Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

[PERSON]\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим будинком за №17 по вул. Набережна в с. Великий Глибочок Тернопільського району. В обґрунтування вимог позивач вказує, що він є власником житлового будинку за №17 по вул. Набережна в с. Великий Глибочок Тернопільського району. У даному будинку, крім нього, також зареєстровані: син [PERSON], колишня невістка (відповідач) [PERSON], невістка [PERSON], внучка [PERSON], внук [PERSON]. Відповідачка не є членом його сімї та з 2002 року не проживає за вищевказаною адресою без поважних причини, не приймає участі в утриманні житла та не цікавиться ним. [PERSON] з 2002 року проживає [INFO] та у добровільному порядку не знімається з місця реєстрації. Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просить визнати відповідача такою, що втратила право користування спірним житловим будинком. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки. Відзив та заперечення на позов не подавала. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що житловий будинок за №17 по вул. Набережна в с. Великий Глибочок Тернопільського району, належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 30 січня 1989 року, виданим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради народних депутатів та реєстровим написом за №118 від 30 січня 1989 року, здійсненим Тернопільським обласним обєднанням бюро технічної інвентаризації. Встановлено, що [PERSON] до 2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із сином позивача, у звязку з чим була зареєстрована та проживала за даною адресою. Після розірвання шлюбу відповідач залишила спірне житло, створила іншу сімю з якою постійно проживає [INFO], разом із чоловіком [PERSON] та дітьми [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою за №1515 від 21 листопада 2018 року, виданою Великоглибочецькою сільською Тернопільського району. Як вбачається з довідок за №1476 від 16 листопада 2018 року та за №1505 від 20 листопада 2018 року, виданих Великоглибочецькою сільською Тернопільського району, [PERSON] зареєстрована [INFO], але за вказаною адресою не проживає з 2002 року та не вчиняє жодних дій щодо належного утримання даного житла. Відповідно до довідки за №1514 від 21 листопада 2018 року, виданої Великоглибочецькою сільською Тернопільського району, [PERSON] зареєстрована [INFO], але проживає [INFO]. З актів від 01 червня 2016 року та від 20 листопада 2018 року, складених Великоглибочецькою сільською Тернопільського району встановлено, що [PERSON] зареєстрована [INFO], але не проживає по вказаній адресі з 2002 року. Факт не проживання відповідача [PERSON] у житловому будинку за №17 по вул. Набережна в с. Великий Глибочок Тернопільського району, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], яка є невісткою позивача та [PERSON], яка є сусідкою позивача та даний факт їм достовірно відомий. Відповідач в судове засідання не зявилася та будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не надала. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником спірного житлового будинку, де зареєстрована відповідач [PERSON] Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не є членом сімї позивача, з 2002 року не проживає у спірному житловому будинку, не цікавиться будинком, не приймає участі в його утримані та не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталася. Вказане житло залишила добровільно та її місце перебування позивачу не відомо. Вказаними діями відповідач порушує та обмежує права позивача, як власника житла, на користування та розпорядження власністю. \~ \~ \~ \~ Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за №17 по вул. Набережна в с. Великий Глибочок Тернопільського району. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач у судове засідання не зявилася та не представила суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача. Крім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved