Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив суд: розірвати договір на виготовлення ПВХ конструкцій, укладений 23.11.2015 року між ним та відповідачем; стягнути з відповідача на його користь сплачені ним авансом кошти за договором на виготовлення ПВХ конструкцій від 23.11.2015 року в сумі 16\~880 грн.; стягнути з відповідача на його користь спричинену йому моральну шкоду в сумі 5\~000 грн.; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 23.11.2015 року між ним та ФОП [PERSON] був укладений договір на виготовлення ПВХ конструкцій, відповідно до якого відповідач зобовязався виконати роботи по виготовленню та доставці металопластикових вікон, дверей, ролетів. Позивач в свою чергу зобовязався прийняти готові вироби та роботу. Загальна ціна договору становила 16\~880 грн., яку позивач повинен був сплатити не пізніше 10 днів після підписання договору. 23.11.2015 року він сплатив на користь відповідача 16\~880 грн. Відповідач зобовязався виготовити та доставити вироби протягом 24 робочих днів до 28.12.2015 року. У встановлений договором термін та до теперішнього часу відповідач умови договору не виконав, на телефонні дзвінки не відповідав, кошти внесені позивачем не повернув, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду. Крім того, зазначив що відповідачем йому спричинена моральна шкода, оскільки він з вини відповідача втратив кошти, які є для нього значними. З цього приводу він постійно нервує, хвилюється, змінився уклад його життя. Моральну шкоду оцінює в 5\~000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причину не явки суд не повідомив. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 23 листопада 2015 року між позивачем та ФОП [PERSON] був укладений договір на виготовлення ПВХ конструкцій, відповідно до умов договору відповідач зобовязався виконати роботи по виготовленню та доставці металопластикових вікон, дверей, ролетів. Позивач в свою чергу, зобовязався прийняти готові вироби та роботу. (а.с. 5) Загальна ціна договору становила 16\~880 грн., яку позивач відповідно до п.3.1 повинен сплатити не пізніше 10 днів після підписання договору. Відповідно до п. 3.2 після оплати замовником вартості замовлення виконавець зобовязався виготовити та поставити вироби протягом 24 робочих днів. Позивач оплатив вартість замовлення, що підтверджується товарним чеком № 23 від 23.111.2015 року (а.с. 6) До теперішнього часу замовлення не виконане, металопластикові вироби відповідачем не виготовлені та не встановлені, на телефоні дзвінки він не відповідає, кошти сплачені позивачем по договору не повертає. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодувати збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором, або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору між сторонами та стягнення з відповідача на користь позивача сплачених коштів в сумі 16\~880 грн. підлягають задоволенню. Суд не знаходить підстав передбачених ст. 23 ЦК України, для відшкодування позивачу моральної шкоди і тому у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди необхідно відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо, позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial