Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь 9136, 88 гривень на відшкодування моральної шкоди, просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.07.2016 року приблизно об 21:20 годин сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу під його керуванням та автомобілю під керуванням [PERSON] Винним в порушенні правил дорожнього руху був [PERSON] що підтверджується постановою про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Моральну шкоду позивач також обґрунтовує тим, що в результаті ДТП його дочка [PERSON],[INFO] отримала травму шиї, перелякалася та її було направлено на обстеження до Одеської обласної клінічної лікарні, де ортопедом травматологом зроблено висновок: спотворення шийного відділу хребта. В результаті ДТП, автомобіль яким керував позивач зазнав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачу компенсовано страховою компанією, що була страхувальником а/б Хюндай, ТДВ СК «Кредо» в розмірі 14905 гривень 76 копійок. Однак у звязку з тим, що в результаті ДТП з вини відповідача не тільки було пошкоджено його автомобіль, але і постраждала дитина, яка знаходилася в автомобілі а тому відчула нестерпний біль в області шиї, дуже перелякалася, він вимушений звернулися з даним позовом до суду. Позивач також вказує, що дорожньо - транспортна пригода порушила його звичайний ритм роботи, нормальний спосіб життя,він не міг нормально виконувати свої трудові функції, оскільки був змушений докладати додаткові зусилля для захисту свої прав. На тривалий час позивачеві та його близьким довелося відмовитися від використання власного транспорту, використовувати громад який транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Всі ці умови та порушення звичного ритму життя викликали постійний дискомфорт та стреси. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 01 липня 2016 року о 21 годині 20 хвилин, на вулиці Краснова вулиця Артилерійська в м. Одесі сталося зіткнення транспортного засобу «Хюндай», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Пежо», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. За наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди у відношенні [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 053155 від 21.09.2016 року щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року, 01.07.2016 року о 21 годині 20 хвилин водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] на вулиці Краснова- вул. Артилерійська в м.Одесі не був уважний, не дотримав безпечної дистанції,внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Пежо», номерний знак [NUMBER] під керування водія [PERSON]; внаслідок зіткнення автомобіль Пежо номерний знак [NUMBER] відкинуло вперед, де він скоїв наїзд на автомобіль Опель під керування невстановленого водія, який залишив місце пригоди, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а пасажир автомобіля Пежо номерних знак ВН 6679 [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді «дисторзії шийного відділу хребта», чим [PERSON] порушив вимоги п.13.1,2.3. б) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України. У мотивувальній частині постанови суду вказується, що згідно висновку від 02.07.2016 року слідчого СУ ГУ НП України в Одеській області Стрілка В.Я. «невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань факту ДТП, яка мала місце 01.07.2016 року на вулиці Краснова в м. Одесі за участі водіїв [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованим»«, оскільки «в результаті ДТП пасажир автомобіля Пежо номерний знак [NUMBER] [PERSON] отримала тілесні ушкодження які не підпадають до категорії середньої тяжкості; ніхто з інших учасників ДТП тілесних ушкоджень не отримав; отже і діях водія [PERSON], відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Згідно з постановою Дарницького районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, по факту ДТП від 01.07.2016 року звільнивши його від адміністративного стягнення згідно ст.38 КпАП України (закінчення строку накладення адміністративного стягнення). Згідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У позовній заяві [PERSON] вказував, що вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля, компенсовано страховою компанією, що була страхувальником а/б Хюндай, ТДВ СК «Кредо» в розмірі 14905 гривень 76 копійок. З значених підстав він не заявляє вимог до відповідача про стягнення матеріальної шкоди. Суд, задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Як вбачається з довідки № 15835 виданої 01 липня 2016 року лікарем ортопедом КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» [PERSON] встановлено діагноз дисторзія шийного відділу хребта. Проаналізувавши вказану довідку та Постанову Дарницького районного суду міста Києва, суд прийшов до висновку, що діагноз встановлений лікарями КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» [PERSON] знаходиться у прямому причинному звязку із дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 01 липня 2016 року з вини відповідача [PERSON]. Згідно зі статтею 9 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст.269 Цього Кодексу потерпілим є особа, якому адміністративним правопорушенням завдана моральна, фізична або майнова шкода. З цих підстав суд вважає, що в даному випадку позивач переніс моральні страждання і у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача відносно нього, відносно його малолітньої дочки якій завдано тілесних ушкоджень, і у зв'язку з пошкодженням його майна. В контексті статті 23 ЦК України при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Законодавець вказує, що межах розумності важливо правильно визначити розмір моральної шкоди в залежності від тяжкості моральних витрат, тривалості страждань, наслідки завданої шкоди відповідачем, а також часу необхідного на відновлення психічного стану позивача. У даному випадку суд враховує безумовні стражданні які позивач зазнав у зв'язку з ДТП, у звязку з отриманням його дитиною тілесних ушкоджень, необхідністю відвідування дитячої лікарні, обстеженням дитини в тому числі і у зв'язку з перенесеним стресом. [PERSON] зазнав душевних страждань пов'язаних з повним перетворенням життєвих можливостей, оскільки сам факт ДТП, переляк дитини, яка знаходилася у автомобілі, перенесення дитиною стресу у звязку з отриманням тілесних ушкоджень, приніс хвилювання та страждання. У зв'язку з пошкодженням його транспортного засобу він вимушений був вживати дії пов'язані з отриманням страхового відшкодування, звертатися до страхової компанії, зустрічатися з адвокатами, оплачувати їх послуги за власний рахунок. Позивач та його сім я були позбавлені можливості користуватися належним автомобілем у зв'язку з його пошкодженням з вини відповідача, що стало причиною для вжиття додаткових заходів для організації його життя. З урахуванням вимог розумності і справедливості, а також сімейних обставин, тих обставин що дитина [PERSON] до наступного часу відвідує лікарів з причин ДТП, суд визначає розмір моральної шкоди у сумі 7000 гривень. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Матеріалами справи підтверджується, що момент подання позову [PERSON] сплатив судовий збір у сумі 1684,00 гривень. Оскільки позивач просив присудити до стягнення з відповідача грошову суму у розмірі 9136 гривень 88 копійок він мав сплатити судовий збір у мінімальному розмірі на суму 640,00 гривень, сума переплаченого судового збору складає 1044,00 гривні. З цих підстав з відповідача на користь позивача суд присуджує до стягнення судовий збір у сумі 640,00 гривень, а зайво сплачений судовий має бути повернуто позивачу на підставі ухвали суду.

Outcome: partial