Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 921 756, 47 грн., а також понесених судових витрат. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.12.2014 року він надав відповідачу кошти в сумі 33 000 доларів США, які останній зобовязався повернути в строк до 14.07.2015 року, у звязку з чим вони написали розписку. У зазначений строк відповідач кошти не повернув. Посилаючись на ст. 625, 1048 ЦК України просить стягнути суму позики та заборгованість за відсотками. У судове засіданні позивач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи без участі позивача, а також уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 873 510 грн боргу та 48 246,47 грн 3% річних, що загалом становить 921 756, 47 грн (а.с.23). Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 грудня 2014 року відповідач [PERSON] взяв в борг у позивача [PERSON] 33 000 доларів США на термін сім місяців, які зобовязувався повернути до 14.07.2015 року. Дана обставина підтверджується розпискою від 14 грудня 2014 року (а.с.5). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки позивачем було представлено суду оригінал розписки (а.с.5), за правилами ст. 545 ЦК України, вказана обставина свідчить про наявність у відповідача невиконаного у строк боргового зобов`язання перед [PERSON] Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законодавством, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відтак, неповернута сума позики на теперішній час становить 33 000 доларів США. Відповідно до правил ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Позивач розраховував суму боргу виходячи з курсу встановленого Національним банком України на день подачі позову - 2647,1947 грн за 1 долар США. Саме цей офіційний курс гривні до долара, суд використовує при визначенні грошового зобовязання по розписці від 14 грудня 2014 року. З врахуванням даного курсу сума боргу становить 873 510 грн (33 000 х 26,47). Вказана сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що у встановлений строк за розпискою відповідач не повернув кошти, а тому саме з 14.07.2015 року відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої законом. Таким чином, три відсотки річних від простроченої суми боргу за період з 14.07.2015 року по 16.05.2017 року (в межах заявлених вимог) складають 873 510 грн х 3% х 672 (днів прострочення)/ 365 (днів у році) = 48 246,47 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 8 000,00 грн (а.с.1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved