Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 01 квітня 1979 року проживав з відповідачем однією сім'єю, мали спільний бюджет та побут, вели спільне господарство, проте шлюб не був зареєстрований. З липня 2016 року стосунки у нього з відповідачем погіршилися, вони перестали проживати разом, у них виник конфлікт, в тому числі і щодо майна. Зокрема в будинку відповідача залишилось його особисте майно, яке відповідача вважає спільним та не йому не повертає. А тому просить суд: встановити факт проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 квітня 1979 року до липня 2016 року та визнати його особистою приватною власністю таке майно: телевізор «Самсунг» із антеною, тумбочка, дрова 10 метрів кубічних, продукти харчування, дошки соснові 25 мм в кількості 10 шт., кухонний інвентар, шифер 7 листів, дошку дубові 3 шт., мішки 40 шт., руберойд - один рулон, металолом, бурякорізка, наждачний станок, тачка будівельна, носилки будівельні, чотири бочки по 200 літрів: 2 пластмасові, 1 залізна, 1 дерев'яна, 2 бочки по 100 л. залізні, тиски слюсарні, робочий одяг. В судовому засіданні позивач підтримав позов та суду пояснив, що дійсно, після розірванні шлюбу, став проживати з відповідачем однією сім'єю, мали спільний бюджет та побут, вели спільне господарство. За час спільного проживання набули деяке майно, зокрема серед іншого набули: телевізор «Самсунг» із антеною, тумбочка, дрова 10 метрів кубічних, продукти харчування, дошки соснові 25 мм в кількості 10 шт., кухонний інвентар, шифер 7 листів, дошку дубові 3 шт., мішки 40 шт., руберойд - один рулон, металолом, бурякорізка. Ним же особисто набуто: каструлю емальовану 30 літрів», відро емальоване 10 л., наждачний станок, тачку будівельну, носилки будівельні, чотири бочки по 200 літрів: 2 пластмасові, 1 залізна, 1 дерев'яна, 2 бочки по 100 л. залізні, тиски слюсарні, робочий одяг. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що з 1979 року з позивачем стали проживати однією сім'єю, мали спільний побут, вели спільне господарство, проте в шлюбі не перебували. З липня 2016 року з позивачем разом не проживають. Не заперечує, що позивачем особисто набуто у власність таке майно: каструлю емальовану 30 літрів», відро емальоване 10 л., наждачний станок, тачку будівельну, носилки будівельні, чотири бочки по 200 літрів: 2 пластмасові, 1 залізна, 1 дерев'яна, 2 бочки по 100 л. залізні, тиски слюсарні, робочий одяг. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що з позивачем разом працювали на одному підприємстві. Часто бував в гостях у позивача та відповідача, які проживали однією сім'єю як чоловік та жінка. Аналогічні показання дав в судовому засіданні і свідок [PERSON] Свідок [PERSON] суду показала, що відповідач приходиться їй матір'ю, яка проживала з позивачем однією сім'єю як чоловік та жінка, мали спільний побут, вели спільне господарство. Аналогічні показання суду дали свідки [PERSON], [PERSON] Вислухавши поясненні сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. За положеннями частин 1, 2 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. За приписами ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України, обставини, визнані сторонам та іншим особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З показань свідків та з пояснень сторін видно, що останні, після розірвання попередніх шлюбів, з квітня 1979 року почали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу до липня 2016 року, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки. Таким чином, з огляду на зміст досліджених письмових доказів, які об'єктивно узгоджуються з показаннями свідків, суд приходить до висновку про те, що дійсно, сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, починаючи з 01 квітня 1979 року до липня 2016 року. А тому, позов в цій частині підлягає задоволенню. Статтею 74 СК України передбачено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Тобто, при застосуванні статті 74 СК України необхідно виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно. Згідно із пояснень сторін, за період сумісного проживання ними спільно було набуто зокрема таке майно: телевізор «Самсунг» із антеною, тумбочка, дрова 10 метрів кубічних, продукти харчування, дошки соснові 25 мм в кількості 10 шт., кухонний інвентар, шифер 7 листів, дошку дубові 3 шт., мішки 40 шт., руберойд - один рулон, металолом, бурякорізка. Відповідачем же особисто набуто: каструлю емальовану 30 літрів», відро емальоване 10 л., наждачний станок, тачку будівельну, носилки будівельні, чотири бочки по 200 літрів: 2 пластмасові, 1 залізна, 1 дерев'яна, 2 бочки по 100 л. залізні, тиски слюсарні, робочий одяг. Натомість позивач просить визнати все спірне майно його особистою власністю та зобов'язати відповідача не чинити перешкод в його володінні. За положенням п.2 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що особистою приватною власністю позивача є: каструля емальоване 30 літрів», відро емальоване 10 л., наждачний станок, тачка будівельна, носилки будівельні, чотири бочки по 200 літрів: 2 пластмасові, 1 залізна, 1 дерев'яна, 2 бочки по 100 л. залізні, тиски слюсарні, робочий одяг. Щодо іншого майна, то сам позивач в судовому засіданні ствердив, що воно було придбане спільно з відповідачем. А тому, воно підлягає поділу, про те, таку позовну вимогу позивачем не було пред'явлено. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, згідно із ч.4 ст.60 ЦПК України. Натомість позивачем та його представником не надано допустимих та переконливих доказів про те, що відповідач будь яким чином перешкоджає йому в користуванні та розпорядженні його особистою власністю. За таких обставин позов в цій частині підлягає частковому задоволеню.

Outcome: dismissed