Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . В обґрунтування\~позовної заяви\~ зазначає,\~що він є власником 2/3 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування. Після оформлення договору дарування позивачем з`ясовано, що в зазначеному будинку зареєстрована бабуся позивача [PERSON] , дядько позивача [PERSON] , та двоюрідна сестра позивача [PERSON] . Відповідачі переїхали у 2014 році до іншого місця проживання у м.Харків, адресу проживання не повідомили. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.10.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі, які повідомлялась про день, час та місце проведення судового засідання своєчасно і належним чином, у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до договору дарування від 06.05.2019 р. [PERSON] належить 2/3 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Також право власності [PERSON] на 2/3 частки зазначеного будинку підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.05.2019. Відповідно до відомостей Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 30.09.2019 вих.№1659, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з актом депутата Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 10.09.2019, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , водночас, з 2014 року не мешкають за місцем реєстрації. Таким чином судом встановлено, що відповідачі з 2014 року не проживають за адресою: [ADDRESS] , перешкод у їх проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачами свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів за вищевказаною адресою суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачам у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні. Згідно з положеннями ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст.\~150\~ЖК України власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391\~ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156\~ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Враховуючи викладене, оскільки відповідачі не проживають у вищевказаному будинку більше 5 років, у добровільному порядку з реєстрації не знімаються, що ускладнює реалізацію прав власності позивача, крім того, в судове засідання відповідачіне з`явились і жодних заперечень щодо позову суду не надали, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved