Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON]; третя особа Валуйська сільська рада Станично-Луганського району Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому разом із дружиною на праві власності належить будинок № 52 по вул. Новостройна у с. Макарове Станично-Луганського району Луганської області. Вказував, що на момент звернення до суду у вказаному будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], яких він не знає та ніколи не бачив. З моменту вселення до будинку № 52 по вул. Новостройна, 52 с. Макарове Станично-Луганського району Луганської області у 2010 році вказаних осіб там не бачив, їх місце проживання йому невідоме. У звязку з наведеним, посилаючись на норми матеріального права,просив суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житлом по вул. Новостройна, 52 с. Макарове Станично-Луганського району Луганської області. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі[PERSON], [PERSON], [PERSON] Оглив судове засідання не зявилася, хоча про час та місце його проведення були повідомлені у встановленому порядкушляхом розміщення оголошення в газеті «Вісті Луганщини» від 20 грудня 2017 року. Причини неявки в судове засідання не повідомила, не звернулися до суду з заявою про проведення судового розгляду справи без їх участі, клопотань про відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавали. За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до вимог п. 9 Прикінцевих положень ЦПК\~України\~в редакції від 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~ст. 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлені наступні обставини. Договором купівлі-продажу від 23 липня 2010 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] придбали житловий будинок № 52 по вул. Новостройна, 52 с. Макарове Станично-Луганського району Луганської області (а.с. 4-5). Із технічного паспорта на садибний житловий будинок по вул. Новостройна, 52 с. Макарове Станично-Луганського району Луганської області, виданого КП Станично-Луганське БТІ 12 липня 2007 року вбачається, що [PERSON] був співвласником вказаного будинку до моменту укладення договору купівлі-продажу (а.с. 8-10). [PERSON], виданої Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області 01 серпня 2017 року № 3121 слідує, що за адресою: вул. Новостройна, 52 у с. Макарове Станично-Луганського району Луганської області проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають (а.с. 11). Згідно акту обстеження фактичного непроживання особи по вул. Новостройна, 52 у с. Макарове Станично-Луганського району Луганської області від 01 серпня 2017 року встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають за вказаною адресою з 2010 року (а.с. 12). На а.с. 13- 19 містяться квитанції, що свідчать про сплату позивачем комунальних послуг по вул. Новостройна, 52 у с. Макарове Станично-Луганського району Луганської області, реєстрація в якому відповідачів створює для нього певні матеріальні труднощі. Таким чином встановлено, що відповідачі зареєстровані, однак не проживають [INFO] без поважних причин. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ч. 2\~ст. 386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. В силу вимог ст. 391 ЦК України,\~ст.150 ЖК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання відбувається, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщення. Судом встановлено, що відповідачі не проживають в будинку, своїх речей там не зберігають, житловою площею не цікавляться, витрати по його утриманню не несуть, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинили. За таких обставин, суд, оцінивши зібрані по справі докази приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог під час розгляду справи не подано, а судом не здобуто. Водночас, в іншій частині, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки суд приймає до уваги норми діючого законодавства, а саме ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», згідно положень якої зняття з реєстрації місця проживання відбувається, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщення. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття такої особи з реєстрації у вказаному житловому приміщенні. У звязку з цим суд приходить до висновку, що є достатні правові підстави для виправданого, тобто законного втручання у гарантоване ст. 8 Конвенції право кожного на повагу до свого житла для визнання відповідачів таким, що втратили право користування жилим приміщенням. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідачів, які підлягають захисту, шляхом визнання відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням будинком по вул. Новостройна, 52 у с. Макарове Станично-Луганського району Луганської області На підставі наведеного,

Outcome: approved