Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про звільнення від сплати боргу за аліментами, зазначивши, що на підставі судового наказу виданого Ріпкинським районним судом Чернігівської області від 18.03.2015 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 16.02.2015 року і до досягнення повноліття дитини. Після видачі судового наказу, сторони до 10.07.2019 року проживали разом, діти перебували на повному утриманні позивача, зокрема позивач вносив кошти за перебування дітей у дитячому садку та школі. Оскільки позивач з 23.07.2019 року офіційно не працевлаштований, та перебуває в скрутному матеріальному становищі, має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 27875 грн. 86 коп., яка утворилася станом на 01.09.2019 року, він не взмозі сплатити цю заборгованість. Позивач вважає, що відсутність роботи та скрутний матеріальний стан є іншими обставинами, що мають істотне значення у розумінні ч.2 ст.197 СК України, та є достатніми підставами для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. В судове засідання позивач не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що позивач залишився проживати в будинку, придбаному за її рахунок, користується побутовими речами, які є особистою власністю [PERSON] і у платника аліментів була можливість уникати заборгованості, оскільки стягувач на певний період припинила стягнення коштів, відкликаючи виконавчий лист. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. У відповідності до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей і Ріпкинським районним судом Чернігівської області від 18.03.2015 року видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовий наказ набрав законної сили. На момент розгляду справи сторони не проживають однією сім`єю, діти перебувають на утриманні матері, яка не має власного житла в Ріпкинському районі Чернігівської області, а позивач проживає в смт.Компаніївка Кіровоградської області, в будинку, право власності на який зареєстровано за колишньою дружиною. Позивач не являється інвалідом, у нього відсутні інші утриманці, яким він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрований як безробітний в Компаніївській районній філії Кіровоградського обласного центру зайнятості з 29.07.2019 року. В той же час, заборгованість з аліментів у [PERSON] виникла в період часу, коли він мав офіційний дохід, тобто міг сплачувати аліменти. Довідкою Компаніївського районного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області № 268 від 11.09.2019 року та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у ВП 59547136 підтверджується, що заборгованість позивача зі сплати аліментів станом на 01.09.2019 року складає 27875 грн. 86 коп. Частиною 2 ст.197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Обґрунтовуючи позов про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, позивач послався на зміну його матеріального стану, зокрема той факт, що він звільнився з роботи, і під час спільного проживання вносив кошти за перебування дітей у дитячому садку та школі. На підтвердження цього позивач надав квитанції, з яких вбачається, що вони сплачені [PERSON] . Однак, згідно ст.185 СК України, такі витрати позивача відносяться до додаткових витрат на дітей. Вказані підстави на переконання суду, не є підставою для звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам згідно приписів частини 2 статті 197 СК України. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved