Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди та зобов'язання не чинити перешкод. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим,що йому на праві приватної власності належить 68/100 будинковолодіння в с. Височанка, вул. С.Височана, 67 Галицького району. Решта 32/100 будинковолодіння належить [PERSON],який є батьком відповідача. Досить тривалий час у нього з відповідачем склалися неприязні відносини з приводу володіння та користування житловим будинком та земельною ділянкою, які перебувають у спільній частковій власності. Відповідач у всякий спосіб намагається перешкодити йому користуватися своїм житлом, вдається до протиправних дій, погрожує фізичною розправою, висловлюється на його адресу непристойними словами. У його відсутності відповідач пошкодив належне йому майно,тобто демонтував та знищив як частину даху так і саджанці. Ним неодноразово писалися заяви в міліцію та прокуратуру однак останній і надалі продовжує вчиняти незаконні дії. Згідно проведеного ним розрахунку вартості ремонту частини зруйнованого даху та знищення саджанців розмір спричиненої йому матеріальної шкоди становить 623 грн.00 коп., вартість відновлення зруйнованої огорожі становить 1\~415 грн.00 коп., а всього 2\~038,00 грн. Окрім спричиненої йому відповідачем матеріальних збитків внаслідок неправомірних дій йому спричинено і моральну шкоду. Моральна шкода полягає у моральних переживаннях та душевних стражданнях, повязаних із пошкодженням відповідачем його особистого майна, приниження його честі і гідності, відповідач перешкоджає йому користуватися своїм майном. Із-за такої поведінки відповідача змушений неодноразово звертатися в органи міліції і просити правового захисту, давати пояснення та за власний кошт відновлювати пошкоджене майно. Все це змінило його звичний спосіб життя на тривалий термін. Такі дії відповідача привели до погіршення його стану здоров'я де йому приходилось звертатися за медичною допомогою до Івано-Франківського кардіологічного диспансеру. Моральну шкоду оцінює у 15\~000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві і просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач позовні вимоги [PERSON] не визнав посилаючись на те, що частина будинку якою користується позивач насправді йому не належить а повинна належати його племінниці, тобто дочці померлого брата. Позивач незаконно користується тієї частиною будинку і йому прикро за таку поведінку позивача який є його родичем. Не заперечує того факту що він перешкоджав і надалі перешкоджає позивачу у користуванні частиною житлового будинку. Щодо пошкодження майна позивача то такого він не вчиняв і не міг це зробити так як друга половина будинку належить його батьку яка також знаходиться під одним дахом. До саджанців які повсихали він ніякого відношення немає, можливо це повязано із погодними умовами. У нього також деякі дерева посохли. Просить в позові відмовити. Нормами ст. 3 ЦПК України встановлено,що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 60 зазначеного Кодексу передбачено,що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами які беруть участь у справі. Суд, заслухавши доводи позивача та його представника, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. З копії свідоцтва про право власності на житло від 22 липня 2000 року вбачається, що [PERSON] належить 68/100 житлового будинку № 67 по вул. С. Височана в с. Височанка Галицького району Івано-Франківської області ( а.с.9), 32/100 цього ж будинку належить батьку відповідача [PERSON], що не заперечили в судовому засіданні сторони. Копіями заяв від імені позивача на адресу як Галицького РВ так і прокуратури підтверджується, що позивач неодноразово звертався із заявами на протиправну поведінку відповідача по відношенню до нього ( а.с.10-20). З відповідей на заяви позивача видно, що з відповідачем проводились бесіди та виносились офіційні застереження. Свідок [PERSON] суду пояснила, що їй не відомо щоб [PERSON] пошкодив будь-яке майно відповідача. Ставиться відповідач до [PERSON] добре, ніколи не чула і не бачила якогось негативного відношення [PERSON] до позивача. Однак бачила як відповідач закривав ворота до частини будинковолодіння позивача і не впускав його на подвір'я. Аналогічні пояснення надав і свідок [PERSON] Окрім того зазначила,що відповідач не міг пошкодити майно [PERSON] а тим більш саджанці. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в межах позадоговірних (деліктних) зобов'язань визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Посилання позивача на те,що [PERSON] пошкодив йому дах та огорожу із-за чого ним неодноразово повідомлялося в міліцію то такий факт нічим не підтверджений. З копії постанови Галицького районного суду від 25.02.2015 р. вбачається, що [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КупАП України. Будь-яких доказів про пошкодження відповідачем його майна суду не подано. А тому в позовній вимозі про стягнення з відповідача матеріальної шкоди слід відмовити. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Внаслідок дій відповідача позивач був позбавлений користуватися своїм майном. Суд вважає, що викладені позивачем доводи свідчать про порушення нормальних життєвих зв'язків, що спричинило моральні страждання у зв'язку із вчиненням відповідачем перешкод у користуванні належною йому частиною будинковолодіння. Разом з тим, враховуючи характер та тривалість моральних переживань позивача, наслідки цих переживань, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, визначений позивачем не відповідає характеру таких переживань і підлягає зменшенню. Оскільки відповідач визнав в судовому засіданні факт перешкоджання позивачу у користуванні ним своєю часткою будинковолодіння то вимога позивача про зобовязання [PERSON] не чинити перешкод в користуванні належною йому частиною будинковолодіння підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного, 1167 ЦК України,

Outcome: partial