Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту, пізніше її уточнивши, в якій вказав, що 16 січня 2012 року він придбав автомобіль марки ВАЗ 21124 ЗНГ, держаний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], [NUMBER], номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 10.08.2011 року ВРЕР м. Артемівська при УДАЇ ГУМВС у відповідача - [PERSON], який при свідках отримав за цей автомобіль 48000 грн. (сорок вісім тисяч) гривень, що підтверджується відповідною розпискою, яка була складена ним у присутності двох свідків. Але, враховуючи, що у нього на той момент були відсутні кошти на постанову даного автомобіля на облік в органах ДАІ, з обліку його не знімав, а отримав довіреність від відповідача [PERSON], посвідчену приватним нотаріусом [PERSON] Артемівського міського нотаріального округу Донецької області 16 січня 2012 року, зареєстровану в реєстрі за номером 43, згідно якої відповідач [PERSON] уповноважив його керувати, розпоряджатись, страхувати, відчужувати на умовах за своїм розсудом та знімати (ставити) на облік вище вказаний автомобіль (також у довіреності зазначений його син). Договір купівлі-продажу уклали у відповідності до вимог Цивільного кодексу України. Протягом усього цього часу він вільно і відкрито користувався автомобілем, жодних заперечень з боку відповідача не було, але 25.11.2013 року його зупинили під час руху і повідомили, що автомобіль знаходиться у розшуку, так як відносно відповідача [PERSON] відкрито виконавче провадження та 25.10.2013 року винесено постанову про розшук майна боржника відповідачем 2 - Відділом державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції. 25.11.2013 року третьою особою - старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Гальчук Олександром Олександровичем було складено акт опису та арешту майна б/н та залишено йому автомобіль на відповідальне зберігання під охоронну розписку. Вважає, що автомобіль належить йому і тому з нього має бути знятий арешт, та він має бути виключений з переліку майна, яке належить боржнику - відповідачу [PERSON] Накладений арешт перешкоджає йому користуватися автомобілем, так, як на момент накладання арешту автомобіль знаходився у його користуванні та розпорядженні, а в подальшому він збирався зняти з його з обліку та зареєструвати на себе, а тому такий арешт порушує його права як власника даного автомобіля. Також в нього відсутня постанова про арешт майна боржника відповідача 2 - Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції, оскільки останній відмовляється йому її надавати у зв'язку з тим, що він не є стороною виконавчого провадження. Просить визнати за ним право власності на вищевказаний автомобіль, зняти з нього арешт та витребувати постанову про арешт майна боржника. У судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на своїх вимогах, викладених на підставі позовної заяви, та, просив визнати за ним право власності на автомобіль, пояснивши, що він фактично є власником зазначеного вище автомобілю, хоча юридично його право власності на зазначений автомобіль не оформлено. Після фактичної передачі вказаного автомобілю в його власність та оформлення довіреності на його ім»я він користується даним автомобілем, здійснює за ним догляд, ремонтує, підтримує його нормальний технічний стан. Оскільки [PERSON] 16 січня 2012 року склав письмову розписку про отримання від нього коштів за автомобіль марки ВАЗ 21124 ЗНГ, державний номер [NUMBER], підписав нотаріально посвідчену довіреність та передав йому автомобіль разом з технічним паспортом, та автомобіль фактично знаходиться у його володінні, вважає, що він є власником зазначеного рухомого майна. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши до суду заяву з клопотанням про розгляд справи в його відсутності, проти вимог позивача не заперечує. В судове засідання відповідач 2 - Відділ державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції не з'явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи в його відсутності, рішення по даній справі просить прийняти на розсуд суду. В судове засідання третя особа - Відділ державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції не з'явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи в його відсутності, рішення по даній справі просить прийняти на розсуд суду. В судове засідання зацікавлена особа - [PERSON] не з'явилася, до суду надійшла заява з клопотанням про розгляд справи в її відсутності, рішення по даній справі просить прийняти на розсуд суду. Суд, вислухавши позивача [PERSON], урахувавши думку відповідача, третьої особи, зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями ст. 638 ЦК України угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, що вважає , що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобов»язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Так, згідно розписки від 16.01.2012 року [PERSON] передав автомобіль марки ВАЗ 21124 ЗНГ, державний номер [NUMBER] громадянину [PERSON] (л. с. 24). Згідно довіреності від 16.01.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за номером 43, [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] користуватися (експлуатувати) та розпоряджатися належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 21124 ЗНГ, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], [NUMBER], номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (л. с. 25). Згідно акту опису й арешту майна від 25.11.2013 року, складеного старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Гальчук О.О., описано автомобіль марки ВАЗ 21124 ЗНГ, державний номер [NUMBER] та залишено під відповідальне зберігання [PERSON] (л. с. 26-28). Згідно постанови про розшук майна боржника від 25.10.2013 року, винесеної державним виконавцем Органу Державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції Усенко М.В., оголошено розшук автомобіля марки ВАЗ 21124 ЗНГ, державний номер [NUMBER] (л. с. 31). В судовому засіданні встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, здійснилося повне його виконання, на ім»я позивача була складена довіреність на право користування та розпорядження автомобілем, однак, позивач за відсутністю необхідних коштів на постановку даного автомобіля на облік в органах ДАІ, з обліку його не зняв, отримав довіреність на право користування та розпорядження автомобілем від відповідача [PERSON] У зв'язку з вищевикладеним вказаний автомобіль зареєстрований за відповідачем [PERSON], внаслідок чого на дане рухоме майно був накладений арешт. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторони вважали надані ними докази достатніми. Таким чином, у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтверджені в судовому засіданні і суд вважає доцільним визнати право власності на автомобіль та зняти з нього арешт.

Outcome: approved