Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Приватного підприємства «Теплотрейд» про визнання неправомірного його звільнення 15 жовтня 212року за ч 4 ст. 40 КЗУпП, внесення зміни про звільнення до трудової книжки посилаючись на те, що згідно наказу № 2805 від 28 травня 2012 року був прийнятий на роботу на посаду менеджера з постачання. За час роботи з боку директора ПП «Теплотрейд» в відношенні нього були порушення трудового законодавства, які полягали у тому, що він не був ознайомлений з правилами внутрішнього трудового розпорядку, несвоєчасно виплачувалась заробітна плата, не створені належні умови для виконання посадових обов»язків. 17 жовтня 2012 року надав заяву про звільнення згідно ч 3 ст. 38 КЗУпП, але трудову книжку йому не видали, не провели розрахунок. Тільки після неодноразових звернень, отримав трудову книжку 17 квітня 2013 року. За відсутністю трудової книжки не мав можливості працевлаштуватися. Про те, що звільнений за прогул дізнався 4 березня 2013 року. Вважає звільнення його за прогул неправомірне, оскільки не притягувався до дисциплінарної відповідальності за невихід на роботу, у нього не відбирались письмові пояснення про порушення трудової дисципліни. Просив визнати неправомірного звільнення з роботи за ч 4 ст. 40 КЗУпП, змінити запис у трудовій книжці, про звільнення за ч 3 ст. 38 КЗУпП. Також просив стягнути з ПП «Теплотрейд» на його користь середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки, за період з 17 жовтня 2012 року по 17 квітня 2013 року, у розмірі 6979 грив.54 коп. Просив стягнути на його користь завдана моральну шкоду у розмірі 10000 грив. В процесі розгляду справи у судовому засідання позивач та його представник дали пояснення, підтримали позовні вимоги, просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, повідомлявся про розгляд справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду менеджера з постачання Приватного підприємства «Теплотрейд» з 28 травня 2012 року, що підтверджується наказом № 2805. Між сторонами був укладений трудовий договір (контракт) 28 травня 2012 року на строк до 28 травня 2013 року. Наказом № 1510 від 15 жовтня 2012 року ПП «Теплотрейд», [PERSON] був звільнений з посади менеджера з постачання за прогул без поважних причин, ч 4 ст. 40 КЗУпП, з 8 жовтня 2012 року. Позивач просив визнати неправомірного звільнення за прогул, оскільки 17 жовтня 2012 року передав заяву про звільнення його за ч 3 ст. 38 КЗУпП. Суд вважає, що вимоги позивача являються безпідставними, оскільки згідно наказу № 1510 від 15 жовтня 2012 року він був звільнений за прогул, що підтверджується наданими відповідачем актами про відсутність [PERSON] на роботі з 1 жовтня по 4 жовтня, з 8 жовтня по 12 жовтня, 15 жовтня 2012 року. Відповідно до п 4 ч 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Підстави для визнання звільнення незаконним за ч 4 ст. 40 КЗУпП відсутні. Також не підлягають стягненню 6979 грив.54 коп.- середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки, за період з 17 жовтня 2012 року по 17 квітня 2013 року. У відповідності до ч 4 ст. 235 КЗУпП у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Позивачем не надано доказів того, що з вини ПП «Теплотрейд» була затримка у видачі йому трудової книжки. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 травня 2013 року у справі за позовом [PERSON] до ПП «Теплотрейд» про стягнення заборгованості по заробітній платі встановлено, що за отриманням трудової книжки на час звільнення [PERSON] особисто не звертався до ПП «Теплотрейд», листи [PERSON] про надсилання на його адресу трудової книжки відповідач не отримував, а після ознайомлення з матеріалами справи та надсилання на його адресу трудової книжки, поштове вкладення повернулось на адресу ПП «Теплотрейд» з поміткою «за закінченням терміну зберігання», після чого [PERSON] особисто отримано трудову книжку у відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність вини відповідача у неотриманні позивачем трудової книжки у день звільнення. Згідно ухвали судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 18 червня 2013 року вищевказане рішення суду залишено без змін. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 травня 2013 року набрало законної сили. Згідно ч 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч 1 ст.237-1 КЗУпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачем не доведено, яким чином йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 10000 грив. У судовому засіданні встановлено, що позивачем пропущений строк звернення до районного суду щодо позовних вимог про зміну формулювання звільнення, встановлений ч 1 ст.. 233 КЗУпП, поважності причин пропуску строку суду не наведено, тому суд відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed