Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що за рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 25 березня 2013 року з нього стягуються аліменти на утримання його неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття та аліменти у розмірі 18 частини його заробітку на утримання [PERSON] до досягнення сином трирічного віку. Позивач зазначає, що 26 жовтня 2013 року він уклав шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], на утримання якого на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22 липня 2014 року він виплачує аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку та на утримання дружини [PERSON], яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, аліменти у розмірі 1/10 частини його заробітку. У зв'язку із зміною сімейного стану, у позивача з'явився обов'язок щодо утримання малолітнього сина та його матері, у зв'язку з чим змінилося і його матеріальне становище, через що він і звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила його задовольнити у повному обсязі, зменшивши розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], народження [INFO], із 1/4 до 16 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання відповідачки до досягнення сином трирічного віку з 1/8 до 1/10 частини його заробітку. Відповідач [PERSON] належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим поштовим повідомленням, викликалася до суду за місцем реєстрації, але поштові конверти із судовими повістками повернуто до суду за закінченням строку зберігання. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності фізичної особи, яка бере участь у справі, за адресою місця проживання, зареєстрованого, у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON], що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи у її відсутність. Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу ( далі-СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 25.03.2013 з позивача стягуються аліменти на утримання його неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття та аліменти у розмірі 18 частини його заробітку на утримання [PERSON] до досягнення сином трирічного віку (а.с.7-10) . 26 жовтня 2013 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції було зроблено відповідний запис (а.с.14). Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.15). Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22 липня 2014 року з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки з усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини [PERSON], яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку аліменти у розмірі 1/10 частини його заробітку (а.с.16). В даний час у позивача істотно змінилося матеріальне становище, так як розмір відрахувань по аліментним зобов'язанням перевищує п'ятдесят відсотків його заробітної плати. Таким чином, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, які свідчать про зміну його матеріального становища, що є підставою для зменшення розміру аліментів. З врахуванням обставин справи та положень ст. 182 СК України, на думку суду, розмір аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] повинен становити 1/6 частину всіх видів заробітку позивача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу до повноліття дитини. З огляду на середній заробіток позивача (а.с.23,38-40), такий розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина значно перевищує мінімальний розмір аліментів, що встановлений законом. Суд вважає, що зменшення розміру аліментів на користь відповідачки із 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів доходів позивача не буде порушувати права дитини на користь якої стягуються ці аліменти. Розмір аліментів, що стягуються з позивача на утримання відповідача [PERSON] повинен становити 110 частину його доходів, щомісячно починаючи з дня вступу рішення в законну силу до досягнення сином трирічного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання відповідачки, судом враховано також обставини перебування на утриманні позивача його дружини [PERSON], яка не працює та перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку (а.с.17). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення також понесені та підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved