Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між ним та [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що вони з відповідачем зареєстрували законний шлюб, про що Кременчуцьким міським відділом РАЦС Полтавського обласного управління юстиції, зроблено відповідний актовий запис № 179 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-КЕ №108921. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені з травня 2017 року. Відповідач спочатку спільного проживання до нього, як до чоловіка ставилась з повагою. В останній час спільного проживання їх погляди на життя стали взаємопротилежними, а тому спільне проживання виявилось неможливим і вони фактично припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Причиною припинення сімейних стосунків вважається відмова від продовження подальших шлюбних відносин. Дитина, на теперішній час проживає разом з відповідачем. Своїм ставленням до нього, відповідач порушує вимоги ст. 51 Сімейного кодексу України, за якою дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, свої звичок та уподобань. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - однак основних його засад. На даний момент він проживає окремо від жінки, поновлювати шлюбні стосунки з нею не збирається, а тому призначення строку для примирення вважає недоцільним. Оскільки одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне проживання з відповідачем і збереження сім'ї неможливе, він змушений був звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча завчасно подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати у її відсутність. Згідно ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави. Вислухавши пояснення позивача, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 23 квітня 2004 року у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом № 179, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КЕ №108921, яке видане 23.04.2004 року. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І КЕ №135575, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Автозаводського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області 09 серпня 2004 року. Сторони шлюбних відносин не підтримують з серпня 2017 року, з цього часу проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у звязку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміри відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.142 ЦПК України та ч.4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов підлягає задоволенню та відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~\~\~\~

Outcome: approved