Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з означеним позовом. В позові зазначив, що між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] , укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2742519 за умовами якого позивач зобов`язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки в межах страхової суми, у разі пошкодження транспортного засобу ««VOLKSWAGEN», державний номерний знак [NUMBER] . 10.12.2017 року о 16 год. 20 хв. на перехресті пр. Соборного з вул. Гагаріна в м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ 1102», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «VOLKSWAGEN», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результат якої автомобіль «VOLKSWAGEN», державний номерний знак [NUMBER] був пошкоджений, а його власнику завдано матеріальну шкоду. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2018 року, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія транспортного засобу марки «ЗАЗ 1102», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] . На підставі страхового акту № ОЦ/016/000/18/0104 від 23.04.2018 року власнику автомобіля «VOLKSWAGEN», державний номерний знак [NUMBER] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 4379 грн. 65 коп., що підтверджується платіжним дорученням про перерахування коштів №1645 від 24.04.2018 року. 01.10.2020 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, у зв`язку з цим в означений день права грошової вимоги, в тому числі за полісом №АК/2742519 від 17.02.2021 року, за яким виплачено страхове відшкодування у розмірі 4379,65 грн., перейшло до фізичної-особи підприємця [PERSON] . Беручи до уваги, що відповідно до закону до страховика переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 4379,65 грн., а також витрати понесені на сплату судового у розмірі 908 грн. 00 коп. та правову допомогу у розмірі 2500,00 грн. Ухвалою судді від 16.06.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою, проте конверт було повернуто на адресу суду поштовим відділенням зв`язку із зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання». За змістом ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З метою недопущення порушення прав відповідачів на подання відзиву на позовну заяву, зустрічної позовної заяви, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, тощо, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено повідомлення про розгляд даної цивільної справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними матеріалами. Клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили. У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов не подав. Тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні письмові докази у справі, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних міркувань. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] , укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2742519 за умовами якого позивач зобов`язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки в межах страхової суми, у разі пошкодження транспортного засобу ««VOLKSWAGEN», державний номерний знак [NUMBER] . У відповідності до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна особа (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 10.12.2017 року о 16 год. 20 хв. на перехресті пр. Соборного з вул. Гагаріна в м. За-поріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ 1102», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «VOLKSWAGEN», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результат якої ав-томобіль «VOLKSWAGEN», державний номерний знак [NUMBER] був пошкоджений, а його власнику завдано матеріальну шкоду. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2018 року, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія транспортного засо-бу марки «ЗАЗ 1102», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] . За змістом ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника. На підставі страхового акту № ОЦ/016/000/18/0104 від 23.04.2018 року власнику автомобіля «VOLKSWAGEN», державний номерний знак [NUMBER] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 4379 грн. 65 коп., що підтверджується платіжним дору-ченням про перерахування коштів №1645 від 24.04.2018 року. Відповідачу була направлена претензія про компенсацію виплаченого страхового відшкодування за вих. № ЕЛ_4999 від 13.03.2018 року, яка залишена відповідачем без уваги. 01.10.2020 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, у зв`язку з цим в означений день права грошової вимо-ги, в тому числі за полісом №АК/2742519 від 17.02.2021 року, за яким виплачено страхове відшкодування у розмірі 4379,65 грн., перейшло до фізичної-особи підприємця [PERSON] . Підстави для заміни кредитора в зобов`язанні перелічені в статті 512 ЦПК України, відповідно до якої до них (підстав) відносяться відступлення права вимоги, правонаступництво, виконання обов`язку боржника поручителем, виконання обов`язку боржника третьою особою. В силу ст. 514 ЦПК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, внаслідок укладення зазначеного договору відбулася заміна кредитора, тобто фізична особа-підприємець [PERSON] набув статусу нового кредитора (стягувача) за полісом №АК/2742519 від 17.02.2017 року. Згідно із ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приписами ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, підпункту 38.1.1 пункту 38.1 Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпечення транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Враховуючи те, що ПрАТ ««Українська пожежно-страхова компанія» виплатила страхове відшкодування відповідачу, а [PERSON] набув статус нового кредитора, він має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати, попередньо понесені позивачем. За змістом ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 2 ЦПК України основними засадани (принципами) цивільного судовчинства є, зокрема, верховество права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судовог процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційнйсть; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено сужове рішення. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу самостійного вирішення зазначеного питання. Такий висновок викладений у додатковій Постанові Великої палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 775/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19. Враховуючи, що відповідачем не надано жодних заперечень, суд задовольняє вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. та судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved