Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Буринської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована в м. Кролевець Сумської області в КУ Сумської обласної ради Кролевецький будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з права на земельну частку (пай) розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, на території Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0059964. На випадок своєї смерті, [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Черепівською сільською радою 19.10.2001 року за р.№18, яким все своє майно заповіла йому , [PERSON] . Зазначає, що він є спадкоємцем за заповітом, однак про існування заповіту на його користь дізнався лише у квітні 2021 року, коли його мати перебирала речі покійної сусідки [PERSON] . Він звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті [PERSON] , однак отримав роз`яснення, що шестимісячний строк для прийняття спадщини він пропустив і дане питання можливо вирішити тільки у судовому порядку. На підставі викладеного, [PERSON] просив визначити йому додатковий строк впродовж двох місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 21 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, при цьому направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому заявлені позовні вимоги він підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Від відповідача Буринської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи без участі її представника та відсутність заперечень по суті поданої позовної заяви. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи. В зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] в КУ Сумської обласної ради Кролевецький будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів, що вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] та довідки КУСОР Кролевецький будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів (а.с.4-5). Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли усі права та обов`язки, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі, право на земельну частку (пай) розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, на території Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0059964, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.6). Згідно заповіту від 19.10.2001 року за р.№18 посвідченого секретарем Черепівської сільської ради Буринського району Сумської області Шабалою О.І., [PERSON] за життя все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і на яке вона буде мати право по Закону, заповіла [PERSON] (позивачу по справі) (а.с.7). У відповідності до ч.ч.1,2 ст.1261 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України). Судом встановлено, що позивач будучи спадкоємцем за заповітом заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк не подав, що також підтверджується листом приватного нотаріуса Головенської Л.В. (а.с.9). Згідно витягу із Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 8). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачем з причин, які були пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для нього на вчинення цих дій, оскільки він не знав про існування заповіту на його користь. Враховуючи викладене, а також, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що причини пропуску позивачем, встановленого законом, шестимісячного строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому приходить до висновку про задоволення позову та визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини протягом двох місяців.

Outcome: approved