Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення авансу. Свої позовні вимоги банк мотивував тим, що у червні 2012 року вони з дружиною вирішили придбати земельну ділянку у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. Знайшовши варіант через оголошення у газеті «От і До» про продаж земельної ділянки за 35000 доларів США він зателефонував до відповідача [PERSON] та домовився про купівлю земельної ділянки. Так, як відповідач попросив завдаток, він заплатив йому узгоджену суму 5000 доларів США, що підтверджується розпискою відповідача від 25 червня 2012 року про отримання указаних коштів, як завдатку за продаж земельної ділянки у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області по вул. І. Гонти, кадастровий номер 7124989000:02:003:0327. Однак, відповідач почав ухилятися від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки. Після його наполягань на укладенні договору вони зявилися разом з його дружиною та відповідачем до приватного нотаріуса [PERSON], який повідомив нам, що не може посвідчити договір купівлі-продажу земельної ділянки, так як указана земельна ділянка знаходиться під арештом. Відповідач неодноразово обіцяв йому укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, просив зачекати, однак до даного часу так і не зробив цього. 08.04.2016 року, він направив письмову вимогу відповідачу про повернення суми авансу у розмірі 5000 доларів США, згідно його ж розписки, однак відповідач у семиденний строк його вимогу не виконав та аванс не повернув. Оскільки договору купівлі-продажу майнових прав, який би за своєю формою і змістом відповідав вимогам закону, між ними укладено не було, вони лише виразили свій намір укласти такий договір в майбутньому, сплачені в рахунок виконання договору платіж визнаються авансовими і повертаються у тому розмірі, в якому вони надавалися. Попереднього договору також не було укладено, тому передані відповідачу 5000 доларів США є авансом. Вважає, що відповідач безпідставно користується його грошима, земельну ділянку продавати наміру не має, як і повертати кошти. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь аванс у розмірі 5000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 125976, 40 грн. та сплачений судовий збір у сумі 1259, 77 грн. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, але надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлявся в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд з письмової згоди позивача та його представника ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав та інтересів юридичної особи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач, [PERSON] звернувся до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку усної домовленості про продаж земельної ділянки, чим порушує його інтереси і права, тому інтереси позивача підлягають до судового захисту. Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розписки від 25 червня 2012 року відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] кошти у сумі 5000 доларів США, як завдаток за продаж земельної ділянки у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області по вул. І. Гонти, кадастровий номер 7124989000:02:003:0327. В судовому засіданні встановлено, що 08.04.2016 року, [PERSON] направив письмову вимогу відповідачу [PERSON] про повернення суми авансу у розмірі 5000 доларів США, згідно його ж розписки, однак відповідач у семиденний строк його вимогу не виконав та аванс не повернув. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума чи рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Тобто внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, яке б мало випливати з договору, укладеного між сторонами. Оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки в установленому законом порядку між сторонами укладено не було, то передані [PERSON] кошти у розмірі 5000 доларів США є авансом. На відміну від завдатку аванс - це лише спосіб платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс - це лише спосіб платежу і він не є зобов'язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов'язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов'язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Тобто, боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов'язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків Оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачена в рахунок виконання договору відповідачеві сума авансу повинна бути повернута в тому розмірі, в якому вона передавалася. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає до задоволення. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аванс у розмірі 5000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 125976, 40 грн. Судові витрати мають бути розподілені відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на підставі наданих документів, що підтверджують дані витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 1259, 77 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved