Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з позовом про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 50\~000,00 гривень в обґрунтування якого вказав, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2014 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. З вироку суду випливає, що 30 грудня 2013 р., приблизно с годині 27 хвилин, [PERSON], діючи за попередньою змовою особою, матеріали кримінального провадження відносно виділені в окреме провадження, викрали сейф, який належить [PERSON] з грошовими коштами ньому, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 50\~000,00 гривень. Вирок набрав законної сили. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Факт завдання майнової шкоди у розмірі 50\~000,00 гривень злочинними діями відповідача встановлений у кримінальному провадженні. Посилаючись на положення ст. 128 КПК України, ст. 22, 1166 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 50\~000,00 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причину неявки не повідомив. Як вбачається з довідок поштового відділення на конвертах із поштовими відправленням судових повісток на 28 жовтня 2016 р. та на 1 грудня 2016 р., конверти були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про фактичну відмову відповідача від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин, суд вважав за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. 30 грудня 2013 р. приблизно о 03 годині 27 хвилин, [PERSON], діючи за попередньою змовою з особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись по вул. Південноукраїнській, 3 у м. Запоріжжі, скориставшись тим, що їх дії ніхто не бачить, через віконний отвір проникли до офісного приміщення туристичної агенції «Vitan travel», при цьому заздалегідь вирвавши металопластикові ролети та москітну сітку з вищевказаного вікна. Після цього, знаходячись у приміщенні вищевказаної туристичної агенції, викрали сейф, який належить [PERSON] з грошовими коштами у ньому, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 50\~000,00 гривень. Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2014 р. [PERSON], [INFO] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. З вказаного вироку випливає, що матеріальна шкода у розмірі 50\~000,00 гривень завдана позивачу внаслідок злочинних дій [PERSON] При цьому, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Вирок набрав законної сили. Згідно з частиною 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова у справі про адміністративне правопорушення, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Відтак, суд констатує, що внаслідок злочинних дій [PERSON] позивачу [PERSON] завдано матеріальну шкоду у розмірі 50\~000,00 гривень. На даний час збитки, завдані злочином у розмірі 50\~000,000 гривень [PERSON] не відшкодовані. Відповідно до вимог частини 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками вважаються зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На порушення норм закону відповідач у добровільному порядку майнову шкоду, завдану внаслідок злочину позивачу не відшкодував, у звязку із чим в позивача наявні підстави вимагати відшкодування збитків у судовому порядку. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат, з відповідача на користь Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved