Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у зв'язку з чим він не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сім'ю. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що проживає окремо від відповідачки та не підтримує з нею подружніх відносин близько року. На примирення з метою зберегти сім'ю не погоджується через відсутність взаєморозуміння у вирішенні побутових проблем сім'ї. Спору про спільне сумісне майно подружжя та місце проживання й утримання дитини, яка проживає самостійно, не має. Має намір надавати відповідачці допомогу на утримання неповнолітньої дочки. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с.20, 21). Відповідачка 12 та 13.02.2015 року подала до суду телефонограми про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі, у зв'язку з втратою почуття любові та поваги до позивача. На примирення з позивачем категорично не погоджується, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. З позивачем спільно не проживає з 14.03.2014 року, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету немає. Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя та визначення місця проживання й утримання неповнолітньої дитини, яка з лютого 2014 року проживає окремо і фактично створила свою сім'ю, не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відомі та зрозумілі. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 03.09.2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції Полтавської області за №71. Дошлюбне прізвище відповідачки - [PERSON] (а.с.27-29). Сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка, як встановлено під час судового розгляду, проживає окремо від сторін. Спору щодо місця проживання й утримання неповнолітньої дитини та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідачка не підтримують подружніх відносин та проживають окремо з березня 2014 року, не бажають примиритися і зберегти сім'ю, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку не призвели до примирення, у зв'язку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, ст.ст.212, 214 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved