Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою, зазначивши, що 18 січня 2004 року помер його батько [PERSON], а 18 вересня 2008 року мати [PERSON]. [PERSON] була його (заявника) бабою по лінії матері, померла 5 червня 2011 року. [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому ([PERSON]І.) та його рідному брату та сестрі, які померли відповідно у 2010 та 2014 роках. З метою прийняття спадщини він (заявник) звертався до нотаріальної контори. Надати документи, що підтверджують родинні відносини його матері та баби він (заявник) не може, оскільки не збереглося свідоцтво про народження матері, а актовий запис про її народження відсутній. Він ([PERSON]І.) фактично постійно проживав з бабою, яка потребувала догляду, купував їй ліки та продукти, допомагав їй, обробляв присадибну ділянку. [PERSON] просив встановити факти, що його мати ([PERSON]Ф.) була дочкою [PERSON], та що він (заявник) постійного проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав з мотивів, які в ній зазначені, просив її задовольнити, пояснив, що його баба в шлюбі не перебувала, народила дочку [PERSON] та записала її на прізвище цивільного чоловіка. Свідоцтво та актовий запис про народження матері не збереглися. Після смерті баби він (заявник) не подав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, бо на час смерті баби постійно з нею проживав. Баба прожила 93 роки, потребувала постійного догляду. Представник Макіївської сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Суд розглядає справу у відсутності представника заінтересованої особи, оскільки немає потреби заслуховувати його особисті пояснення. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 9) вбачається, що не виявлено актовий запис про народження [PERSON] по с. Пустотине Носівського району Чернігвської області. [PERSON] померла 18 вересня 2008 року, а [PERSON] 5 червня 2011 року, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та актового запису про смерть (а.с. 7, 24). З копії свідоцтва про народження (а.с. 6) видно, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] стверджували, що знали [PERSON], яка була дочкою [PERSON]. [PERSON] є внуком останньої, доглядав бабу, постійно з нею проживав, доглядав за будинком. З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 24 лютого 2016 року (а.с. 27-31) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 5 червня 2011 року, не заводилася, померла за життя склала заповіти. Відповідно до заповіту від 15 травня 1998 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даних фактів має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволяє йому реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті баби. Заявник позбавлений можливості в іншому порядку встановити ці факти. Добуті по справі докази підтверджують те, що [PERSON] була дочкою [PERSON], та заявник постійно проживав з бабою на день її смерті, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved