Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивував тим, що [INFO] [PERSON] , яка за життя заповіла належне їй майно йому [PERSON] . Заповіт посвідчено 19.04.2016 року секретарем виконкому Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №15.Заповіт не змінено та не скасовано. До спадкового майна покійної належить: житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Державний нотаріус Іллінецької державної нотаріальної контори Вінницької області відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на зазначене спадкове майно, оскільки первинна реєстрація домоволодіння у встановленому порядку проведена не була, тому він змушений звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити та розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився не повідомивши причин своєї неявки. Представник відповідача Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги сільська рада визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). На день смерті [PERSON] мала у власності житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-12). Згідно заповіту посвідченого 19.04.2016 року секретарем Дашівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №15 (а.с. 5), [PERSON] за життя заповіла належне їй майно позивачу [PERSON] , заповіт не змінено та не скасовано. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до положень статей 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.33) та 27 травня 2020 року державним нотаріусом Іллінецького районного нотаріального округу Вінницької області Манус В.В. позивачу надано постанову про відмову у чиненні нотаріальних дій Вих №231/02-31 якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , через відсутність правовстановлюючих документів на нього на ім`я спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, а також повне визнання позовних вимог відповідачем, вважаю, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] . Судовий збір залишити за позивачем. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved