Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить скасувати усиновлення [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Кремінської РДА, мотивуючи тим, що з 29.03.2009 р. по 03.04.2018 р. він з відповідачкою перебував у шлюбі. До реєстрації даного шлюбу у відповідачки уже була дочка - [PERSON], [INFO], яку позивач удочерив. 14.02.2018 р. - шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний та відповідачка змінила місце проживання, забравши, при цьому, дітей. Після розірвання шлюбу, відносини з [PERSON] ускладнилися та змінилися на неприязні, вона стала уникати позивача, грубити йому, не реагувала на зауваження з його боку. На даний час будь-яких зв'язків з нею у позивача нема, участі у вихованні він не бере, вважає, що удочеріння суперечить інтересам дитини. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили скасувати усиновлення та внести зміни в актовий запис [PERSON] про народження, де зазначити прізвище та по батькові, які були у неї до удочеріння. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду письмову заяву із проханням справу розглянути за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи - [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала щодо позовних вимог, вказавши, що спеціалістами служби у справах дітей Кремінської РДА проведено співбесіду із відповідачкою [PERSON] та її дочкою [PERSON] В результаті якої встановили, що відносини між позивачем та [PERSON] стали такими, що унеможливлюють їх спільне проживання. [PERSON] вказала, що підтримує бажання скасувати її усиновлення позивачем. [PERSON] вихованням [PERSON] не займається, стосунки з нею не підтримує. З огляду на встановлене, третя особа вважає за доцільне скасувати усиновлення позивачем [PERSON], обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини. Зазначивши, що під час спілкування із відповідачем та дитиною, обоє висловили бажання внесення змін в актовий запис про народження із зазначенням відомостей, які були до такого усиновлення. Ухвалою суду від 04.06.2018 р. прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі із призначенням підготовчого засідання. Задоволено клопотання позивача про залучення у якості третьої особи служби у справах дітей Кремінської районної державної адміністрації та зобов'язано її підготувати та надати суду висновок про можливість скасування такого усиновлення до початку підготовчого засідання. Інших заяв та клопотань не подавалось. Під час підготовчого засідання, не виходячи до нарадчої кімнати, судом постановлено ухвалу про розгляд справи по суті та ухвалення рішення у справі з підстав визнання відповідачем позову, і прийняття такого визнання судом. Інші процесуальні дії у справі відсутні. Суд, заслухавши пояснення у вступному слові позивача, його представника та представника третьої особи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, встановив наступні фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Позивачем є [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER], виданого 24.11.2016 р. Кремінським РВ УДМС України в Луганській області (а.с. 4) та карткою платника податків [PERSON] (а.с. 5). Відповідачем є [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], що підтверджується паспортом громадянки України [NUMBER], виданого 11.09.2009 р. Кремінським РВ ГУМВС України в Луганській області (а.с. 25). Позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2009 р. по 04.05.2018 р., що підтверджується рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 03.04.2018 р. № 414/600/18, яке набрало законної сили 04.05.2018 р. (а.с. 11). Під час шлюбу з відповідачкою, позивач усиновив дочку відповідачки від першого шлюбу [PERSON], [INFO], що підтверджується рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 25.03.2010 р. № 2-о-23/2010, яке набрало законної сили 06.04.2010 р. (а.с. 10) та згідно якого оголошено [PERSON] всиновлювачем [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження № 168, відділу РАЦС міста Івантєєвки Головного управління РАЦС Московської області, РФ від 05.04.2004 року), внесено зміни в актовий запис № 168: батьком замість «[PERSON]» вказати «[PERSON]», прізвище «[PERSON]» змінити на «[PERSON]», по батькові змінити з «[PERSON]» на «[PERSON]», ім'я дитини «[PERSON]», дату та місце народження залишити без змін. Судом встановлено, що рішення суду від 25.03.2010 р. № 2-о-23/2010 про усиновлення [PERSON] було виконане, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого 05.04.2004 р. відділом ЗАГС м. Івантєєвки Головного управління ЗАГС Московської області на ім'я - мовою оригіналу «[PERSON]» (а.с. 6) та свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 06.07.2011 р. Івантєєвським відділом ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області на ім'я - мовою оригіналу «[PERSON]» (а.с. 7). Як вбачається із акту матеріально-побутового обстеження від 17.05.2018 р. (а.с. 8), за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відповідач [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON] не проживають. Відповідно до довідки № 46, виданої 17.05.2018 р. Бараниківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів (а.с. 9), [PERSON] з березня 2018 року не опікується справами [PERSON], не приходить на батьківські збори та шкільні заходи, не цікавиться навчанням дитини, у зв'язку з чим, не проявляє батьківського піклування відносно дитини. Згідно поданого третьою особою висновку про доцільність скасування усиновлення та відповідність його інтересам дитини від 13.07.2018 р. № 17-2/2017 (а.с. 39-40), на сонові співбесіди із [PERSON] та [PERSON] встановлено доцільність, обґрунтованість скасування усиновлення позивачем [PERSON] та третя особа прийшла до висновку про те, що таке скасування усиновлення відповідає інтересам дитини. Відповідно до поданого позову, суд вбачається наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є юридичний факт - усиновлення, вважаючи за необхідне таке усиновлення скасувати, з підстав, вказаних у позові, позивач звернувся до суду. Стаття 55 Конституції України презюмує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до змісту ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України, держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Як вбачається із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з сімейних правовідносин. Нормами ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на що, судом преюдеційно беруться до уваги обставини, встановлені у рішеннях Кремінського районного суду Луганської області від 25.03.2010 р. № 2-о-23/2010, яке набрало законної сили 06.04.2010 р. та від 03.04.2018 р. № 414/600/18, яке набрало законної сили 04.05.2018 р. Суд при розгляді вказаної справи керується нормами ст. 238 СК України, відповідно до ч. 1, 4 якої усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. У відповідності з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов'язків. Скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття, крім випадків, передбачених ч. 2, 3 ст. 238 СК України. Вказаною постановою також визначено, що основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім'ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров'я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив'язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п.» Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-VI від 15.02.2011 р. із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Так, з матеріалів справи вбачається, що на час усиновлення дитини, позивач та мати дитини проживали однією сім'єю, мали почуття любові і поваги один до одного, користувалися правами і виконували взаємні обов'язки, зумовлені спільним проживанням однією сім'єю. Між тим на час вирішення спору суд констатує суттєве погіршення стосунків позивача та неповнолітньої дитини, вони зовсім не спілкуються та проживають окремо, що об'єктивно ускладнює можливість забезпечення умов для виховання та розвитку позивачем усиновленого в умовах сім'ї. Позивач вказав, що між ним та дитиною склалися такі відносини, які унеможливлюють подальше виховання ним останньої та їх спільне проживання, та суперечать інтересам усиновленої дочки - [PERSON]. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою ВРУ від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, враховуючи згоду сторін по справі на скасування усиновлення, висновок служби у справах дітей, яка вказала на доцільність скасування усиновлення, і таке скасування усиновлення на їх думку буде краще відповідати інтересам дитини, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов'язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. А відтак, враховуючи думки учасників провадження, суд прийшов до висновку про необхідність внесення змін в актовий запис про народження [PERSON] із зазначенням відомостей, які були до такого усиновлення, а саме: внести зміни до актового запису про народження [PERSON], [INFO], № 168 від 05 квітня 2004 року, виконаного Івантєєвським відділом ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області, виключивши з актового запису про народження відомості про батька, як «[PERSON]» та зазначити «[PERSON]», у відомостях про дитину - прізвище дитини змінити з «[PERSON]» на «[PERSON]», по батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]», всі інші записи залишити без змін. Статтею 241 СК України визначено, що після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов'язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved