Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що має право на першочергове отримання житла від держави як учасник бойових дій. Таке його право підтверджено відповідним рішенням суду, однак з 1997 року, коли він отримав виконавчий лист, рішення суду не виконане, житла він не отримав. За таких обставин вважає, що виконком Первомайської міської ради повинен йому відшкодувати матеріальну шкоду в сумі 300 000 грн. Також [PERSON] просить зобов'язати Первомайського міського голову Дромашко Л.Г. спонукати з усіх винних осіб суму в 300 000 грн. в солідарному порядку для передачі їх йому - [PERSON] При цьому позивач не зазначив, яких саме осіб і в чому саме винних має спонукати міський голова до збору коштів. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав позов, просив його задовольнити. Пояснив, що розмір визначеної ним матеріальної шкоди дорівнює розміру компенсації за неотримане ним житло, на яке він має право. Вважає, що міський голова Дромашко Л.Г. особисто винна в неотриманні ним житла, а тому вважає, що вона повинна зібрати з усіх причетних до цього осіб - як нинішніх, так і колишніх членів виконкому Первомайської міської ради, керівників ЖКГ та колишніх міських голів - суму в 300 000 грн. та передати йому. Представник виконкому Первомайської міської ради та Первомайського міського голови Дромашко Л.Г. - Полякова О.С. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, мотивуючи тим, що згідно рішення суду від 1996 року [PERSON] перебуває в черзі на отримання житла; по мірі вибуття попередніх осіб у списку його черга просувається, однак житло в місті не будується, тому майже ніхто його не отримує. Зауважила, що [PERSON] двічі відмовлявся від запропонованого житла, а також отримував квартиру від Міністерства оборони України, яку приватизував разом із своєю дружиною і подарував іншій особі. За таких обставин вважає, що ані виконком, ані міський голова не завдали [PERSON] ніякої шкоди, а тому просить відмовити в задоволенні позову. Суд відповідно до ст. 11 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на основі наданих сторонами належних і допустимих доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] як учасник бойових дій в Афганістані згідно Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на першочергове забезпечення житловою площею і з 26.06.1994 року згідно рішення виконкому Первомайської міської ради № 80 перебуває в черзі на загальних підставах та в списку учасників бойових дій в Афганістані, які потребують поліпшення житлових умов. Його номер у списку учасників бойових дій в Афганістані - 4, в першочерговій черзі - 28, в загальній черзі - 136. При цьому [PERSON] має право на отримання житла першочергово, а не позачергово. Зазначені обставини підтверджуються Списком учасників бойових дій в Афганістані, взятих на квартирний облік станом на 01.11.2014 року та станом на 01.01.2015 року; рішенням виконкому Первомайської міської ради № 721 від 14.09.2012 року про постановку на квартирний облік; списком осіб, які перебувають у першочерговій черзі на отримання житла станом на 01.01.2015 року; списком учасників бойових дій в Афганістані, які перебували на квартирному обліку при виконкомі за період з 01.01.1994 року по 01.01.2015 року; рішенням виконкому Первомайської міської ради № 219 від 01.07.1998 року. До теперішнього часу [PERSON] житловою площею не забезпечений, що не оспорюється сторонами і підтверджується наявністю його у списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Як вбачається з наданої відділом комунальної власності і земельних відносин інформації, за період з 01.01.1994 року до 01.01.2015 року деякі особи із списку учасників бойових дій в Афганістані отримували житло, однак це особи, які перебували на квартирному обліку перед [PERSON] Внаслідок цього черга [PERSON] у вказаному списку просунулася з 51 до 4 номера. Крім того, з наданих відповідачем документів вбачається, що [PERSON] раніше пропонувалося житло, але він від нього відмовився. Також [PERSON] отримував житло від Міністерства оборони України, однак приватизував його разом із дружиною та подарував свою частку іншій особі. Такі обставини підтверджуються листом виконкому № 2-20/381 від 17.03.1998 року; ордером КЕЧ ОдВО № 6636 від 05.04.2002 року; копією свідоцтва про право власності на житло; технічним паспортом на квартиру [ADDRESS]; копією договору дарування частини вказаної квартири, яка належала [PERSON] Враховуючи наведене, незабезпечення житлом [PERSON] пов'язане не лише з відсутністю вільного житлового фонду Первомайської міської ради, а і з поведінкою самого [PERSON] Оскільки згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, в даному випадку суд має визначитися, чи завдано [PERSON] матеріальну шкоду виконкомом Первомайської міської ради Миколаївської області внаслідок не отримання ним житла з 1994 року і якщо так, в якому розмірі. Питання стягнення компенсації за неотримане [PERSON] житло в даному випадку не розглядається, оскільки така вимога [PERSON] не заявлена. Крім того, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ч.6 ст. 13, ч. 3 ст. 16 ЦК України у разі недотримання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами 2-5 ст. 13 ЦК України, суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи. Частиною 3 ст. 13 ЦК України визначено, що не допускаються зловживання правом в інших формах. Таким чином, підставою для відшкодування матеріальної шкоди [PERSON] в даному випадку має бути встановлення: наявності такої шкоди незалежно від вини виконкому; неправомірність дій, рішень чи бездіяльності виконкому; розмір завданої шкоди; а також відсутність підстав для звільнення від відшкодування завданої шкоди. Судом не встановлено факту заподіяння виконкомом Первомайської міської ради матеріальної шкоди [PERSON] Як видно з наведеного вище, житло надається громадянам, які перебувають у черзі, згідно черговості їх у списку, але в межах наявного вільного житлового фонду і черга [PERSON] ще не прийшла, хоча просувається. Тож ненадання житла [PERSON] (бездіяльність) не є неправомірною. Крім того, [PERSON] відмовився від двох пропозицій про надання йому житлової площі, а також отримав від Держави житло через Міністерство оборони України, однак подарував його іншій особі, а сам знову залишився без житла. Фактично він допустив зловживання своїм правом, а тому суд визнає, що має місце ситуація, передбачена ч.3 ст. 16 ЦК України. Враховуючи наведене, суд вважає, що відсутні передбачені ст.ст. 1166, 1173 ЦК України підстави для відшкодування матеріальної шкоди [PERSON] виконкомом Первомайської міської ради, а тому в задоволенні вимоги про стягнення з виконкому 300 000 грн. матеріальної шкоди слід відмовити. Також суд визнає такою, що не підлягає задоволенню вимогу про зобов'язання міського голови Дромашко СЛ.Г. спонукати з усіх винних осіб суму у 300 000 грн. в солідарному порядку для передачі їх [PERSON], адже не зрозуміло, чому міський голова має з когось збирати гроші, з кого саме, у чому ці особи мають бути винні, тощо. Суд вважає, що така вимога не обґрунтована, не мотивована і не є способом захисту, який передбачений законом. Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, а позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору, на підставі ст.88 ЦПК України судові витрати в наданій справі слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed