Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], зазначивши в якості третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, в якому просив суд зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з сином, [PERSON], [INFO], та донькою, [PERSON], [INFO], та надати можливість особисто спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні; встановити наступний порядок участі його в спілкуванні з дітьми, з обов'язковим узгодженням з матір'ю дітей характеру та тривалості спілкування батька з дітьми, враховуючи стан здоров'я та режим дітей, а також з урахуванням часу та змін роботи батька: два рази на місяць з суботи по неділю, з відвідуванням дітьми місця проживання батька без присутності матері та членів її родини, з 12:00 год. суботи по 18:00 год. неділі, з обов'язковим поверненням дітей за місцем їх постійного проживання; раз на рік протягом 14 днів під час щорічної відпустки батька, в залежності від графіку відпусток; кожен рік протягом 14 днів підряд у будь-який з літніх місяців; встановити спільне проведення з дітьми за місцем проживання батька свят, які мають особливе сімейне значення, а саме: один Новий рік діти святкують з матір'ю, а Різдво з батьком, Великдень - з матір'ю, наступного року навпаки: Новий рік - з батьком, а Різдво з матір'ю, Великдень - з батьком; встановити святкування днів народжень сина, [PERSON], та доньки, [PERSON], почергово у батька та матері, при цьому при святкуванні дня народження дітей у матері дозволити батькові побачення з дітьми у місці проживання матері. Встановити щорічне святкування дня народження батька (03 грудня) у сім'ї батька. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір'ю. Позивач вважає, що він має право на безперешкодне спілкування з дітьми, а відповідачка після розлучення не дає йому зустрічатися, спілкуватись з ними, та налаштовує дітей проти нього. Просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач проти задоволення вимог позивача заперечувала, вказавши на те, що не заперечує проти спілкування батька з дітьми, однак останній самостійно участі у вихованні дітей не приймає, не здійснює дій, спрямованих на налагодження відносин та спілкування з ними. З 2015 року позивач проживав з іншою родиною та взагалі не цікавився життям дітей. Поодинокі намагання батька іноді зустрітись та поспілкуватись з дітьми не йдуть їм на користь, оскільки особисто вони свого бажання спілкуватись з батьком не висловлюють, а під час таких зустрічей сильно нервують та переживають, що, на її думку, може мати несприятливі наслідки для їх психологічного здоров'я. Крім цього, після винесення комісією з питань захисту прав дитини рішення про визначення способів участі у вихованні малолітніх [PERSON] та [PERSON] їх батька, [PERSON], який проживає окремо від дітей, позивач жодного разу у визначений час для спілкування з дітьми не намагався з ними зустрітись, що, на її думку, також свідчить про нещирість бажання позивача спілкуватись з дітьми. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської областів судовому засіданні просила ухвалити рішення з урахуванням прав та інтересів дітей. У зв'язку з набранням 15 грудня 2017 року чинності Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, розгляд справи на підставі п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» здійснюється за правилами нового Цивільного процесуального кодексу України. Заслухавши пояснення сторін по справі, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не заперечується сторонами, що вони є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.7), та [PERSON], [INFO] (а.с.8). З 28 серпня 2009 року по 13 вересня 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 13 вересня 2012 року (а.с.6). Після розірвання шлюбу діти залишилась проживати разом з матір'ю - [PERSON] 31 січня 2017 року відповідач [PERSON] вийшла заміж та взяла прізвище чоловіка «[PERSON]», що підтверджується відповідним свідоцтвом по шлюб [NUMBER], виданим Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області (а.с.51). Після розірвання шлюбу сторони у добровільному порядку не дійшли згоди щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми. Як вбачається з рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області №9/3 від 29 серпня 2017 року [PERSON] було визначено способи його участі у вихованні малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON], а саме, визначивши час спілкування: кожну суботу з 14:00 год. до 16:00 год. в присутності матері, [PERSON] (а.с.55-56). Крім цього, у відповідному рішенні комісії зазначено про обстеження умов проживання обох батьків та встановлено, що в приміщеннях, в яких вони мешкають, створені всі умови для проживання в них дітей. Декларацією прав дитини, проголошеною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За змістом ч.2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 10, 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у виховання дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи час для спілкування позивача з малолітніми сином та донькою, суд враховує вік дітей та стан їх здоров'я, її прихильність до кожного з батьків, необхідність їх духовного та фізичного розвитку. Суд, при ухваленні рішення по справі, враховує дані, що містяться в рішенні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 29.08.2017 року № 9/3, в якому встановлено час спілкування [PERSON] з дітьми, а також зазначено, що він має позитивну характеристику щодо способу життя, приймав участь у проведенні антитерористичної операції на сході України (а.с.55-56). Зібрані по справі докази свідчать про те, що відповідач також характеризується позитивно, відповідно до довідки №183 від 27.07.2017 р., виданої управлінням соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Чугуївської міської ради, як учасник бойових дій з 11.07.2017 року (а.с.52). Суд, на підставі даних про особу батька, стосовно якого відсутні негативні характеристики, вважає, що побачення мають носити систематичний характер. Однак, оскільки діти проживають з матір'ю, природно, що мати більше часу знаходиться з дітьми. Зважаючи на зазначене, виходячи із сукупності всіх обставин по справі, суд вважає за можливе встановити дні, часи спілкування у вихідні дні та святкові дні, а також у літній період. Суд встановлює порядок оздоровлення позивачем дітей з урахуванням їх віку, необхідності повноцінного відпочинку, багаторазового харчування, догляду кваліфікованого персоналу, можливості спілкування з однолітками, що сприятиме розвитку дітей як особистостей. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що участь [PERSON] у вихованні дітей та спілкуванні з ними не позбавить їх можливості відвідувати спортивні секції та розвиваючі гуртки, не порушить виховний, учбовий процес, а також надасть можливість їх спілкуванню з матір'ю, не порушить режим їх відпочинку та сну. В той же час забезпечить можливість батька повноцінно брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми. За таких обставин, суд, враховуючи розумний баланс на участь обох батьків у вихованні дітей та їх інтереси, прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині призначення позивачу часу для спілкування два рази на місяць з суботи по неділю, з відвідуванням дітьми місця проживання батька без присутності матері та членів її родини, з 12:00 год. суботи по 18:00 год. неділі, суд враховує вік дітей та стосунки, що склалися між ними та батьком. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що під час попередніх побачень з батьком діти перебували в пригніченому емоційному стані та навіть втікали від нього, намагаючись уникнути спілкування з останнім, отже, на думку суду, запропонований позивачем порядок участі у вихованні і спілкування з дітьми, особливо за відсутності матері, може негативно на них вплинути. Але позивач [PERSON] не позбавлений можливості знов ставити таке питання після зміни зазначених обставин. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ( ч.1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх заперечень, а також те, що спілкування позивача з дітьми перешкоджає їх нормальному розвитку, тому він не може бути позбавлений права спілкування з дітьми. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов'язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач та відповідач є учасниками бойових дій та відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, у зв'язку з чим витрати, пов'язані з розглядом справи в суді, компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial