Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він був учасником та засновником ТОВ «Руновщина» Зачепилівського району Харківської області з часткою в статутному фонді 49% та був керівником даного господарства. Позивач зазначає, що маючи часткову приватну власність в даному господарстві, він намагався його поліпшити, тому ним була придбана пасіка в кількості 11 бджолосімей: 8 бджолосімей з вуликами в лежаках та 3 шт. багатокорпусових систем «Рута», та будинок бджоляра вартістю 19 000 грн. [PERSON] стверджує, що ТОВ «Руновщина» на його вимогу не повертає йому вищевказане майно, тому він вимушений звернутися до суду з позовом за захистом своїх майнових прав. Позивач просить суд витребувати у ТОВ «Руновщина» Зачепилівського району Харківської області в особі [PERSON] на його користь належні йому будинок бджоляра та пасіку в кількості 11 бджолосімей. Стягнути з відповідача на його користь витрати по наданню юридичної допомоги в сумі 500 грн. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити, пояснив, що в 2011 році він перебував на посаді директора ТОВ «Руновщина» і на той час господарство почало займатись вирощуванням посівного гібридного соняшника, для отримання якісного насіння якого необхідне обов»язкове запилення для сприятливих умов вирощування гібриду. З цією метою ним було розміщено на території тракторної бригади ТОВ «Руновщина його особисті бджоло сім»ї в кількості 25 вуликів та будинок бджоляра. Крім того в цей же період на даній території були розташовані 25 бджолосімей іншого співзасновника ТОВ «Руновщина» [PERSON] та 30 бджолосімей гр.. [PERSON] [PERSON] вказав, що в 2014 році ним було забрано 14 вуликів, а 11 бджолосімей з вуликами ( 8 вуликів-лежаків та 3 вулики багатокорпусні) та будинок бджоляра залишились на території тракторної бригади ТОВ «Руновщина», які він не зміг забрати у зв»язку з хворобою. Від ТОВ «Руновщина» надійшов зустрічний позов до [PERSON] про визнання права власності та стягнення збитків. В зустрічному позові вказано, що у 2011 році ТОВ «Руновщина» за власні кошти було придбано пасіку в кількості 54 бджолосім»ї та побудовано будинок бджоляра, які були поставлені на баланс господарства. Як стверджує ТОВ «Руновщина» у 2013 році [PERSON] незаконно було присвоєно 970 літрів меду з пасіки на загальну суму 29 100 грн., також господарством було витрачено кошти в розмірі 8000 грн. на утримання пасіки. ТОВ «Руновщина» просить суд визнати за ним право власності на будинок бджоляра та пасіку у кількості 11 бджолосімей та стягнути з [PERSON] на їх користь збитки в сумі 37 100 грн. Представник ТОВ «Руновщина» в судове засідання не з»явився, про причину неявки суд не повідомлено. Тому суд, враховуючи згоду позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи: · копію паспорта та ідентифікаційного номера позивача, · копію пенсійного посвідчення позивача, · копію квитанції до прибуткового касового ордера від 25.12.2011 року, згідно якої [PERSON] було сплачено на користь ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 25 000 грн. за 8 вуликів та будинок бджоляра, · копію накладної № 37 від 25.12.2011 року, згідно якої ФОП [PERSON] було продано 8 вуликів та будинок бджоляра [PERSON], вартість яких складає 25 000 грн., · квитанцію від 29.01.2015 року про оплату [PERSON] юридичних послуг на суму 500 грн., · приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦП К України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. За положеннями ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зазначений спосіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння. Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння (це факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача тощо). З позицій процесуального права ці та інші обставини становлять предмет доказування. Крім цього, статтею 400 ЦК України передбачено, що недобросовісний володілець зобов»язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов»язку заінтересована особа має право пред»явити позов про витребування цього майна. Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії накладної № 37 від 25.12.2011 року та копії квитанції до прибуткового касового ордера від 25.12.2011 року особисто [PERSON] було придбано вісім вуликів та один будинок бджоляра. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що в користуванні відповідача ТОВ «Руновщина», без законних на те підстав, знаходиться належні позивачу [PERSON] вулики з бджолосім»ями та один будинок бджоляра, то позовні вимоги [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння підлягають задоволенню. Зустрічний позов ТОВ «Руновщина» до [PERSON] про визнання права власності та стягнення збитків слід залишити без задоволення у зв»язку з відсутністю доказів, які підтверджують позовні вимоги. Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. За таких обставин, суд вважає за необхідне після вступу рішення в законну силу скасувати заходи забезпечення позову по даній справі, обрані ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 02.02.2015 року шляхом накладення арешту на спірні пасіку та будинок бджоляра. В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по оплаті послуг адвоката в розмірі 500 грн.. У зв»язку з тим, що позивач, як інвалід 2-ї групи, відповідно до п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, суд вважає, що відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з ТОВ «Руновщина» на користь держави судовий збір в розмірі в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved