Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього коштів у сумі 20698,32 грн., з яких: 18771,21 грн. як поручителя за кредитним договором на користь кредитної спілки «Деснянська», 1877,12 грн. виконавчого збору, 50,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він, будучи поручителем по кредитному договору, укладеному 13.01.2009р. між КС «Деснянська» та [PERSON], в звязку з невиконанням боржником своїх кредитних зобовязань на підставі рішення суду від 11.02.2010р. про стягнення заборгованості за кредитним договором в рамках виконавчого провадження повністю погасив борг [PERSON] перед кредитною спілкою, що у відповідності до вимог ст.556 ЦК України дає йому право на регресну вимогу до відповідача. Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з вищевказаних підстав; не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи за місцем реєстраційного обліку (ч.5 ст.74 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про направлення поштового відправлення, але в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав. Третя особа КС «Деснянська» в судове засідання представника не направила, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність. Тому, зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. За положеннями ч.1 ст.554 ЦК України в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до вимог чч.1, 2 ст.556 ЦК України до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобовязання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обовязок боржника. Згідно з п.3 ч.1 ст.512 ЦК України підставою для заміни кредитора у зобовязанні є виконання обовязку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). В судовому засіданні встановлено, що згідно умов укладеного 13 січня 2009 року кредитного договору Кредитна спілка «Деснянська» надала [PERSON] кредит в сумі 7000 грн. на строк по 13 липня 2009 року зі сплатою 55% річних. В забезпечення виконання даного кредитного договору 13 січня 2009 року КС «Деснянська» було укладено два договори поруки: з [PERSON] та [PERSON], які взяли на себе солідарну відповідальність перед КС «Деснянська» за належне виконання [PERSON] умов вказаного кредитного договору (п.2.1 договору). Відповідно до п.2.6 договору поруки якщо поручитель виконає всі зобовязання позичальника за договором кредиту та відшкодує всі збитки кредитодавця, до нього переходять права кредитодавця в обсязі фактично задоволених вимог; при цьому, крім повернення фактично виплачених сум, поручитель буде вправі вимагати від позичальника також відшкодування інших збитків, завданих у звязку з відповідальністю за позичальника. В звязку з невиконанням [PERSON] своїх кредитних зобовязань та на підставі поданої КС «Деснянська» позовної заяви рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2010 року було стягнуто на користь КС «Деснянська» в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON] 18466,55 грн. заборгованості за кредитним договором, 184,66 грн. державного мита та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно даного судового рішення КС «Деснянська» 04 березня 2010 року було видано виконавчий лист за №2-72, який звернуто до примусового виконання до Борзнянського районного відділу державної виконавчої служби, державним виконавцем якої 19 березня 2010 року було відкрито виконавче провадження ВП №18154894. В рамках даного виконавчого провадження з [PERSON] стягнуто 1877,12 грн. виконавчого збору та 50,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій. Як вбачається з матеріалів зазначеного виконавчого провадження, заборгованість згідно виконавчого документа стягнута та перерахована стягувачу КС «Деснянська» з [PERSON] в повному обсязі, в звязку з чим, 03 січня 2017 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, що також підтверджується довідкою КС «Деснянська» від 27.01.2017р. Крім заборгованості за кредитним договором в сумі 18466,55 грн. [PERSON] також сплатив 184,66 грн. державного мита і 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (за рішенням суду), 1877,12 грн. виконавчого збору та 50,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій, що є для нього збитками, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у відповідності до п.2.6 договору поруки. Отже, загальна сума коштів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 20698,32 грн. (18466,55 + 184,66 + 120,00 + 1877,12 + 50,00). Наведений висновок суду узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постанові Верховного Суду України від 23.09.2015р. по справі №6-466цс15, які згідно зі\~ст.360-7 ЦПК України\~є обовязковими для всіх судів України. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Оскільки [PERSON] при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 640,00 грн. вказаних судових витрат на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved