Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль марки Chevrolet Epiсa LF69K, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) Y6DLF69KE8B130478, державний номерний знак [NUMBER] та скасування його арешту, накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 17.09.2009 року серії АА № 447791. Свої вимоги обґрунтував тим, що 18.01.2009 року між ним та [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу легкового автомобіля марки Chevrolet Epiсa LF69K, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] за ціною 12000,00 доларів США. За умовами договору, [PERSON]М сплатив [PERSON] кошти за купівлю автомобіля, а останній передав йому транспортний засіб, комплект ключів та правовстановлюючі документи на автомобіль, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також відповідачем на його імя було видано розписку про отримання коштів за спірний автомобіль. Після укладання даного договору [PERSON] вважав, що з січня 2009 року спірний автомобіль перейшов у його одноособове володіння. В жовтні місяці 2016 року [PERSON] вирішив перереєструвати спірний автомобіль в органах ДАІ з відповідача на себе, а тому з таким питанням звернувся до сервісного центру м. Шостка, однак йому було відмовлено в проханні перереєстрації вказаного автомобіля з посиланням на те, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції було накладено арешт та оголошено заборону відчуження майна відповідача [PERSON]. Після чого, позивач звернувся до відповідача з приводу виниклої проблеми і останнім йому було надано копію постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції від 17.09.2009 року про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони його відчуження. Крім того, вважав, що у звязку із накладенням арешту та оголошення заборони відчуження майна відповідача [PERSON], під дію якого потрапив куплений ним у відповідача автомобіль порушується його право власності на автомобіль щодо вільного розпорядження ним. За даних обставин [PERSON] був вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи, відділу Державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції Сумської області, в судовому засіданні підтвердив, що постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції Сумської області від 17.09.2009 року було накладено арешт на майно [PERSON], в тому числі і на автомобіль марки Chevrolet Epiсa LF69K, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], за виконавчим листом № 2А3519/09/1870, виданого 31.07.2009 року Сумським окружним адміністративним судом про стягнення боргу з [PERSON] на користь Шосткинської МДПІ; щодо задоволення заявлених позовних вимог покладався на розсуд суду. Третя особа, Банк «ПростоФінанс», в судове засідання не зявилась. Третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (а.с.84), проте надіслали на електронну адресу суду заперечення (а.с.73-74), в якому позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на автомобіль та скасування його арешту не визнало в повному обсязі, мотивувавши це тим, що вказані вимоги є надуманими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, оскільки будь-яке відчуження заставного майна, яким є автомобіль Chevrolet Epiсa LF69K, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], без згоди заставодержателя є недійсним. Згідно договору застави транспортного засобу №03007200910 від 22.08.2008 року, автомобіль Chevrolet Epiсa LF69K, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] передано в заставу для забезпечення зобов'язань за кредитним договором №03007200910. Відповідно до пункту 1.11 договору застави заборонена передача предмета застави у володіння користування та розпорядження іншим особам без згоди заставодержателя. Щодо вимог про скасування арешту наголосили, що Законом України «Про виконавче провадження» позов про скасування арешту може бути поданий лише власником майна, а позивач не є власником автомобіля Chevrolet Epiсa LF69K, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. До того ж, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу BMC №046942, власником автомобіля Chevrolet Еріса LF 69К, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON] та в даному свідоцтві міститься відмітка «Відчуження заборонено кредит «Простофінанси». В судовому засіданні було встановлено, що 22.08.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №03007200910 від 22.08.2008 року. Відповідно до укладеного кредитного договору №03007200910 від 22.08.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 97830,00 грн. (девяносто сім тисяч вісімсот тридцять грн. 00 коп.) зі строком погашення за даним кредитним договором та графіком погашення заборгованості в термін до 10.08.2015 року (а.с.77-81). 22.08.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №03007200910 від 22.08.2008 року, згідно якого автомобіль марки Chevrolet Epiсa LF69K, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) Y6DLF69KE8B130478, KL1LF69KE8B130478, державний номерний знак [NUMBER], cерія та номер свідоцтва про ВМС № 046942 передано в заставу заставодержателю ТОВ «ПростоФінанс», вартість предмета застави, у відповідності до п.1.2 договору, за домовленістю сторін на день укладання договору становила 108700, 00 грн. (сто вісім тисяч сімсот грн. 00 коп.) (а.с.74 (зворот) - 76). Відповідно до умов даного договору при видачі технічного паспорту в останньому було зроблено особливу відмітку «Д/р ДДР 368836 від 18.08.2008.р Кредит «ПростоФінанс» відчуження заборонено» (а.с.4,12,81 (зворот)). 18.01.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу легкового автомобіля марки Chevrolet Epiсa LF69K, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], за ціною 12000,00 доларів США у простій письмовій формі, за умовами договору [PERSON]М сплатив [PERSON] кошти за купівлю автомобіля, а останній передав йому транспортний засіб, комплект ключів та правовстановлюючі документи на автомобіль, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с.14). 17.09.2009 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії АА № 447791 від 17.09.2009 року, згідно якої було накладено арешт на майно [PERSON], в тому числі і на автомобіль марки Chevrolet Epiсa LF69K, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], за виконавчим листом № 2А3519/09/1870, виданого 31.07.2009 року Сумським окружним адміністративним судом про стягнення боргу з [PERSON] на користь Шосткинської МДПІ. В жовтні місяці 2016 року [PERSON] вирішив перереєструвати спірний автомобіль в органах ДАІ з відповідача [PERSON] на себе, а тому з даним питанням звернувся до сервісного центру м. Шостка, однак [PERSON] було відмовлено в перереєстрації з посиланням на те, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції було накладено арешт та оголошено заборону відчуження майна відповідача [PERSON]. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. У тексті договору повинні бути вказані його сторони, предмет і зміст угоди, інші істотні умови договору. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст.640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч.5 ст.656 ЦК України Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації*), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року «Про затвердження Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок» № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією субєкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між субєктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Згідно п.8 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України №1388 перед відчуженням, передачею транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в сервісих центрах МВС. Як встановлено судом і не оспорюється сторонами, власником автомобіля марки Chevrolet Epiсa LF69K, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) Y6DLF69KE8B130478, KL1LF69KE8B130478, державний номерний знак [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів ВМС № 046942 від 22.08.2008 року є [PERSON] (а.с.4,12,81 (зворот)). [PERSON] не було знято з реєстраційного обліку вищезазначений автомобіль і на теперішній час він значиться в реєстрі зареєстрованим за [PERSON]. Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. За правилами статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через предявлення позову). Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 ЦК України. Оскільки автомобіль марки Chevrolet Epiсa LF69K, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) Y6DLF69KE8B130478, KL1LF69KE8B130478, державний номерний знак [NUMBER], не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за [PERSON], а позивачем не наведено законних підстав набуття права власності на заставне майно, то відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на автомобіль на підставі ст.392 ЦК України. Крім того, в листі Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» вказано, що «Нерідко суди визнають дійсними договори купівлі-продажу та право власності на автомобілі на підставі виданих їх власниками довіреностей іншим особам з правом користування та повного розпорядження автомобілем або на підставі розписок про отримання власником грошової суми за проданий автомобіль. При цьому суди залишають поза увагою вимоги пункту 3 частини першої статті 208 ЦК щодо необхідності вчинення правочинів між фізичними особами у письмовій формі на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, постанову Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», яка також передбачає письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів. А відповідно до пункту 8 зазначеної постанови перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в сервісих центрах МВС. Крім того, судами не перевіряється і не враховується та обставина, що в деяких випадках такі угоди укладаються з метою уникнення відповідальності за кредитними та іншими борговими зобов'язаннями.». Згідно зі ст.214 ЦПК України Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Зокрема, досліджуючи докази у відповідності до вимог ч.3 ст.212 ЦПК України, у суду виник сумнів щодо допустимості та достовірності договору купівлі-продажу автомобіля від 18.01.2009 року, укладеного в простій письмовій формі між [PERSON] та [PERSON], так як він підписаний лише однією із сторін даного договору (а.с.14). Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими і підстави для визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль та зняття арешту з нього відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed