Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON] 1852 грн. 49 коп. матеріальної шкоди та 20000 грн. моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно вироку Арбузинського районного суду від 12.05.2016 року, який набрав законної сили, [PERSON], [PERSON], [PERSON] засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України. [PERSON], що є потерпілим по даній справі, під час розгляду кримінального провадження було подано заяву про розгляд справи за його відсутності та призначення міри покарання згідно закону, але він мав заперечення, оскільки обвинувачені обіцяли йому відшкодувати моральну шкоду, завдану злочином, однак до винесення вироку її не відшкодували та особисто не вибачились. Після винесення вироку, у [PERSON] сталось загострення хронічної хвороби, а саме: гіпертонічна хвороба ІІ ступеню та цукровий діабет ІІ типу, що послугувало причиною його госпіталізації до Арбузинської ЦРЛ. Під час лікування позивачем були понесені матеріальні витрати на придбання медичних препаратів. За такого позивач просив стягнути з відповідачів на його користь 1852 грн. 49 коп. матеріальної шкоди, яка складається з витрат на лікування та надання правової допомоги. Разом з цим, зазначається, що в наслідок заподіяного злочину, [PERSON] було завдано моральну шкоду, яку ним оцінено в 20000 грн. та яку він також просив стягнути з відповідачів на його користь. У відповідності до ухвали Арбузинського районного суду від 15.11.2016 року, на підставі заяви представника позивача, позовну заяву в частині вимог про стягнення з [PERSON], [PERSON] матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про зменшення позовних вимог та просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 600 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн. та 800 грн. витрат на правовому допомогу. В звязку неявкою відповідача в судові засідання, надала згоду на винесення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви по розгляд справи за його відсутності суду не надав. За таких обставин, за згодою позивача, суд розглядає справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги відлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року (а.с. 4) [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у виді 5 років обмеження волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75, 104 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки. Як видно із вироку, [PERSON] визнано винним у незаконному заволодінні транспортним засобом, що належить [PERSON] та викраденні з зазначеного транспортного засобу сумки з інструментами. При розгляді кримінальної справи по обвинуваченню цивільний позов не заявлявся. Даний вирок набув законної сили, тому при винесені даного рішення має преюдиціальне значення. У відповідності до зазначеного вироку, [PERSON] на час вчинення злочинів був неповнолітнім, однак на момент розгляду цивільного позову є повнолітнім, в звязку з чим, залучення законного представника в даній справі не потребується. Згідно копії виписки № 2701/670 із медичної карти [PERSON] в період з 19.10.2015 року по 28.10.2015 року проходив стаціонарне лікування в Арбузинській центральній районній лікарні з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ступеню та цукровий діабет ІІ типу (а.с. 11). Відповідно копії медичної картки хворого [PERSON] протягом 2002-2016 років неодноразово оглядався лікарями та йому призначалось медикаментозне лікування (а.с. 12-14). У відповідності до довідки ПКВО «Фаомація» № 9 від 02.08.2016 року [PERSON]П, було відпущено лікарські препарати на загальну суму 852 грн. 49 коп. (а.с. 15). Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордера № 6 [PERSON] були понесені 800 грн. витрат на правову допомогу (а.с. 16). Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що розмір витрат на ліки, лікування, визначається на підставі виданих лікарями рецептів або рахунків про їх вартість. Згідно зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду визначено, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обовязок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. При цьому, протиправною вважається поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. Згідно дослідженої копії медичної карти [PERSON], гіпертонічну хворобу ІІ ступеня [PERSON] діагностовано ще в 2003 році, а цукровий діабет ІІ типу вперше діагностовано в 2007 році, в звязку з чим позивач неодноразово звертався до Арбузинської ЦРЛ та отримував медикаментозне лікування. За такого суд приходить до висновку по те, що в досліджених судом письмових доказах - виписках з медичних документів [PERSON] відсутні достовірні дані про те, що загострення хронічних захворювань, які має позивач знаходяться в причинному звязку з неправомірними діями [PERSON] За такого, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначенні розміру моральної шкоди завданої [PERSON] незаконними діями відповідача, суд бере до уваги страждання, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, інших негативних наслідків морального характеру. Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд керується принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Суд погоджується з тим, що неправомірні дії відповідача порушили уклад життя позивача, та враховує характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, та з урахуванням принципів розумності та справедливості у визначенні розміру такого відшкодування (в тому числі судову практику),суд вважає можливим визначати розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн. Крім того, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, які документально підтверджені, у розмірі 800 грн. У відповідності до п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач, як учасник бойових дій був звільнений від сплати судового збору. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial