Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу та моральної шкоди , мотивуючи позовні вимоги тим, що 23.01.2012 року між ним та відповідачем був укладений договір позики грошових коштів. Вказаний договір було укладено в усній формі на строк до 20 грудня 2013 року. Сума позики склала 40 000, 00 грн. На підтвердження укладення договору позики та його умов, позичальником була надана розписка, яку за взаємною згодою було посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], яку було зареєстровано за № 65. 20 грудня 2013 року сплинув строк повернення боргу. Після зазначеної дати він приїхав до відповідача з вимогою повернення належних йому грошових коштів. Боржник відмовився повертати йому грошові кошти. Станом на 20 серпня 2014 року сума боргу залишилась незмінною, належні йому грошові кошти повернуті не були. У зв»язку з тим, що відповідач не бажає врегулювати спір мирним шляхом, він був змушений звернутися до суду. Крім того, вважає, що діями відповідача, йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, постійних хвилюваннях, з приводу неповернення боргу. Заподіяну моральну шкоду він оцінює у розмірі 2 000, 00 грн. Просить суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням інфляції у розмірі 48 498, 49 грн., заподіяну моральну шкоду у розмірі 2 000, 00 грн., та судові витрати. Позивач та його представник до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали до суду заяву, в якій просив розглянути позовні вимоги за його відсутністю, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали по справі вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу, підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.ст.10,11,60 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами, які беруть доля в справі і інших осіб, доказів. Судом встановлено наступне: 23.01.2013 р. [PERSON] уклав договір позики, згідно якому він отримав у позивача у борг 40 000 грн. та зобов»язався повернути борг до 20.12.2013 р., але до теперешнього борг за договором позики відповідачем не погашено. Факт передачі грошей відповідачеві позивачем підтверджений розпискою, наявною в матеріалах справи, тобто, позивач довів факт передачі грошей відповідачеві, у відповідності зі ст.60 ЦПК України і надав необхідні докази на підтвердження своїх вимог. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Згідно ст.1046 ЦК України, позикодавець передає позичальникові у власність гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Угоду оформлено в простій письмовій формі у відповідності зі ст. 218 ЦК України. Згідно із ст.203 ЦК України «Угода повинна укладатися у формі встановленій законом», згідно ст.208 ЦК України «У письмовій формі належить вчиняти договори фізичних осіб між собою, на суму що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян», вимоги даної статті також викладені в ст.1047 ЦК України «Форма договору позики», відповідно до якої «Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш чим у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Як вказано у ст. 533 ЦК України, грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про повернення йому суми боргу у розмірі 40 000, 00 грн., підлягають задоволенню. Як встановлено ст..625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625, ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. З урахуванням вищезазначених норм і Рекомендацій Верховного Суду України N 62-97р від 03.04.1997 року відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, сума боргу з урахуванням індексу інфляції, яку відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача станом на 11 листопада 2014 року суму у розмірі 45 000 грн.,яка складається з 40 000 грн. х 100,5 (індекс інфляції за грудень 2013 року) х 100,2 (індекс інфляції за січень 2014 року) х 100,6 (індекс інфляції за лютий 2014 року) х 102,2 ( індекс інфляції за березень 2014 року) х 103,3 (індекс інфляції за квітень 2014 року) х 103,8 (індекс інфляції за травень 2014 року) х 101,0 (індекс інфляції за червень 2014 року) х 100,4 (індекс інфляції за липень 2014 року) х 100,8 (індекс інфляції за серпень 2014 року) х 102,9 (індекс інфляції за вересень 2014 року) х 102,4 (індекс інфляції за жовтень 2014 року): 100 = 1, 125. Таким чином сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 40 000, 00 грн. X 1, 125 = 45 000, 00 грн. З урахуванням вимог ст. 625 ЦК України зазначена сума боргу помножується на 3 % річних, а саме 45 000, 00 грн. X 3% = 1350, 00 грн. З порушення строків повернення суми позики, позичальник зобов'язаний сплатити позикодавця відсотки від суми позики, шляхом множення суми боргу на облікову ставку НБУ (%) за відповідний період і діленням отриманого результату на 365 днів. Облікова ставка НБУ з 20 грудня 2013 року по 15 квітня 2014 року ( 116 днів ) складала 6, 5 % річних. Облікова ставка НБУ з 16 квітня 2014 року до 20 серпня 2014 року ( 127 днів) складала 9, 5% річних. Облікова ставка НБУ з 21 серпня 2014 року по 11 листопада 2014 року ( 200 днів) складала 12, 5% річних. Таким чином, відсотки від суми позики складають: ( 40 000, 00 грн. X 6, 5% X 116: 365) + ( 40 000, 00 грн. X 9, 5% X 127 : 365) + ( 40 000, 00 грн. X 12, 5 X 200: 365) = 826, 30 грн. + 1322, 19 грн. + 2 739, 77 грн. = 4 888, 26 грн. Таким чином загальна сума боргу у розмірі 51 238, 26 коп., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 512, 39 грн. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право не відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням обставин справи, характером неправомірних дій відповідача , характеру та глибини фізичних та моральних страждань позивача, суд вважає вимоги позивача про стягнення моральної шкоди такими, що підлягають задоволенню, разом з тим, застосовуючи принцип розумності та справедливості , суд вважає достатньою у відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 500 грн.

Outcome: partial