Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 14 травня 2018 року уклав договір позики з [PERSON], у відповідності до умов якого він передав [PERSON] 3000 доларів США, що в еквіваленті становило 78594 грн по курсу 26,198 грн за 1 долар. На підтвердження отримання вказаної суми відповідач надав розписку, відповідно до якої борг зобов'язувався повернути до 15 червня 2018 року. Станом на 15.08.2018 відповідач своїх зобов'язань не виконав, позику не повернув, на дзвінки позивача не відповідає. У звязку з вказаним просить суд стягнути з відповідача на його користь 82032 грн, що за курсом НБУ станом на 14.08.2018 становить 3000 доларів США. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з винесенням заочного рішення, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 17). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на веб-сайті суду. Відповідно до ст.ст. 223,\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 18 жовтня 2018 року згідно зі ст.\~281\~ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі\~ст.\~264\~ЦПК України\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує\~такі питання:\~1)\~чи мали\~місце обставини\~(факти),\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються; 2)\~чи є\~інші фактичні дані,\~які мають\~значення для\~вирішення справи,\~та докази\~на їх\~підтвердження; 3)\~які правовідносини\~сторін випливають\~із встановлених\~обставин; 4)\~яка правова\~норма підлягає\~застосуванню до\~цих правовідносин; 5)\~чи слід\~позов задовольнити\~або в\~позові відмовити; 6)\~як розподілити\~між сторонами\~судові витрати; 7)\~чи є\~підстави допустити\~негайне виконання\~судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, вивчивши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення з огляду на наступне. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд встановив наступне. 14 травня 2018 року [PERSON] отримав від [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що становило 78594 грн у відповідності до офіційного курсу Національного Банку України станом на 14.05.2018 курс гривні по відношенню до долара США складав: 27,344 грн за 1 долар США (а.с. 3). Згідно вищезазначеної розписки [PERSON] зобовязувався повернути борг [PERSON] до 15 червня 2018 року. Згідно ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Тобто, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику та договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Враховуючи викладене, виходячи із змісту вказаної розписки, суд приходить до висновку, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договори позики, відповідно до якого останній отримав від [PERSON] позику у розмірі 3000 доларів США та які зобовязувався повернути до 15.06.2018. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Докази про повернення на момент розгляду справи відповідачем позивачу боргу, у матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зміст статей 524 та 533 ЦК України вказує на те, що грошовим є зобовязання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). За таких обставин, суд уважає за можливе задовольнити позов [PERSON] в межах заявлених ним позовних вимог та стягнути з [PERSON] на його користь 82032 грн боргу за договором позики, що еквівалентно 3000 доларів США за курсом НБУ станом на 14.08.2018. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому із відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 820,32 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved