Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи її тим, що 30.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. був вчинено виконавчий напис за № 11369, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» невиплачених у строк грошових коштів на підставі договору відступлення права вимоги № 22-08/19 від 22.08.2019 року та договору позики № AG9737302 від 26.03.2019 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] , в сумі 18687,39 грн. Згідно виконавчого напису заборгованість стягнута за період з 22.08.2019 року по 28.12.2019 року. Зазначає, що 27.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63418240 стосовно [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 18687,39 грн. Проте, позивачка [PERSON] вважає виконавчий напис № 11369, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. таким, що не підлягає виконанню з огляду на наступне. Позивачка вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню з огляду на відсутність ознак безспірності заборгованості. Також [PERSON] стверджує, що вона ніколи не зверталася до ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» із приводу отримання позики, не укладала та не підписувала договір, не укладала жодних заявок на отримання таких коштів та не отримувала їх. Про існування такого договору їй не було відомо. Позивачка не робила жодних дій, які б підтверджували її наміри щодо отримання кредиту. Позивачка стала жертвою фінансових шахрайських дій, в яких неправомірно використали її дані паспорту та ідентифікаційного номеру. У зв`язку з цим, 01.05.2019 року було відкрито кримінальне провадження №12019070030001359 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 190 КК України. В ході досудового розслідування було встановлено, що 26.03.2019 року, приблизно о 14:00 год., на мобільний телефон [PERSON] зателефонувала невідома особа, яка представилася представником мобільного оператора «Водафон» та під приводом уточнення деяких даних шахрайським шляхом, дізнавшись про паспортні дані [PERSON] , здійснила оформлення кредитної лінії в онлайн компанії «Дінеро» на суму 8100 грн. В ході досудового розслідування було встановлено, що Sim-карта номера мобільного телефону, який належить [PERSON] була перевипущена 26.03.2020 року, о 14:46 год., в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області та така Sim-карта із вказаним номером вставлялась в інший мобільний пристрій. Однак, вину особу встановити не вдалося. Отже, зазначений виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, оскільки нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не з`ясував факту безспірності заборгованості, не перевірив чи входить в перелік безспірних заборгованість, відносно якої вчинено виконавчий напис, і чи була така заборгованість за договором, не з`ясував чи дійсно підписувала [PERSON] даний кредитний договір та чи взагалі знала про існування такого договору. У зв`язку з наведеним, позивачка [PERSON] просить суд визнати виконавчий напис № 11369 від 30.01.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання [PERSON] не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, однак подала до суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в т.ч. шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 30.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача [PERSON] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», якому ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги № 22-08\\19 від 22.08.2019 року та додаткових угод №№ 1-6 до нього, за Договором позики № AG 9737302 від 26.03.2019 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] прострочених платежів в сумі 18 687,39 грн. за період з 22.08.2019 по 28.12.2019 року включно. 27.10.2020 року приватним виконавцем Пивоваровим Ю.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63418240. Згідно ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Саме така правова позиція сформульована в постанові ВСУ від 05 липня 2017 року за результатами касаційного перегляду цивільної справи №754/9711/14-ц. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем взагалі заперечується факт укладення договору кредитної лінії № AG 9737302 від 26.03.2019 року з ТОВ «Дінеро». До виконавчого напису нотаріуса не додано підписаного договору кредитної лінії № AG 9737302 від 26.03.2019 року та відповідний розрахунок до нього, що свідчить про те, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. З позову вбачається, що [PERSON] з наявністю у неї заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал» не згодна. Вказані обставини однозначно свідчать про те, що заборгованість [PERSON] не є безспірною. Крім цього, з доданого витягу з ЄРДР №12019070030001359 від 01.05.2019 року слідує, що слідчим відділом Ужгородського відділу поліції ГУНП у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування факту шахрайства щодо оформлення кредитної лінії за заявою [PERSON] . Проаналізувавши надані суду письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду факт вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь з відповідача відповідно до положення ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved