Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи Служби по справах дітей Одеської міської ради, органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради, Центру соціальних служб для сімї, дітей, та молоді Одеської міської ради в якому просить суд відібрати дитину [PERSON], [INFO] у [PERSON] та передати йому [PERSON], у звязку з тим, що відповідачка ухиляється від виконання рішення суду, яким її зобовязано не чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином. Уточненні позовні вимоги про відібрання дитини [PERSON] обґрунтовує тим, що з відповідачкою по справі проживав однією сімєю, а 18 листопада 2007 року у них народився син [PERSON]. З жовтня 2011 року сім я розпалася, і тому відповідачка разом з дитиною проживали окремо за адресою: м. Кіровоград, вулиця Барболіна, 8 М. З цього часу його спілкування з сином припинилося взагалі, що стола приводом для звернення до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права на виховання. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 травня 2012 року зміненим рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 липня 2012 року та доповненим додатковим рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2012 року, йому [PERSON] було визначено наступний порядок участі у вихованні [PERSON], [INFO]: - час спілкування щовівторка і щочетверга з 16 годині по 18 годину та в третю неділю кожного місяця в тому числі і за місцем його проживання провулок Сибірський, 1, в місті Кіровограді. Такий графік зустрічей діє з часу набуття судового рішення законної сили і на протязі чотирьох місяців в присутності бабусі [PERSON] [PERSON], [INFO]. По закінченню чотирьох місяців судом дозволено [PERSON] спілкування з [PERSON], в тому числі за місцем його проживання [INFO], щовівторка та щочетверга з 16:00 години до 19:00 години та кожну другу та четверту неділю на місяць у другій половині дня з 15:00 години до 19:00 години без присутності [PERSON]. Після набрання чинності рішенням суду, позивачу видано два виконавчі листи, перший з яких з визначенням способу участі у вихованні від 17 серпня 2012 року, який подано до виконавчої служби, проте у відкритті провадження за даним виконавчим листом відмовлено, у зв'язку з відсутністю у вказаному документі елементу примусу. Враховуючи дану постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження позивач повторно звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з метою отримання належним чином оформленого виконавчого листа, який можливо було б прийняти до виконання. 06 вересня 2012 року йому видано виконавчий лист, в якому було чітко визначено «зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні [PERSON] з [PERSON]». Вказаний виконавчий лист був прийнятий до виконання проте вже в листопаді цього ж року цей виконавчий лист був повернутий до Кіровського районного суду як виконаний. Однак, рішення суду не виконувалось і не виконується зараз. Далі позивач звертає увагу на те, що звернувся до суду з заявою про роз'яснення рішення з приводу його виконання проте йому було відмовлено у такому роз'ясненні та зазначено, що це питання виконання, а не незрозумілості рішення. Разом з цим, тривалий час у зверненні до виконавчої служби не було необхідності, оскільки син проживав з позивачем, починаючи з 04 липня 2013 року по 10 березня 2016 року, проте на даний момент ситуація змінилась, відповідачка [PERSON] забрала дитину до себе та вимкнула телефон, а тому бачитись з сином та приймати участь у його вихованні він можливості не має. Позивач вказує, що те, що син перебуває з матір'ю невідомо де, і це йому стало зрозуміло з відповіді Кіровоградського відділу поліції ГУНП в області, до якого він звернувся 10 березня 2016 року із заявою про розшук малолітньої дитини, а саме його малолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що син вранці вийшов з дому в напрямку школи, проте, як з'ясувалось згодом, до школи він так і не дійшов. Вказана заява була зареєстрована за № 8069 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення 10.03.2016 року про що свідчить відповідний талон-повідомлення. Оскільки позивач фактично позбавлений можливості не те, що приймати участь у вихованні сина, а й спілкуватись з сином телефоном, йому чиняться перешкоди у вихованні сина та спілкуванні з ним, не дивлячись на вищевказане рішення суду, і це є умисним ухиленням від виконання рішення суду особою з якою проживає дитина, він вимушений звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив суд прийняти рішення яким відібрати дитину [PERSON], [INFO] у [PERSON] та передати йому [PERSON], згідно з ч.4 ст. 159 Сімейного кодексу України, у звязку з ухиленням від виконання рішення суду особою з якою проживає дитина. Додатково пояснив суду, що лише 17 березня 2016 року йому було надано письмову відповідь висновок про результати проведеної перевірки. З вказаного висновку вбачається, що його син [PERSON] нібито знаходиться разом зі своєю матір'ю [PERSON], при цьому точне місцезнаходження її та сина, працівниками поліції встановлено не було, нібито через відмову матері його вказати. В висновку поліції зазначено, що «10.03.2016 року співробітником Кіровоградського ВП ГУНП в області було здійснено телефонний дзвінок на мобільний телефон № [NUMBER], що належить гр. [PERSON] та під час спілкування з останньою було встановлено, що її син [PERSON] знаходиться на даний час разом з нею, при цьому відмовилась називати точне місце знаходження, та що всю відповідальність гр.[PERSON] бере на себе». Позивач звернув увагу суду, що син проживав разом з ним у період до березня 2016 року, він являється приватним підприємцем, має стабільний самостійний дохід, має власне житло житловий будинок, який належить йому в порядку спадкування після смерті батьків. У вказаному будинку для сина є окрема кімната, яка обладнана спеціально для проживання дитини. В ній міститься ліжко, шафа, стіл для навчання, комп'ютер, та інші необхідні для хлопчика речі. Що ж стосується безпосередньо перешкод у спілкуванні з сином та вихованні сина з боку [PERSON] зазначив, що дані перешкоди полягають:у фактичному таємному вивезенні дитини до іншого міста на постійне проживання; у свідомій відмові, відповідальність за яку [PERSON] повністю бере на себе, вказати точне місце перебування сина, працівникам поліції; у свідомій реєстрації місця проживання особи за адресою, за якою вона не проживає;у свідомій поведінці [PERSON] у школі № 13 в місті [PERSON], коли вона чинила перешкоди у його зустрічах з дитиною; у постійних неявках у судові засідання призначені по даній справі, загалом їх було не менше 8 (восьми). Таким чином, [PERSON], усвідомлюючи, що її будуть шукати, звертатись до виконавчої служби, суду, навмисно реєструє місце проживання за однією адресою, а проживає за іншою, яка невідома. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказуючи що умисно не чинить перешкод у спілкування батька з дитиною, а виконання рішення Кіровського суду є неможливим на теперішній час, тому що дитина проживає і навчається у школі у місті [PERSON]. У звязку з навчанням син має дотримуватися шкільної та позашкільної програми, а батько має намір вивезти хлопчика до міста Кіровограда, що завадить навчанню. Окрім цього [PERSON] пояснила суду, що наданий час, син не хоче спілкуватися з батьком наодинці, тому що боїться його. Представник третьої особи Служби по справах дітей Одеської міської Ради заступник начальника територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Малиновському районі в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, звернувши увагу суду, що позовні вимоги, які заявляються [PERSON] є тотожними з вимогами про визначення місця проживання дитини. У разі вирішення спору щодо місця проживання дитини, сторонам необхідно надати суду висновок органу опіки та піклування, який в даній справі відсутній, тому що хоча батько і звертався до Служби по справах дітей, однак необхідні документи не надано. Відсутність висновку однозначна відмова у позові, окрім цього суд має враховувати обовязково думку дитини, тому що хлопчику через декілька місяців виповнюється десять років. Представник органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 12.06.2017 року на адресу суду Суворовською районною адміністрацією надіслано листа, з якого вбачається, що

Outcome: dismissed