Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Вищої ради правосуддя, в якому просить стягнути з держави Україна на його користь п`ять мільярдів гривень моральної шкоди, завданої незаконним рішенням судді Хмельницького міськрайонного суду Трембача О.Л. у справі № 686/22551/15-п та покладення на відповідача судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначив, що суддя Хмельницького міськрайонного суду Трембач О.Л. 11 квітня 2016 року виніс незаконне рішення про направлення матеріалів адміністративного провадження відносно нього (позивача) за ч.1 ст.185-3 КУпАП керівнику Хмельницької місцевої прокуратури для прийняття рішення, оскільки в діях позивача вбачаються ознаки кримінального правопорушення. Тобто суддя Трембач О.Л. не вирішив справу по суті, як це передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення. Моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що у зв`язку з вказаним рішенням суду у нього виникли негативні переживання, почуття тривоги, душевного болю, відчуття образи та приниженої гідності. В судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просить проводити розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим, просить відмовити в його задоволенні, оскільки позивач обґрунтовує свої вимоги незгодою з рішенням судді Хмельницького міськрайонного суду Трембача О.Л. у справі № 686/22551/15-п, яка не встановлює протиправних дій ВРП. У відзиві на позов представник відповідача також просить розглянути справу за відсутності представника ВРП. Оскільки учасники судового розгляду подали клопотання про розгляд справи без їхньої участі, суд ухвалив судове засідання проводити без участі сторін, у зв`язку з чим в силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. [PERSON] підставою позову про стягнення на його користь п`ять мільярдів гривень моральної шкоди вказує незаконне рішення судді Хмельницького міськрайонного суду Трембача О.Л. у справі № 686/22551/15-п про направлення матеріалів адміністративного провадження відносно нього за ч.1 ст.185-3 КУпАП керівнику Хмельницької місцевої прокуратури для прийняття рішення, оскільки в діях позивача вбачаються ознаки кримінального правопорушення. Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (шкода, завдана каліцтвом, ушкодженням здоров`я, незаконним засудженням тощо). Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначенні статтями 1173 та 1174 ЦК України. Згідно із ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, незалежно від вини цієї особи. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу в заподіювані шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Як вбачається зі змісту позову, як на підставу відшкодування шкоди позивач вказує на те, що матеріали адміністративного провадження були направлені керівнику Хмельницької місцевої прокуратури для прийняття рішення, оскільки в діях позивача вбачаються ознаки кримінального правопорушення, а тому відсутні спеціальні підстави для застосування статті 1176 ЦК України. За відсутності підстав для застосування ч.1 ст.1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Однак, для настання відповідальності з вказаних підстав, обов`язковою умовою є визнання наведених рішень незаконними та їх подальше скасування, а також визнання дій або бездіяльності таких органів (посадових осіб) протиправними, однак, доказів цього щодо рішенням судді Хмельницького міськрайонного суду Трембача О.Л. в справі № 686/22551/15-п, позивачем не надано. [PERSON] зазначив відповідачем Державу Україна в особі Вищої ради правосуддя, яка на його думку, має відшкодувати йому моральну шкоду, завдану рішенням Хмельницького міськрайонного суду. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст.ст.124,126,129 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку. З огляду на викладене, Вища рада правосуддя не вправі надавати правову оцінку судовим рішенням чи втручатися у здійснення судочинства, у тому числі сприяти у розгляді конкретних судових справ. Визначення поняття моральної шкоди міститься у статті 23 ЦК України та у постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Під «моральною шкодою» слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як передбачено абз.2 п.5 цієї постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність дій заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювана, вина останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт завдання потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони завдані; ступінь вини заподіювана; яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи матеріальні формі він оцінює пов`язані з цим витрати та з чого він при цьому виходить. Відповідно до п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відповідно до ст.ст. 440,450 ЦК України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При цьому, жодним рішенням суду незаконність дій судді Трембача О.Л. при винесенні рішення від 11.04.2016 року в справі № 686/22551/15-п, не визнано. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами заподіяння йому моральної шкоди внаслідок прийняття суддею Трембачем О.Л. рішення від 11.04.2016 року в справі № 686/22551/15-п. При цьому суд бере до уваги, що позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів, які б підтверджували обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. Разом з цим, позивач у позовній заяві просив суд витребувати з Хмельницької обласної прокуратури матеріали справи про адміністративне правопорушення № 686/22551/15-п щодо нього за ч.1 ст.185-3 КУпАП, які знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 4201621010000031. Ухвалою суду від 16.07.2021 р. вказані матеріали справи витребувані судом в Хмельницької обласної прокуратури, згідно відповіді якої від 05.08.2021 р., що надійшла до суду 06.08.2021 р., у кримінальному провадженні № 4201621010000031 відсутні матеріали адміністративної справи щодо [PERSON] . Таким чином, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність заподіяної позивачу моральної шкоди, протиправність дій відповідача тощо. Враховуючи наведене, суд вважає, у позов слід відмовити повністю. Керуюючись ст.1176 ЦК України, ст.ст.12,13,81,141,263 265 ЦПК України, -

Outcome: dismissed