Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], у якій зазначив, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10.09.2014 р. було частково задоволені його позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів грошових коштів за договором позики. Стягнуто з відповідачів на його користь 30000 грн. та судові витрати. Даним рішенням йому відмовлено у задоволенні вимог про нарахування компенсації з урахування індексу інфляції, 3% річних за час прострочення зобов'язання. В ході судового розгляду справи позивач збільшив свої позовні вимоги та просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму інфляційних витрат від суми 30.000 грн. за період з 22.01.2014 р. по 18.03.2015 р. у розмірі 10680 грн.; 3% річних від суми 30.000 грн. за час прострочення виконання грошового зобов'язання за вказаний період у розмірі 1038,08 грн., судові витрати у сумі 317,85 грн. Також позивач просить стягнути з відповідачів на його користь компенсацію моральної шкоди у розмірі 10.000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача, виходячи з наступного: Як вбачається з матеріалів справи рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10.09.2014 р. позовні вимоги позивача задоволені частково. Стягнуто солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором позики у сумі 30000 грн., а також судові витрати (а.с.4). Вказане рішення суду набрало чинності. 11.11.2014 року ст.державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції [PERSON] було відкрито виконавче провадження на виконання рішення суду від 10.09.2014 р. На час розгляду справи відповідачі борг за договором позики позивачу не повернули. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Оскільки на даний час відповідачі прострочили виконання грошового зобов'язання, то суд у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача інфляційні витрати від суми 30.000 грн. за період з 22.01.2014 р. по 18.03.2015 р. у розмірі 10680 грн.; 3% річних від суми 30.000 грн. за час прострочення виконання грошового зобов'язання за вказаний період у розмірі 1038,08 грн., а всього у сумі 11718 грн.08 коп. Суд відмовляє позивачу у позові про стягнення компенсації моральної шкоди у сумі 10000 грн., оскільки жодних підстав визначених ст..23 ЦК України позивач суду не навів. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у сумі по 38 грн. з кожного, а також суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір у сумі по 83 грн.90 коп. з кожного (судовий збір за позовом складає 243.60 грн.-75,85 грн. сплатив позивач=167.80 грн. до сплати).

Outcome: partial