Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач обґрунтовує позов тим, що він відповідно до Договору дарування житлового будинку від 10.11.2011 року є власником житлового будинку за адресою: Мелітопольський район, с. Костянтинівка, пров. Гагаріна 5а. В указаному житловому будинку зареєстрована, але не проживає його колишня дружина [PERSON] Шлюб між ними розірвано 02.12.2016 року на підставі судового рішення. [PERSON] фактично проживає за іншою адресою, яка на теперішній час йому не відома. Останнє відоме місце проживання відповідача: м. Мелітополь, вул. Вакуленчука 63/65. Відповідач не приймає участі у сплаті комунальних платежів та утриманні будинку, тим самим здійснює перешкоди в здійсненні його права користування, володіння та розпорядження його майном. Він неодноразово просив відповідача в усній формі при особистих зустрічах знятися з реєстраційного обліку в даному житловому будинку та зареєструватися за фактичним місцем проживання. Однак, відповідач не бажає цього робити. Тому він просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Костянтинівка, пров. Гагаріна 5а. Позивач в судове засідання не зявився, але надав заяву про слухання справи за його відсутності, на позові наполягають. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До Мелітопольського міськрайонного суду повернулися конверти з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» так як адресата не було дома. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. 26 лютого 2018 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач, [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: 72364, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Костянтинівка, пров. Гагаріна 5а, на підставі договору дарування житлового будинку від 10.11.2011 року посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] запис в реєстрі № 6059 (а.с.7-8). Згідно матеріалів справи, в належному позивачу житловому будинку зареєстрована, але не проживає колишня дружина [PERSON], [INFO], згідно копії домової книги (а.с.10-11). Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду № 320/6454/16-ц від 02.12.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно рішення суду адреса проживання [PERSON]: м. Мелітополь, вул. Вакуленчука 63/65 (а.с.12). Відповідно до довідки виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради від 08.12.2017 року [PERSON] зареєстрована за адресою: 72364, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Костянтинівка, пров. Гагаріна 5а, але не проживає з серпня 2016 року. Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач у будинку не мешкає з 2016 року, вирішити питання в позасудовому порядку не представляється можливим, у добровільному порядку відповідач не виявляє бажання знятися з реєстрації, що у свою чергу приводить до порушення прав позивача і перешкоджає йому належним чином користуватися та розпоряджатися власністю, позивач несе додаткові витрати по утриманню будинку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved