Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління національної поліції в Запорізькій області про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури. В обґрунтування позову зазначає наступне. 26.08.2020 року позивач звернувся до Олександрівського ВП Дніпровського ВП з заявою, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.194 КК України (умисне знищення чи пошкодження майна) невідомими особами, але уповноважені посадові особи Олександрівського ВП Дніпровського ВП відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесли, розслідування обставин, викладених у заяві позивача не розпочали, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не надали. 31.08.2020 року позивач звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні всупереч ст.214 КПК України відомостей до ЄРДР. 07.09.2020 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі №331/3193/20, вищезазначену скаргу задоволено частково, зобов`язано уповноважених осіб Олександрівського ВП Дніпровського ВП в Запорізькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою позивача про вчинення кримінального правопорушення від 26.08.2020 року у відповідності до вимог ст.214 КПК України. Вказаними обставинами підтверджується факт бездіяльності уповноважених осіб Олександрівського ВП Дніпровського ВП в Запорізькій області, який фактично визнаний ухвалою слідчого судді від 07.09.2020 року. Позивач вважає, що вказаними діями правоохоронних органів, що полягають у бездіяльності та невнесенні відповідних відомостей до ЄРДР, порушують гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, його права, що у свою чергу призводить до спричинення позивачу морального збитку у розмірі 10\~000 гривень, який виражається у сильних негативних почуттях, які змінюються одне одним: почуття обурення, почуття невпевненості в майбутньому, почуття відчаю та гніву. Посилаючись на вимоги статей 1,3,14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», статті 1173,1174 УК України, позивач зазначає, що за вказаних вище обставин у нього виникло право на відшкодування морального збитку заподіяного незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури за рахунок Держави. Позивач просить стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 10\~000 гривень за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів є єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. Представник відповідача Державної казначейської служби України подав відзив на позовну заяву, у які зазначає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не було надано жодного судового документу, яким визначено протиправність дій уповноважених осіб Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, що свідчить про помилковість тверджень позивача, про те, винесення слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2020 року по справі №331/3193/20 надало позивачу право на відшкодування морального збитку заподіяного незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури за рахунок держави. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Представник відповідача ГУНП в Запорізькій області подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позов задоволенню не підлягає. Позивачем не надано належних та допустимих доказів незаконності дії ГУНП, оскільки жодного процесуального документа, що доводить право позивача на відшкодування шкоди у випадках передбачених статтею 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не надав. Сам факт внесення уповноваженими особами Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області відомостей до ЄРДР про злочин від 26.08.2020 року на підставі ухвали слідчого судді не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В судове засіданні позивач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача Державної казначейської служби в судовому засіданні позов не визнав повністю. Просив в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позов. Представник відповідача ГУНП в Запорізькій області в судовому засіданні позов не визнав повністю. Просив в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позов. Заслухавши доводи представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі\~статті 1174 ЦК України. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтями\~1173,\~1174 ЦК України\~доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Судом встановлено, що 26.08.2020 року позивач звернувся до Олександрівського ВП Дніпровського ВП з заявою, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.194 КК України (умисне знищення чи пошкодження майна) невідомими особами, але уповноважені посадові особи Олександрівського ВП Дніпровського ВП відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесли, розслідування обставин, викладених у заяві позивача не розпочали, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не надали. 31.08.2020 року позивач звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні всупереч ст.214 КПК України відомостей до ЄРДР. 07.09.2020 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі №331/3193/20, вищезазначену скаргу задоволено частково, зобов`язано уповноважених осіб Олександрівського ВП Дніпровського ВП в Запорізькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою позивача про вчинення кримінального правопорушення від 26.08.2020 року у відповідності до вимог ст.214 КПК України. На підставі оцінки зібраних у справі доказів і встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача, що в силу вимог\~статті 81 ЦПК України\~року є процесуальним обов`язком позивача. Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване\~статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до змісту частини першої\~статті 303 КПК України\~на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. За правилом частини другої\~статті 307 КПК України\~ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію;\~\~3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду. Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності. При цьому, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної шкоди. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.\~\~ Права позивача, на порушення яких останній посилався з підстав невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою, були відновлені шляхом оскарження бездіяльності слідчого в порядку, визначеному\~КПК України. Сам по собі факт, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2020 року зобов`язано уповноважену особу органу досудового розслідування внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, обставини якого викладені у заяві позивача, не підтверджує заподіяння шкоди позивачу, а також не встановлює наявність причинно-наслідкового зв`язку між\~бездіяльністю органу досудового розслідування яка виразилась у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення в ЄРДР та настанням шкоди. Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог, в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed