Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: державна міграційна служба управління в Черкаській області Придніпровського районного відділу у м. Черкаси про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням . Свій позов обґрунтовує тим, що відповідно ордеру №011358, виданий згідно рішення Придніпровського райвиконкому № 483 від 18.10.1995, позивач являється основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. В даній квартирі разом з позивачем зареєстровані: дружина - [PERSON], син- [PERSON], дочка - [PERSON], онучка - [PERSON], а також син- [PERSON], який не проживає в раніше зазначеній квартирі з 2010 року по теперішній час. Позивач зазначає, що особові рахунки по сплаті комунальних послуг оформлені на його. Комунальні служби, що надають послуги по утриманню даної квартири у своїх розрахункових квитанціях нараховують оплату за користування комунальними послугами на п'ятьох мешканців. Позивач не бажає сплачувати комунальні послуги за відповідача, оскільки він не проживає в квартирі понад 5 років. [PERSON] зазначає, що він пенсіонер і в нього скрутне матеріальне становище. Повідомляє, що перешкод у користуванні даним жилим приміщенням відповідачу не чине. На підставі перерахованого просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву від 07.12.2016, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Управління ДМС України в Черкаській області Придніпровського районного відділ у м. Черкаси надали суду заяву від 25.10.2016, в якій зазначило, що у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг», повноваження у сфері реєстрації місця проживання фізичних осіб належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, на підставі викладеного просить суд замінити третю особу на належну. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до копії ордера № 011358, виданого згідно рішення Придніпровського райвиконкому № 483 від 18.10.1995 позивачу надана квартира [ADDRESS]. Згідно до довідки виданої комітетом самоорганізації населення мікрорайону «Митниця» від 01.08.2016 за №40 в квартирі [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON], [INFO], який не проживає з 2010 року. Згідно копії акту опитування сусідів від 01.08.2016 №40 в [ADDRESS] відповідач за даною адресою не проживає з 2010 року. Відповідно до довідки зареєстрованої канцелярією Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.10.2016 за вхід. №29337 наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Черкаській області, відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Статтею 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно ч.1 ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). Крім того, в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім'ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі ст.ст. 64, 71, 72,156 ЖК України,

Outcome: approved