Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати. Позов обґрунтований тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка, площею 7,57 гектар, яка розташована на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, право власності підтверджене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КР № 029666, виданого 24.09.2008 року Бобринецькою районною державною адміністрацією. 06.05.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, зареєстрований реєстраційною службою Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області 18 травня 2015 року, номер запису 9739887. За вказаним договором відповідач зобовязаний сплачувати щорічно орендну плату в розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, однак зазначене зобовязання не виконує. В порушення умов договору відповідачем не сплачено орендну плату за 2015 та 2016 роки, у звязку з чим виникла заборгованість в загальній сумі 14426 грн.90 коп., у звязку з чим просить суд розірвати договір оренди та стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати. В судовому засіданні позивач позов підтримав, вказавши про те, що отримував від відповідача кошти після підписання договору оренди 17.05.2015 року та 06.11.2015 року в сумі 30 000 грн. в борг, не вважає ці кошти орендною платою, оскільки це не обговорювалося між ними та не зазначалося в розписках. Передбачений договором розмір орендної плати він не отримував. В судовому засіданні надав показання як свідок по вказаним обставинам, зазначивши, що не звертався до [PERSON] з питаннями виплати орендної плати за цей період, оскільки тай навіть відмовився видати примірник договору, отримані кошти в сумі 30000 грн. взяв у борг, оскільки необхідні були для лікування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти заявленого позову та просив відмовити в його задоволенні, вказавши, що 17.05.2015 року видав [PERSON] кошти в розмірі 25000 грн. та 06.11.2015 року - 5000 грн. як орендну плату, виплачену за договором оренди наперед. Крім того, незважаючи на наявну переплату орендної плати, 29.03.2017 року він намагався поштовим переказом перевести позивачу кошти за 2015 рік в розмірі 6933 грн., однак позивач відмовився від їх отримання. Такі ж показання надані ним як свідком в судовому засіданні. Звернув увагу на те, що отримані позивачем кошти не є позикою, оскільки розписка не містить таких реквізитів. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, оскільки орендна плата була сплачена позивачу наперед, що підтверджується розпискою про отримання коштів, протягом двох років позивач не звертався до [PERSON] з вимогою про виплату орендної плати, а в подальшому ухилявся від отримання орендної плати шляхом відмови від поштового переказу, оскільки вини відповідача у несплаті орендної плати немає, тому підстави розірвання договору відсутні. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії КР № 029666, виданого 24.09.2008 року Бобринецькою районною державною адміністрацією є власником земельної ділянки, площею 7,57 гектар, яка розташована на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.8). 06.05.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, зареєстрований реєстраційною службою Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області 18 травня 2015 року, номер запису 9739887, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6). Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Сторони договору погодили умови, за якими договір оренди укладений на 49 років (п.8) та визначили розміри та строки сплати орендної плати (п.9-14) орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її щорічної індексації, що становить 6933 гривень на 2015 рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься щорічно до 25 грудня поточного року (а.с.44-47). Відповідно до ч. 1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обовязок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою. Відповідно до статті 21 вказаного Закону орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Позивач на підтвердження своїх позовних вимог щодо неотримання плати за оренду землі надав показання як свідок, зазначивши, що отримував кошти від відповідача у борг, а не як плату за землю наперед. Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, послався на розписки про отримання коштів позивачем, вказуючи, що ці кошти він вважав платою за оренду землі. Вказану розписку суд визнає неналежним доказом, оскільки вона не містить даних щодо призначення цих коштів, а саме плати за оренду землі. Посилання відповідача на те, що він не міг надавати позивачу кошти у борг, оскільки між ними були лише правовідносини, повязані з договором оренди, і якби позивач звернувся до нього за отриманням орендної плити, він би її виплатив, суперечать положенням ст. 60 ч.4 ЦПК України, згідно з якою доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Так, судом встановлено, що відповідачем всупереч п. 11 умов договору оренди землі від 06.05.2015 року орендна плата за 2015,2016 роки не сплачувалась. Згідно розрахунку позивача та умов договору відповідач заборгував позивачу орендну плату у 2015 році - 6563 грн. 99 коп., у 2016 році - 7862 грн.91 коп., всього - 14426 грн. 90 коп. Згідно п.37 договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором. Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст.32 вказаного Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. Відповідно до п. д ч.1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Пунктом 40 спірного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було допущено істотне порушення договору оренди землі, а саме систематична несплата орендної плати позивачу за користування належною йому земельною ділянкою за 2015-2016 роки, що є підставою для розірвання договору та стягнення заборгованості з орендної плати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1280 грн.

Outcome: approved