Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення повноважень. У позовній заяві позивач зазначив, що по договору дарування від 27.05.1994 року [PERSON] і [PERSON] співвласники частини будинку по [ADDRESS] . Усі правовідносини, що виникають з цього договору, або пов`язані з ним, регламентуються відповідними нормами чинного законодавства і судовому порядку. На умовах даного договору кожна сторона реально наділена спільними обов`язковими власними на свій розсуд і іншими повноваженнями, що випливають із його змісту і суті. З часом спільне життя, господарство, відпочинок та інші обставини, що мали істотне значення, змінилися і по договорам дарування від 29.08.2017 року [PERSON] передала свою частку майнових прав в повному обсязі [PERSON] і [PERSON] , і вчинила ще ряд послідовних дій на зміну спільних правовідносин, що привело до втрати нею повноважень перебування в договірних відносинах їх основного договору. А її вихід з договору та юридичні наслідки поведінки підтверджується судовими розглядами і вимагає розмежування правової регламентації договору і додаткового захисту їх майнових інтересів. Просить: припинити повноваження [PERSON] в договорі дарування від 27.05.1994 року з 29.08.2017 року, момента передачі спільного майна іншим особам; покласти на [PERSON] повноваження єдиного представника по договору дарування від 27.05.1994 року за адресою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання, призначене на 20 жовтня 2020 року, не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. 07 вересня 2020 року подав до канцелярії суду заяву, в якій просив судовий розгляд завершити заочно та проводити в його відсутність по стану здоров`я. Відповідач [PERSON] у судове засідання, призначене на 20 жовтня 2020 року, не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомила, відзив не подала. Частина 1 статті 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Суд у судовому засіданні, враховуючи те, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив, а також враховуючи те, що позивач просив судовий розгляд завершити заочно в його відсутність, ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач [PERSON] у позовній заяві посилається на те, що по договорам дарування від 29.08.2017 року [PERSON] передала свою частку майнових прав в повному обсязі [PERSON] і [PERSON] і вчинила ще ряд послідовних дій на зміну спільних правовідносин, що привело до втрати нею повноважень перебування в договірних відносинах їх основного договору. Також зазначив, що вихід відповідача з договору та юридичні наслідки поведінки підтверджується судовими розглядами і вимагає розмежування правової регламентації договору і додаткового захисту їх майнових інтересів. До позовної заяви позивачем додано лише копію Договору дарування від 27.05.1994 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар кожен в рівних долях належну [PERSON] 1/3 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , а також копію рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.10.2019 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про приниження особистої гідності. При цьому, позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, і які стосуються укладення відповідачем договорів від 29.08.2017 року, або ж вчинення інших дій, на які вказав позивач. Враховуючи те, що позивач вільний у способі доказування своїх позовних вимог та наданні доказів, таким правом скористався, при цьому не надав суду достатніх та належних доказів, які б підтверджували обставини, викладені в позовній заяві, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості оцінити доводи позивача, тому суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed