Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визначити порядок користування житловими кімнатами 2,10,12,14 квартири [ADDRESS], виділивши йому, [PERSON], житлову кімнату № 14 площею 16,9 кв.м., в спільне користування [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату 10 площею 14,5 кв.м та житлову кімнату 12 площею 28,1 кв.м., вб.шафу -13 площею 0,3 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м., в особисте користування [PERSON] житлову кімнату 2 площею 13,2 кв.м. Місця загального користування залишити у спільному користуванні; змінити розмір часток співвласників 707/1000 часток квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та визначити, що частка [PERSON] в спільній частковій власності складає 163/1000 частин квартири [ADDRESS], які складаються з житлової кімнати 14, площею 16,9 кв.м. та 163/1000 частин приміщень загального користування :коридорів - 1, 4, 7, кухні - 3, ванної кімнати - 5, туалету - 6, вб.шафи 11; визначити, що частка [PERSON] в спільній частковій власності складає 127/1000 частин квартири [ADDRESS], які складаються з житлової кімнати 2, площею 13,2 кв.м., та 127/1000 частин приміщень загального користування: коридорів - 1, 4, 7, кухні - 3, ванної кімнати - 5, туалету - 6, вб.шафи 11; визначити, що частка [PERSON] та [PERSON] в рівних частках складає 417/1000 частини квартири [ADDRESS], які складаються з житлової кімнати 10, площею 14,5 кв.м., житлової кімнати 12, площею 28,1 кв.м., вб.шафи - 13, площею 0,3 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м., та 417/1000 частин приміщень загального користування: коридорів - 1, 4, 7, кухні - 3, ванної кімнати - 5, туалету - 6, вб.шафи - 11. При цьому позивач посилається на те, що розпорядженням органу приватизації від 26.01.2007 року № 200660 707/1000 часток квартири спільного заселення № 4 по вул. Ніжинській, 65 в м.Одесі було передано в приватну, спільну часткову власність йому, [PERSON], сину - [PERSON], дружині - [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. На підставі вказаного розпорядження Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради було видано Свідоцтво про право власності на житло від 26.01.2007 року, яке посвідчує, що 707/1000 квартири № 4 спільного заселення, яка знаходиться за адресою м.Одеса вул. Ніжинська,65, дійсно належить на праві приватної, спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках, що було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.02.2007 року та на теперішній час внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 10 листопада 2011 року шлюб зі [PERSON] було розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси (справа №2/1522/10116/11ц). З моменту розірвання шлюбу у них склався порядок користування житловими кімнатами. [PERSON] став проживати окремо в житловій кімнаті, площею 16,9 кв.м., колишня дружина, [PERSON], та син, [PERSON], проживають в жилих кімнатах, площею 14,5 кв.м. та 28,1 кв.м., теща [PERSON] проживає в жилій кімнаті, площею 13,2 кв.м. На теперішній час між ними склалися конфліктні відносини, повязані з умовами оплати та утримання вказаної квартири, у звязку з чим виникла необхідність зміни належних їм часток в цій квартирі відповідно до часток, які знаходяться у їхньому фактичному користуванні. [PERSON] вказує в позові про те, що він звернувся до [PERSON], [PERSON], [PERSON] з питанням щодо укладення нотаріального договору про зміну розміру часток та виділення його частки в квартирі в натурі, але [PERSON] відмовляється звертатися з цього приводу до нотаріуса, не бажає цим займатися, що змушує його звернутися до суду для захисту своїх прав. Він звернувся до ТОВ «Юридичне бюро «Данилко та партнери», які виготовили розрахунок 707/1000 часток квартири № 4 по вул.Ніжинській в м.Одесі. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, надали до суду заяви, в яких позовні вимоги позивача визнали повністю та просили розглянути справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі розпорядження органу приватизації від 26.01.2007 року № 200660 Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради було видано Свідоцтво про право власності на житло від 26.01.2007 року, яке посвідчує, що 707/1000 квартири № спільного заселення, яка знаходиться за адресою м.Одеса вул. Ніжинська,65, дійсно належить на праві приватної, спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках, що було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.02.2007 року та на теперішній час внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 10 листопада 2011 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси. З моменту розірвання шлюбу у позивача та відповідачів склався порядок користування житловими кімнатами. Позивач [PERSON] став проживати окремо в житловій кімнаті №14, площею 16,9 кв.м., колишня дружина, [PERSON], та син, [PERSON], стали проживати в жилих кімнатах № 10, площею 14,5 кв.м. та № 12, площею 28,1 кв.м., теща [PERSON] проживає в жилій кімнаті № 2, площею 13,2 кв.м. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 20.09.2016 року, позивачу [PERSON] та відповідачам належить 4 жилих кімнати: із яких житлова кімната 10, площею 14,5 кв.м., житлова кімната 12, площею 28,1 кв.м., житлова кімната 14, площею 16,9 кв.м., житлова кімната 2, площею 13,2 кв.м. Загальна житлова площа складає 72,7 кв.м. Кухня окрема (загальна) площею 17,2 кв.м., ванна кімната (загальна) 2,7 кв.м., туалет (загальний) 1,7 кв.м. вбудована шафа 0,3 кв.м., 02, кв.м., балкон 0,9 кв.м. Загальна площа квартири 159,2 кв.м. Особистий рахунок відкритий на колишню дружину [PERSON]. На теперішній час між сторонами склалися конфліктні відносини, повязані з умовами оплати та утримання вказаної квартири, у звязку з чим виникла необхідність зміни належних їм часток в цій квартирі відповідно до часток, які знаходяться у їхньому фактичному користуванні. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса щодо посвідчення договору про порядок володіння та користування частиною квартири та про зміну (уточнення) розміру часток квартири, на що приватний нотаріус [PERSON] йому розяснила, що для посвідчення вищевказаного договору необхідно письмова згода всіх учасників спільної часткової власності, а при відсутності такої згоди необхідно звернутися до суду. Позивач [PERSON] звернувся до [PERSON], [PERSON], [PERSON] з питання щодо укладення нотаріального договору про зміну розміру часток та виділення його частки в квартирі в натурі, але [PERSON] відмовилась звертатися з цього приводу до нотаріуса, не бажає цим займатися, що змушує його звернутися до суду для захисту своїх прав. Відповідно до розрахунку часток 707/1000 квартири [ADDRESS], зробленого ТОВ «Юридичне бюро «Данилко та партнери» від 20.09.2016 року за вих. № 472009.16, у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться житлова кімната 14, площею 16,9 кв.м. та 163/1000 частин приміщень загального користування: коридорів - 1, 4, 7, кухні - 3, ванної кімнати - 5, туалету - 6, вб.шафи - 11, що складає 163/1000 частин квартири [ADDRESS]. У фактичному користуванні [PERSON], [PERSON] в рівних частках знаходиться: житлова кімната 10, площею 14,5 кв.м., житлова кімната 12, площею 28,1 кв.м., вб.шафа - 13, площею 0,3 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м., та 417/1000 частин приміщень загального користування: коридорів - 1, 4, 7, кухні - 3, ванної кімнати - 5, туалету - 6, вб.шафи - 11,що складає 417/1000 частини квартири [ADDRESS]. У фактичному користуванні [PERSON] знаходиться: житлова кімната 2, площею 13,2 кв.м., та 127/1000 частин приміщень загального користування: коридорів - 1, 4, 7, кухні - 3, ванної кімнати - 5, туалету - 6, вб.шафи - 11, що складає 127/1000 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.\~355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Відповідно до ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п.14 постанови від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, передбачено право на ефективне мирне володіння майном. Приймаючи до уваги встановлені обставини суд вважає, що вимоги позивача є законними та доведеними, а відтак підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved