Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Одеської міської ради, за участю третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу «Військовий будівельник» та просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 1965 року він є членом житлово-будівельного кооперативу «Військовий будівельник», та виплатив повністю пай за квартиру [ADDRESS] у розмірі 3 901, 58 карбованці, що підтверджується довідкою від 25 жовтня 2013 року. Також зазначає, що він бажає розпорядитись вищевказаною квартирою, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу не може отримати свідоцтво про право власності на дану квартиру. [PERSON] та його представник у судовому засіданні вищевказаний позов підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити. Представник Одеської міської ради у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи житлово-будівельного кооперативу «Військовий будівельник» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява від представника третьої особи, в якій зазначено, що кооператив підтверджує набуття [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS], у зв'язку з повною виплатою позивачем паю за дану квартиру в 1977 році. Тому позовні вимоги [PERSON] вважає обґрунтованими. Дослідивши матеріли цивільної справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 1965 року є членом житлово-будівельного кооперативу «Військовий будівельник», і в 1977 році виплатив повністю пай за квартиру [ADDRESS] у розмірі 3 901, 58 карбованці, у якій проживає до цього часу. Згідно довідки житлово-будівельного кооперативу «Військовий будівельник» №35 від 22 травня 1995 року та довідки від 25 жовтня 2013 року [PERSON] належить двокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 44, 16 кв. м., корисною площею 43, 43 кв. м., житловою площею 30, 52 кв. м. У судовому засіданні встановлено, що позивач постійно проживає у вищевказаній квартирі, іншого житла у нього немає. З довідки КП «БТІ» Одеської міської ради від 19 вересня 2013 року №427179.63.13 станом на 31 грудня 2012 року квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі довідки ЖБК «Військовий будівельник» №35 від 22 травня 1995 року. Відповідно до ст. 384 ЦК України, будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Таким чином, суд вважає, що незалежно від отримання правовстановлюючого документу на спірну квартиру [ADDRESS], [PERSON], як член ЖБК «Військовий будівельник», який повністю сплатив пай, є власником цієї квартири. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 року №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та таким, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved