Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання двох малолітніх дітей. Посилається на те, що 21.02.2012 року вони уклали шлюб, який було зареєстровано у виконкомі Тересв`янської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №8. У даному шлюбі у них народилося двоє дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Стверджує, що більше року разом з відповідачкою вони не проживають та не ведуть спільного сімейного господарства. Весь цей час діти проживають разом з ним та знаходяться на його повному утриманні та вихованні. Відповідачка перестала піклуватися про здоров`я їхніх дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток та не цікавиться про їх матеріальне забезпечення. Зазначає, що відповідачка є працездатною особою, не хворіє, та розмір отримуваного нею доходу йому невідомий, а тому посилаючись на положення п. 3 ст. 181 СК України, просить стягнути аліменти з [PERSON] на його користь на утримання їх дітей в твердій грошовій сумі, а саме по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач, у судовому засіданні посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Вказав, що на момент позову не працював. Додатково пояснив, що близько чотирьох місяців відповідачка знаходиться за кордоном на заробітках та до дітей ставиться байдуже. 1 березня 2021 року він працевлаштувався та отримує дохід близько 13000,0 (тринадцять тисяч) грн. Під час його перебування на роботі, догляд за дітьми ведуть його батьки. Діти за місцем проживання в с. Грушево відвідують школу. Вважає, що відповідачка спроможна сплачувати на його користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дітей в розмірі по 3000 (три) тисячі гривень, щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Додатково зазначив, що даним позовом бажає спонукати відповідачку дбайливо ставитися до дітей. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою в порядку ч.10 ст. 187 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Заява про розгляд справи без її участі до суду не надходила, відзив на позовну заяву не подавала. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання відповідача за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.02.2012 року, який було зареєстровано виконкомом Тересв`янської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №8 (а.с.2). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] .. Відповідно до свідоцтв про народження дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , їх батьком значиться позивач, а мати відповідач (а. с. 3 - 4). В підтвердження належності позивачу права вимоги за пред`явленим до відповідачки позовом, про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, до позовної заяви додано акт обстеження матеріально - побутових умов від 26.01.2021 року та довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. З акту обстеження матеріально - побутових умов від 26.01.2021 року вбачається, що в ході обстеження дворогосподарства за місцем проживання позивача, розташованого в [ADDRESS] , депутатом Тересв`янської селищної ради встановлено, що матеріально-побутові умови задовільні, а господар [PERSON] веде здоровий образ життя та користується авторитетом та повагою сусідів. Таким чином під час обстеження фактично було встановлено лише характеризуючі особу позивача дані та стан матеріально-побутових умов. Жодних обставин, про перебування на утриманні позивача дітей та про те, що мати цих дітей участі у їх вихованні та утриманні не бере даним актом не встановлено, відтак не встановлено обставин, які входять до предмету доказування за пред`явленим позовом.(а.с. 5). З дослідженої в судовому засіданні довідки виданої виконавчим комітетом Тересв`янської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 18.01.2021 року за №60 встановлено, що до складу сім`ї позивача - [PERSON] входять: жінка - відповідачка [PERSON] , син- [PERSON] , донька [PERSON] та баба [PERSON] (а.с.6). Таким чином з відомостей викладених в довідці також не вбачається можливим встановити факт ухилення відповідачкою від виконання нею свого батьківського обов`язку щодо матеріального утримання та виховання дітей та те що діти з нею не проживають. Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок по доведенню обставин покладається на сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин за яких йому б належало право вимоги з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь аліментів на утримання двох спільних дітей сторін, а тому у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів слід відмовити. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 908 гривень судового збору. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved