Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO], з ? частки від його заробітку до 1500 гривень щомісячно, до повноліття дитини. В обгрунтування позову він зазначив, що на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області від 28.01.2010 року він сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.01.2010 року, і до повноліття дитини. На даний час змінилося його матеріальне становище, починаючи з 19.09.2016 року він звільнився з роботи, постійного доходу або заробітку не має, має нерегулярні мінливі доходи від виконання одноразових замовлень, тому не взмозі сплачувати аліменти в тому способі та розмірі, що визначений рішенням суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача адвокат Штець В.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що позивач з грудня 2016 року постійно проживає та працює у Польщі і його твердження, що він не працює і знаходиться у скрутному матеріальному становищі, не відповідають дійсності. Відповідно до Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі тільки за заявою одержувача, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, позивач не є одержувачем аліментів, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини- [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.10). Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 28.01.2010 року, з позивача на користь відповідачки стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.01.2010 року, і до повноліття дитини. Вказане рішення суду набрало законної сили та звернуте до виконання (а.с.9). Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру стягнення аліментів і визначення аліментів в твердій грошовій сумі, позивач фактично просить суд не про зменшення розміру стягнутих аліментів, а одночасно про зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України- спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. [PERSON] є платником аліментів, а не одержувачем, а закон не наділяє платника аліментів правом звертатись з позовом про зміну способу стягнення аліментів, тому за вказаних обставин, суд вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого права і в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст. 13 ЦК України, ст.ст.180, 181, 184, 192 СК України,

Outcome: dismissed