Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві зазначив, що під час збору документів, необхідних для звернення до УПФУ із заявою про призначення пенсії було виявлено, що його ім`я в архівних книгах обліку розрахунків з оплати праці помилково зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Відділом трудового архіву Кодимської міської ради заявнику було видано архівну довідку про стаж роботи в колгоспі ім.Карла Маркса, КСП «Крутянське», СТОВ «Крутянське» від 20.07.2021 року №02-27/283, в якій відповідно його ім`я також було зазначено « [PERSON] ». В зв`язку з допущеною помилкою заявник не може підтвердити свій трудовий стаж. В той же час, виправити дані невідповідності неможливо, оскільки колгоспів, в яких він працював вже не існує, що і змусило його звернутися до суду. Враховуючи викладене, просив встановити факт належності йому зазначеної архівної довідки, а також факт, що стаж роботи за 1981-1986 р.р., що числяться в архівних книгах за [PERSON] відпрацьовані заявником [PERSON] . Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутність та вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надавши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1\~ст.293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637\~(далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до пункту 3 Порядку № 637,за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до пункту 26\~постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній»\~якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Крім того, згідно п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що, відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09.10.1996 року Кодимським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, ім`я та по батькові заявника [PERSON] , який народився [INFO] в селі Круті Кодимського району Одеської області (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи, заявнику було видано: трудову книжку колгоспника серії [NUMBER] , дата заповнення якої 06.10.1986 року, та заповнена на прізвище, ім`я та по батькові заявника [PERSON] (рос.), [INFO] , в якій містяться записи починаючи з 1980 року (а.с.11-19). Відділом трудового архіву Кодимської міської ради Подільського району Одеської області заявнику було видано архівну довідку про стаж роботи в колгоспі ім.Карла Маркса, КСП «Крутянське», СТОВ «Крутянське» с.Круті Кодимського району Одеської області від 20.07.2021 року №02-27/283, в якій зазначено, що в архівних книгах обліку розрахунків з оплати праці за 1981-1986 роки його ім`я зазначено « [PERSON] », а за 1976, 1978 та 1989-2002 роки « [PERSON] » ( а.с. 3). Отже, як вбачається із вказаних документів, у них\~були допущені помилки в особистих даних заявника. Те, що при складанні відповідних документів, на підставі яких вони видавались, були допущені неточності під час написання імені заявника підтверджується наступними доказами. Відповідно до атестата №6020, виданого 25.04.1980 року СПТУ-5 м.Кодима Одеської області, [PERSON] проходив навчання у період з 01.09.1979 року по 25.04.1980 року, та здобув кваліфікацію тракториста-машиніста ( а.с. 10). Згідно копії військового квитка, прізвище, ім`я та по батькові заявника записано російською мовою\~« [PERSON] », [INFO] , проходив військову службу з 11.05.1980 року по 11.05.1983 року (а.с.9). Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] , виданого 08.02.1984 року Кодимським спортивно-технічним клубом, [PERSON] проходив навчання у період з 05.09.1983 року по 28.01.1984 року, та здобув кваліфікацію водія автомобіля третього касу та отримав посвідчення № [NUMBER] ( а.с. 7). Згідно архівної довідки про заробітну плату в колгоспі ім.Карла Маркса, КСП «Крутянське» с.Круті Кодимського району Одеської області №02-27/284 за період 1992-1996 років, виданої відділом трудового архіву Кодимської міської ради Подільського району Одеської області 20.07.2021 року, прізвище, ім`я по батькові зазначено [PERSON] (а.с. 6). В досліджених судом документах узгоджуються записи про прийняття заявника в члени колгоспу, проходження служби в рядах радянської армії, здобуття кваліфікації водія та направлення на роботу в автопарк водієм. Таким чином, судом не встановлено розумних сумнівів у належності [PERSON] відомостей з архівної довідки №02-27/283 від 20.07.2021 року. Відповідно до пункту 6 частини 1\~статті 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про установлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки,\~\~колгосп ім.Карла Маркса с.Круті Кодимського району Одеської області та його правонаступники припинені як юридичні особи, первинні документи про стаж роботи та нарахування заробітної плати зберігаються у трудовому архіві, а внесення виправлень до документів про заробітну плату та про стаж роботи заявника неможливо, [PERSON] обґрунтовано звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до пункту 6 частини 1\~статті 315 ЦПК України. Щодо вимоги заявника про встановлення факту, що стаж роботи за 1981-1986 роки, що рахується в архівних книгах за [PERSON] насправді відпрацьований [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1\~затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Даний Порядок визначає механізм підтвердження спеціальною комісією при Головних управліннях пенсійного фонду в областях, містах Києві та Севастополі періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємств, установ та організацій без визначення правонаступника. Частиною 1\~ст. 315 ЦПК України\~визначено види фактів, що мають юридичне значення та розглядаються судом при цьому факт наявності трудового стажу на певній посаді до даного переліку не входить. Відповідно до ч.2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, на даний час встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії, в тому числі й на пільгових умовах, здійснюється органами Пенсійного фонду України. Рішення вказаних органів підлягають оскарженню у відомчому та судовому порядку. З урахуванням наведеного, суд вважає, що питання встановлення факту наявності трудового стажу у [PERSON] в колгоспі ім.Карла Маркса с.Круті Кодимського району Одеської області в період 1981-1986 років не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку, відповідно до встановленої законодавством процедури. Вищевказаний висновок суду узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18 (провадження № 14-369цс19) та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 10 березня 2020 року у справі № 556/132/18 (провадження № 61-44101св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 559/2652/16-ц (провадження № 61-28244св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 401/2020/17-ц (провадження № 61-3570св19), від 24 жовтня 2019 року у справі № 523/30/17 (провадження № 61-12771св18), від 10 червня 2020 року у справі № 347/576/18 (провадження № 61-45995св18). Зважаючи на все вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволені даної вимоги.

Outcome: partial