Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягненняна нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним 27 грудня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №8577, а саме на квартиру [ADDRESS] , шляхом надання іпотекодержателю [PERSON] права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцю, за ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності(незалежним експертом) на стадії реалізації предмета іпотеки. Підстава звернення з позовом - невиконання відповідачами зобов`язань за договором позики від 27 грудня 2014 року щодо повернення 1100 000 грн. у встановлений строк до 01 березня 2015 року. В рахунок забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище договором позики між позивачем та відповідачами був укладений договір іпотеки, за яким відповідачі передали [PERSON] в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Внаслідок неповернення позики, у відповідачів виник борг в сумі 1856 250 грн., що складається з 1100 000 грн.-основна сума боргу, 682 000 грн.-інфляційні втрати, 74 250 грн.-3% річних від простроченої суми. Відповідно до іпотечного застереження(п.13 договору іпотеки), в порядку передбаченому ст.39 Закону України «Про іпотеку» позивач звернувся за захистом порушеного права, обравши ефективний спосіб реалізації захисту. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав та просив його задоволити. Відповідачі повідомлялись про час та дату судового засіданні, проте не з`явились до суду та не направили представника. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не надходили від відповідачів. Проти заочного розгляду справи заперечень не висловлено позивачем, його представником. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що 27.12.2014 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] в порядку та на умовах визначених цим Договором зобов`язався надати позичальникам грошові кошти в розмірі, визначеному цим Договором, а останні зобов`язулися прийняти позику і повернути названу позику позикодавцеві у визначені цим Договором строки та розмірах, що обумовлені умовами цього Договору. Згідно п.п.2-7 Договору позики, сума позики становить за цим Договором 1100000 грн.. Позичальники отримали гроші від позикодавця повністю до підписання даного договору. Позика вважається наданою Позикодавцем Позичальникам з моменту підписання цього договору. Того ж 27.12.2014 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Здибель М.О.. Згідно п.1 вказаного договору ним забезпечується виконання зобов`язання, що виникло у іпотекодавців на підставі договору позики від 27.12.2014 року, надалі Основний договір, укладеного ними із іпотекодержателем у простій письмовій формі на суму 1100000 грн., з обумовленим в Основному договорі строком повернення боргу до першого березня 2015 року без нарахування процентів річних за користування позикою. Пунктом 2 Договору іпотеки визначено, що у забезпечення виконання зобов`язань за Основним договором іпотекодавці передають в іпотеку цілу квартиру[ADDRESS] , надалі Предмет іпотеки. Відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті, загальна площа вищезазначеної квартири становить 62,8 кв.м.; житлова площа 38,0 кв.м.; квартира складається з трьох житлових кімнат: [ADDRESS] кімната площею 16,9 кв.м., 2-а кімната площею 9,6 кв.м., 3-я кімната площею 11,5 кв.м.; кухня площею 8,4 кв.м.; ванна кімната площею 2,9 кв.м.; туалет площею 1,2 кв.м.; коридор площею 9,8 кв.м.; балкон площею 0,9 кв.м., лоджія площею 1,6 кв.м.. Згідно п.4 Договору іпотеки, сторони оцінюють предмет іпотеки в суму 1100000 грн., ринкова вартість квартири, відповідно до Звіту про оцінку майна, виданого 26.12.2014 року ТОВ «ЕКСПЕРТ» становить 1196420 грн. За п.13 договору іпотеки, в разі невиконання іпотекодавцем в строк до першого березня дві тисячі п`ятнадцятого року зобов`язання сторони домовились, про те, що звернення стягнення та реалізація заставленого майна в разі звернення стягнення на майно може бути здійснена у спосіб передбачений Закон України «Про іпотеку». Вказані обставини підтверджуються: договором позики від 27.12.2014р.; договором іпотеки від 27.12.2014 р. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк. Частиною першою статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За змістом статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи(ст..575 ЦК України). У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.ст.589,590ЦК України) Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон), одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя(частина третя статті 33 Закону). Відповідно до статей 12 і 33 Закону Про іпотеку одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону). Згідно з частиною першою статті 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з частиною першою статті 35 Закону у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Велика Палата вказала, що ціна може бути визначена і на етапі виконавчого провадження за згодою боржника та стягувача або на підставі оцінки. При цьому не зазначення початкової ціни у судовому рішенні не є безумовною підставою скасування судового рішення. Такий висновок був зазначений і в рішенні 2019 року, а саме, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року № 521/10445/15-ц. Згідно ч.ч.1,6ст.81 ЦПК України кожна не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, проте може бути в загальному порядку спростовано особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені(ч.5 ст.82 ЦПК). У справі 686/1246/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору позики від 27.12.2014 року підтверджена дійсність зобов`язань щодо повернення позики відповідачами по даній справі позивачу. Внаслідок неповернення позики, у відповідачів виник борг в сумі 1856 250 грн., що складається з 1100 000 грн.-основна сума боргу, 682 000 грн.-інфляційні втрати(1100 000 грн.1,62(сукупний індекс інфляції з березня 2015 по квітень 2017 року), 74 250 грн.-3% річних від простроченої суми)2750 грн.(місячна ставка 3% річних)*27 місяців(з 01.03.2015 року по 01.06.2017 року). Внаслідок непогашення боргу у позивача виникло право звернути стягнення на іпотечне майно. Відомості про наявність зареєстрованих неповнолітніх дітей в квартирі [ADDRESS] чи інші перешкоди для звернення стягнення на іпотечну нерухомість до суду не надходили. Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є підставними та такими, що підлягають задоволенню. З відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в порядку передбаченому ст.141 ЦПК. На підставі викладеного,

Outcome: approved