Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про визнання факту належності [PERSON], [INFO], свідоцтва про право власності на житло від 15 лютого 1993 року №1330 та відповідного розпорядження органу приватизації від 15 лютого 1993 року №1330, виданих на ім'я «[PERSON]». Заявник обґрунтовує заяву тим, що в 1984 році він та його бабуся [PERSON] на підставі ордеру [NUMBER] від 11 березня 1984 року заселились в квартиру [ADDRESS]. 15 лютого 1993 року були видані свідоцтво про право власності та відповідне розпорядження органу приватизації №1330 на ім'я «[PERSON]» та члена його сім'ї - [PERSON], яка померла [INFO]. Також заявник пояснює, що в 1998 році він отримав новий паспорт, в якому його ім'я в перекладі з російської мови було зазначено як «[PERSON]». Таким чином, є розбіжності в імені заявника в паспорті громадянина та правовстановлюючих документах на [ADDRESS], в результаті чого Реєстраційною службою ОМУЮ заявнику було відмовлено в здійсненні державної реєстрації права власності на вищевказану квартиру. Тому [PERSON] звернувся до суду з дійсною заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON] просив суд задовольнити заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Представник зацікавленої особи Реєстраційної служби ОМУЮ у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та його бабуся [PERSON] на підставі ордеру [NUMBER] від 11 березня 1984 року заселились в квартиру [ADDRESS]. 15 лютого 1993 року УЖКГ виконкому Одеської міської Ради народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру, а також розпорядження органу приватизації за №1330 на ім'я «[PERSON]» та члена його сім'ї - [PERSON] [PERSON] померла [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. У судовому засіданні доведено, що заявник зареєстрований та постійно проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою №552 від 05 травня 2014 року. 14 серпня 1998 року [PERSON] отримав новий паспорт, в якому його ім'я в перекладі з російської мови було зазначено як «[PERSON]». Таким чином, є розбіжності в імені заявника в паспорті громадянина України серії [NUMBER], та правовстановлюючих документах на [ADDRESS]. Заявник [PERSON] звернувся до Реєстраційної служби ОМУЮ з заявою про проведення державної реєстрації приватного права власності на квартиру [ADDRESS]. Однак, рішенням Реєстраційної служби ОМУЮ № 13950934 від 23 червня 2014 року заявнику було відмовлено в здійсненні такої реєстрації у зв'язку з вищевказаними розбіжностями в імені заявника, зазначеного в паспорті та свідоцтві про право власності і розпорядження органу приватизації. Згідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем, і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На підставі викладеного,

Outcome: approved