Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 06.11.2016 р. [PERSON] позичив [PERSON] 5000 доларів США, що підтверджується написаною відповідачем розпискою. Відповідач зобов`язувався повернути позивачу грошові кошти до 04.01.2018 р. Однак, [PERSON] до теперішнього грошові кошти позивачу не повернув. Позивач посилається на те, що внаслідок порушення [PERSON] грошового зобов`язання, відповідно до приписів 625 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу три відсотки річних від суми 5000 доларів США за період прострочення з 05.01.2018 року по 05.09.2019 року, тобто за 20 місяців, що становить 250 доларів США. (5000 доларів США * 3 % річних * 20 місяців = 250 доларів США). Загальна сума заборгованості [PERSON] становить - 5250 доларів США. Попередня сума судових витрат становить і складається із сплати судового збору. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 5250 доларів США . Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 4 жовтня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та справа призначена до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 30 січня 2020 року цивільна справа прийнята до розгляду та справа призначено судове засідання. У судовому засіданні представник позивача не прибув, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду від нього не надходив. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06.11.2016 р. [PERSON] уклав з [PERSON] договір позики, згідно з яким передав [PERSON] 5000 доларів США, що підтверджується написаною відповідачем розпискою. Відповідач зобов`язувався повернути позивачу грошові кошти до 04.01.2018 р. Договір укладено у письмовій формі у виді розписки. По закінченню зазначеного строку відповідач гроші не повернув. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (справа № 6-63 цс 13) договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання, відповідно до вимог 625 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу три відсотки річних від суми 5000 доларів США за період прострочення з 05.01.2018 року по 05.09.2019 року, тобто за 20 місяців, що становить 250 доларів США (5000 доларів США * 3 % річних * 20 місяців = 250 доларів США). Загальна сума заборгованості [PERSON] становить 5250 доларів США. Суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 5250 доларів США. Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved