Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 червня 2001 року між ними був зареєстрований шлюб, після якого сторони проживали спільно однією сім`єю до 2015 року, оскільки в цей рік дружина почала хворіти та її діти від першого шлюбу забрали її в Крим, де самі проживають. З того часу вони не підтримують жодних сімейних стосунків. Вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить їхнім інтересам, оскільки ніхто з них не бажає відновлювати сімейні стосунки. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні був відсутнім. Просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] була повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не з`явилась, від неї не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 05 червня 2001 року Новодмитрівською сільською радою Генічеського району Херсонської області шлюбі, про що складено актовий запис № 5. Це підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] . Зі змісту позовних вимог вбачається, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з 2015 року, тобто з тих пір, коли дружина поїхала через хворобу до своїх дітей від першого шлюбу в Крим. Факт того, що відповідач фактично не проживає з 2015 року за зареєстрованим місцем проживання підтверджується довідкою виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради від 16 червня 2020 року. Позивач зазначив, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, оскільки сторони втратили інтерес один до одного. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно з\~ст.\~21\~СК України,\~шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та\~чоловіка,\~зареєстрований у\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 1 ст. 24 СК України, встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Виходячи із положень ст. 112 СК України, за обставин, які склалися на даний час між сторонами, враховуючи дійсні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично зруйнована, її збереження за таких обставин є неможливим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved