Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, а саме про те, що він, є рідним сином [PERSON], який 28.12.2002 року склав заповіт, що у випадку його смерті, все належне йому майно заповідається [PERSON] та [PERSON], при цьому посилається на те, що державний нотаріус Яготинської державної нотаріальної контори відмовив в оформленні спадщини, мотивуючи це неможливістю встановлення родинного зв'язку спадкодавця та заявника через розбіжності, а саме: в свідоцтві про народження заявника він записаний українською мовою «[PERSON]», проте в паспорті громадянина України заявник вказаний як «[PERSON]», при цьому його батько у документах вказаний українською мовою як «[PERSON]», у зв'язку з чим, [PERSON] був змушений звернутися до суду. Представником заявника до суду подано клопотання, в якому останній просить здійснити розгляд справи за відсутністю сторони заявника, вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. 13.10.2014 року заінтересована особа - [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Від заінтересованої особи - Яготинської районної державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи без представника нотаріальної контори. Вивчивши матеріали заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками записано: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). У паспорті заявник вказаний як «[PERSON]», [INFO] (а.с.7). 28.12.2002 року [PERSON] склав заповіт про те, що у випадку його смерті, все належне йому майно, заповідається [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). Після смерті [PERSON] заявник - [PERSON] звернувся до Яготинської державної нотаріальної контори із заявою для оформлення спадщини як спадкоємець за заповітом. Проте, державний нотаріус Яготинської державної нотаріальної контори в оформленні спадщини відмовив, посилаючись на те, що в свідоцтві про народження заявник записаний як «[PERSON]», а паспорт виданий на ім'я [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що заявник звертався до українського бюро лінгвістичних експертиз, яке надало експертний висновок №056/402-1 від 14.08.2014 року, згідно якого розбіжності у записах прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]» виникли під іншомовним впливом внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовних (українсько-російському й російсько-українському) перетвореннях, а тому записи прізвища [PERSON] (паспорт) та [PERSON] (свідоцтво про народження), у документах наданих для експертизи, є ідентичними (а.с.15). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документах, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин. Коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, н-д, якщо підтвердженням такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Враховуючи надані документи в сукупності, судом встановлено, що [PERSON] являється рідним сином [PERSON], а тому, суд вважає заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved