Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 15.07.2012 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу по даний час відповідачка чинить йому перешкоди у побаченнях із сином. Він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя. Просив зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкоду у спілкуванні із сином та визначити наступний спосіб спілкування з дитиною: - дві години в один день на протязі неділі, відвідування [PERSON] місця мешкання [PERSON] та можливості спільного відпочинку один раз на рік протягом одного місяця в дитячому оздоровчому закладі України [PERSON] разом з [PERSON] 15 грудня 2017 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального Кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІ від 03.10.2017 року, на підставі якого Цивільний процесуальний Кодекс України викладено в новій редакції. Згідно п/п 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач [PERSON] та його представник подали письмові заяви про підтримання позову в повному обсязі та про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] подала письмову заяву про невизнання позову та погодження з Висновком Органу опіки та піклування, а також про розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області райдержадміністрації подала письмову заяву про розгляд справи без участі представника Органу опіки та піклування з урахуванням наданого Висновку. У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15.07.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина [PERSON], [INFO] який проживає із матір`ю. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 19.02.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (справа № 515/220/16-ц). При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. Як передбачено статтею 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно ст. 155 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною пятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Як передбачено ч. 1 ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Також судом враховуэться, що відповідно до ст.19 Сімейного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем [PERSON] не доведено належними і допустимими доказами щодо перешкоджання йому у спілкуванні із сином, оскільки у порядку ст. 158 СК України не звертався до органу опіки та піклування щодо визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, а усі інші доводи нічім не підтвердженні, або є чуками, що було встановлено у судовому засіданні. На виконання ухвали суду від 29.03.2018 року Органом опіки та піклування Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області було надано письмовий висновок щодо розв'язання спору про визначення порядку та способу спілкування [PERSON] із сином [PERSON], [INFO]. Згідно наданого Висновку від 04.09.2018 року запропоновано наступний порядок побачення [PERSON] із малолітнім сином [PERSON], [INFO]: щонеділі з 11:00 год. до 13:00 год. в присутності матері. Заявлені позивачем вимоги щодо побачення із дитиною без матері, суд розцінює як передчасні та необґрунтовані та такі, що призведуть до порушення сталого способу життя дитини, суперечитиме її інтересам, зважаючи на вік дитини та те, що як вбачається з пояснень позивача та відповідачки, на теперішній час [PERSON] із малолітнім сином [PERSON] фактично незнайомі. Таким чином зважаючи на те що дитина досягла віку лише 5-ти років, постійно проживає з матір'ю, звикла до неї, а тому в інтересах дитини, враховуючи вік дитини необхідно обумовити побачення позивача з малолітньою дитиною в присутності матері. Аналогічно правова позиція викладена у рішенні ВССУ у справі 321/657/16-ц. Зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків в майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини. Зважаючи на вище викладене, суд враховуючи пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України» від 12 червня 1998 року, Декларацією прав дитини від 20 листопада 1959 року та ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню щодо визначення способів участі позивача у спілкуванні із сином, який належить встановити шляхом його побачень щонеділі з 11:00 год. до 13:00 год. в присутності матері, а у задоволенні інших вимог слід відмовити. На підставі та

Outcome: partial