Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на нерухоме майно за набувальною давністю, а саме - на приміщення телятника чотирьохрядного загальною площею 719.3 метра квадратних основною площею 628.9 метра квадратних, що розташований на території Ільпибоцької сільської ради Демидівського району Рівненської області за поштовою адресою - [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 20 січня 2001 року, відповідно до попередньої домовленості, позивач, як фізична особа, за готівку придбав у СФГ « 8 Березня» (надалі-відповідач) приміщення телятника чотирьохрядного вартістю 8450 грн. Договору купівлі-продажу між ним та відповідачем укладено не було. З моменту передачі йому вказаного майна, позивач використовує приміщення телятника за призначенням, підтримує його в належному стан, виконує поточний ремонт, виготовив технічний паспорт, сплачує орендну плату за земельну ділянку, на якій знаходиться будівля. Однак не має можливості користуватися належним чином вказаним приміщенням, так як право власності на нього не зареєстровано у відповідному державному реєстрі. Вважає, що набув права власності на приміщення телятника за набувальною давністю. Під час розгляду справи в суді позивач позовні вимоги підтримав повністю з тих же підстав, суду пояснив, що на сьогодні він користується приміщенням телятника, доглядає за ним, проводить поточні ремонти, сплачує необхідні платежі, тощо. Крім того, пояснив, що будь-яких договорів на користування даним приміщенням укладено не було. Просить позов задовольнити і визнати за ним право власності на дане приміщення. Представник відповідача - Мельничук О.М. позов визнав повністю. Суду пояснив, що 20 січня 2001 року [PERSON] придбав у СФГ « 8 Березня» за готівку приміщення чотирьохрядного телятника. Після проплати коштів дане приміщення йому було передано у власність. З моменту передачі даного майна, позивач користується ним, сплачує всі необхідні платежі, проводить ремонти, підтримує його в належному технічному стані. Договір купівлі-продажу даного приміщення укладено не було, оскільки у СФГ « 8 Березня» відсутні були правовстановлюючі документи на дане приміщення. Крім того, пояснив, що будь-яких договорів на користування даним приміщенням укладено не було. Тому не заперечує, щоб за позивачем було визнано право власності на приміщення телятника чотирьохрядного загальною площею 719.3 метра квадратних основною площею 628.9 метра квадратних, що розташований на території Ільпибоцької сільської ради Демидівського району Рівненської області за поштовою адресою - [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду показав, що [PERSON] дійсно тривалий час користується приміщенням телятника чотирьохрядного загальною площею 719.3 метра квадратних основною площею 628.9 метра квадратних, що розташований на території Ільпибоцької сільської ради Демидівського району Рівненської області за поштовою адресою - [ADDRESS], яке він у 2001 році придбав за готівку в СФГ « 8 Березня». Позивач доглядає за приміщенням, сплачує оренду плату за землю, на якій розташоване приміщення, проводить поточні ремонти. Будь-яких скарг щодо неправомірності ним заволодіння даним приміщенням ні від СФГ « 8 Березня», ні від жителів с.Ільпибоки Демидівського району в сільську раду не надходило. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Постанова Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказує на те, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Як встановлено в суді, 20 січня 2001 року [PERSON] придбав за готівку у СФГ « 8 Березня» приміщення телятника чотирьохрядного загальною площею 719.3 метра квадратних основною площею 628.9 метра квадратних, що розташований на території Ільпибоцької сільської ради Демидівського району Рівненської області за поштовою адресою - [ADDRESS], що свідчить про те, що він добросовісно заволодів чужим майно. Обставини внесення коштів та передачі майна позивача підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордера № 7 від 20.01.2001 року та накладеною № 17 від 20.01.2001 року /а.с.4,5/. Крім того, з моменту заволодіння, з 2001 року позивач відкрито, безперервно володіє даним приміщенням. Даний факт підтверджується поясненнями сторін та показаннями свідка. Отже позивач, відповідно до ст. 344 ЦК України, є добросовісним набувачем. Крім того, продовжує відкрито, безперервно володіти даним приміщенням телятника більше десяти років. Тому, суд вважає, що позивач на правомірних засадах набув права власності на дане приміщення по набувальній давності і рахує за необхідне визнати за ним право власності на приміщення телятника чотирьохрядного . Враховуючи наведе, на підставі ст. 344 ЦК України,

Outcome: approved