Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

\~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Баранинська сільська рада Ужгородського району, про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняти його з реєстрації проживання. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що він є власником будинку, що розташований за адресою: Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Гагаріна, 18. Окрім позивача в даному будинку зареєстрований колишній чоловік його доньки [PERSON] Вказує, що його донька [PERSON] у 2003 році розірвала шлюб з відповідачем [PERSON], після чого останній перейшов проживати в інше місце. Зазначає, що між ним та відповідачем не було укладено жодного договору на проживання в будинку. Відповідач не має частин власності будинку. На підставі наведеного, просить суд задовольнити позовні вимоги, та, винести рішення, яким визнати [PERSON],[INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Гагаріна, 18, та зняти його з реєстрації. Позивач в судове засідання не зявився, однак від його представника надійшла заява, згідно якої просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК (в редакції від 15.12.2017 року) та ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи Баранинської сільської ради Ужгородського району в судове засідання не зявився. Однак, надав суду заяву, в якій заперечень проти даного позову не має, та просить суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається\~ своїм майном на власний розсуд. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 18.07.1990 року виданого на підставі рішення виконкому Ужгородської районної Ради народних депутатів №52 від 17.05.1990 року, будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Бараниці, по вул. Гагаріна, 18, належить на праві особистої власності [PERSON]. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Факт реєстрації відповідача [PERSON], [INFO] за адресою с. Бараниці, вул. Гагаріна, 18 Ужгородського району, підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки №996 від 25.07.2017 року, виданою Баранинською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області. Згідно ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що 10.09.2002 року шлюб укладений між донькою позивача [PERSON] та відповідачем [PERSON] був розірваний, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу 1-ФМ №039534. Однак, судом встановлено, що факт реєстрації відповідача за вказано вище адресою порушує права позивача щодо користування та розпорядження вказаним будинком. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР особа визнається також, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наявних в матеріалах справи копії Акту обстеження проживання від 28.03.2018 року вбачається, що [PERSON] останні пять років (більше 10) не проживає в [INFO]. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що слід визнати відповідача такими, що втратив право на користування житловим приміщенням. У відповідності до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved