Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON]. Позивач посилається на те, що 21.07.2007 року він уклав шлюб з відповідачем по справі, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №944. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалося на ґрунті несхожості характерів. Позивач також вважає, що примирення та подальше збереження сім'ї неможливе, оскільки припинені шлюбні стосунки. Позивач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Ухвалою суду від 12.09.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 01.10.2018 року. Клопотання від сторін не надходили. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи встановив наступне. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що 21.07.2007 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №944, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 21.07.2007 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні та шлюбні стосунки між сторонами припинені. Враховуючи вищевикладене, а також те, що сім'я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, а також приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірвати.

Outcome: approved