Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої неповнолітньою особою. Своїх позовні вимоги позивач мотивував тим, що 09.08.2015 року відпочиваючи в дитячому таборі «Дніпровець», неповнолітній [PERSON] під час словесного конфлікту умисно наніс удар кулаком в обличчя його сину [PERSON], завдавши травми у виді перелому кісток носа, спричинивши легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоровя. Про даний випадок йому стало відомо з телефонної розмови з його сином в цей день близько 22-ої години. Син повідомив, що не може спати через сильні болі. На слідуючий день він з дружиною забрали сина з дитячого табору для медичного обстеження та лікування на яке ними були затрачені кошти в сумі 129 грн. 95 коп. По даному питанню він неодноразово звертався до Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області, прокуратури Черкаського району, до УМВС в Черкаській області якому підпорядкований дитячий табір «Дніппровець». Йому частково були повернуті кошти за вартість путівки, що не була використана по причині передчасного завершення відпочинку, але витрати на лікування сина та додаткові витрати на відновлення нормального ритму життя своєї сімї йому ніхто не відшкодував, тому просить суд стягнути з батьків дитини [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім, [PERSON] та [PERSON] 129 грн. 95 коп. затрачених на лікування сина [PERSON] та 10\~000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав з підстав ивкладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнав частково і суду пояснив, що 09.08.2015 року близько 22-ої години йому зателефонував вихователь дитячого табору «Дніпровець» де відпочивав його син [PERSON] та повідомив, що [PERSON] побив [PERSON], сина позивача. 11 серпня 2015 року директор та вихователь табору йому повідомили, що ініціатором сварки та бійки був син позивача. В цей день він зателефонував останньому та запропонував свою матеріальну допомогу і вони домовились на слідуючий день зустрітись, однак позивач [PERSON] йому не зателефонував і зустріч не відбулася. Позов в частині матеріальної шкоди визнає повністю, а в частині відшкодування моральної шкоди вважає завищеним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявивлася, але надала суду заяву в котрій просила суд розгляд справи провести у її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав та інтересів фізичної чи юридичної особи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 09.08.2015 року на території дитячого табору «Дніпровець» між малолітніми відпочиваючими [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] виник конфлікт в ході якого [PERSON] ударив кулаком в обличчя [PERSON], спричинивши перелом кісток носа, що підтверджується показами самих сторін, висновком ст.о/у СКМСД Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області та довідкою Черкаської обласної дитячої лікарні. З наданого суду чека [PERSON] на придбання медикаментів для лікування дитини витратив 129 грн. 95 коп. З листа начальника УМВС в Черкаській області відомо, що син позивача [PERSON] не повністю використав путівку для відпочинку в дитячому таборі «Дніпровець» в звязку з погіршенням здоровя, тобто травмою яку йому спричинив неправомірними діями малолітній [PERSON], син відповідачів по справі. Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, але враховуючи що [PERSON], 2004 року є малолітнім то згідно ст. 1178 ЦК України шкода завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років) відшкодовується її батьками, тобто витрати та лікування сина позивача [PERSON] повинні відшкодувати батьки малолітнього [PERSON], відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON], з них з кожного повинні бути стягнуті кошти на відшкодування моральної шкоди, в звязку з душевними стражданнями за здоровя дитини та зусиллями по налагодженню звичного ритму життя, при цьому суд виходить з обставин справи та керується принципом розумності та справедливості. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої неповнолітньою особою підлягає до задоволення частково. Суд, враховуючи майновий стан відповідачів [PERSON] та [PERSON], що вони є багатодітною сімєю , вважає можливим звільнити їх у відповідності з ч. 3 ст. 82 ЦПК України від оплати судового збору.

Outcome: partial