Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, вказавши, що з відповідачем у справі він перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON] , [INFO] . 23 липня 2019 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу було видано судовий наказ про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання дитини - [PERSON] , в розмірі 1 / 4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Також позивач зазначає, що при розгляді судом заяви про видачу судового наказу, він був позбавлений можливості надати суду докази свого сімейного та матеріального становища , оскільки уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та [INFO] від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Просить зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] та стягувати 1/6 частину заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність , позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про слухання справи повідомлялася відповідно до ст. 128 ЦПК України. Від третьої особи в особі виконувача обов`язків голови Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради надійшов лист, про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились. Судом встановлено, що 23 липня 2019 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 / 4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 22 липня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Судом встановлено, що позивач перебував з відповідачкою у шлюбних відносинах, але сімейні відносини не склалися та сторони розірвали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] - [INFO] . 31 жовтня 2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11 квітня 2018 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [INFO] від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 вересня 2017 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. З акту мешканців від 16.08.2019 року вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] мешкають за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що при винесені судового наказу від 23 липня 2019 року, суд не міг врахувати ряд істотних та обгрунтованих обставин, які були встановлені в даному судовому засідання (судовий наказ є особовою формою судового рішення, розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення сторін), тому суд приходить до висновку, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів визначених судовим наказом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.07.2019 року. Тому, враховуючи розміри прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає що позов слід задовольнити, змінити розмір стягуваних з позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з 1/4 частини всіх видів доходів на 1/6 частину всіх видів доходів позивача [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений на позивача. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно з ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» сторони звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, судові витрати підлягають стягненню за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved