Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту сумісного проживання, встановлення часток в праві спільної сумісної власності, визнання права власності на частку в квартирі [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , померлого в м.Кривому Розі [INFO] , як за спадкоємцем першої черги за законом (а.с.1-3,22-24). В обґрунтування позивач вказує, що власниками зазначеної квартири, згідно свідоцтва про право власності на житло в порядку приватизації, є померлий батько та відповідачі, брат [PERSON] , мати [PERSON] . Вказана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності, тому частки в квартирі є рівними по 1/3 частині кожного, що просить встановити в судовому порядку. 17.06.2009 р. помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на частку квартири [ADDRESS] . Як спадкоємець першої черги за законом він прийняв спадщину, тому як на момент смерті батька постійно мешкав зі спадкодавцем та зареєстрований у спірній квартирі. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, син померлого, брат позивача, [PERSON] відмовився від спадщини на його користь. Мати [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не зверталася, у зв`язку з розірванням шлюбу з померлим у 2005 році. Однак листом нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку з пропуском строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Оскільки інших спадкоємців немає, просить встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем та визнати за ним право власності на 1/3 частку спадкової квартири. Позивач [PERSON] надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в його відсутність (а.с.81). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], відповідач [PERSON] надали суду заяви про визнання заявленого позову, та розгляд справи в відсутності представника та відповідачів (а.с.65-68). Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд призначено за правилами загального позовного провадження. 09.04.2019 направлено запит до Шостої криворізької державної нотаріальної контори, щодо отримання інформації, чи звертався хто-небудь із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , та чи видавалося свідоцтво про право на спадщину за законом/заповітом. Відповідь на запит отримана судом 10.04.2019. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, на підставі наявних у суду матеріалів, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.263 ч.6 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.ч.1, 4 ЦПК України, позивач може відмовитися відпозову,а відповідач-визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.206 ч.4, 263 ч.6 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачами, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Смерть спадкодавця, відмова нотаріуса у зв`язку з пропуском строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та відсутністю реєстрації позивача за тією ж адресою, що і спадкодавець на час смерті останнього, підтверджується наданими позивачем доказами. На підставі свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] , яке видане 11.11.1993 органом приватизації управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належала [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15,16), [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20.01.2005 (а.с. 13) та мали доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). [PERSON] після укладення шлюбу з іншим чоловіком змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31.01.2009 року (а.с.12). [INFO] [PERSON] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.06.2009 (а.с.6,7). Згідно довідки № 564 від 25.07.2011, наданої Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №14», на момент смерті [PERSON] у квартирі [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 75). Факт спільного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується актом з місця проживання від 03.04.2019 року, завірений майстром дільниці ТзОВ «УЮТ-2011» [PERSON] (а.с.80), де зазначено, що [PERSON] проживав однією сімєю зі своїм батьком [PERSON] , померлим [INFO] , з травня 2004 року і проживає по теперішній час, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до спадкової справи №498/2012 щодо спадщини [PERSON] , який помер [INFO] , до нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після свого батька [PERSON] (а.с.71), родинні зв`язки також підтверджуються копією свідоцтва про народження (а.с.5), а [PERSON] - із заявою про відмову від спадкового майна на користь [PERSON] (а.с.72), інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались. Листом № 1946/02-14 від 29.09.2012, завідувачем Шостої криворізької державної нотаріальної контори Донченко В.Л., відмовлено [PERSON] . у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як ним пропущено строк звернення з відповідною заявою та він не був зареєстрований на момент смерті за однією адресою разом з померлим (а.с. 78). Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.1261, 1268, 1269 ЦК України - згідно яких визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмові від спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування одержують спадкоємці першої черги за законом, якими є діти, дружина та батьки. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Згідно зі ст.370, 372 ЦК України - у разі виділу частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В разі поділу вказаного майна між співвласниками вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Таким чином суд проводить виділ в натурі частки зі спільного сумісного майна, або поділ вказаного майна, тільки при наявності спору між співвласниками про розмір часток а не в разі смерті одного зі співвласників. Але при визнанні позову відповідачами, безперечній рівності прав спадкодавця та спадкоємців, відсутності спору, суд вважає можливим позов задовольнити, та встановити частки в праві спільної сумісної власності по 1/3 частці відповідачам [PERSON] , [PERSON] та померлому [PERSON] Оскільки суду надано всі належні докази прав позивача на спадщину, з чим погодився відповідач, то позов підлягає задоволенню, слід визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину трикімнатної квартири [ADDRESS] . На підставі ст.ст.1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.370-372 ЦК України,

Outcome: approved