Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції за участю третьої особи на стороні позивача [PERSON] про зняття арешту з майна. Позов мотивований тим, що 20.02.2015 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-AM №335735, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS], що доведено свідоцтвом про право власності на житло, що видане 27.10.1997 року відповідно до рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №108 В від 27.10.1997 року. На день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою №2080, виданою 05.11.2015 року ПП «Бокуд». Після смерті батька позивач та інші спадкоємці звернулись з заявами до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] Проте, [PERSON] Відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції на вищевказану квартиру накладений арешт відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 09.12.2015 року, отриманого нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] У звязку з чим, враховуючи накладений арешт на квартиру, прийняти спадщину немає можливості, що стало підставою звернення [PERSON] до суду з позовом про зняття арешту з квартири. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції подав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Третя особа на стороні позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. 20.02.2015 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-AM №335735, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS], власником якої він був на підставі свідоцтва про право власності на житло, що видане 27.10.1997 року відповідно до рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №108 В від 27.10.1997 року. На день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою №2080, виданою 05.11.2015 року ПП «Бокуд». Після смерті батька позивач та інші спадкоємці звернулись з заявами до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] Проте, [PERSON] Відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції на вищевказану квартиру накладений арешт, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 09.12.2015 року, отриманого нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] Арешт було накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження (виконавчий лист №2-2791, виданий 23.09.2010 року Замостянським районним судом м.Вінниці) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Відповідно до довідки №5076/09-37/6 від 24.03.2016 року, 11.03.2016 року до відділу ДВС надійшла письмова заява від [PERSON] про те, що претензій щодо сплати заборгованості по аліментах до [PERSON] станом на 01.02.2016 року вона не має та просить звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінасових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряжатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК та частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Арешт, накладений на квартиру, обмежує право спадкоємців оформити спадщину та вільно розпоряжатись своєю власністю. Оскільки обтяження було накладено державним виконавцем у виконавчому провадженні про стягнення аліментів, а нині борг зі сплати аліментів повністю погашено, стягувач у своїй заяві сама просить зняти накладеного на квартиру арешт, та з метою вирішення питання про прийняття спадщини, накладений арешт підлягає скасуванню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved