Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на транспортний засіб. Позивач посилається на те, що 28 серпня 2014 року він придбав у відповідача легковий автомобіль марки ВАЗ 21154, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідач, відчужуючи вказаний автомобіль, діяв від імені власника транспортного засобу [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] 03 червня 2010 року за реєстровим № 1626. За автомобіль відповідачеві у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] ним було сплачено 51\~000 грн., що становить в еквіваленті по курсу НБУ станом на 28.08.2014 року 3 700 доларів США. Договір купівлі-продажу автомобіля було укладено в простій письмовій формі у присутності вказаних свідків. Після підписання договору купівлі-продажу він передав відповідачеві визначені домовленістю між ними кошти, а відповідач передав йому автомобіль, ключі від нього та реєстраційні документи (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу). В звязку з відсутністю коштів перереєстрація права власності на транспортний засіб в органах ДАІ ним проведена не була, а відповідач оформив на нього довіреність, яка була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] 28 серпня 2014 року за реєстровим № 779. Цією довіреністю його було уповноважено керувати, розпоряджатися, відчужувати, знімати з обліку та ставити на реєстраційний облік вказаний автомобіль. При цьому відповідач стверджував, що відчужуваний ним автомобіль в розшуку не перебуває, а також він не перебуває під забороною (арештом) та у заставі. Через деякий час йому стало відомо, що на придбаний ним у відповідача транспортний засіб державним виконавцем ДВС Шепетівського міського управління юстиції накладено заборону на відчуження в звязку з наявністю боргів у власника транспортного засобу [PERSON] і він перебуває під арештом. Вважає, що він являється добросовісним набувачем майна, оскільки ним та відповідачем виконані всі умови договору купівлі-продажу транспортного засобу, про існування заборони на відчуження транспортного засобу на момент його придбання йому нічого не було відомо, тому просить в судовому порядку визнати дійсним договір купівлі-продажу легкового автомобіля ВАЗ 21154, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який укладений ним з відповідачем 28 серпня 2014 року, та визнати за ним право власності на вказаний автомобіль. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але направив суду письмову заяву, в якій позов визнав повністю, справу просить розглянути у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що власником транспортного засобу легкового автомобіля ВАЗ 21154, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], являється [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданим 7-им МРВ ДАІ м.Шепетівки УМВС України у Хмельницькій області. [PERSON] як власник транспортного засобу 03 червня 2010 року надав довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] за реєстровим № 1626,\~\~якою уповноважив відповідача [PERSON] та [PERSON] представляти його інтереси при вирішенні питань, повязаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля, укладати від його імені договори щодо розпорядження належним йому автомобілем. Довіреність видана з правом передовіри строком на 20 років і дійсна до 03.06.2030 року. На підставі вказаної довіреності відповідач надав довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] 28 серпня 2014 року за реєстровим № 779,\~\~якою уповноважив позивача від імені його довірителя та в його інтересах у межах чинного законодавства продавати або обмінювати, здавати в найм, позичку автомобіль, що належить на праві власності [PERSON] Довіреність видана без права передовіри строком до 28.08.2024 року. За своїм юридичним змістом договір доручення є договором про представництво, оскільки повірений зобов'язується діяти від імені довірителя (ст.ст.237, 244, 245 ЦК України). При оформленні довіреності перехід права власності не відбувається, оскільки повірений\~отримує лише тимчасове право\~\~на здійснення від імені й на користь іншої сторони (власника майна) тих дій, які передбачені довіреністю. Такою дією може бути і продаж\~\~самого майна. Видача генеральної довіреності на право керування та розпорядження транспортним засобом не є договором, який\~\~допускає перехід права власності на майно до третіх осіб. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п.3 ч.1\~ст.208 ЦК України\~в письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує у двадцять та більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена й\~постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, якою затверджений порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі\~\~порядок), згідно з п.2 якого він є обов'язковим для всіх юридичних і фізичних осіб. Відповідно до зазначеного Порядку перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Позивач та його представник не заперечують, що спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за власником [PERSON] Заява про зняття з обліку автомобіля не подавалась. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач у встановленому законом порядку не набув право власності на автомобіль, оскільки ним не надано суду жодного із передбачених законом документів, що підтверджують правомірність придбання ним транспортного засобу, а нотаріально посвідчені довіреності на право керування та розпорядження транспортними засобами не є такими документами. Пунктами 7, 8 Порядку (в редакції, чинній на момент передачі у володіння та користування позивачу спірного автомобіля), передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі-власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Відповідно до п.8. зазначеного Порядку перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ, а реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Судом встановлено, що спірний автомобіль в органах ДАІ відповідачем з обліку не знімався, а відповідно і не ставився на облік позивачем. Тому суд приходить до висновку, що позивач у встановленому порядку не набув права власності на спірний автомобіль, оскільки сторони у справі не виконали наведених вимог, встановлених діючими в Україні правилами, яких необхідно дотримуватися при відчуженні транспортного засобу. При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача про сплату ним відповідачу коштів за спірний автомобіль, як підставу для набуття права власності, оскільки дана обставина може свідчити лише про виконання позивачем своїх зобов'язань перед продавцем автомобіля. Сама по собі наявність у позивача та відповідача довіреностей на розпорядження автомобілем не свідчать про виникнення у них відносин з приводу права власності і не підтверджують обставини набуття позивачем права власності на спірний транспортний засіб.

Outcome: dismissed