Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання безвісно відсутньою його колишньої дружини [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України, яка проживала за адресою: [INFO]. У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що 19 серпня 1999 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Після реєстрації шлюбу, вони стали проживати разом в належній заявнику квартирі за адресою: вул. Петровського, 19/38 м. Антрацит Луганської області і тому 06 березня 2004 року він зареєстрував [PERSON] в його квартирі. Подружнє життя з [PERSON] не склалося, тому 14 грудня 2013 року вони розірвали шлюб через органи РАЦС, перестали проживати однією сімєю, стали проживати окремо. Потім [PERSON] виїхала з квартири заявника, забрала всі свої речі і не повідомила куди вона виїжджає. Реєстрація [PERSON] в належній заявнику квартирі, перешкоджає йому розпоряджатися належною йому на праві власності квартирою, створює для нього додаткові матеріальні зобовязання, а також створює для нього перешкоди при відчуженні належної йому квартири. На протязі одного року семи місяців, місце перебування [PERSON] заявнику не відоме. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі. Свою заяву підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Антрацитівської міської ради в судове засідання не зявився, про причини неявки до суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через виклик до суду, розміщений на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони або інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Дослідивши заяву [PERSON] про визнання фізичної особи безвісно відсутньою та перевіривши доводи викладені в ній, суд вважає за необхідне заяву задовольнити виходячи з наступного. З заяви [PERSON] судом встановлено, що місце знаходження [PERSON] більше ніж рік та сім місяців не відоме, заявник втратив зв'язок з нею у грудні 2013 року. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] протягом більше ніж одного року відсутня за місцем постійного проживання за адресою: [INFO], і з того часу не має відомостей про місце її перебування. Відповідно до повідомлення Сватівського РВ ГУМВС у Луганській області № 64/10528 від 03 вересня 2015 року, вбачається, що в ході первинних розшукових заходів, місцезнаходження [PERSON] не встановлено. У звязку з чим [PERSON] оголошено у державний розшук як безвісно зниклу особу та заведено ОРС № 321 від 28 серпня 2015 року. З письмових пояснень [PERSON] та [PERSON], вбачається те, що вони знайомі з [PERSON] Вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] проживали за адресою: [INFO]. У жовтні 2013 року [PERSON] залишила свого чоловіка [PERSON], забрала всі свої речі з квартири, після чого місцезнаходження [PERSON] їм не відоме. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце його перебування. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою має для заявника юридичне значення та надасть йому можливість зняти її з реєстрації за адресою: вул. Петровського, 19/38 м. Антрацит Луганської області, у звязку з чим суд вважає за можливе задовольнити заяву та визнати [PERSON] безвісно відсутньою. На підставі викладеного, ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved