Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконним та скасувати наказ від 15.10.2019 №79-к, виданий директором Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Знам`янка [PERSON] , яким його звільнено з посади робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги в зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України, з 15.10.2019; поновити його на роботі на посаді робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Знам`янка з 15.10.2019; стягнути з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Знам`янка на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення 15.10.2019 по день ухвалення рішення судом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 01.04.2015 він працював на посаді робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги в Територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Знам`янка (далі - Терцентр). Також він був головою Ради трудового колективу Терцентру. Наказом від 15.10.2019 №79-к його звільнено із займаної посади в зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України, з 15.10.2019. Даний наказ він вважає незаконним, виходячи з наступного. Наказ про його звільнення винесено на підставі медичної довідки від 22.04.2019 №991, листа КЗ «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка» від 01.10.2019 №03/2200, доповідної записки інспектора з кадрів та акту від 15.10.2019 про відсутність вакантних посад. Згідно з медичною довідкою від 22.04.2019 №991, складеною за результатами проходження періодичного медичного огляду, встановлено його придатність для роботи за професією робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків, п.5.8. та п.5.9 без фізичного навантаження п.6.1.1 наказу МОЗ України від 21.05.2007 №246. У листі КЗ «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка» від 01.10.2019 №03/2200 підтверджено висновок про його придатність для роботи за професією робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків, п.5.8. та п.5.9 без фізичного навантаження п.6.1.1 наказу МОЗ України від 21.05.2007 №246. Згідно з посадовою інструкцією, до його обов`язків входить ремонт побутової техніки, сантехніки та приладів реабілітації. Дана робота має більш розумове навантаження, ніж фізичне. Перелік послуг, які надавались ним на вищевказаній посаді, перелічені також у тарифах на послуги, що надаються Терцентром, затверджених наказом від 29.12.2017. Більш того, приймався він на вказану посаду як інвалід 3 групи з висновком про умови і характер праці - протипоказана важка фізична праця, нервово психічне навантаження, нічні зміни, відрядження. Жодних претензій до виконуваної ним роботи від керівництва не було. Навпаки була подяка за сумлінну працю. Претензії до нього почали виникати з того моменту, як він почав піднімати питання про численні порушення законодавства та колективного договору з боку керівництва. Відповідно до п.3.3.4 положення про Раду трудового колективу Терцентру, головою якої був він, адміністрація зобов`язується не допускати звільнення з роботи за ініціативою адміністрації працівників, які обрані до складу виборних органів трудового колективу і не звільнених від основної роботи, без згоди з Радою. Однак, відповідач не звертався до Ради трудового колективу з питання отримання згоди на його звільнення, та, відповідно, дане питання Радою не розглядалось та рішення щодо надання згоди не приймалось. За викладених обставин, оскаржуваний наказ підлягає скасуванню, а він - поновленню на роботі, при цьому з відповідача на його користь слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказав, що наказом від 15.10.2019 №79-к [PERSON] звільнено із займаної посади в зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України, з 15.10.2019. Даний наказ винесено на підставі медичної довідки від 22.04.2019 №991, листа КЗ «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка» від 01.10.2019 №03/2200, доповідної записки інспектора з кадрів та акту від 15.10.2019 про відсутність вакантних посад. Так, у березні 2019 року Управлінням Держпраці у Кіровоградській області проведено інспекційне відвідування Терцентру, за результатами якого складено акт перевірки. В акті перевірки зазначено, що в установі не проводяться періодичні медичні огляди працівників, порядок проведення яких затверджено наказом МОЗ України від 21.05.2007 №246. Щодо не проходження періодичних медичних оглядів головним державним інспектором Управління Держпраці у Кіровоградській області 06.03.2019 видано припис про усунення виявлених порушень. На підставі даного припису директором Терцентру ставились вимоги до працівників, у тому числі й до [PERSON] , про обов`язкове проходження медичного огляду, про що видано наказ від 18.04.2019 №99 «Про організацію проведення медичного огляду». Посадовою інструкцією робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги, яку займав [PERSON] , від 03.01.2017 передбачено, що даний робітник виконує поточний ремонт сантехнічного обладнання (п.2.1); здійснює монтаж та ремонт проводки, розеток, вимикачів, тощо (п.2.2); надає послуги з ремонту працівникам та ветеранам Терцентру згідно з колективним договором (п.2.5); при необхідності виконує ремонтні роботи на дому в отримувачів соціальних послуг (п.2.7); виконує ремонтні роботи з обслуговування адміністративних приміщень (п.2.9). Всі ці посадові обов`язки передбачають фізичне навантаження під час їх виконання. На зазначену обставину звертало увагу Терцентру й Управління Держпраці у Кіровоградській області в своєму листі від 13.08.2019 №01-20-03/4763-19 та КЗ «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка» у листі від 14.08.2019 №03/1871. [PERSON] надав медичну довідку про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду від 22.04.2019 №991. У довідці зазначено, що він придатний до роботи за професією робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків згідно з п.5.8 та 5.9, але без фізичного навантаження згідно з п.6.1.1. На запит Терцентру КЗ «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка» у листі від 01.10.2019 №03/2200 роз`яснив, що робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків [PERSON] за результатами проходження медичного огляду, відповідно до стану здоров`я на даний час придатний до роботи за професією «робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків» згідно з п.5.8 та п.5.9, але без фізичного навантаження згідно з п.6.1.1 згідно з додатком 4 до п.2.6 порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом МОЗ України від 21.05.2007 №246. Згідно з рекомендаціями кардіологічної МСЕК, оскільки [PERSON] - інвалід III групи, йому усунуто виробничий фактор, який є протипоказанням за станом здоров`я на підставі п.6.1.1 - фізичне навантаження, згідно з його посадової інструкції. Виконувати легку роботу за станом здоров`я [PERSON] може. Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Доповідною запискою від 15.10.2019 інспектор з кадрів Терцентру повідомив керівника про відсутність вакантних посад в Терцентрі згідно зі штатним розписом. У зв`язку з цим, перевести позивача на іншу роботу було неможливо. Оскільки [PERSON] не був членом профспілки, його звільнено без згоди первинної профспілкової організації (ч.1 ст.43-1 КЗпП України). Згода Ради трудового колективу на звільнення КЗпП України не передбачена. Згідно з медичною довідкою про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду від 22.04.2019 №991, позивач може виконувати роботу за професією «робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків», але без фізичного навантаження. Посада робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків, згідно зі штатним розписом, у Терцентрі одна. До посадових обов`язків такого працівника, згідно з посадовою інструкцією, входить виконання певного переліку ремонтних робіт, що в свою чергу зумовлює фізичне перевантаження та перенапруження окремих органів і систем організму людини, зокрема, підняття та ручне переміщення вантажу. Усунути фактор фізичного навантаження для робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків неможливо, оскільки виконання ремонтних робіт передбачено правовстановлюючими документами Терцентру (Положення про Терцентр (п.35), Положення про відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги (п.2.1), посадова інструкція робітника з комплексного обслуговування і ремонту відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги (розділ 2). Таким чином виявлена невідповідність займаній посаді за станом здоров`я позивача полягає в тому, що продовження даної роботи протипоказано працівникові за станом здоров`я (відповідно до посадової інструкції) та створює загрозу його життю й здоров`ю. Інвалідом є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист (ст.2 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»). Законодавство не забороняє використовувати працю інвалідів. Головне під час прийняття інваліда на роботу не група інвалідності, а відсутність медичних протипоказань. Таким чином, на підставі отриманих від медичної установи фактичних даних про наявність медичних протипоказань (фізичне навантаження) у [PERSON] для роботи, яку він виконував за трудовим договором, відповідач прийшов до висновку, що стан здоров`я працівника не дозволяє виконувати йому таку роботу та створює загрозу його життю й здоров`ю. Крім того, у відзиві на позовну заяву вказано, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, який заявлений позивачем у розмірі 10000 грн., необґрунтований та не доведений, оскільки відсутні відомості про те, яку саме допомогу надано, до якого суду адвокатом готувався цей позов, до матеріалів справи не долучено акт приймання-передачі виконаних робіт, кількість витраченого часу та за які саме роботи, також відсутній фіскальний чек або інший документ на підтвердження сплати коштів клієнтом адвокату і за що саме, що не вважається належними та допустимими доказами отримання професійної правничої допомоги у цьому провадженні та не відповідає вимогам ст.137 ЦПК України. Також, на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу представником позивача не надано довідку про взяття на облік особи, яка провадить незалежну професійну діяльність (згідно з п.65.7 ст.65 ПКУ) та витягу з книги обліку доходів та витрат про внесення запису прийняття коштів від позивача (згідно з п.178.6 ст.178 ПКУ), що унеможливлює встановлення факту отримання адвокатом доходу від здійснення незалежної професійної діяльності та його декларування, а отже пов`язаність вказаного доходу із наданням правничої допомоги позивачу, що, в свою чергу, зумовлює відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу. Позивач подав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач, обґрунтовуючи законність його звільнення посилається на те, що його посадові обов`язки, які визначені посадовою інструкцією, на думку відповідача передбачають фізичне навантаження в розумінні п.6.1.1 наказу МОЗ України від 21.05.2007 №246. Дане твердження він вважає надуманим та таким, що спростовується фактом того, що дані протипоказання в праці були ще на момент його прийняття на посаду робітника комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги, тобто станом на 01.04.2015. Під час оформлення його на роботу ним подавались документи про підтвердження інвалідності з висновком про умови і характер праці - протипоказана важка фізична праця, нервово психічне навантаження, нічні зміни, відрядження. З 2015 року він фактично виконував одну й ту саму роботу, його посадові обов`язки не змінювались. Дана робота жодним чином не відображалась на стані його здоров`я в бік його погіршення. Жодних скарг з його боку на погіршення стану здоров`я або ж претензій до якості виконуваної ним роботи від керівництва не було, навпаки була подяка за сумлінну працю. Зауважив, що наказ про його звільнення винесено на підставі медичних довідок, якими встановлено його придатність для роботи за професією робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків, п.5.8 та п.5.9 без фізичного навантаження п.6.1.1 наказу МОЗ України від 21.05.2007 №246. При цьому для проходження медичного огляду працівник пред`являє до комісії: паспорт або інший документ, що посвідчує його особу, та медичну карту амбулаторного хворого; при попередньому медогляді пред`являє направлення, видане роботодавцем за встановленою формою (пункт 2.10 порядку №246); будь- які інші документи, в тому числі й ті, які підтверджують умови праці та характер виконуваної працівником роботи, комісії не надавались. Направляючи листи до КЗ «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка», відповідач також не надавав ні його посадової інструкції, ні висновку про умови та характер виконуваної ним роботи, а тому посилання на відповідь лікарні про його придатність для роботи за професією робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків, п.5.8 та п.5.9 без фізичного навантаження п.6.1.1 наказу МОЗ України від 21.05.2007 №246, як на підставу неможливості виконання ним обов`язків за займаною посадою, є безпідставним та надуманим. Відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що він не може виконувати обов`язки, передбачені його посадовою інструкцією та тарифами, за станом здоров`я та потребує переведення на більш легку роботу. Представник відповідача подав суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідно до посадової інструкції робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги від 03.01.2017, яку займав [PERSON] , даний робітник виконує поточний ремонт сантехнічного обладнання (п.2.1), здійснює монтаж та ремонт проводки, розеток, вимикачів тощо (п.2.2), надає послуги з ремонту працівникам та ветеранам Терцентру згідно з колективним договором (п.2.5), при необхідності виконує ремонтні роботи на дому в отримувачів соціальних послуг (п.2.7), виконує ремонтні роботи по обслуговуванню адміністративних приміщень (п.2.9). Всі ці посадові обов`язки передбачають фізичне навантаження під час їх виконання. Під час прийняття на роботу [PERSON] медичного огляду не проходив. Обов`язкові медичні огляди під час прийняття на роботу та періодичні медичні огляди введено для працівників Терцентру лише на виконання припису управління Держпраці у березні 2019 року. Повноваженнями самостійно визначати фактор фізичного навантаження для буді-якої професії Терцентр не наділений, оскільки це компетенція медичного закладу, який проводить медичний огляд. Копії документів, які долучені до відзиву на позовну заяву, спростовують доводи позивача про відсутність належного оформлення направлення працівників Терцентру для проходження періодичного медичного огляду. Так, директором Терцентру 18.04.2019 видано наказ «Про організацію проведення медичного огляду». Даним наказом визначено проводити попередній медичний огляд під час прийняття на роботу осіб на посади (за професіями) відповідно до акта визначення категорії працівників, які підлягають попередньому (періодичному) медичному огляду від 12.04.2019, затверджено списки працівників для проходження періодичного медогляду, встановлено дати, час та місце проходження медичного огляду. Супровідним листом від 22.04.2019 №128 до КЗ «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка» направлено списки працівників та акт від 12.04.2019 за формою, що встановлена додатком №1 до п.2.2 порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого Міністерством охорони здоров`я України від 21.05.2007 №246. У задоволенні позовних вимог представник відповідача просив відмовити. Ухвалою від 02.12.2020 в справі залучено третьою особою Національне агентство з питань запобігання корупції. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи Національного агентства з питань запобігання корупції у судове засідання не з`явився, але надіслав суду письмові пояснення, в яких просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Вказав, що з 22.02.2019 позивач набув статусу викривача, оскільки цього дня публічно виступив на засіданні 69 сесії Знам`янської міської ради Кіровоградської області, на якій була присутня й [PERSON] , з повідомленням про можливе вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, зазначивши, що аналогічне за змістом повідомлення ним направлено до органів досудового розслідування. За повідомленням [PERSON] 14.05.2019 розпочато кримінальне провадження №12019120160000841 за ч.1 ст.191 КК України. В подальшому, наказами відповідача від 15.07.2019 №46-к та від 02.09.2019 №63-к позивача відсторонено від роботи, а наказом від 15.10.2019 №79-к звільнено з роботи. Дані накази підписані особисто [PERSON] , а тому рішення відповідача щодо відсторонення [PERSON] та щодо його подальшого звільнення є заходом негативного впливу до викривача в зв`язку з його повідомленням про кримінальне корупційне правопорушення, що порушує його права та вимоги чинного законодавства, в тому числі й ст.33 Конвенції ООН проти корупції. За викладених обставин позивача слід поновити на роботі на підставі ч.5 ст.53-4 Закону України «Про запобігання корупції». Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Рішенням виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 24.06.2010 №233 директором Терцентру з 01.07.2010 призначено [PERSON] (а.с.70 том №1). Рішенням Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 18.11.2016 №601 затверджено положення про Терцентр у новій редакції (а.с.40-59 том №1). Наказом директора Терцентру від 30.12.2016 №173 затверджено положення про відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги (а.с.60-61 том №1). З 01.04.2015 [PERSON] працював на посаді робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги в Терцентрі, що підтверджується копією наказу від 31.03.2015 №9-к та трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.12-13 том №1, а.с.121 том №2). Інспектором праці Управління Держпраці у Кіровоградській області 06.03.2019 здійснено інспекційне відвідування у Терцентрі, про що складено акт №КР1058/642/АВ (а.с.62-65 том №1), в якому зазначено наступне. Наказом від 31.03.2015 №9-к [PERSON] прийнятий на посаду робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги з 01.04.2015. На дату укладення трудового договору [PERSON] мав третю групу інвалідності загального захворювання. З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 10.05.2017 вбачається, що [PERSON] з 01.05.2017 безстроково встановлена третя група інвалідності, причина якої загальне захворювання; висновок про умови та характер праці: протипоказана важка фізична праця, нервово-психічне навантаження, нічні зміни та відрядження (а.с.10 том №1). Зазначене також підтверджується повідомленнями підприємству, установі, організації про результати огляду медико-соціальною експертною комісією від 29.04.2015, від 04.05.2016 та від 10.05.2017 (а.с.123, 124, 125 том №2). За результатам вказаного відвідування видано припис про усунення виявлених порушень (не проводяться періодичні медичні огляди працівників) №КР1058/642/АВ/П, яким директора Терцентру [PERSON] зобов`язано усунути порушення (а.с.66 том №1). Актом визначення категорії працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду від 12.04.2019 визначено, що робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги Терцентру повинен у 2019 році пройти медичний огляд (а.с.68-69 т.1). На виконання цього акту директором Терцентру 18.04.2019 видано наказ «Про організацію проведення медичного огляду» (а.с.67 том №1). Супровідним листом від 22.04.2019 до КЗ «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка» направлено список працівників Терцентру, які підлягають бактеріологічним обстеженням у 2019 році, серед яких значиться й [PERSON] (а.с.133, 134 том №1). Медичною довідкою про проходження періодичного медичного огляду працівника від 22.04.2019 №991 встановлено придатність [PERSON] для роботи за професією робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків, п.5.8. та п.5.9 без фізичного навантаження п.6.1.1 наказу МОЗ України від 21.05.2007 №246 (а.с.15 том №1). Листом Управління Держпраці у Кіровоградській області від 13.08.2019 №01-20-03/4763-19 повідомлено директора Терцентру про те, що згідно з підпунктом 6.1.1 пункту 6 Порядку проведення попередніх (періодичних) медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.05.2007 №246, фізичне перенавантаження та перенапруження окремих органів і систем та інші фактори трудового процесу входять до переліку шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу (фізичне перевантаження - це підняття та ручне переміщення вантажу (маса вантажу в кг). Посадовою інструкцією робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків передбачено виконання різних видів ремонтних робіт, де є підняття та ручне переміщення вантажу, тому рекомендовано забезпечити виконання відповідних заходів заключного акту або висновку медичної довідки в повному обсязі. Відповідно до п.3.6 вказаного порядку, роботодавець не допускає до роботи працівників, яким за медичним висновком така робота протипоказана за станом здоров`я (а.с.73 том №1). На запит директора Терцентру Костікової Т.М. головним лікарем КЗ «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка» 01.10.2019 повідомлено, що за результатами проходження медичного огляду, відповідно до стану здоров`я, [PERSON] на даний час придатний для роботи за професією «робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків» згідно з п.5.8 та п.5.9, але без фізичного навантаження згідно з п.6.1.1 наказу МОЗ України від 21.05.2007 №246 «Про затвердження порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій». Згідно з рекомендаціями кардіологічної МСЕК, оскільки [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, йому усунуто виробничий фактор, який являється протипоказом за станом здоров`я п.6.1.1 - фізичне навантаження, згідно з його посадовою інструкцією. Виконувати легку роботу за станом здоров`я [PERSON] може (а.с.16 том №1). Посвідчення Кіровоградського регіонального учбового центру від 09.04.2015 свідчить про те, що [PERSON] допущений до роботи в електроустановках напругою до 1000 В, а результати перевірки знань, які [PERSON] проходив щорічно, з охорони праці (правила безпеки, інструкції з охорони праці), з технології робіт (правила експлуатації, виробничі інструкції) та правил пожежної безпеки підтверджують, що він вказані знання має (а.с.11 том №1). Також він має знання з технічної експлуатації електроустановок споживачів, галузеві нормативні акти та інструкції, про що свідчить виписка з протоколу від 10.04.2019 №1827 (а.с.20 том №1). У тарифах на послуги, що надаються Терцентром з 01.01.2018, затверджених наказом від 29.12.2017, вказано, що робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги надає наступні послуги: 1) поточний ремонт сантехнічного обладнання (заміна прокладок, водяного лічильника, ремонт крану, водозмішувача, сифона, зливного бачка, тощо); 2) ремонтні роботи: ремонт побутової техніки (прасок, пилососів, тощо), ремонт електрики (монтаж та ремонт проводки, пробок, розеток, вимикачів, люстр, світильників, подовжувача, дзвінка, тощо), діагностика електропобутової техніки, ревізія побутових електричних мереж та приладів, паяння каструль, точіння ножів і ножиць, ремонт та обслуговування засобів реабілітації, зварювальні роботи (а.с.19 том №1). Аналогічні послуги затверджені в розділі ІІ «Основні обов`язки» посадової інструкції робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги від 01.04.2015 та від 03.01.2017 (а.с.17, 18 том №1). Згідно з п.2.8 посадової інструкції від 03.01.2017, робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків оформляє та веде журнал замовлень, здає щомісячний звіт про кількість виконаних послуг. На підтвердження характеру виконуваної роботи [PERSON] суду надано витяг з журналу обліку замовлень робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків (а.с.99-122 том №1). Нові тарифи на послуги/заходи, що надаються Терцентром з 01.10.2019, затверджені наказом від 30.09.2019 №21. Відповідно до даних тарифів, робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги, крім вищевикладеного, надає наступні послуги: 1) послуги з ремонту в приміщенні та на території домоволодінь замовника: - ремонт меблів, заміна замків, ремонт дверей, вікон, тощо, - зовнішній дрібний ремонт будинку (підведення фундаменту, тощо), - установка та ремонт паркану, - санітарно-прибиральні роботи на території домоволодінь (косіння трави, розчистка та винесення снігу, листя, обрізка гілок, копання городу, тощо), - рубання дров, - завантаження, вивантаження, переміщення вручну та на візках і укладання вантажів різних видів (вугілля, дрова, будівельні матеріали); 2) розпилювання дров (електропилою «Makita»); 3) розпилювання дров (бензопилою MS 260); 4) косіння трави (бензокосою) (а.с.75-76 том №1). За зверненням [PERSON] щодо неправомірних дій посадових осіб Терцентру, які протягом 2017-2019 років, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснили розтрату державних коштів під час здійснення нарахування та виплат премій працівникам апарату, розпочато кримінальне провадження №12019120160000841 за ч.1 ст.191 КК України, про що свідчить повідомлення про початок досудового розслідування від 14.05.2019 (а.с.23 том №1). Директором Терцентру [PERSON] 15.10.2019 видано наказ №79-к про звільнення [PERSON] із посади робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги з 15.10.2019 в зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України (а.с.14 том №1). Даний наказ видано на підставі медичної довідки про проходження періодичного медичного огляду працівника від 22.04.2019 №991, листа КЗ «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка» від 01.10.2019 №03/2200, доповідної записки інспектора з кадрів [PERSON] від 15.10.2019 «Про відсутність вакантних посад», акта від 15.10.2019 «Про відсутність вакантних посад». Свідок [PERSON] , яка працює заступником директора КЗ «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка», суду пояснила, що наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.05.2007 №246 затверджено Порядок проведення медичних оглядів працівників певних категорій. Додатком 4 до пункту 2.6 вказаного Порядку визначено Перелік шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу, при роботі з якими обов`язкові попередній (періодичні) медичний огляд працівників. Пунктом 5.8 цього Переліку шкідливим та небезпечним фактором визначена «Знижена температура повітря в приміщенні та робота на відкритих площадках», пунктом 5.9 - «Підвищена температура повітря в приміщенні та на відкритих площадках», а пунктом 6.1.1 - «Підняття та ручне переміщення вантажу (маса вантажу в кг)». [PERSON] встановлена третя група інвалідності, причина якої загальне захворювання, тому йому визначено протипоказання в трудовій діяльності, відповідно до затвердженого Порядку. Свідок [PERSON] , яка працює лікарем з гігієни праці Управління Держпраці у Кіровоградській області, надала суду пояснення щодо складення нею акта від 12.04.2019. Свідок [PERSON] , яка працює заступником Терцентру, суду пояснила, що на час звільнення [PERSON] з роботи вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. На час прийняття [PERSON] на роботу керівництву Терцентру було відомо про те, що він є інвалідом ІІІ групи. Посадова інструкція робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги була розроблена нею особисто конкретно для [PERSON] , тяжка фізична робота в інструкції не передбачалась. Скарг на здоров`я від [PERSON] за час роботи не надходило, погіршення стану також не відбувалось. Обсяг робіт за посадовою інструкцією не змінювався. Періодичні медичні огляди [PERSON] проходив, що підтверджують матеріали його особової справи. Про конфлікт між [PERSON] та [PERSON] вона дізналась від третіх осіб. Свідок [PERSON] суду пояснив, що на момент прийняття позивача на роботу, він вже працював в Терцентрі. Років п`ять вони з позивачем працювали разом. [PERSON] тяжку фізичну роботу не виконував. Про конфлікт між [PERSON] та [PERSON] він знав від інших. Медичну комісію він проходив лише один раз в 2019 році. На повторний медичний огляд направляли лише [PERSON] . Свідок [PERSON] , який доводиться братом позивачу, суду пояснив, що з 2012 він працює в Терцентрі майстром з ремонту взуття. В 2018 році розформовано первинну профспілкову організації, а [PERSON] обрано головою Ради трудового колективу Терцентру. З цього часу позивачем було виявлено ряд порушень законодавства та колективного договору з боку керівництва Терцентру, з приводу чого він і звертався до правоохоронних органів, внаслідок чого виник конфлікт між позивачем та директором Терцентру. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] дійсно був звільнений з роботи після внесення 14.05.2019 до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.191 КК України за його заявою щодо неправомірних дій посадових осіб Терцентру. Управлінням Держпраці у Кіровоградській області 16.03.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення №КР0873/642/АВ/П/ПТ та видано припис про усунення виявлених порушень №КР0873/642/АВ/П щодо порушення умов звільнення деяких працівників у разі виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а саме щодо порушення п.2 ч.1 ст.40 КЗпП (а.с.126-130, 131 том №2). За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 16.03.2020 №КР0873/642/АВ/П/ПТ Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області ухвалено постанову від 25.06.2020, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, стосовно [PERSON] закрито за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначеного рішення суд вказав, що протокол про адміністративне правопорушення, акт інспекційної перевірки в частині виявлених порушень щодо звільнення [PERSON] є недопустимими доказами, зважаючи на положення п.п.4 п.12 Порядку здійснення державного контрою за додержанням законодавства про працю №823 - на час складання протоколу в провадженні суду вже перебувала справа за позовом [PERSON] щодо незаконності звільнення (а.с.133-135 том №2). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.2 КЗпП України, право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, на участь в управлінні підприємством, установою, організацією, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття, на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством. Згідно з ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до частини 6 статті 24 КЗпП України, забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров`я. Трудовий договір породжує тривалі правовідносини між власником або уповноваженим ним органом (підприємством, установою, організацією) і працівником. Водночас закон, у принципі, визнає за його сторонами право одностороннього розірвання трудового договору і припинення існуючих між сторонами трудових відносин відповідно до правил, установлених законодавством про працю. Власник, на відміну від працівника, позбавлений права на свій розсуд розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк. Його право на розірвання трудового договору є значно більш обмеженим, ніж таке ж право працівника. Власник вправі із своєї ініціативи звільнити працівника тільки за умови, що є підстави, з якими закон пов`язує виникнення в нього права на розірвання трудового договору. І лише за наявності права на звільнення працівника власник реалізує його на свій розсуд: він вправі звільнити працівника або не звільняти (за винятком випадків, коли із відповідних норм законодавства випливає обов`язок власника звільнити працівника. Так, власник не може залишити працівника на попередній роботі, яка відповідно до висновку МСЕК протипоказана йому за станом здоров`я, і за відсутності згоди працівника на переведення зобов`язаний звільнити його на підставі п.2 ст.40 КЗпП України). Право на свій розсуд вирішувати питання про розірвання трудового договору за наявності встановленої законом підстави залишається за власником навіть після того, як він запросив і одержав від виборного органу первинної профспілкової організації дозвіл на звільнення працівника. Підставою припинення трудового договору, відповідно до п.4 ч.1 ст.36 КЗпП України, зокрема, є: з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41). Згідно з п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці. Частиною 2 статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. У п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 №9 роз`яснено, що при розгляді справ про звільнення за п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України, суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків, їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою на іншу роботу. Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення особи з інвалідністю на іншу роботу без її згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан її здоров`я перешкоджає виконанню професійних обов`язків, загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров`я осіб з інвалідністю. Тож, пункт 2 статті 40 КЗпП України передбачає можливість звільнення працівника у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі або займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню цієї роботи. Підставою для розірвання трудового договору є саме виявлена невідповідність. Якщо робота протипоказана працівникові за станом здоров`я, працівник може бути звільнений за п.2 ст.40 КЗпП України лише за умови, що протипоказання будуть виявлені після укладення трудового договору. У випадку, коли медичний висновок про наявність протипоказань уже був на момент укладення трудового договору, працівник підлягає звільненню відповідно до ст.7 й ч.6 ст.24 КЗпП України. Стаття 7 КЗпП України підлягає застосуванню також у всіх випадках, коли працівник прийнятий на роботу всупереч встановленим законодавством обмеженням. Застосовувати в подібних випадках п.2 ст.40 КЗпП України було б неправильним. Якщо робота протипоказана працівнику за станом здоров`я, його може бути звільнено на підставі п.2 ч.1 ст40 КЗпП тільки в разі, якщо протипоказання буде виявлено після укладення трудового договору. Якщо ж медичний висновок про наявність протипоказань уже був на момент укладення трудового договору, працівник підлягає звільненню відповідно до ст.7 і ч.6 ст.24 КЗпП (п.62 Правових позицій щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ. Розділ ХІV Трудове право). Про невідповідність працівника може свідчити і може бути підставою для розірвання трудового договору висновок медико-соціальної експертної комісії, якщо працівника визнано інвалідом і йому рекомендована інша, ніж виконувана робота. Підставою для звільнення за п.2 ст.40 КЗпП є також медичний висновок про невідповідність виконуваній роботі за станом здоров`я працівника, зобов`язаного відповідно до законодавства проходити періодичні медичні огляди. Ухилення від обов`язкового медичного огляду, яке продовжується після відсторонення від роботи за цією підставою, не дає права власнику звільнити працівника за п.2 ст.40 КЗпП. До такого працівника мають бути застосовані дисциплінарні заходи. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] з 01.04.2015 перебував у трудових відносинах з відповідачем. До прийняття його на роботу ним повідомлено роботодавцю про те, що він є особою з інвалідністю, яка в подальшому встановлена безстроково, та подано відповідні медичні документи. З метою усунення медичного протипоказу роботодавцем внесено зміни до посадової інструкції робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги, якими зменшено фізичне навантаження. Під час роботи [PERSON] щорічно з позитивним результатом проходив перевірки знань з технічної експлуатації електроустановок споживачів, з галузевих нормативних актів та інструкцій, з охорони праці (правила безпеки, інструкції з охорони праці), з технології робіт (правила експлуатації, виробничі інструкції) та з правил пожежної безпеки, а також допущений до роботи в електроустановках напругою до 1000 В. За час виконання своїх трудових обов`язків [PERSON] не звертався до роботодавця із заявами щодо важкості виконуваної ним роботи чи погіршення в зв`язку з цим стану його здоров`я. Також, за час виконання посадових обов`язків [PERSON] були відсутні й скарги зі сторони роботодавця щодо неналежного виконання ним трудових обов`язків. З огляду на викладене та враховуючи, що про інвалідність позивача та відповідні протипоказання Терцентру було відомо до укладення трудового договору, а не виявлено під час проходження позивачем медичного огляду, суд приходить до висновку про те, що відповідач не мав підстав для розірвання трудового договору за п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, зважаючи на те, що звільнення позивача з роботи відбулось без законної підстави та з порушенням норм трудового законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання незаконним та скасування наказу від 15.10.2019 №79-к, а тому вважає за необхідне поновити [PERSON] на роботі на посаді робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Знам`янка з 15.10.2019 та стягнути на його користь середній заробіток з дати звільнення 15.10.2019 по день ухвалення рішення судом, тобто по 05.01.2021, з розрахунку середньоденного заробітку 213 грн. 83 коп. за весь час вимушеного прогулу. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до пункту 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з пунктом 5 Порядку, нарахування виплат у випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Відповідно до пункту 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Так, з матеріалів справи вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 213 грн. 83 коп., час вимушеного прогулу з 15.10.2019 по 05.01.2021 становить 308 робочих днів, а тому сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.10.2019 по 05.01.2021 складає (213,83х308) 65859 грн. 64 коп. Згідно з п.2 та п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. За змістом ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Дана позовна заява містить дві немайнові вимоги та одну майнову вимогу, тому за її подання в 2019 році позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі (768,4+768,4+768,4) 2305 грн. 20 коп. За змістом ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач подав суду заяву, в якій просить стягнути на його користь витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в сумі 12500 грн. На підтвердження надання позивачу правничої допомоги суду надано ордер від 11.11.2019 серії КР №134606, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №479, договір про надання правової допомоги від 30.10.2019, акт приймання-передачі наданих послуг від 28.12.2020 за договором про надання правової допомоги від 30.10.2019 на загальну суму 12500 грн., який містить розрахунок кожної наданої послуги, квитанцію від 13.11.2019 на суму 5000 грн., квитанцію від 20.08.2020 на суму 3000 грн., квитанцію від 21.12.2020 на суму 4500 грн. Представник відповідача подав суду заяву, в якій просив відмовити в стягненні витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що до позовної заяви не долучено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. Згідно з ч.5 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, обов`язок доведення неспівмірності витрат, відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За викладених обставин, враховуючи вимоги ч.4 ст.137 ЦПК України та враховуючи те, що позивачем суду надано докази понесення ним витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, з огляду на те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи, безпосередньо містить сама позовна заява, за відсутності доказів неспівмірності понесених витрат, суд приходить до висновку, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 12500 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст.2, 21, 24, 36, 40, 235 КЗпП України,

Outcome: approved