Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що 23.08.2019 року за договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Надольською О.А. та зареєстрованому в реєстрі за № 674 ним придбана квартира [ADDRESS] . Право власності на квартиру в той же час зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1331573605206. До придбання позивачем у власність зазначеної квартири в ній тимчасово, за згодою попереднього власника, проживали та були зареєстровані відповідачі. Після набуття права власності на квартиру позивач запропонував відповідачам забрати свої речі з квартири та знятись із реєстрації. На той час відповідачі в квартирі фактично не проживали, проживали без реєстрації в іншому населеному пункті м. Вінниці. У відповідь на прохання позивача, відповідач [PERSON] , заявив, що залишати квартиру та забирати речі він не збирається, а також не буде зніматись з реєстрації в ній; погрожував чинити перешкоди у користуванні позивачем своєю власністю. В зв`язку з втратою відповідачами права користування житловим приміщенням та їх відмовою добровільно знятись із реєстрації в квартирі, що належить позивачу на праві приватної власності, він змушений звернутись до суду за захистом свого права власності. За відміткою в домовій книзі [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Хмельницьким МУ УМВС України у Хмельницькій області 11 січня 1997 року, зареєстрований в [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстрована [PERSON] . [INFO] , паспорт громадянки України серії [NUMBER] , виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 27.01.1997 року. Оскільки відповідачі втратили право користування квартирою, то вони повинні бути зняті з реєстраційного обліку в ній. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі вищезазначеного позивач вважає, що його права, як власника квартири, порушено, а саме: він позбавлений права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належною йому\~на праві\~приватної власності\~квартирою \~ [ADDRESS] . В судовому засіданні 23.03.2021 року, як і в попередніх судових засіданнях, представник позивача [PERSON] - адвокат Карнаух А.П. позовні вимоги свого довірителя підтримав, мотивуючи їх обставинами, викладеними в позові, просив його задоволити. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Грицуляк Т.П. в судовому засіданні 23.03.2021 року позовні вимоги [PERSON] не визнав, заперечував щодо їх задоволення, посилаючись на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] заселилися в спірну квартиру на підставі ордера, який на даний час ніяким судовим рішенням невизнаний недійсним, а тому мали всі правові підстави для проживання в даному помешканні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи присутніми в попередніх судових засіданнях позов не визнали, заперечували щодо його задоволення, посилаючись на те, що вони проживають в службовій квартирі [ADDRESS] , яка була надана військовослужбовцю [PERSON] на підставі ордеру на право зайняття житлового приміщення. Хто такий позивач, вони не знають; про те, що у службової квартири є власник, дізналися із заочного рішення суду від 05.12.2019 року, ухваленим в даній справі. По факту незаконного заволодіння квартирами в будинку [ADDRESS] проводиться досудове розслідування. Зазначаючи в позовній заяві, що він проживає в квартирі [ADDRESS] , позивач вводить суд в оману, оскільки за вказаною адресою проживають інші люди. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, належності та допустимості, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу від 23.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Надольською О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 674, [PERSON] , від імені якої діє на підставі довіреності, посвідченої Сахман Т.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 05 серпня 2019 року за реєстром №2968 - [PERSON] , передала у власність продала, а [PERSON] набув у власність купив квартиру [ADDRESS] , державну реєстрацію права власності на яку за продавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено Фаренюком С.А., державним реєстратором Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області 19 серпня 2017 року, номер запису про паво власності: 21957738, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1331573605206 (а.с.7-8). На підставі вказаного договору купівлі продажу право власності [PERSON] на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1331573605206, що підтверджується відповідним витягом (а.с.9). За відміткою в домовій книзі, [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Хмельницьким МУ УМВС України у Хмельницькій області 11 січня 1997 року, зареєстрований в [ADDRESS] , а також за цією ж адресою зареєстрована [PERSON] . [INFO] , паспорт громадянки України серії [NUMBER] , виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 27.01.1997\~року (а.с.\~10-11).\~ Згідно зі ст.ст.41,55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р., судом забезпечується право на доступ до правосуддя, в зв`язку з чим суд вважає правомірним звернення до суду позивача, так як зняття з реєстрації у даному випадку, в зв`язку з наявністю спору між сторонами, може бути вирішено лише виключено шляхом постановлення судового рішення суду. При цьому, доказами підтвердження та спростування обставин визначених у позові є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експерта (\~ст.76 ЦПК України). Цивільним процесуальним законодавством України встановлено, що докази у справі повинні бути належними та допустимими. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо). Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий позивачем на підтвердження своїх вимог, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27\~постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до\~ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін\~одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. На підтвердження наявності підстав перебування на реєстраційному обліку в квартирі, що належить [PERSON] , відповідачами, як доказ, надано рішення №8 виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 18.01.2012 року про видачу ордерів на заселення службових та постійних квартир військовослужбовцям Вінницького гарнізону та ордер №5, виданий 30.01.2012 року Вороновицькою селищною радою [PERSON] на право зайняття жилого приміщення в квартирі жилою площею 42,9 кв.м., яке складається з трьох кімнат за адресою: [ADDRESS] ; склад його сім`ї такий: дружина [PERSON] , 1978 року народження та син [PERSON] , 1996 року народження (а.с. 45 - 48). Відповідач [PERSON] є ветераном Збройних сил України та інвалідом ІІІ-ї групи, пов`язаної з проходженням військової служби (а.с. 56 - 57). Згідно повідомлення ГУ НП у Вінницькій області (а.с. 50) відповідач [PERSON] являється свідком у кримінальному провадженні № 42019020000000186, відомості про яке внесено до ЄДРСР від 31.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України по факту вчинення шахрайських дій членами ЖБК «Мрія Вороновиця» та незаконного заволодіння ними квартирами по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають на реєстраційному обліку в квартирі, належній [PERSON] без жодних правових підстав. За ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вище вказану норму закону, вимога позивача [PERSON] про зобов`язання Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про зняття з реєстрації відповідачів [PERSON] та [PERSON] до задоволення не підлягає. Тому, суд вважає, що необхідність нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг з врахуванням особи відповідачів, яке виникає у позивача також слід розцінювати, як обмеження у вільному використанні власністю. Звуження прав позивача полягає також у тому, що він не має можливості самостійно зняти відповідачів з реєстрації. Враховуючи вказане, суд вважає, що позивач довів належними доказами підставу для визнання відповідачів таким, що втратили право на користування йому житловим приміщенням квартирою за адресою: [ADDRESS] , так як [PERSON] та [PERSON] втратили право користування квартирою, у зв`язку із переходом до позивача права власності, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд при винесенні рішення по справі вирішує питання про розподіл судових витрат. При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. (а.с. 1). Враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в рівних частках сплачений ним судовий загальній сумі 384 грн. 20 коп., тобто, по 192 грн. 10 коп. з кожного.

Outcome: approved