Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги таким. [INFO] помер його двоюрідний дядько [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщина земельна ділянка відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0037713, яку він має намір прийняти. Однак після звернення до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на ім`я спадкодавця. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати за ним право на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Представник позивача в підготовче засідання не з`явився, надавши заяву, в якій уточнив позовні вимоги, не змінюючи предмет позову, та визнав право на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, просив справу провести за його відсутності. Представник відповідача Колодязненський сільський голова в підготовче засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи та наданих ним доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Відповідно до записів метричної книги у [PERSON] та його дружини [PERSON] [INFO] народився [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 жовтня 1963 року, [PERSON] народилась [INFO] в х. Обухівка Великобурлуцького району Харківської області, батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] від 22 квітня 1980 року, зареєстрованого Дворічанським відділом РАЦС Харківської області, [PERSON] та [PERSON] фактично мають шлюбні стосунки з 1931 року. Згідно із записом акта про народження № 16 від 02 листопада 1935 року, наданого Відділом актів громадянського стану Народного Комісаріату внутрішніх справ УСРР, [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 червня 1950 року, зареєстрованого в Дворічанському районному бюро РАЦС Харківської області, [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 травня 1987 року, зареєстрованим відділом РАЦС Баганського районного виконавчого комітету Новосибірської області, [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 28 лютого 1976 року, зареєстрованого Колодязненською сільською радою Дворічанського району, [PERSON] та [PERSON] 28 лютого 1976 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 4. Згідно зі свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 12 квітня 2005 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дворічанського районного управління юстиції Харківської області, [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 30. Відповідно до актового запису про смерть № 40 від 06 грудня 2005 року, виданого виконавчим комітетом Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області, [PERSON] помер [INFO] у віці 70 років. Згідно з довідкою № 29-20-0.23,17-342/108-20 від 12 червня 2020 року, наданою Відділом у Дворічанському району Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Колодязненській сільській раді обліковується запис та підпис власника сертифіката на земельну частку (пай) за № 730, серія ХР № 0037713 про отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] . На підставі вказаного сертифіката державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. Відповідно до повідомлення № Ш-130/0-0.23,17-131/138-20 від 01 грудня 2020 року, наданого Відділом у Дворічанському району Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, кількість невиданих угідь на ім`я [PERSON] становить: рілля 6,78 га; пасовища 1,66 га; сіножаті 0,36 га. Згідно з постановою Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 763/02-31 від 06 листопада 2020 року, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0037713 після смерті його двоюрідного дядька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із відсутністю документа, що підтверджує право власності на ім`я спадкодавця. Відповідно до оголошення, розміщеного в газеті Дворічанський Край № № 81-82 від 10 жовтня 2020 року, загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0037713, виданий на ім`я [PERSON] , зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів за № 730, вважати недійсним. Частина друга статті 14\~Конституції України визначає, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Частиною 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до\~ст.\~328\~ЦК України,\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.\~1217\~ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз`яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем поданого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі 14, 55, ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1225 ЦК України,

Outcome: approved