Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Жванської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в с.Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого крім іншого входить право власності на земельні ділянки площею 0,0890 га та площею 1,7187 га, на території Жванської сільської ради Мурокуриловецького району. Він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, проте не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи на спадкове майно. Оскільки іншого способу захисту своїх прав він не має, тому звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання [PERSON] не з'явився, зазначивши в позовній заяві про розгляд справи у його відсутності. (а.с. 2-4). Відповідач Жванська сільська рада надала суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника. Позов [PERSON] визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення (а.с.22). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у с.Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, крім іншого, право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,0890 га та 1,7187 га на території Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Факт належності земельних ділянок [PERSON], підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯА №506267 та № 506908 від 03 серпня 2005 року (а.с. 13,14), довідкою виконавчого комітету Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району за №119 від 15.08.2014 року (а.с.10), витягами з проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) власникам сертифікатів на території Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с.11,12). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 7), свідоцтвом про своє народження (а.с.8), довідкою Жванської сільської ради №119 від 15.08.2014 року (а.с.10) стверджується, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], який має право на спадкування. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за №119 від 15.08.2014 року слідує, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем в [ADDRESS] (а.с.10). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,0890 га та 1,7187 га, що розташовані на території Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району позивачу [PERSON] Мурованокуриловецькою державною нотаріальною конторою відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи (а.с.15). З інформаційної довідки зі спадкового реєстру №38922046 від 18.11.2014 року (а.с.23) слідує, що спадкова справа на ім'я померлої [INFO] [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 10 жовтня 2014 року (а.с. 9), слідує, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки як спадкоємця [PERSON].

Outcome: approved