Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що у вересні 2017 року помер його батько [PERSON] , [INFO] . У травні 2018 року він дізнався від нотаріуса, що покійний батько 05 липня 2017 року склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області Смолянко Л.С., яким все своє майно на випадок свої смерті заповів [PERSON] . Заповіт вважає недійсним з наступних підстав: Оспорюваний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Орлівської сільської ради Смолянко Л.С., проте рішення виконавчого комітету сільської ради, яке б надавало саме цій особі право на вчинення нотаріальних дій та посвідчення заповіту, немає. У разі посвідчення угоди не тим органом або не тією службовою особою, на яких покладено здійснення нотаріальних дій, угода не може вважатися укладеною з додержанням встановленої нотаріальної форми. Крім того, вважає, що заповіт від 05 липня 2017 року підписаний не батьком, а іншою особою, даний підпис схожий на підпис батька, але не його. Батько складав декілька заповітів і завжди заповідав йому якусь частку майна. За кілька місяців до смерті батько говорив, що склав заповіт, яким заповів йому земельні ділянки, а сестрі [PERSON] житловий будинок. Також батько під час складання заповіту не рухався, був прикутий до ліжка, оскільки мав закритий черезвертельний перелом правого стегна. Просить суд визнати недійсним заповіт [PERSON] на коритись [PERSON] від 05 липня 2017 року, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області Смолянко Л.С. Позовна заява надійшла до суду 20.09.2018 року, залишена без руху ухвалою судді від 27.09.2018 року. Ухвала виконана позивачем 09.10.2018 року. 16.10.2018 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку загального позовного провадження. Під час провадження справи в суді були задоволені клопотання сторони позивача про витребування спадкової справи, заведеної щодо майна покійного [PERSON] , про витребування документів з Куликівської селищної ради, Куликівської центральної районної лікарні, органів Пенсійного фонду України, про призначення судової посмертної почеркознавчої експертизи, допитана свідок [PERSON] .. За клопотанням сторони відповідача судом допитані свідки [PERSON] , [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Він вважає, що батько з огляду на їх з ним стосунки не міг залишити його без спадщини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні присутнім не був, діяв через свого представника [PERSON] , який позов не визнав, у письмовому відзиві та в суді послався на те, що підстави позову є надуманими, позивач сам надав витяг з рішення виконкому про Орлівської сільської ради від 29.01.2016 року , де зазначено, що секретар сільської ради та виконкому [PERSON] відповідає за оформлення нотаріальних дій. Позивач навів дві підстави для позову, що представник відповідача вважає суперечливим, сторона позивача має доводити або несправжність підпису на заповіті, або відсутність у посадової особи повноважень його посвідчувати. Представник Куликівської селищної ради в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява за підписом селищного голови Халімон Н.М. про розгляд справи у відсутність представника селищної ради за наявними доказами. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні присутня не була, свідчень не давала. Третя особа, приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Тимощук В.О., в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд цивільної справи без його участі, позов не визнав. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що станом на липень 2017 року працювала секретарем Орлівської сільської ради, добре знала [PERSON] Він зателефонував у сільраду на стаціонарний телефон, щоб вона прийшла, він хоче зробити заповіт. Вона зайшла в хату, не було ні [PERSON] , ні його дружини . [PERSON] лежав на ліжку, встав, сказав, що хоче зробити заповіт на того, хто його доглядає. Всі бачили в селі, що його доглядають Андрущенки. Він сказав, що заповіт робитиме на зятя [PERSON]. Вона взяла паспорті дані [PERSON] та [PERSON], поїхала з [PERSON] машиною у сільраду, сіла за комп`ютер, набрала заповіт, взяла книгу реєстрації заповітів, приїхала до [PERSON] . Вона прочитала заповіт в голос. [PERSON] його підписав. [PERSON] не був лежачий, вставав, ходив. Її впізнав, зрадів. Андрущенки були в будинку, але в другій кімнаті. Вона йому вголос голосно читала заповіт. За її роботу секретарем сільської ради [PERSON] інших заповітів не складав. Було рішення виконкому про покладення на неї виконання нотаріальних дій. Додому вони їдуть, коли людина не може з`явитись у сільську раду самостійно. Вона не брала паспортів, тільки записала паспортні дані. [PERSON] був адекватний, нормальний, встав до столика і розписався в заповіті. Вона питала, чи все в заповіті йому зрозуміло, він відповідав, що все зрозуміло. Вони раніше працювали разом з [PERSON] у колгоспі, він був економістом і мав красивий почерк, про що вона йому сказала при підписанні заповіту. Вона чесно виконана волю відповідача. Заповідач виконав три підписи: у двох примірниках заповіту та у книзі реєстрації. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що [PERSON] помер в вересні 2017 року . Його дочка постійно викликала медиків, просила проколоти йому вітаміни, сердечне. Він був нормальний адекватний, стан його здоров`я погіршився за два тижні до смерті. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що він у 2011 році став жити у селі Орлівка, вони познайомились з [PERSON] Син [PERSON] приїздив до нього періодично. Лежачим він [PERSON] не бачив, ходив він і за два тижні до смерті. [PERSON] був завжди адекватний. Він знає зі слів діда, що він відписав все майно «Толі», тобто [PERSON] . Більше про складанні заповіту йому нічого невідомо. Дослідивши надані докази, вислухавши учасників справи та свідків, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. В суді встановлено: [PERSON] помер [INFO] в віці 90 років в с. Орлівка Куликівського району (а.с. 34) [PERSON] був батьком [PERSON] та [PERSON] , яка з 1975 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджено свідоцтвами про народження та про шлюб зазначених осіб (а.с. 8, 36) 05 липня 2017 року секретарем виконавчого комітету Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області Смолянко Л.С. був посвідчений заповіт [PERSON] , відповідно якого на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, [PERSON] заповів [PERSON] Як зазначено у заповіті, заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем [PERSON] і власноруч ним підписаний. (а.с.9) Згідно з довідкою КЗ «Куликівська центральна районна лікарня» від 18.06.2018 № 247 [PERSON] страждав на серцево-судинні захворювання, хронічні захворювання органів травлення, та з 19.10.2016 по 23.10.2016 лікувався стаціонарно з приводу закритого черезвертельного перелому правого стегна (а.с.10) На день смерті [PERSON] проживав один (а.с.39) Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті [PERSON] зареєстрована приватним нотаріусом Тимощуком В.О. (а.с.29). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) [PERSON] за життя склав п`ять заповітів, останній 05.07.2017, у реєстрі оскаржуваний заповіт значиться чинним та останнім за часом (а.с.30-31). Відповідач [PERSON] 15.06.2018 подав приватному нотаріусу Куликівського районного нотаріального округу Тимощуку В.О. заяву про прийняття спадщини за заповітом та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ѕ часток належних [PERSON] земельних ділянок (а.с. 53-61) Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою та другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статі 203 цього Кодексу. Частиною третьою статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно із положеннями статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною першою та другою статті 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до частин першої-третьої статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Стосовно доводів сторони позивача про відсутність у секретарем виконавчого комітету Орлівської сільської ради Смолянко Л.С. права на вчинення нотаріальних дій та посвідчення заповіту, суд вважає за необхідне вказати наступне. Підпунктом 5 пункту «б» частини першої статті 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: 1) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 2) посвідчують заповіти (крім секретних); 4) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 5) засвідчують справжність підпису на документах. Зазначені посадові особи органів місцевого самоврядування не мають права на оформлення документів, призначених для використання за межами державного кордону. У своїй діяльності посадові особи органу місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, що затверджений наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11 листопада 2011 року визначено порядок посвідчення заповіту. Так, у пункті 1.2 розділу I цього Порядку зазначено, що нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Пунктом 2.1. розділу II Порядку встановлено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Відповідно до положень пункту 2.3. розділу II Порядку при вчиненні нотаріальної дії посадові особи органів місцевого самоврядування встановлюють особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. У разі, якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт чи заяву, підписується інша фізична особа, посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу громадянина, що бере участь у нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього. Згідно із пунктом 2.11. розділу II Порядку посвідчення заповітів, засвідчення вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них, засвідчення справжності підпису на документах, видача дубліката посвідченого документа здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, які підписуються посадовою особою органу місцевого самоврядування і скріплюються гербовою печаткою відповідного органу місцевого самоврядування. Архівним сектором Куликівської районної держаної адміністрації 14.06.2018 за № 07-05/103 наданий архівний витяг із рішення виконавчого комітету (протокол засідання № 1) Орлівської сільської ради Куликівського району від 29 січня 2016 року № 4 «Про тимчасовий розподіл функціональних обов`язків між головою та працівниками сільської ради», відповідно до якого секретар сільської ради Смолянко Л .С . відповідає за оформлення нотаріальних дій, веде облік спадкоємців і спадкового майна …» (а.с.21). Аналогічні відомості наявні у листі В.о. старости с. Орлівка від 26.10.2018 № 54, де додатково заначено, що рішенням першої сесії сьомого скликання Орлівської сільської ради Куликівського району від 10.11.2015 року [PERSON] було обрано на посаду секретаря Орлівської сільської ради (а.с.74). Таким чином, у суду нема підстав для висновку, що заповіт [PERSON] від 05.07.2017 був посвідчений невповноваженою особою. Відповідно до ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. В частині доводів позивача про не справжність підпису його батька на заповіті від 05.07.2017 року суд вважає за необхідне вказати на таке: Достовірність підпису заповідача у оспорюваному заповіті у суду сумніві не викликала. Однак, за відсутності спеціальних знань, за клопотанням сторони позивача ухвалою Куликівського районного суду від 29.01.2019 у справі була призначена посмертна судова почеркознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Чернігівського відділення Київського НДІСЕ, для вирішення питання про належність підпису у спірному заповіті померлому [PERSON] . 10.05.2019 суд отримав повідомлення Чернігівського відділення Київського НДІСЕ про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи, оскільки на клопотання експерта не були надані оригінали вільних зразків підпису та почерку [PERSON] , бажано за період 2014-2017 років. Наявні зразки підпису експерт вважає недостатніми для порівняльного аналізу. Суд вважає за необхідне зазначити, що кількість вільних зразків підпису заповідача за період 2014-2017 років в матеріалах справи дійсно є обмеженою, достатню кількість зразків підпису з медичної документації на ім`я [PERSON] , з пенсійної справи померлого отримати не вдалось. Сторона позивача не надала суду особисто підписаних померлим документів у достатній кількості, у зв`язку з чим суд погодився з рішенням експерта про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи і призначення експертизи іншому експертному закладу визнав недоцільним. Тобто, посилання сторони позивача на те, що спірний заповіт посвідчений не спадкодавцем, а іншою особою, на даний час на доказах не ґрунтується. Таким чином, дослідивши зміст заповіту та обставини його складання, суд дійшов висновку, що він посвідчений вповноваженою особою, має печатку органу місцевого самоврядування, зареєстрований у встановленому порядку, однак не у повній мірі відповідає вимогам ст. 1248 ЦК України та Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, що затверджений наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11 листопада 2011 року, оскільки не був прочитаний особисто заповідачем, а сприймався ним на слух. Обговорюючи питання, чи містить заповіт у такому випадку дійсну волю спадкодавця, суд дійшов висновку, що формальне порушення процедури оформлення заповіту не тягне за собою його недійсність, оскільки, по-перше, позовні вимоги з цього приводу не заявлялись, по-друге: некоректна поведінка службової особи при посвідченні заповіту не має впливати на особисті майнові та немайнові права громадян. Оцінюючі надані докази, які не містять суперечностей між собою та підстав для визнання їх недостовірними, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що волевиявлення [PERSON] при складанні заповіту було вільним і відповідало його внутрішній волі. Таким чином, оскаржуваний заповіт по формі, порядку його посвідчення, відображенню дійсного волевиявлення заповідача відповідає вимогам закону, а на підтвердження підстав його недійсності позивач належних та допустимих доказів не надав.

Outcome: dismissed