Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, уточнивши позовні вимоги, та свої уточнені вимоги мотивував тим, що 03.08.2014р. помер його рідний брат [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: вул. Карла Маркса, 19 в м. Путивль Сумської області - вартістю 158630 грн.; автомобіль [NUMBER] - вартістю 9000 грн.; мотоблок «Витязь» - вартістю 7500 грн. Спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого [PERSON], - відповідач у справі, а також син померлого від першого шлюбу [PERSON], який у встановлений законом строк відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, склавши про це відповідну заяву. У звязку з недосягненням сторонами згоди щодо поділу спадкового майна, а також у звязку з тим, що відповідачем було продано зазначені автомобіль та мотоблок відповідно [PERSON] та [PERSON], позивач у поданому позові просив визнати за ним право власності на 1/2 частку спірного житлового будинку, стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 8250 грн., як грошову компенсацію вартості 1/2 часток спірного автомобіля та мотоблока, а також понесені ним по справі судові витрати. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала, виклавши свої заперечення проти позову у письмовому вигляді (а.с.52,53) та підтримавши вказану позицію у судовому засіданні. Свої заперечення проти позову обгрунтовувала тим, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки позивачем не було надано суду належних доказів того, що відповідач, як дружина померлого, незаконно утримує правовстановлюючі документи на спірний будинок, а також не надано доказів того, що позивач звертався до відповідача з приводу врегулювання спору, тому є непідтвердженою відмова відповідача в поділі спадщини. Крім того, представником відповідача в судовому засіданні було надано оригінал правовстановлюючого документу на спірний будинок, зввернувши при цьому увагу суду на те, що він має розбіжності з даними технічної документації та є порваним і заклеєним скотчем. Також представник відповідача заперечувала наявність у складі спадкового майна мотоблока. Треті особи [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не зявилися, звернулися до суду з письмовими заявами, в яких зазначали, що брати участь у справі у якості третіх осіб вони не бажають, а також не бажають бути допитаними у якості свідків та будь-яких угод, які б відповідали вимогам закону, з приводу майна, вказаного у позові, ними не укладалося (а.с.101,102). Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, допитавши свідків, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено під час судового засідання, 03.08.2014р. в м. Путивль Сумської області помер [PERSON], що підтверджується фотокопією свідоцтва про його смерть серії І-БП № 220977, виданого відділом ДРАЦС РС Путивльського РУЮ у Сумській області 05.08.2014р. (а.с.4). Позивач [PERSON] є рідним братом померлого, що підтверджується фотокопією свідоцтва про народження серії І-УР № 575072, виданого Путивльським райбюро ЗАГС Сумської області 02.06.1960р., а також фотокопією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00015347905 від 07.05.2015р. (а.с.8,9). 09.08.2007р. між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується фотокопією свідоцтва про шлюб серії І-БП № 022581, виданого відділом РАЦС Путивльського РУЮ у Сумській області 09.08.2007р. (а.с.56). Як було встановлено під час судового засідання, померлому [PERSON] належав автомобіль [NUMBER], 1985 року випуску, що підтверджується довідкою Центру з надання послуг, повязаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м.Конотоп, Конотопського, Путивльського та Буринського районів від 04.09.2015р. за № 1522, а також фотокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 205185, виданого Путивльським ВРЕР УДАІ УМВС України в Сумській області 18.11.2009р. (а.с.99, 109). Вартість вказаного автомобіля за домовленістю сторін становить 9000 грн., що було визнано в судовому засіданні позивачем та представниками сторін, тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню. Померлому [PERSON] належав також житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: вул. Карла Маркса, 19 в м. Путивль Сумської області, що підтверджується фотокопією договору купівлі-продажу від 14.05.1985р., посвідченого Путивльською державною нотаріальною конторою, реєстраційний № 541 (а.с.58,59). Загальна вартість вказаного будинку з надвірними спорудами становить 158630 грн., що підтверджується звітом про оцінку майна від 02.07.2015р., наданого Путивльським бюро технічної інвентаризації та проектування (а.с.14-33). Як вбачається із фотокопії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) будинок № 19 по вул. Карла Маркса в м. Путивль Сумської області, виготовленого 19.06.2015 року Путивльським БТІ та довідки-характеристики нерухомого майна від 30.06.2015 року, виданої Путивльським БТІ, до складу вказаного домоволодіння входять: житловий будинок «А-І», загальною площею 75,0 кв.м., житловою площею 47,3 кв.м., з надвірними спорудами: літня кухня «Б», погріб «Пг», сарай «В», сарай «в», сарай «в1», гараж «Г», сарай «г», душ «Д», вбиральня «У», огорожа № 1-3 (а.с.11-13,34). Як вбачається із матеріалів спадкової справи 13.08.2014 року відповідач [PERSON]А, звернулася до Путивльської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с.72). Син померлого [PERSON] [PERSON] звернувся до Путивльської районної державної нотаріальної контори із заявою від 05.11.2014 року, у якій відмовився від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька, на користь позивача [PERSON] (а.с.77). 02.12.2014 року позивач [PERSON], звернувся до Путивльської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його рідного брата [PERSON] (а.с.80). Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду показав, що на прохання відповідача [PERSON] у 2014 році підшукував покупця на мотоблок, який залишився їй у спадок після смерті чоловіка [PERSON] Купити вказаний мотоблок виявив бажання його колега по службі у ДПРЧ-15 м. Путивль [PERSON] З метою купівлі мотоблоку вони разом з [PERSON] приїхали до господарства відповідача, де оглянули мотоблок, та [PERSON] з [PERSON] домовились про ціну купівлі-продажу у розмірі 7500 грн. Пізніше свідку стало відомо, що [PERSON] наступного дня забрав мотоблок. В теперішній час вказаний мотоблок він неодноразово бачив у користуванні [PERSON] Також відповідач [PERSON] питала у свідка, кому можна продати легковий автомобіль. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду показав, що взимку 2007 року він продав належний йому автомобіль ВАЗ-21013 червоного кольору [PERSON], оформивши на імя останнього довіреність, яка передбачала право зняття транспортного засобу з реєстраційного обліку. Гроші за машину передавались при оформленні довіреності, яку саме суму було сплачено [PERSON], свідок не памятає, однак зазначив, що знято вказаний засіб з реєстраційного обліку було у 2009 році. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду показав, що він є сусідом [PERSON] та [PERSON] та близько трьох років останні проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, а потім святкували весілля. [PERSON] придбав машину «Жигулі», якою користувався ще до весілля. Також у власності [PERSON] був мотоблок, який у того зявився восени кілька років тому. Мотоблок був без причепа, тому [PERSON] збирався робити до нього причеп. Вказаним мотоблоком [PERSON] орав городи. [PERSON] говорив свідку, що купив цей мотоблок, при покупці свідок присутнім не був, однак зазначив, що вказаний мотоблок було придбано [PERSON] під час спільного проживання з відповідачем [PERSON] Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], який мешкає по сусідству зі спірним домоволодінням, суду показав, що [PERSON] та [PERSON] кілька років проживали разом без реєстрації шлюбу, а шлюб зареєстрували років через три, в період спільного проживання, але до реєстрації шлюбу придбали автомобіль ВАЗ-21013 червоного кольору, а років три тому [PERSON] придбав мотоблок. Це було пізньою осінню. Мотоблок був без причепа, тому причеп робив сусід. Машина стояла в гаражі, а мотоблок у дворі під відкритим небом. В теперішній час свідок мотоблока не бачить протягом останнього року. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду показала, що в період спільного проживання [PERSON] та [PERSON] придбали автомобіль та мотоблок, при цьому її чоловік [PERSON] разом з [PERSON] їздили в с. Суворове Путивльського району, де [PERSON] було придбано мотоблок, який відвезли до домоволодіння останнього. На виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України судом було розяснено сторонам їх право на призначення експертизи для вирішення питання щодо вартості спірного майна, однак сторони не вважали за доцільне призначати таку експертизу. В силу положень ст. 1262 ЦК України позивач, як рідний брат померлого [PERSON], відноситься до другої черги спадкоємців за законом. В силу положень ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. На виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України судом було розяснено сторонам їх право на призначення експертизи для вирішення питання щодо розміру завданої шкоди, однак сторони заявили, що вважають за недоцільне призначати таку експертизу. В силу принципу диспозитивності цивільного судочинства, встановленого ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Всупереч вимогам ч. 2 ст. 60 ЦПК України відповідачем та її представником не було надано суду належних, допустимих, обґрунтованих та переконливих доказів, які б у повному обсязі спростовували правомірність вимог позивача. З огляду на таке, суд приходить до висновку про необхідність задоволення у повному обсязі вимоги позивача про визнання за ним права власності на 1/2 частку спірного житлового будинку з надвірними спорудами. При цьому суд не може покласти в основу рішення для відмови у задоволенні позову у вказаній частині, доводи представника відповідача, викладених у письмових запереченнях проти позову від 25.08.2015 року та підтриманих нею у судовому засіданні, оскільки фактично між сторонами виник спір з приводу розподілу спадкового майна після смерті [PERSON] Разом з тим, дослідивши надані сторонами докази по справі в їх сукупності, у тому числі показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]О, [PERSON], дані свідоцтва про реєстрацію спірного автомобіля, суд приходить до висновку, що спірні автомобіль та мотоблок є обєктами права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], виходячи з часу їх набуття останніми. В силу положень ч. 1 ст. 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті на майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В силу положень ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ в натурі із частки спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Таким чином, суд приходить до висновку, що до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] входить 1/2 частка спірного автомобіля, загальна вартість якого складає 9000 грн. та 1/2 частка спірного мотоблока, загальна вартість якого складає 7500 грн. З огляду на таке, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки спірного автомобіля, загальна вартість якого складає 9000 грн. та 1/2 частки спірного мотоблока, задовольнивши вказані вимоги частково, та стягнувши з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості 1/4 частки автомобіля [NUMBER], вартістю 9000 грн., у розмірі 2250 грн. та грошову компенсацію вартості 1/4 частки мотоблока «Витязь», вартістю 7500 грн., у розмірі 1875 грн., а всього 4125 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Заявлені позовні вимоги носять майновий характер та ціна позову становить 87565 грн., з яких підлягають задоволенню вимоги на загальну суму 83440 грн. Таким чином, заявлені позовні вимого підлягають частковому задоволенню, у розмірі 95,29 % ( (83440/87565)х100 = 95,29). З огляду на таке, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 834 грн. 41 коп. (875,65 х 95,29,% = 834,41). Відповідно до договору про надання правової допомоги від 17.08.2015р. сума понесених позивачем витрат на правову допомогу на час розгляду справи в суді становить 400 грн., оскільки саме таку суму позивачем було сплачено в момент підписання договору, а сума у розмірі 650 грн. підлягає сплаті позивачем після закінчення розгляду справі в суді першої інстанції (а.с.50). Таким чином, витрати позивача у розмірі 650 грн. ним ще не понесені, тому присудженню з відповідача не підлягають. З огляду на таке, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на правову допомогу у розмірі 318 грн. 16 коп. (400 х 95,29 % = 318,16). Частина позовних вимог у задоволенні яких відмовлено, становить 4,71 % (100 95,29 = 4,71). З огляду на таке, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат на правову допомогу у розмірі 25 грн. 91 коп. (550 х 4,71,% = 25,91).

Outcome: partial