Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Глибоцької районної Державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання неправомірним та скасування рішення №1/3 від 18.01.2018 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 січня 2018 року Комісія з питань захисту прав дитини при Глибоцькій РДА, як органу опіки та піклування, прийняла Рішення № 1/3, яким вважає за неможливе надання йому дозволу на укладення договору довічного утримання з [PERSON], [INFO] на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в с. Сучевени по вул. М.Грушевського,11 Глибоцького району Чернівецької області. Вказане рішення позивач вважає неправомірним з наступних підстав: згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно СТА 424975 від 23.12.2014 року він є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, побудованого в 1990 році, загальною площею 142,3 кв.м., житловою площею 54 кв.м., розташованими в с.Сучевени по вул. М.Грушевського, 11, Глибоцького району Чернівецької області, індексний номер 31480185 від 23.12.2014 р. витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно СТА 424847 від 06.12.2014 року він є власником земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої в с.Сучевени по вул. М.Грушевського, 11 Глибоцького району Чернівецької області, кадастровий № 7321088500:01:001:0354, індексний номер 305580698 від 06.12.2014 р. витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Отже, зазначає, що вказане домоволодіння є його особистою приватною власністю і в спільній сумісній власності не перебуває. Разом з позивачем за вище вказаною адресою проживають з 2011 року, а зареєстровані з 22 листопада 2012 року [PERSON] з двома позашлюбними дітьми: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відносно якого позивач визнав своє батьківство. З [PERSON] позивач співмешкав з 2011 року по березень 2013 року. З березня 2013 року по серпень 2017 року [PERSON] в своєму власному будинку не проживав з тієї причини, що [PERSON] чинила йому перешкоди , які виражалися в тому, що вона міняла замки у вхідних дверях і позивач не мав доступу до будинку, вчиняла всякого роду сварки, дебоші, провокувала бійку, неправдиво викликала поліцію, намагаючись обмовити позивача у скоєнні правопорушень і т.п. В серпні місяці 2017 року позивач обладнав кімнату і вселився в будинок, так як іншого житла він не має. Однак. Вказує, що рішенням Комісії з захисту прав дитини при Глибоцькій РДА, він обмежений у здійсненні своїх цивільних прав , гарантованих Конституцією України, ст. 12. ЦК України, так як позбавлений можливості укласти Договір довічного утримання на частину житлового будинку, яким не порушуються права дитини на користування іншою частиною будинку. Дане рішення суперечить Конституції України. Необхідність укладення Договору довічного утримання викликана обставинами, які мають істотне значення, а саме: позивач є людиною похилого віку, розведений, іншого житла не має, у нього поганий стан здоровя (епілепсія, гастропатія, язва шлунку, дифузний зоб, кісти нирок, простатит, гіпертонія). Через наявність епілептичних приступів [PERSON] необхідно проживати в будинку з особою, яка би опікувалася ним. Йому необхідний постійний догляд і допомога в харчуванні, лікуванні і т.п. Крім цього, через похилий вік та поганий стан здоровя позивач не може здійснювати догляд за своїм господарством, обробляти город , а житловий будинок і все господарство занепадає через неправомірні дії [PERSON], яка нищить будинок, в якому вибиті вікна, поламані рами вікон і дверей, поламаний балкон, знищена каналізація, не працює димохід. Вона викинула на вулицю меблі позивача, спалила віконні рами і будівельний матеріал, знищила виноград, в будинку антисанітарні умови. [PERSON] співмешкає з різними мужчинами, влаштовує в будинку пянки і т.п. Після вселення позивача в будинок, [PERSON] влаштовує дебоші, обзивала його нецензурними словами, штовхала, провокувала бійку, за що була притягнена до адміністративної відповідальності. Крім цього, вона облила кімнату позивача фарбою, два рази зламувала замки в дверях і в гаражі, вибила двері його кімнати, ці обставини негативно впливають на стан здоровя позивача. При таких обставинах він має намір укласти Договір довічного утримання зі своєю племінницею (донькою його покійної сестри) [PERSON], [INFO], яка мешкає в с.Сучевени по вул. Польовій, 2, Глибоцького району Чернівецької області, по-сусідству з позивачем і згідна доглядати за ним. Позивач вказує, що загальна площа його житлового будинку складає 142,3 кв.м., житлова - 54.0 кв.м., тобто є три кімнати, кухня, коридор, ванна, комора, отже, можливе проживання в будинку двох сімей із влаштуванням окремих входів , а саме: частина житлового будинку, на яку позивач хоче укласти Договір довічного утримання складається з кімнати площею 16,90 кв.м., кімнати площею 14,80 кв.м., коридора площею 8,40 кв.м., кухні площею 11,40 кв.м., підвалу площею 6,5 кв.м., бокс площею 38,40 кв.м. Всього загальною площею 96,30 кв.м., житловою площею 31,70 кв.м. Із господарських приміщень: стодола літ. «Б» площею 57,60 кв.м., сарай літ. «В» площею 47,70 кв.м. Для проживання [PERSON] з дітьми залишається кімната площею 22,30 кв.м. (при рівні забезпеченості - 8,5 кв.м.) коридор площею 4,20 кв.м., комора площею 5,60 кв.м., ванна площею 6,80 кв.м., підвал площею 7,10 кв.м., загальною площею 46 кв.м., житловою площею 22,30 кв.м. з господарських приміщень сарай літ. «Д», площею 13,40 кв.м., убиральня літ. «Г» - 1,4 кв.м. Отже, зазначає, що при укладанні Договору дарування частини житлового будинку, діти будуть забезпечені житлом і їхні права та інтереси не будуть порушені як і не будуть порушені Конституційні права та інтереси позивача, що не було враховано Комісією з питань захисту прав дитини і привело до прийняття неправомірного рішення , оскільки приймалися до уваги та враховувались тільки права та інтереси дитини. На підставі викладеного просить суд визнати неправомірним і скасувати рішення 1/3 Комісії з питань захисту прав дитини при Глибоцькій районній державній адміністрації від 18 січня 2018 року про неможливість надання дозволу на укладення договору довічного утримання [PERSON], [INFO] на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в с. Сучевени по вул. М. Грушевського,11 Глибоцького району Чернівецької області, а саме:в житловому будинку літ. «А», кімнату площею 16,90 кв.м., кімнату площею 14,80 кв.м., коридор площею 8,40 кв.м., кухню площею 11,40 кв.м., підвал площею 6,5 кв.м., бокс площею 38,30 кв.м., з господарських будівель і споруд: сарай (стодолу) літ. «Б» площею 57,60 кв.м., сарай літ. «В», площею 47,7 кв.м. та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Відповідач [PERSON] РДА подала відзив на позовну заяву в якому вважає, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки, комісія з питань захисту прав дитини є дорадчим органом, і відповідно рішення комісії є дорадчими і ніяким чином не можуть порушувати права та не створюють правових наслідків для позивача. Просив у позові відмовити. У відповідь на відзив позивач вказує на те, що без дозволу органу опіки та піклування він позбавлений можливості укласти договір довічного утримання, чим відповідно порушуються його права. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позов задовольнити. Представник Глибоцької РДА [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної позовної заяви з підстав, які викладені в відзиві на позовну заяву. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки в судове засідання не повідомила та не просила суд перенести розгляд справи. Заслухавши пояснення сторін по справі та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Так, судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно СТА 424975 від 23.12.2014 року [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, побудованого в 1990 році, загальною площею 142,3 кв.м., житловою площею 54 кв.м., розташованими в с. Сучевени по вул. М.Грушевського, 11, Глибоцького району Чернівецької області, індексний номер 31480185 від 23.12.2014 р. витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно СТА 424847 від 06.12.2014 року, встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої в с. Сучевени по вул. М.Грушевського, 11 Глибоцького району Чернівецької області, кадастровий № 7321088500:01:001:0354. індексний номер 305580698 від 06.12.2014 р. витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З облікової картки обєкта по господарського обліку станом на 2011-2015 року вбачається, що в вищевказаному житловому будинку, що розташований в с. Сучевени по вул. М. Грушевського, 11 Глибоцького району Чернівецької області зареєстрований та проживає малолітній [PERSON], [INFO], який є сином позивача. Згідно з ч.3\~ст.11 Закону України « Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1\~ст.177 СК України\~\~передбачено, що батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Відповідно до ч.2\~ст.177 СК України\~батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування, зокрема, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Крім того, ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання. Пунктом 67\~Постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», передбачено, що дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної в місті ради за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. В порядку виконання вимог законодавства позивач звернувся до Органу опіки і піклування Глибоцької РДА з заявою щодо надання дозволу на укладення договору довічного утримання [PERSON] на частину житлового будинку, які розташовані с. Сучевени по вул. М. Грушевського, 11 Глибоцького району Чернівецької області. Рішенням 1/3 Комісії з питань захисту прав дитини при Глибоцький районній державній адміністрації від 18 січня 2018 року про відмову у наданні дозволу на укладення договору довічного утримання, Глибоцька РДА вирішила вважати за неможливе надання дозволу на укладення договору довічного утримання [PERSON], [INFO] з [PERSON], [INFO] на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в с. Сучевени по вул. Грушевського,11 Глибоцького району Чернівецької області, а саме: кімнату площею 16,90 кв.м., кімнату площею 14,80 кв.м., коридор площею 8,40 кв.м., кухню площею 11,40 кв.м. З господарських приміщень: стодолу літ. «Б», площею 57,60 кв.м., сарай літ. «В» площею 47,70 кв.м., бокс площею 38,30 кв.м., підвал площею 6,5 кв.м. Разом з тим, вищевказане рішення комісії з питань захисту прав дитини при Глибоцький РДА містить тільки вступну та резолютивну частину, про те у рішенні відсутні взагалі будь-яка мотивація чому було відмовлено позивачу у задоволенні його заяви, з яких саме мотивів виходила комісія при прийняття вказаного рішення, тощо. Приймаючи до уваги вищевикладене суд вважає, що спірне рішення комісії з питань захисту дітей є неповним, не містить будь-якого обґрунтування відмови, що фактично порушує права позивача та позбавляє суд можливості дати оцінку цим доводам, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, а рішення комісії підлягає скасуванню. \~\~\~На підставі\~ст.177 СК України, ст.\~11,\~17 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial