Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 березня 2010 року Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області актовий запис № 01 та про визначення місця проживання дітей, мотивуючи тим, що від шлюбу сторони мають двох дітей: син [PERSON] Даніїл [INFO] та донька [PERSON] Реґіна [INFO], які мешкають з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки виявилися невдалими, з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в звязку з чим їх сімя фактично розпалася, вони разом не проживають, та сумісного господарства не ведуть. відповідачка [PERSON] виїхала за межі України в Італію. Вихованням дітей та їх розвитком не займається, матеріально не допомагає. Зазначив, що примирення між ними не можливо. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, дав пояснення по справі. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином сповіщеною, у судове засідання не зявилась, клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності не надіслала. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засідання не заперечувала проти задоволення позивних вимог [PERSON] в частині визначення місця мешкання малолітніх дітей. За письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 березня 2010 року Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області актовий запис № 01. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належно звертати особливу увагу на її вік та зясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. суд слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років за спільною згодою батьків та самої дитини, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Вирішуючи спір між батьками, які проживають окремо та з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд має виходити із рівності прав та обовязків батька й матері, щодо своїх дітей. При цьому необхідно враховувати , хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Як встановлено в судовому засіданні, діти син [PERSON] Даніїл [INFO] та донька [PERSON] Реґіна [INFO], мешкають з позивачем та знаходяться на його утриманні. Мати більше року, як виїхала за межі України в Італію, та не приймає ніякої участі в утриманні та вихованні дітей. Позивач працює має постійний дохід, отримує пенсію, за місцем проживання характеризується позитивно, матеріально та житлом забезпечений, що документально підтверджено матеріалами справи. Відповідно до Акту обстеження житлових умов від 25.07.2016 року будинку № 1 розташованого по вул. Ізмаїльська в с. Каланчак Ізмаїльського району Одеської області позивач [PERSON] мешкає разом з дітьми у вказаному будинку, в будинку створені окремі кімнати для дітей, спортивний куточок, тобто є всі належні умови для проживання та розвитку дітей. Згідно висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] Даніїла Сергійовича, [INFO], та [PERSON], [INFO], від 09.11.2016 року орган опіки та піклування вирішив: визначити місце проживання малолітніх дітей з батьком за адресою Ізмаїльський район с. Каланчак, вул. Ізмаїльська,1. На підставах викладеного та приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що шлюб може бути розірваний. Після розірвання шлюбу визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] Даніїла Сергійовича, [INFO], та [PERSON], [INFO], з батьком за адресою Ізмаїльський район с. Каланчак, вул. Ізмаїльська,1.

Outcome: approved