Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому з урахуванням уточнень просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою №1 по вул.Подільська, 12 в м.Хмельницькому, оскільки він є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2017 року. Відповідно до довідки від 11.10.2017 року, виданої відділом реєстрації місця проживання, відповідач [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою. На даний час відповідач проживає в іншому місці та не має жодних прав на квартиру, однак самостійно з реєстрації не знялась. Вказана реєстрація заважає йому користуватися квартирою на власний розсуд та створює перешкоди у реалізації його права власності в повному обсязі, яке передбачене законодаством. Зокрема, вказана реєстрація позбавляє його можливості отримати субсидію та призводить до додаткових витрат, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення. Тому просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в позові, суду пояснив, що відповідач була зареєстрована у вказаній квартирі та ще до придбання ним квартири не проживає у ній, тому просить позовні вимоги задоволити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується: договором купівлі-продажу квартири від 29.09.2017 року; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №98969265 від 29.09.2017 року. Згідно довідки інспектора відділу реєстрації місця проживання від 11.10.2017 року за адресою: [ADDRESS], 07.05.1997 року зареєстрована [PERSON], [INFO]. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України - зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі ст. 155 цього Кодексу жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається приміщення протягом шести місяців. Відповідач не являється членом сімї позивача, між власником квартири і відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування квартирою, відповідач не проживає у квартирі більше шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили те, що відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що\~\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом не здобуто доказів того, що відповідачу\~\~\~\~створювались перешкоди у проживанні у\~\~вказаній квартирі, а також, що після продажу квартири попереднім власником, між позивачем та відповідачем були будь-які договірні відносини з приводу користування квартирою.\~\~ З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратила\~\~право\~\~на\~\~користування цим\~\~житлом - квартирою №1 в будинку по вул.Подільській, 12 в м.Хмельницькому,\~\~оскільки позивач придбав квартиру згідно договору купівлі-продажу та іншого не встановлено домовленістю між\~\~ним\~\~і відповідачем або законом.\~\~ Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 640 грн., підлягають стягненню на його користь з відповідача в силу\~ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved