Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] про припинення договору піднайму та виселення. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що в 2010 році до нього звернулася його племінниця [PERSON] з проханням прописати її та її новонароджену доньку [PERSON], оскільки перша не могла отримати соціальні виплати на дитину без прописки. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги просили задовольнити. Відповідач, представник відповідача позовні вимоги не визнали, у задоволенні позову просили відмовити. Представник третьої особи органу опіки та піклування просила відмовити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки КП «ЖЕК-13» наймачем квартири [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] зареєстровані як піднаймачі (а.с. 7). Як вбачається із копії договору піднайму від 06.05.2011 року квартири [ADDRESS], він укладався без зазначення строку та його сторонами є [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 4). На момент укладення договору піднайму, 06.05.2011 року, разом із [PERSON] була зареєстрована також її неповнолітня дитина [PERSON]. 27.06.2014 року [PERSON] направив [PERSON] повідомлення «Новою поштою», про те що безстроковий договір №11 піднайму нею та її дочкою [PERSON] житлового приміщення, а саме квартири за адресою [ADDRESS] від 06.05.2011 року припиняється через три місяці з моменту отримання [PERSON] даного повідомлення, а також попрохав знятися з реєстрації за вказаною вище адресою по закінченню дії договору піднайму. 01.07.2014 року дане повідомлення про припинення договору піднайму житлового приміщення було отримано [PERSON], про що свідчить експрес-накладна «Нової пошти» від 27.06.2014 року №59000064126341(а.с. 5-6). Відповідно до ч. 3 ст. 97 ЖК України, якщо договір піднайму укладено без зазначення строку, наймач зобов'язаний письмово попередити піднаймача про припинення договору за три місяці. У такий же строк повинно бути попереджено піднаймача, якщо тимчасово відсутній наймач або член його сім'ї повертається до закінчення строку, обумовленого договором піднайму. У разі відмовлення звільнити займане приміщення після припинення договору піднайму піднаймач і члени його сім'ї підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до вимог ст.. 99 ЖК України, піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки [PERSON], була повідомлена про намір позивача припинити договір піднайму 01.07.2014 року, протягом трьох місяців відповідачі самостійно не знялись із реєстрації, чим перешкоджають позивачу у здійсненні своїх прав, крім цього він несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, що обчислюються відповідно до кількості зареєстрованих осіб, позовні вимоги в частині припинення договору піднайму підлягають задоволенню, - договір піднайму квартири [ADDRESS], укладений 06.05.2011 року між [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати припиненим, оскільки безстроковий договір піднайму жилого приміщення припиняється після спливу трьох місяців від дня, коли наймач письмово попередив піднаймача про припинення договору, а отже договір піднайму припинив свою дію з 01.10.2014 року, однак цей факт не визнається відповідачами, тому підлягають відновленню права позивача саме шляхом визнання договору припиненим. Спосіб захисту прав позивача, а саме: про визнання договору піднайму припиненим, не суперечить положенням ст.16 ЦК України. Зокрема, ч. 2 указаної статті передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 12.06.2013 року у справі № 6-32цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування усіх суб'єктів владних повноважень. Виходячи із того, що право на проживання членів сім'ї піднаймача є похідним від права на проживання самого піднаймача, яке припиняється разом із припиненням договору піднайму, позовні вимоги щодо виселення із квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволеню.

Outcome: approved