Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Добровільської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне. [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 5,16 га, яка розташована на території Добровільської сільської ради Близнюківського району Харківської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №746746. Інші спадкоємці відсутні. [PERSON], звернувшись з приводу оформлення спадщини до приватного нотаріуса Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області, 11.06. 2014 року отримав відповідь, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини він не звернувся до нотаріуса, так як має тяжкі хронічні захворювання - гіпертонічну хворобу ІІ стадії, ішемічну хворобу серця, атеросклеротичний кардіосклероз СНІІА, потребує постійного лікування амбулаторно та стаціонарно, а смерть матері ще більше посилила ці хвороби. Також він мав у себе материн Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, користувався землею і вважав себе таким, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Вважаючи причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною, та маючи намір отримати зазначену спадщину, просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про її прийняття. Від відповідача, який був належним чином та своєчасно повідомленими про дату, час та місце розгляду справи до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин справа розглянута у відсутність представника відповідача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві а крім того пояснив і наступне. З 1994 року по 01.07. 2014 року він працював механізатором в СТОВ Самара Близнюківського району Харківської області. Має захворювання, які вказані в позовній заяві. Восени 2012 року та 2013 року по 10 днів амбулаторно лікувався в Верхньосамарській амбулаторії. В червні цього року тиждень проходив лікування в Близнюківській центральній районній лікарні. Інвалідності не має. До нотаріуса з приводу прийняття спадщини після померлої матері звернувся 11 червня 2014 року і йому було відмовлено з причин пропуску строку. Вислухавши пояснення позивача, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність у задоволенні позову відмовити, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року в с. Добровілля Близнюківського району Харківської області, що підтверджено фотокопією цього свідоцтва (а.с.5). Фотокопією свідоцтва про народження [PERSON] підтверджується, що його матір'ю була [PERSON] (а.с.6). На день смерті у власності [PERSON] була земельна ділянка, площею 5,16 гектарів, розташована на території Добровільської сільської ради Близнюківського району Харківської області, що посвідчено фотокопією Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №746746 (а.с.7-8). Довідками Добровільської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 12.06. 2014 року підтверджується, що [PERSON] була зареєстрована і проживала за адресою [ADDRESS] до дня смерті - [INFO] року. Спадщина, яка залишилася після її смерті відумерлою не визнавалася. (а.с.10,13). Відповідно до ст.ст. 1217, 1233 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом. Із Витягу зі Спадкового реєстру вбачається, що заповіти, спадкові договори після смерті [PERSON] не зареєстровані (а.с.12). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.14). [PERSON] є громадянином України, що підтверджується фотокопією сторінок паспорта (а.с.9). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Цей строк [PERSON] був пропущений, що не заперечується і ним самим. Крім того про пропущення [PERSON] встановленого Законом строку для прийняття спадщини свідчить і довідка №240-01-16 від 11.06. 2014 року, видана приватним нотаріусом [PERSON] Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області (а.с. 11). Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, судом може бути визначений за наявності поважних причин його пропущення. Такими причинами позивач вважає наявність захворювання - гіпертонічну хворобу ІІ стадії, ішемічну хворобу серця, атеросклеротичний кардіосклероз СНІІА, потребу в постійному амбулаторному та стаціонарному лікуванні, посилення хвороби після смерті матері. Суд до цих тверджень відповідача відноситься критично та їх не сприймає з огляду на таке. Позивачу у судовому засіданні детально роз'яснювалося його право надати додатково усі наявні докази для підтвердження своїх вимог. Позивач заявив, що усі докази додані до позовної заяви. Наявність у позивача вищевказаних хвороб підтверджена довідкою лікарняного закладу і суд приймає це як належний доказ. Разом із тим, у судовому засіданні позивач дав свідчення про те, що з 1994 року по 01 липня 2014 року він працював механізатором, тобто був працездатною особою. Та обставина, що після смерті матері його хвороби посилилися, нічим не підтверджена. Спадкодавиця [PERSON] померла [INFO] року. Із пояснень позивача в суді вбачається, що після її смерті він амбулаторно лікувався тільки восени 2012 і 2013 років, а потім в червні 2014 року на стаціонарі. Про те що позивач мав певний розлад здоров'я в межах шестимісячного строку після смерті матері взагалі не надано пояснень. І навіть щодо можливих обставин лікування позивача у 2012,2013 та 2014 роках доказів не надано. Як встановлено судовим розглядом, з приводу прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріуса із значним пропуском встановленого законом строку - тільки 11 червня 2014 року, тобто більш ніж через три роки та чотири місяці з дня її смерті. На підтвердження того, що позивач дійсно після смерті матері користувався належною їй земельною ділянкою, також доказів не надано. Крім того сама по собі ця обставина не свідчить про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як і те, що материн Державний акт на землю був у нього на руках. Суд не може визнати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини і юридичну необізнаність позивача щодо строку звернення із заявою про прийняття спадщини на яку він також вказує. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки належними і допустимими доказами позивачем не доведено наявність поважних причин пропущення строку для прийняття спадщини, у задоволенні позову і необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed