Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості з заробітної плати та в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що Упродовж липня 2014 року - жовтня 2018 року у відповідності до трудового договору він працював у ПАТ «Христинівський молокозавод» (далі за текстом - відповідач) слюсарем - ремонтником. З роботи звільнений 03 жовтня 2018 року за угодою сторін на підставі ст. 36 Кодексу законів про працю України. Наведені обставини підтверджує приєднана до позову копія трудової книжки [NUMBER]. У день звільнення з роботи відповідач не виплатив йому заборговану за липень - жовтень 2018 року заробітну плату в розмірі 15 644 грн 08 коп. Розмір заборгованої заробітної плати він обрахував з довідки про доходи, що йому видав відповідач 18.03.2019 . Надіслану йому в адресу відповідача заяву про видачу довідки про розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, останній відмовився отримати, що спонукало його звернутись з даним позовом до суду. Частина перша ст. 47 КЗпП України унормовує, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з частиною першою ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. До початку судового засідання від позивача надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримує. Представник Публічне акціонерне товаристо «Христинівський молокозавод» в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач з Наказом № 229 К від 07.07.2014 року директора ПАТ «Христинівський Молокозавод» він прийнятий на роботу слюсаром - ремонтником 3 -го розряду ПАТ «Христинівський молокозавод». 09.10.2014 року підвищено кваліфікацію розряду на 4-й, Наказ № 458 К від 09.10.2014 року. 01.02.2016 року підвищено кваліфікацію до 5-го розряду Наказ № 21 К від 01.02.2016 року. Наказом № 193 К від 03.10.2018 року звільнений з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листка, відповідач не виплатив йому виплати в розмірі 49093 грн. 21 коп. Згідно розрахунку вбачається, що за час затримки виплати заборгованих сум заробітної плати з 04.10.2018 по день звернення до суду - 12.04.2019, відповідач зобов`язаний виплатити середній заробіток в загальному розмірі 33 449,13 грн. Частина перша ст. 117 КЗпП України визначає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові суму строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Абзацом третім пункту 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 Порядку обчислення середньої заробітної плати передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги позивача в частині стягнення заробітної плати задовольнити, стягнувши з ПАТ «Христинівський молокозавод» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 49093, 21 грн. Згідно вимог ст.141ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн. За таких обставин позов підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved