Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між ним та відповідачем 26.12.2012 року був укладений договір купівлю - продажу житлового будинку з надвірними будівлями по вищезазначеній адресі, в котрому [PERSON] є покупцем, а [PERSON] - продавцем. Після продажу вищевказаного житлового будинку [PERSON] зобов'язалась знятись з реєстраційного обліку у січні 2013 року, чого вона не виконала, а виїхала у невідомому позивачу напрямку. Контактів з нею він не підтримує, адреса проживання відповідача йому не відома, в родинних зв'язках з нею не перебуває. Факт реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм будинком, у зв'язку з чим він просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи відповідач була повідомлена належним чином через ЗМІ, позивач просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Судовим розглядом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі - продажу від 26.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). З акту обстеження вищевказаного житлового будинку від 15.12.2015 року, проведеного депутатами Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області [PERSON], [PERSON] в присутності свідків, вбачається, що відповідач [PERSON] не мешкає у даному будинку з кінця грудня 2012 року (а.с. 13). Суд приходить до висновку про достовірність та правдивість фактів, що містять матеріали справи, а також доводів, наведених [PERSON] в позовній заяві у підтвердження своєї правової позиції. Реєстрація відповідача в будинку, що належить позивачу, безперечно обмежує його права власника по користуванню нерухомим майном. Відповідач без поважних причин не проживає у зазначеному будинку більше ніж 6 останніх місяців, втратила зв'язок і зацікавленість до вказаного житла, а тому за правилами ч. 1 ст. 71 ЖК України втратила право на користування цим житлом. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved