Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на гараж, розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він 19 лютого 2003 року придбав у [PERSON] гараж, загальною площею 254,8 кв.м, за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною розпискою. Вартість гаражу він повністю сплатив відповідачці на момент підписання розписки та отримав від останньої двоє комплектів ключів від гаражу. [PERSON] неодноразово звертався до [PERSON] з проханням виконати зобов'язання з приводу вчинення дій щодо введення в експлуатацію гаражу, але до цього часу відповідачка не ввела зазначений об'єкт в експлуатацію, внаслідок чого позивач не може зареєструвати своє право власності, в зв'язку з чим звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. [PERSON] через канцелярію суду надала заперечення на позовну заяву, в яких вказала, що вважає вимоги позивача незаконними і необґрунтованими, а позов таким, в задоволенні якого слід відмовити, через те, що гараж, який є предметом спору, на праві власності їй не належить, окрім того ніякої розписки вона не писала. Позивач до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В матеріалах справи міститься наданий позивачем технічний паспорт на гараж літ.Р-1, розташований у дворі будинку по [ADDRESS], виданий ТОВ «ЮІК ФОРУМ» від 16 липня 2015 року, але в ньому не вказано жодної інформації стосовно володільця зазначеного об'єкта. Згідно ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проте у вказаних та наданих позивачем документах на обгрунтування своїх вимог не містяться відомості, які б закріплювали право власності [PERSON] на вказаний гараж. Нормою ч.2 ст.331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Документи, які б засвідчували право власності [PERSON], суду не надано. Крім того, відповідач в запереченні на позов вказала, що гараж був збудований її дочкою та зятем, отже в неї не було прав на продаж зазначеного об'єкту. Також позивачем було надано розписку від 19 лютого 2003 року в якій вказано, що [PERSON] продала [PERSON] гараж, розташований за адресою: [ADDRESS], за 200грн., за участю свідків: [PERSON], [PERSON] Згідно ст.. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Отже, розписка є недодержанням форми укладення договору, що тягне за собою його недійсність. Таким чином, позивач не довів суду, що в нього наявні достатні підстави для визнання за ним права власності на гараж. За таких підстав суд дійшов висновку,що у задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed