Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом в обґрунтування якого зазначив, що з 08.08.2008 до 18.04.2016 перебував з [PERSON] у шлюбі, від якого має сина [PERSON], [INFO] З 2012 року і до розірвання шлюбу сімя мешкала в м. Нова Каховка, де дитина відвідувала дитячий садок, перебувала на обліку у лікарів, відвідувала загальнооздоровчі табори, проте в червні 2017 року відповідач, не попередивши позивача, покинула м. Нова Каховка, переїхала на проживання до м. Харкова. В телефонній розмові [PERSON] повідомила, що виходить заміж і сина він більше не побачить. Прохання надати можливість спілкуватись з сином проігноровані відповідачем, а коли позивач приїхав до м. Харкова, щоб побачитись з сином, колишня дружина вчинила опір, що змусило його викликати поліцію. Позивач звернувся до служби у справах дітей Московського району м. Харкова з заявою про визначення способу його участі у вихованні сина та надання можливості забирати дитину на тривалий час до себе за фактичним місцем проживання у м. Нова Каховка протягом канікул, проте службою встановлені певні дні для його спілкування з дитиною. Позивач просить задовольнити позов в повному обсязі та встановити такий порядок і спосіб його участі у вихованні дитини, який зазначений в позовних вимогах. В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції з Новокаховським міським судом Херсонської області, позивач наполіг на задоволенні позову та дав пояснення відповідно до викладених в ньому обставин, висловивши незгоду з висновком служби у справах дітей щодо його участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею у визначених службою межах. При цьому зазначив, що велика відстань між Новою Каховкою та Харковом фізично не дозволить йому скористатись запропонованим службою способом участі у вихованні сина, разом з тим можливість забирати дитину на певний час протягом року слугуватиме реалізації батьком своїх прав та виконанню обовязків, сприятиме оздоровленню дитини. Представник відповідача проти позову частково заперечував. Не спростовуючи прав батька на спілкування з дитиною, участь у її вихованні зазначив, що запропонований позивачем спосіб участі у вихованні дитини не цілком прийнятний для відповідача і дитини, враховуючи вік та стан здоровя останньої, тісний звязок з матірю, бажання та право відповідача протягом шкільних канікул проводити спільний з дитиною відпочинок. Від представника Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради (далі Управління) надійшло клопотання про слухання справи за його відсутності та рішення виконкому Харківської міської ради, яким встановлений порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина, [PERSON], [INFO] Суд, дослідивши надані докази, вислухавши сторони, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі в період з 08.08.2008 до 18.04.2016, під час якого 20.01.2009 у них народився син [PERSON] (а.с. 9, 11). В період проживання малолітнього [PERSON] у м. Нова Каховка Херсонської області останній відвідував дошкільний навчальний заклад, в наступному школу та творчий гурток, перебував на обліку у медичних закладах міста та області через захворювання ока, про що свідчать надані [PERSON] довідки (а.с. 12-17). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов за фактичним місцем проживання [PERSON]: [ADDRESS] для сина створені належні умови для проживання і навчання (а.с. 21, 22). На підтвердження факту перешкоджання відповідачкою спілкуванню з сином позивач надав копію пояснення на імя начальника Московського ВП ГУНП в Харківській області, відібраного в результаті розгляду його заяви про протиправні дії колишньої дружини під час намагання позивача зустрітись з дитиною. Жодного спростування даного факту відповідачем не приведено (а.с. 19). Надалі, з метою врегулювання питання щодо участі у вихованні сина, [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування Московського району м. Харкова та рішенням виконкому Харківської міської ради встановлений порядок його участі у вихованні малолітнього сина, [PERSON], [INFO]: перша, третя субота місяця з 10:00 до 20:00; перша, третя неділя місяця з 10:00 до 20:00 за місцем проживання дитини (а.с. 39, 40). Таким чином, з погляду на досліджені докази можна дійти висновку, що відповідачем створені певні перешкоди у спілкуванні позивача з сином і спір між сторонами з приводу участі батька у вихованні спільної дитини виник саме через дії відповідача. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень ст.ст. 150, 151, 157 СК України виховання дитини це не лише право, а й обовязок батьків. Мати, батько та дитина мають право, відповідно до ч. 1 ст. 153 СК України, на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частинами 2, 3 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно положень ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Запропонований Управлінням порядок участі [PERSON] у вихованні сина, враховуючи вік дитини, стан її здоровя, певну перерву у спілкуванні позивача з сином, а також відстань між містами, де проживають сторони не можна вважати цілком прийнятним, в звязку з чим суд вважає за необхідне надати батькові можливість налагодити контакт з сином шляхом безперервного й більш тривалого спілкування з ним, насамперед, у період шкільних канікул. При цьому задоволення позову в повному обсязі не врахувало б прав та інтересів як дитини, так і відповідача на проведення їх спільного відпочинку під час шкільних канікул. Перебування дитини протягом одного місяця в літку за місцем проживання позивача суд вважає достатнім для їх спільного відпочинку, оздоровлення дитини та виховного впливу батька на сина. Залишення дитини протягом осінніх канікул саме з матірю, на думку суду, є правильним, так як в цю пору року відбувається загострення простудних захворювань та ГРВІ, а перебування дитини на теперішній час на обліку в медичних установах м. Харкова за місцем проживання матері сприятиме наданню своєчасної медичної допомоги в разі необхідності. Можливість провести спільний час з дитиною протягом зимових канікул має бути надана кожному з батьків в рівній мірі. Аналіз обставин справи та вказаних правових норм в сукупності дають суду привід прийняти рішення про часткове задоволення позову, мотиви чого зазначені вище.

Outcome: partial