Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що 30.01.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики відповідно до якого він передав у власність позичальникові грошові кошти у сумі 27000,00 грн. строком до 30 березня 2013 року. П. 3 договору встановлено, що у разі девальвації протягом строку дії цього договору національної грошової одиниці позичальник зобовязаний повернути суму грошей у гривнях еквівалентну сумі 3 377,95 доларів США 95 центів згідно офіційного курсу встановленого НБУ на день платежу. Позичальник вчасно не повернув кошти тому позикодавець вимушений був подати позовну заяву до суду. Рішенням Котовського міськрайонного суду від 29.08.2013 року в справі 505/3771/13-ц позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу задоволено, постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 27000,00 гривень боргу за договором позики від 30.01.2013 року. На виконання рішення суду видано виконавчий лист. Відповідач [PERSON] з часу винесення рішення та заведення виконавчого провадження кошти за договором позики не повернув. Прострочення боржника (порушення умов договору) настало після неповернення [PERSON] коштів 30.03.2013 року, тобто з 31.03.2013 року. Відповідно до встановленого індексу інфляції збитки заподіяні йому відповідачем з 31.03.2013 року по 30.04..2017 року складають 30 167,75 грн. Три відсотки річних за період з 31.03.2013 року по 22.05.2017 року складає 3 359,84 гривні. В кінці травня 2017 року відповідач виплатив йому частину коштів. Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь тридцять три тисячі пятсот двадцять сім гривень 59 копійок (33527 грн 59 коп.), з них у якості стягнення 3% річних три тисячі триста пятдесят девять гривень 84 копійок (3359 грн 84 коп.) та у якості відшкодування індексу інфляції тридцять тисяч сто шістдесят сім гривень 75 копійок (30167 грн 75 коп.); стягнути з [PERSON] на його користь судовий збір та судові витрати. Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Тому за згоди позивача справу розглянуто у відсутність відповідача за наявними у справі доказами. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з такого. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановлено, що 30.01.2013 року [PERSON] за договором позики, посвідченим 30.01.2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстр №64, отримав від [PERSON] позику у розмірі 27 000 гривень, що еквівалентно сумі 3377,95 доларів США за курсом 799,30 грн. до ста доларів США, згідно офіційного курсу, встановленого НБУ станом на 30.01.2013 року. Борг відповідач зобовязався повернути до 30.03.2013 року. П. 3 договору встановлено, що у разі девальвації протягом строку дії цього договору національної грошової одиниці позичальник зобовязаний повернути суму грошей у гривнях еквівалентну сумі 3 377,95 доларів США 95 центів згідно офіційного курсу встановленого НБУ на день платежу. Однак в зазначений у договорі термін, відповідач кошти позивачу не повернув. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 серпня 2013 року у цивільній справі №505/3771/13-ц, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 27\~000 гривень боргу за договором позики від 30.01.2013 року. 27 вересня 2013 року Котовським міськрайонним судом Одеської області був виданий виконавчий лист по справі №505/3771/13-ц. Згідно листа Подільського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області №13388/2643/5 від 27.06.2017 року, станом на 27.06.2017 рік через Подільський МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області боржником [PERSON] було сплачено борг у розмірі 3538,02 грн. Проте, решту суми боргу за договором позики відповідачем до цього часу не повернуто. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, оскільки відповідач, укладаючи договір позики, взяв на себе зобовязання щодо повернення боргу, яких не виконав, тому у позивача є підстава вимагати його виконання. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно положень ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно положень ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з тим, що зобов'язання за позикою відповідачем досі не виконані, позивач відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~має право на отримання суми нарахованої інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений договором позики. Ця сума за період з 31.03.13 р. по 22.05.17 р. відповідно складає 3359,84 грн., з розрахунку: 27000,00 х 3% : 365 х 1514 = 3359,84 грн.; де: 27000,00 грн сума боргу; 1514 - кількість днів в періоді. Також, з відповідача слід стягнути на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. У листі ВСУ № 62-97 від 03.04.1997 року зазначено, що для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси у вказаному періоді перемножити між собою. Ці індекси розраховуються Міністерством статистики України та щомісячно публікуються в пресі, зокрема в газеті «Урядовий кур'єр», в період з 05 по 10 число місяця, наступного за звітним. Таким чином, при розрахунку суми інфляційних втрат, яких зазнав позивач в зв'язку з простроченням повернення йому позики, необхідно індекси інфляції за період з квітня 2013 року по квітень 2017 року перемножити між собою та застосувати наступну формулу розрахунку інфляції: І = (si % * s) - s, де І - сума інфляційних втрат, si - усереднений індекс інфляції, s - сума боргу. Згідно інформації, опублікованої в газеті «Урядовий кур'єр», індекси інфляції за період з квітня 2013 року по квітень 2017 року становили: квітень 2013 року - 100,0%; травень 2013 року - 100,10%; червень 2013 року 100,00 %; липень 2013 року - 99,90%; серпень 2013 року - 99,30%; вересень 2013 року - 101,00%; жовтень 2013 року - 100,40%; листопад 2013 року - 100,20%; грудень 2013 року -\~100,50%; січень 2014 року 100,20 %; лютий 2014 року 100,60%; березень 2014 року 102,20%; квітень 2014 року - 103,30%; травень 2014 року - 103,80%; червень 2014 року 101,00 %; липень 2014 року - 100,40%; серпень 2014 року - 100,80%; вересень 2014 року - 102,90%; жовтень 2014 року - 102,40%; листопад 2014 року - 101,90%; грудень 2014 року - 103,00%; січень 2015 року 103,10 %; лютий 2015 року 105,30%; березень 2015 року 110,80%; квітень 2015 року - 114,00%; травень 2015 року - 102,20%; червень 2015 року 100,40 %; липень 2015 року - 99,00%; серпень 2015 року - 99,20%; вересень 2015 року - 102,30%; жовтень 2015 року - 98,70%; листопад 2015 року - 102,00%; грудень 2015 року - 100,70%;січень 2016 року 100,90 %; лютий 2016 року 99,60%; березень 2016 року 101,00%; квітень 2016 року - 103,50%; травень 2016 року - 100,10%; червень 2016 року 99,80 %; липень 2016 року - 99,90%; серпень 2016 року - 99,70%; вересень 2016 року - 101,80%; жовтень 2016 року - 102,80%; листопад 2016 року - 101,80%; грудень 2016 року - 100,90%;січень 2017 року 101,10 %; лютий 2017 року 101,00%; березень 2017 року 101,80%; квітень 2017 року - 101,90%. Таким чином, середній індекс інфляції за вказаний період становить 211,73%. З урахування вказаного, сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача у зв'язку з простроченням ним свого зобов'язання по поверненню коштів, складає 30167,75 грн. ((211.73% * 27000 грн.) - 27000 грн.). Враховуючи вищевикладене, з відповідача необхідно стягнути суму боргу в розмірі 33527,59 грн., з яких: інфляційні втрати - 30167,75 грн. та 3 % річних від суми боргу - 3359,84 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачену ним суму судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved