Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особа без самостійних вимог: відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції та [PERSON], про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.07.2009 року [PERSON] продав автомобіль марки Peugeot 405, д.н.з. [NUMBER], [PERSON], що підтверджується довіреністю, виданою на ім'я [PERSON] та [PERSON], якою останнім надано право користуватися і розпоряджатися вказаним автомобілем з правом його продажу. В свою чергу [PERSON] 27.11.2010 року продав зазначений автомобіль [PERSON], що підтверджується довіреністю, якою було уповноважено [PERSON] та/або [PERSON] користуватися і розпоряджатися даним автомобілем з правом його продажу. 18.04.2015 року позивач [PERSON] придбав у [PERSON] вищевказаний автомобіль за 1 500 доларів США, що підтверджується власноручно написаною [PERSON] розпискою. Крім того, [PERSON], маючи довіреність на право розпорядження автомобілем, запевнив [PERSON], що коли в останнього з'являться кошти, то [PERSON] або його дружина [PERSON] в будь-який час перереєструють автомобіль на [PERSON] Позивач погодився на такі умови з огляду на те, що правомірність експлуатації автомобілем на території України обмежується наявністю реєстраційного посвідчення на автомобіль. Враховуючи те, що вказаний автомобіль та правовстановлюючі документи на нього були передані позивачу, на його думку, він набув право власності на вказаний автомобіль на законних підставах. 18.04.2015 року в м. Немирові Вінницької області [PERSON] було зупинено інспектором ДПС і повідомлено, що автомобіль, який експлуатує [PERSON], знаходиться в розшуку за постановою ВДВС Васильківського МРУЮ. В той же день автомобіль було вилучено у [PERSON] та поміщено на спеціальну стоянку (штрафмайданчик) в м. Вінниці, де автомобіль знаходиться по сьогоднішній день. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Peugeot 405, д.н.з. [NUMBER], укладений між ним та [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на вказаний автомобіль та звільнити його з-під арешту, накладеного постановою відділу ДВС Васильківського МРУЮ Київської області. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить розглянути позов без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. До заяви долучив копію ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2015 року у справі №362/5346/15-ц за скаргою [PERSON], заінтересовані особи: державний виконавець відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Назаренко О.Ю., ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2012 року, якою скаргу [PERSON] задоволено частково, дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №33747013 від 08.08.2012 року визнані протиправними, постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №33747013 від 08.08.2012 року скасовано. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, якою повідомив суд, що з приводу вирішення заявлених вимог він покладається на розсуд суду, до суду його просить більше не викликати та розглядати справу у його відсутність. Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття визнання позову відповідачами, а позов, не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 10.12.2005 року, власником автомобіля марки Peugeot 405, д.н.з. [NUMBER], 1987 року випуску, № кузова [NUMBER], зазначений [PERSON] (а.с. 6). Згідно з довіреністю від 18.07.2009 року, посвідченою нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Соломатіною О.П., зареєстрованої в реєстрі за № 999, [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] користуватися і розпоряджатися з правом продажу, надання в оренду тощо належним йому вищевказаним автомобілем (а.с. 8). Вказана довіреність видана з правом передоручення строком до 18.07.2019 року. 27.11.2010 року приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховською Т.С. посвідчено довіреність за реєстровим № 2272, згідно з якою [PERSON], діючи від імені [PERSON], уповноважив [PERSON] та/або [PERSON] укладати правочини щодо розпорядження (продавати, передавати в оренду, позичку тощо) належного власнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 10.12.2005 року автомобіля марки Peugeot 405, д.н.з. [NUMBER], 1987 року випуску, № кузова [NUMBER] (а.с. 9). Дана довіреність видана строком до 18.07.2019 року. Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до положень ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреність є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителі), безпосередньо третій особі. Отже, як встановлено, [PERSON], як власник спірного автомобіля, здійснив волевиявлення та видав довіреність на ім'я [PERSON] та [PERSON] для представництва, а [PERSON], в свою чергу, від імені власника автомобіля уповноважив [PERSON] чинити певні дії стосовно автомобіля марки Peugeot 405, д.н.з. [NUMBER], 1987 року випуску, № кузова [NUMBER]. Згідно розписки від 18.04.2015 року, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 1500 доларів США за автомобіль Peugeot 405, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 10). 18.04.2015 року в м. Немирові Вінницької області вищевказаний автомобіль під керуванням [PERSON] був зупинений інспектором ДПС УДАІ УМВС України у Вінницькій області, після чого автомобіль було тимчасово затримано та поміщено на спеціальну стоянку у зв'язку з тим, що він знаходиться в розшуку за постановою ВДВС Васильківського МРУЮ, про що складено акт № 815 від 18.04.2015 року (а.с. 11). Як вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 23.04.2015 року, 20.08.2012 року реєстратором Київської обласної філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано обтяження (арешт рухомого майна) [PERSON] на підставі постанови про накладення арешту на все майно боржника, винесеної державним виконавцем ВДВС Васильківського МРУЮ Назаренко О.Ю. 17.08.2012 року у рамках виконавчого провадження за № 33747013 (а.с. 13, 14). З листа ДП МВС України «Вінниця-інформ-ресурси» від 13.05.2015 року № 259-05 вбачається, що автомобіль марки Peugeot 405, д.н.з. [NUMBER], 1987 року випуску, перебуває на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який розташований в м. Вінниці по вул. Ботанічній, 28 (а.с. 12). Частиною 1 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі -Порядок). Цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів та інших транспортних засобів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків і цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень (пункти 1 та 2 Порядку). Пунктами 7 та 8 Порядку передбачено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі транспортні засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є, зокрема, договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби. Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію. Зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу. Якщо транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України (пункти 40, 42). Відповідно до п. 41 Порядку забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України та постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Таким чином, для набуття права власності на автомобіль чинним законодавством передбачені форма та порядок оформлення, а також встановлені випадки, коли забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація автомобіля на нового власника. Однак, у даному випадку сторони не вчинили правочин (договір купівлі-продажу) з додержанням встановленої форми та порядку, а тому підстави вважати доведеним факт укладення договору купівлі-продажу автомобіля на підставі розписки та довіреностей відсутні, і як наслідок відсутні підстави і для визнання такого договору укладеним. З огляду на викладене, оскільки позивачем не дотримані правові вимоги для набуття права власності на спірний транспортний засіб, а тому накладеним арештом та тимчасовим затриманням автомобіля не порушуються його права як власника майна. Стосовно повідомлених представником позивача обставин, а саме, щодо скасування судом накладеного на автомобіль органом ДВС арешту за скаргою [PERSON] суд зазначає, що, вказана ухвала та існування виконавчого провадження, боржником за яким є відповідач [PERSON], жодним чином не впливає на вирішення даної справи по суті, оскільки предметом даного позову є, зокрема, визнання права власності на автомобіль за [PERSON], та у цій справі саме позивач просить захистити його суб'єктивні права. Позовні вимоги [PERSON] про звільнення майна з - під арешту є похідними від його вимог з визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль, разом з тим, його вимоги з визнання права власності на спірний автомобіль не підлягають до задоволення. Аналогічну правову позицію зі спірних правовідносин викладено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 р. «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав». Крім того, у відповідності до ст. 220 ЦК України не може бути визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки відповідно до закону він не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Як наслідок позивачу слід відмовити у задоволенні і іншої позовної вимоги про звільнення спірного автомобіля з - під арешту, оскільки позивач не являється власником спірного автомобіля, та його права накладеним державним виконавцем арештом будь - яким чином не порушуються. З урахуванням викладеного вище у задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем. Крім того, суд зазначає, що позивачем при подачі позовної заяви недоплачено судовий збір за однією із внесених на розгляд суду позовних вимог немайнового характеру, а саме за вимогу про звільнення майна з - під арешту, що входить в розріз зі ст. ст. 119,121 ЦПК України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з позивача в дохід держави слід стягнути недоплачений судовий збір у визначеному законом розмірі станом на час подання позовної заяви, а саме в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved