Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб, зареєстрований 13 лютого 2018 року Деліївською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області. З позовної заяви, поданої позивачем вбачається, що 13 лютого 2018 року виконавчим комітетом Деліївської сільської ради Галицького району зареєстровано шлюб між сторонами. У шлюбі дітей немає. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя, ведення спільного господарства. У зв`язку з чим, шлюбні стосунки припинилися і вони спільно вирішили розірвати шлюб. Примирення між ними є неможливим, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання [PERSON] не з`явився, однак подав суду заяву через канцелярію в якій просить провести розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Не повідомила причини неявки, нею не подано відзив на позов. Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного розгляду справи. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 14 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 13.02.2018 року - 13 лютого 2018 року Деліївською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.4). У шлюбі дітей немає. Сімейне життя у сторін не склалося, через різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Тому сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Сторони не змогли зберегти сім`ю, тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог, відповідно до яких: шлюб між сторонами слід розірвати. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved