848,02 грн, доказів, які б спростували вказану обставину відповідач не надав, а враховуючи, що страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу, яка є складовою матеріального збитку, зазначену суму слід стягнути з особи, яка її завдала, тобто з [PERSON] . Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 21 848,02 грн, з яких: 19 848,02 грн - втрата товарної вартості та 2000,00 грн -франшиза. Щодо стягнення з відповідача витрат на проведення оцінки майна (визначення розміру збитків) в розмірі 2200,000 грн, то зазначена вимога не підлягає задоволенню з підстав того, що вказані витрати не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України. При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що вказані витрати здійснені позивачем особисто для забезпечення доказів по справі та також не є судовими витратами, відповідно до положень ст. 133 ЦПК України. Суд також звертає увагу, що позивач не є власником транспортного засобу, однак володіє ним на підставі договору. Пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Таким чином, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Враховуючи те, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну, а отже позивач має право на відшкодування шкоди. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч.3 ст.141 ЦПК України. Позивачем заявлено про розподіл судових витрат. На підтвердження обставин понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копія договору про надання правничої допомоги від 09 квітня 2020 року №56, акт здачі-приймання робіт від 10 квітня 2020 року з детальним описом робіт (наданих послуг), копія квитанції від 10 квітня 2020 року на суму 5000,00 грн. Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд вважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах даної цивільної справи, заявлений розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову. Враховуючи, що судом частково задоволені позовні вимоги з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог, тобто 4542,58 грн. Відповідно пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає розподілу і судовий збір ( ч.1 ст.141 ЦПК України). При поданні до суду даної позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн, а тому враховуючи часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 824,93 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial