Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 02.11.2000 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління у Чернівецькій області за актовим записом №75. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачкою. Спільним сімейним життям вони прожили до початку червня 2014 року, оскільки зрозуміли, що у них різні погляди на життя, втратили повагу одне до одного, у зв'язку з чим їхня сім'я розпалась і вони проживають окремо. Відновлювати подружні стосунки не бажає, і так як їхній з відповідачкою шлюб носить формальний характер та створює їм певні проблеми, які заважають використовувати їхні законні права та позбавляють можливості спільно проживати, а тому вважає, що його необхідно розірвати. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 02.11.2000 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління у Чернівецькій області за актовим записом №75. Позивач подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, а також розглянути справу у його відсутності. Відповідачка також подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги визнала повністю та не заперечила проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 02.11.2000 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління у Чернівецькій області за актовим записом №75. Від спільного проживання мають неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачкою. Спору стосовно місця проживання дітей між сторонами немає. З червня 2014 року позивач з відповідачкою сімейних стосунків не підтримують, оскільки зрозуміли, що у них різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Примирення не бажають. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між сторонами.

Outcome: approved