Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Тростянецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа Друга Тростянецька державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна, мотивуючи позовні вимоги тим, що він є власником будинку розташованого по [ADDRESS] Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 28.10.2006 року на 33/100 частки житлового будинку та рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області у справі № 2-680 від 02.10.2005 року . Відповідач є його братом, якого він прописав в житловому будинку, хоча він в ньому не проживає та є таким що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлені строки визначені ст.71 Житлового кодексу України, однак в порушення вимог чинного законодавства за власною ініціативою реєструватися за місцем фактичного проживання не бажає. Під час розгляду цивільної справи до відповідача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців в квітні 2017 року [PERSON] дізнався, що на його житловий будинок по [ADDRESS] Тростянецького району Вінницької області було накладено арешт 17.07.2007 року Другою Тростянецькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА 948594 від 12.09.2003 року, винесеною Державною виконавчою службою. Так встановлено, що в Єдиному реєстрі відчужень об'єктів нерухомого майна знайдено 1 запис за реєстраційним номером 5311268, внесений 17.07.2007 року, тип обтяження арешт (архівний запис), адреса предмета обтяження [ADDRESS], власник [PERSON]. Будь-якої інформації щодо наявності виконавчих проваджень в межах яких здійснювався арешт майна позивачу встановити не вдалося, окрім того на даний час відсутня інформація щодо підстав накладення арешту на майно, а тому єдиним можливим варіантом захисту його прав власності є звернення до суду з даним позовом. Тому, [PERSON] просив суд ухвалити рішення, яким зняти арешт з житлового будинку по [ADDRESS] Тростянецького району Вінницької області та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 17.07.2007 року за № 5311268 про арешт житлового будинку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином судовою повісткою. Причини неявки суд не повідомлено, клопотання про відкладення розгляду справи не надано. Відповідач Тростянецький районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду начальник Тростянецького РВ ДВС надала заперечення проти вимог позивача та просила слухати справу без її участі. Заперечення мотивоване тим, що станом на 29.09.2017 року згідно даних АСВП на виконанні у відділі ДВС не перебуває незавершені виконавчі провадження за якими боржником перебували б [PERSON] та [PERSON] Матеріали завершених виконавчих проваджень зберігаються протягом трьох років, тому перевірити наявність арешту та заборони на відчуження майна боржника, накладеного у 2003 році неможливо. Представник третьої особи - Другої Тростянецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Представником третьої особи було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розглянути справу згідно закону. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2 ст.158 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення . Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права та припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 28.10.2006 року на 33/100 частки житлового будинку та рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області у справі № 2-680 від 02.10.2005 року на 67/100 частки житлового будинку (а.с.13, 18-21). Відповідно до повідомлення начальника КП «Тульчинське МБТІ» від 23.06.2017 року № 428, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] В матеріалах інвентаризаційної справи, документи щодо обтяження чи арешту даного житлового будинку відсутні. Згідно інформації від 24.04.2017 року № 01-08/121, наданої сектором з питань державної реєстрації Тростянецької РДА, в Єдиному реєстрі відчужень об'єктів нерухомого майна знайдено 1 запис за реєстраційним номером 5311268 внесений 17.07.2007 року, тип обтяження арешт (архівний запис), адреса предмета обтяження [ADDRESS], власник [PERSON] (а.с.23). Тростянецький районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницької області повідомив, що згідно даних АСВП станом на 22.06.2017 року у Тростянецькому районному відділі ДВС ГТУЮ у Вінницької області відсутні виконавчі провадження де стороною провадження виступає [PERSON] та [PERSON] Відповідно до норм діючого законодавства, закінчені виконавчі провадження зберігаються в архіві три роки, після чого підлягають знищенню. Всі виконавчі провадження, які були завершені до 01.01.2015 року були знищенні. Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.09.2003 року, виданої державним виконавцем Репенко О.С., на виконання ухвали Тростянецького районного суду від 11.09.2003 року, накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON], тобто відповідач є братом позивача, якого він прописав в житловому будинку, хоча він в ньому не проживає та є таким що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлені строки визначені ст.71 Житлового кодексу України, однак в порушення вимог чинного законодавства за власною ініціативою реєструватися за місцем фактичного проживання не бажає, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області від 12.04.2017 року № 565. Враховуючи що власником вищевказаного житлового будинку є особисто позивач, а не [PERSON], арешт його житлового будинку порушує його ж конституційні права щодо можливості розпоряджатися ним, а тому безумовно підлягає до зняття. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що накладення арешту на житловий будинок по [ADDRESS], Тростянецького району Вінницької області порушує та обмежує права [PERSON], як його власника, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, судовий збір компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved