Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача та просить встановити та визнати факт його роботи на посаді електрогазозварювальника ПАТ «Овруцький молочноконсервний комбінат» в період 30.09.1999 року по 10.07.2009 року, про що прийняти відповідне рішення. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 30.09.1999 року по 10.07.2009 року він працював на посаді електрогазозварювальника ВАТ «Овруцький молочноконсервний комбінат» на ПАТ «Овруцький молочноконсервний комбінат». 30.09.1999 року він був прийнятий на роботу на посаду газоелектрозварювальником 4-го розряду. 02.11.2004 року відповідно до наказу №179 посаду, на якій він працював було приведено у відповідність до класифікатора професій України ДК 003-95 і фактично виконуваній роботі. Так, відповідно до додатку №1 вказаного наказу назва професії змінилася на електрогазозварювальника. Проте запису у трудовій книжці виконано не було. При звільненні у трудовій книжці не зазначено посаду, з якої його звільнено. На даний час ПАТ «Овруцький молочноконсервний комбінат» знаходиться у стані ліквідації, ні керівника ні будь-яких працюючих осіб на ньому не має. Єдиний, хто відповідає за проведення ліквідації є ліквідатор, який територіально в м. Овруч Житомирської області не перебуває. Позивач позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник Відповідача у судове засідання не з'явився, однак у своєму листі (а.с.51) просить справу розглядати без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду. Про причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутність не клопотав. Суд вислухавши пояснення позивача, показання свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступне. Позивач - [PERSON] у відповідності до записів трудової книжки (а.с.3) 30.09.1999 року був прийнятий на роботу газоелектрозварювальника у ВАТ «Овруцький молочноконсервний комбінат» та 10.07.2009 року був звільнений у зв'язку із скороченням штату. Із наказу ВАТ «Овруцький Молококонсервний комбінат» за №96 від 28.09.1999 року (а.с.59) вбачається, що [PERSON] був прийнятий на роботу газоелектрозварювальником РМУ по 4-му тарифному розряду з 30.09.1999 року. Згідно наказу №29 від 02.04.2001 року (а.с.57-58) [PERSON] був присвоєний 5-й розряд газоелектрозварювальника. Наказом за №167 від 05.11.2002 року (а.с.55-56), у зв'язку з виробничою необхідністю введено в штат консервного цеху професія газоелектрозварювальника 5-го розряду і переведено на неї [PERSON] газоелектрозварювальника ремонтно-механічної дільниці. Наказом №37-к від 10.07.2009 року звільнено [PERSON], електрогазозварювальника 10.07.2009 року у зв'язку зі скороченням штату працівників. Із особової картки [PERSON] (а.с.60-61) також вбачається вищезазначений перелік. Наказом №179 від 02.11.2004 року «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці»(а.с.28) було затверджено перелік робочих місць, працівникам яких за результатами атестації підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за роботу в шкідливих і важких умовах праці за списком №2 (додаток №1). Як вбачається із додатку №1(а.с.27) до даного переліку увійшов електрогазозварювальник ремонтно-механічної дільниці. Згідно висновку державної експертизи умов праці (а.с.5-6) умови праці працівників зайнятих у технологічному процесі на атестованих робочих місцях у ВАТ «Овруцький МКК» відносяться до шкідливих і важких, та особливо шкідливих і особливо важких. Однак, суд зазначає, що на момент проведення атестації, [PERSON] працював у консервному цеху з 05.11.2002 року та атестація саме його робочого місця не проводилась. З довідки № 130 від 27.06.2014 року виданої Овруцьким молочно-консервним комбінатом вбачається, що [PERSON] працював повний робочий день в ПАТ «Овруцький МКК» в період з 30.09.1999 року по 10.07.2009 року виконував газо-, та електрозварювальні роботи будь-якої категорії та складності за посадою газоелектрозварювальник р.н.750, зайнятий різанням та ручним зварюванням, що передбачено Списком №2 розділ ХХХІІІ, код КП 003-95, затвердженим Постановою КМ України №36 від 16.01.2003 за період з 30.09.1999 р. по 10.07.2009 р. (а.с.4). Із свідоцтва (а.с.29) виданого [PERSON] вбачається, що останній проходив навчання по професії електрогазозварювальник. У повідомленні Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі від 29.10.2014 року на адресу [PERSON] (а.с.14) вбачається, що останньому відмовлено у призначенні пенсії, оскільки зазначені в довідках посади не відповідають посадам зі Списку №2, затвердженого Постановою КМ України від 16.01.2003 року №36. В судовому засіданні встановлено, що позивачем не оскаржувалась в судовому порядку дана відмова. Як вбачається із довідки (а.с.12) товариство змінило організаційно-правову форму Відкритого акціонерного товариства на Публічне акціонерне товариство. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] працював на посаді газоелектрозварювальника та під час своєї роботи використовував як газоелектрозварку так і електрогазозварку, все залежало від певного виду робіт, які необхідно було виконати. Чи була на комбінаті окремо посада електрогазозварювальника ніхто не міг пояснити. Зважаючи на викладене, в судовому засіданні безспірно встановлено, що в період своєї роботи на ПАТ «Овруцький молочноконсервний комбінат» в період з 30.09.1999 року по 10.07.2009 року [PERSON] виконував газо-, та електрозварювальні роботи будь-якої категорії та складності. Однак підстав та доказів того, що він працював на посаді саме електрогазозварювальника в судовому засіданні не встановлено. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Таким чином, враховуючи те, що позивачем документально не підтверджені відомості, що він працював на посаді електрогазозварювальника, то у суду відсутні правові підстави для встановлення та визнання даного факту. Адже у відповідності до ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до п. «б» ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» чоловіки, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55-ти років і при стажі роботи не менше 25 років, з них 12 років 6 місяців на зазначених роботах мають право на отримання пільгової пенсії за віком. Пунктом 3 «Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року передбачено, що для визначення права на пільгове пенсійне забезпечення застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, насамперед, наявність професії (посади) та виробництва у відповідному Списку, підтвердження шкідливих умов праці впродовж повного робочого дня (не менш ніж 80 відсотків), встановленого для даного виробництва. Факт роботи особи протягом повного робочого дня на роботах із шкідливими та важкими умовами праці підтверджується уточнюючою довідкою підприємства, виданою на підставі первинних документів за час роботи особи в шкідливих умовах. Відповідно до пункту 4 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці» затвердженого постановою Кабінету міністрів від 1.08.1992 року № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Результати атестації робочих місць за умовами праці затверджуються наказом по підприємству. Відповідальність за своєчасне та якісне її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення або неналежне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Як наслідок цього, позивачем не вірно вибраний спосіб захисту свого порушеного права на пільгову пенсію. В силу ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку із зазначеним, у задоволенні позову слід відмовити. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed