Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та прохає суд зобов»язати відповідача не чинити йому будь-яких перешкод у спілкуванні з малолітніми доньками - [PERSON], яка народилася [INFO] року, та [PERSON], яка народилася [INFO] року, а також його участі у їх вихованні. Крім того, прохає визначити способи його участі у вихованні дітей у формі: 1) щомісячних систематичних побачень (зустрічей) з доньками з 15 години другої п»ятниці місяця до 19 години другої неділі місяця за місцем його проживання в м. Києві за відсутності відповідача та будь-яких уповноважених нею осіб; 2) щорічних систематичних побачень (зустрічей) його з доньками на сімейні свята - Дні його народження, його матері, батька та його доньки від іншого шлюбу: з 9 години 29 вересня року до 19 години 1 жовтня року, з 9 години 22 червня року до 19 години 24 червня року, з 9 години 13 серпня року до 19 години 15 серпня року, з 9 години 3 березня року до 19 години 5 березня року за місцем його проживання в м. Києві за відсутності [PERSON] та будь-яких уповноважених нею осіб; 3) систематичних побачень (зустрічей) з доньками кожного парного року на державні та релігійні свята - Новий рік, Міжнародний жіночий день, День Перемоги, Трійцю, День незалежності України: з 9 години 30 грудня до 19 години 2 січня, з 9 години 7 березня до 19 години 9 березня, з 9 години 8 травня до 19 години 10 травня, з 9 години дня, що передує дню святкування Трійці до 19 години дня, що слідує за днем святкування Трійці, з 9 години 23 серпня до 19 години 25 серпня за місцем його проживання за відсутності відповідача та будь-яких уповноважених нею осіб; 4) систематичних побачень (зустрічей) з доньками кожного непарного року на державні та релігійні свята - Різдво Христове, День міжнародної солідарності працюючих, Пасха, День Конституції України: з 9 години 6 січня до 19 години 8 січня, з 9 години 30 квітня до 19 години 3 травня, з 9 години дня, що передує дню святкування Пасхи до 19 години дня, що слідує за днем святкування Пасхи, з 9 години 27 червня до 19 години 29 червня за місцем його проживання в м. Києві за відсутності [PERSON] та будь-яких уповноважених нею осіб; 5) щорічного спільного відпочинку його та дітей під час його щорічної відпустки з правом виїзду дітей за державний кордон України, тривалістю не менше ніж 21 день, у визначені ним дні за відсутності відповідача та відсутності будь-яких уповноважених нею осіб; 6) щорічного спільного відпочинку з доньками під час весняних, зимових та осінніх шкільних канікул, тривалістю не менше ніж половина їх строку, у визначені ним дні за відсутності [PERSON] та будь-яких уповноважених нею осіб; 7) щорічного спільного відпочинку з доньками під час літніх шкільних канікул, тривалістю не менше ніж 14 днів у визначені ним дні за відсутності відповідача та будь-яких уповноважених нею осіб; 8) безперешкодного щоденного спілкування з дітьми за допомогою засобів зв»язку (мобільний телефон, програма «Скайп» у мережі Інтернет, тощо); 9) безперешкодного відвідування доньок у разі їх хвороби у будь-якому місці їх перебування. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 22 листопада 2006 року по 7 серпня 2012 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] [INFO] року у них народилася донька [PERSON], а [INFO] року - донька [PERSON]. Після розірвання шлюбу між ним та відповідачем, малолітні діти залишилися проживати з матір»ю. Він належним чином виконував свої батьківські обов»язки, надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, приймав участь у їх вихованні. Однак, з листопада 2014 року відповідач [PERSON] безпідставно відмовляє йому у спілкуванні з дітьми. З метою вирішення питання щодо його участі у вихованні малолітніх дітей, ним 21 липня 2015 року відповідачу була направлена вимога про усунення перешкод у його спілкуванні з доньками, а також щодо його участі в їх вихованні. Однак, позитивних результатів це не дало та на даний час [PERSON] не надає можливості будь-якого його спілкування з дітьми. За таких обставин, він змушений звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав частково в тій частині, щоб його участь у вихованні та спілкуванні з дітьми була визначена таким чином як зазначено у висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради, але при цьому було зазначено, що його спілкування з дітьми буде відбуватися за місцем його проживання та за відсутності відповідача [PERSON] Вимогу щодо його та дітей щорічного спільного відпочинку під час його щорічної відпустки з правом виїзду дітей за державний кордон України, тривалістю не менше ніж 21 день, у визначені ним дні за відсутності відповідача та відсутності будь-яких уповноважених нею осіб він не підтримує. [PERSON] пояснив, що з 22 листопада 2006 року він перебував у шлюбі з [PERSON] та до 13 листопада 2011 року вони проживали однією сім»єю. Після того як він та відповідач стали проживати окремо, [PERSON] забрала їх спільних доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та переїхала до м. Конотопа Сумської області. Незважаючи на наявність певних непорозумінь між ним та відповідачем, він до 1 січня 2015 року мав змогу спілкуватися з дітьми. Останній раз доньки перебували у нього у період своїх осінніх канікул 23 жовтня по 1 листопада 2014 року та він домовився з відповідачем, що діти будуть гостювати у нього в м. Києві з 1 січня 2015 року Однак в подальшому [PERSON] відмовилася надати йому дітей, так як вони не дійшли згоди щодо часу їх повернення матері. Відповідач не надала йому дітей на його прохання у березні та травні 2015 року і чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми також тим, що з січня 2015 року він фактично не має змоги спілкуватися з доньками за телефоном та у мереж Інтернет. Питання про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат він не порушує. Представник позивача [PERSON] (а.с.24, 25) позовні вимоги [PERSON] підтримав тій частині, в якій їх підтримує позивач. На пропозицію суду позивач не виявив бажання письмово уточнити свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов визнала частково та пояснила, що вона також не заперечує, щоб участь [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми була визначена таким чином як зазначено у висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради, але при цьому, щоб позивач не вимагав надати йому дітей на час їх хвороби, чи коли діти приймають участь у заходах, що проводяться для всього класу чи школи, у змаганнях і олімпіадах. Крім того, саме на [PERSON] має бути покладений обов»язок забрати дітей до місця свого проживання та повернути їх за місцем їх постійного проживання. У разі, якщо позивач забирає дітей на вихідні дні, то діти мають знаходитися в м. Конотопі Сумської області до 19 години неділі з тим, що вона мала змоги підготувати їх до школи. Що стосується вимог [PERSON] про зобов»язання її не чинити перешкоди спілкуванні з дітьми, то вона позов в цій частині не визнає, так як перешкод з її боку у спілкуванні позивача з дітьми не було. Той факт, що були випадки, коли діти не спілкувалися з батьком за телефоном або у мережі Інтернет не пов»язаний з її поведінкою, так як вона не забороняла донькам спілкуватися з батьком. З 1 січня 2015 року дійсно між нею та відповідачем стали виникати деякі непорозуміння щодо його побачень з дітьми, так як [PERSON] бажав, щоб діти були у нього саме в той час, який визначить він та бажав привозити дітей до м. Конотопа Сумської області, коли йому зручно. При цьому позивач не цікавився її планами та планами дітей на цей період. У січні 2015 року вона не змогла привезти дітей до м. Києва в той період, коли бажав відповідач, так як з середини грудня 2014 року до середини січня 2015 року вона працювала без укладення трудового договору, а сам [PERSON] за дітьми не приїхав. Інші дату побачення з дітьми у січні 2015 року позивач із нею не узгодив. У березні 2015 року позивач телефонував доньці [PERSON], щоб привітати її з Днем народження. Розмова відбулася між [PERSON] та донькою [PERSON]. Вона розмови з позивачем не мала та він не прохав надати йому дітей. У квітні 2015 року вона мала телефонну розмову з позивачем з приводу надання дозволу дітям для виїзду з нею за кордон та позивач поставив їй вимогу, що надасть такий дозвіл, якщо вона привезе до нього дітей з 1 по 3 травня 2015 року, на що вона повідомила, що у неї не має можливості привозити йому дітей. Більше ніяких розмов з [PERSON] щодо його спілкування з дітьми не було. Представник відповідача [PERSON] (а.с. 89, 90) вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, так як сторони фактично дійшли згоди щодо участі [PERSON] у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, взявши за основу висновок органу опіки та піклування Конотопської міської ради. В той же час вважає, що вимоги [PERSON] щодо зобов»язання [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми не підлягають задоволенню, так як таких перешкод з боку відповідача не було. При цьому [PERSON] у позовній заяві навіть не зазначив, яким чином та коли [PERSON] чинила йому перешкоди у спілкуванні з дітьми. Представник третьої особи - виконавчого комітету Конотопської міської ради за довіреністю Левченко І.В. (а.с. 122) пояснила, що питання щодо участі [PERSON] у спілкуванні з дітьми розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Конотопської міської ради 29 жовтня 2015 року. На засіданні комісії були присутні сторони, а також представник позивача. Після того як були вислухані їх пояснення, комісія прийняла рішення щодо встановлення порядку спілкування батька з дітьми. Вказаний порядок був також вказаний у висновку органу опіки та піклування. При визначенні порядку участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними була врахована довідка про результати діагностики психічного стану дітей, надана психологом на підставі бесіди та тестування дітей. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2006 року та рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 7 серпня 2012 року шлюб між ними був розірваний (а.с. 6). [INFO] року у сторін народилася донька [PERSON], а [INFO] року - донька [PERSON] (а.с. 8,9). Після розірвання шлюбу між сторонами малолітні діти проживають разом з матір»ю - відповідачем [PERSON] Статтями 141, 151, 153, 155 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов»язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частинами 2, 3 ст. 157 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов»язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] є її сином, а відповідач [PERSON]- колишньою невісткою. Їх доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], - її онуками. До 2011 року сторони проживали разом, а потім стали проживати окремо, а у 2012 році - розлучилися, Малолітні діти залишилися проживати з матір»ю та переїхали до м. Конотопа Сумської області. До січня 2015 року [PERSON] мав змогу вільно спілкуватися з дітьми за домовленістю з [PERSON] Останній раз діти відвідували батька в м. Києві на осінні канікули у жовтні 2014 року. [PERSON] пообіцяла надати можливість дітям приїхати до батька на зимові канікули, але 1 січня 2015 року за телефоном повідомила, що діти до батька не приїдуть. Причини через які діти не приїхали до м. Києва у січні 2015 року їй невідомі. Їй також відомо, що позивач спілкувався з [PERSON] у березні та травні 2015 року з тим, щоб діти приїхали до нього, але [PERSON] відмовилася надати йому дітей. Декілька разів, коли [PERSON] телефонував дітям, то їх номер не відповідав. Свідок [PERSON] пояснила, що вона знає відповідача та товаришує з нею з 2011 року. Її донька та донька відповідача [PERSON], [INFO], ходять до одного класу. Батько [PERSON] лише один раз, коли [PERSON] йшла у перший клас, приходив до школи. В подальшому вона його до 10 листопада 2015 року не бачила. 10 листопада 2015 року батько дитини та її баба приходили до школи, але у дітей вже закінчилися зайняття і тому вони не змогли зустрітися з [PERSON] та [PERSON]. Проте коли вони побачили дітей у вікно, то не стали їх наздоганяти, щоб поспілкуватися. Їй відомо, що з січня 2015 року доньки [PERSON] до батька в м. Київ не їздили. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечувала, що з січня 2015 року у неї та позивача виникли проблеми при вирішенні питання щодо участі [PERSON] у вихованні дітей та вони не могли дійти згоди щодо порядку і часу спілкуванні батька з дітьми. 21 липня 2015 року [PERSON] на адресу відповідача була направлена вимога, якою запропоновано визначити способи його участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними (а.с.10-16). В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердила, що отримувала вказану вимогу позивача, але залишила її без відповіді. Суд також враховує, що позивач проживає в іншому місті, а тому час його спілкування з дітьми та їх відвідування має бути узгоджений з відповідачем з об»єктивних причин. Відповідно до положень ч. 2 ст. 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров»я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19-22), а проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 109). З акту обстеження житлово-побутових умов від 21 вересня 2015 року, який був складений комісією Голосіївської районної державної адміністрації в м. Києві, вбачається, що [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON], її сином [PERSON], [INFO], та їх донькою [PERSON] Вказана квартира складається із 3 кімнат. У квартирі зроблений сучасний ремонт, чисто та охайно. Квартира обладнана необхідними меблями та побутовою технікою, створені всі необхідні умови для ведення домашнього господарства. Для [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у квартирі видалена окрема кімната з двома окремими спальними місцями, робочою зоною для уроків. У кімнаті є телевізор, шафа для одягу, іграшки відповідно до статі та віку дітей. В кімнаті достатньо місця для проведення дозвілля дітей. Дружина [PERSON] - [PERSON] не заперечує проти проживання та відвідування [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батька. За висновком комісії, у квартирі створені умови для проживання, розвитку та виховання дітей з урахуванням їх віку та статі (а.с. 109). За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно (а.с. 86), зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 87). Частиною 1 ст. 3 та ч. 2 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. При розгляді справи «Савіни проти України» (CASE OF SAVINY v. UKRAINE) №39948/06, п. 49-50) Європейський суд з прав людини наголосив, що розірвання сімейних зв»язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000 -IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава - відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж»юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000 -VIII). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради щодо участі [PERSON] у вихованні малолітніх дітей [PERSON], яка народилася [INFO] року, та [PERSON], яка народилася [INFO] року, від 5 листопада 2015 року, рекомендований наступний порядок зустрічей [PERSON] з дітьми: 1) щомісяця з 9 години другої суботи місяця до 19 години другої неділі місяця; 2) зустрічі на сімейні свята - дні народження [PERSON], баби, діда, сестри [PERSON] та [PERSON] проводити за спільною домовленістю [PERSON] та [PERSON]; 3) зустрічі кожного парного Нового року з 9 год. 30 грудня до 19 години 2 січня; 4) зустрічі кожного непарного року на релігійні свята (Різдво Христове, Пасха) з 9 години 6 січня до 19 години 8 січня, з 9 години дня, що передує святкуванню Пасхи до 19 години дня, що слідує за днем святкування Пасхи; 5) щороку під час літніх канікул проводити спільний відпочинок з доньками тривалістю 14 днів за попередньою домовленістю з [PERSON], за місцем проживання [PERSON] без присутності [PERSON] під час зустрічей; 6) щороку під час осінніх, зимових та весняних канікул дітей проводити спільний відпочинок з дітьми не менше половини їх строку, з урахування побачень [PERSON] на державні та релігійні свята (Новий Рік, Різдво Хрестове, Пасха) за попередньою домовленістю з [PERSON], за місцем проживання [PERSON] без присутності під час зустрічей [PERSON]; 7) безперешкодного спілкування [PERSON] з доньками за допомогою мобільного зв»язку та у мережі Інтернет; 8) безперешкодного відвідування [PERSON] доньок під час хвороби за місцем пребування дітей. Зобов»язати [PERSON] забезпечити перевезення доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з місця їх проживання до місця проведення зустрічей з дітьми та забезпечити перевезення дітей після побачень з ними за місцем їх проживання (а.с. 106-108). Суд вважає, що висновок органу опіки та піклування достатньо обгрунтований, не суперечить інтересам дітей, а тому може бути прийнятий судом до уваги. При наданні висновку органом опіки та піклування враховано, що відповідно до довідки про результати діагностики психічного стану [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], [PERSON] має лабкий емоційний контакт з батьком, але дитина такого віку має потребу в збільшенні часу для спілкування,, збільшенні уваги уі турботи. [PERSON] має сильний зв»язок з матір»ю та не готова до тривалих розлучень з нею (а.с. 107). З урахуванням встановлених судом обставин, враховуючи висновок органу опіки та піклування, а також варіанти можливого спілкування з дітьми батька запропоновані сторонами в судовому засіданні, виходячи з балансу інтересів дітей та їх батьків, суд вважає за необхідне встановити наступний порядок участі позивача [PERSON] у вихованні своїх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], шляхом 1) зустрічей з дітьми щомісяця з 9 години другої суботи місяця до другої неділі місяця, за винятком часу хвороби дітей, зайнятості їх у заходах, які проводяться для всього класу чи школи, участі у змаганнях та олімпіадах, за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за відсутності [PERSON], з покладенням на [PERSON] обов»язку забрати дітей до місця свого проживання та повернути їх за місцем постійного проживання з матір»ю до 19 години другої неділі місяця; 2) зустрічей з дітьми у наступні вихідні дні після днів народження [PERSON], який народився [INFO], баби по лінії батька - [PERSON], яка народилася [INFO], діда по лінії батька - [PERSON], який народився [INFO], та сестри дітей - [PERSON], яка народилася [INFO], з 9 години суботи до неділі, за винятком часу хвороби дітей, зайнятості їх у заходах, які проводяться для всього класу чи школи, участі у змаганнях та олімпіадах, за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за відсутності [PERSON], з покладенням на [PERSON] обов»язку забрати дітей до місця свого проживання та повернути їх за місцем постійного проживання з матір»ю до 19 години неділі; 3) зустрічей з дітьми кожного парного року на Новий рік з 9 години 30 грудня до 2 січня, за винятком часу хвороби дітей, зайнятості їх у заходах, які проводяться для всього класу чи школи, участі у змаганнях та олімпіадах, за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за відсутності [PERSON], з покладенням на [PERSON] обов»язку забрати дітей до місця свого проживання та повернути їх за місцем постійного проживання з матір»ю до 19 години 2 січня; 4) зустрічей з дітьми кожного непарного року на релігійні свята (Різдво Хрестове, Пасха) з 9 години 6 січня до 8 січня та з 9 годин дня, що передує дню святкування Пасхи до дня, що слідує за днем святкування Пасхи, за винятком часу хвороби дітей, зайнятості їх у заходах які проводяться для всього класу чи школи, участі у змаганнях та олімпіадах, за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за відсутності [PERSON], з покладенням на [PERSON] обов»язку забрати дітей до місця свого проживання та повернути їх за місцем постійного проживання з матір»ю до 19 години 8 січня та до 19 години дня, що слідує за днем святкування Пасхи; 5) зустрічей з дітьми щороку під час осінніх, зимових та весняних канікул у парні роки у першу половину канікул, у непарні роки - у другу половину канікул, за винятком часу хвороби дітей, зайнятості їх у заходах, які проводяться для всього класу чи школи, участі у змаганнях та олімпіадах, за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за відсутності [PERSON], з покладенням на [PERSON] обов»язку забрати дітей до місця свого проживання та повернути їх за місцем постійного проживання з матір»ю до 19 години останнього дня визначеного строку; 6) зустрічей з дітьми щороку під час літніх канікул з 1 до 14 липня кожного року, за винятком часу хвороби дітей, за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за відсутності [PERSON], з покладенням на [PERSON] обов»язку забрати дітей до місця свого проживання та повернути їх за місцем постійного проживання з матір»ю; 7) безперешкодного спілкування з дітьми за допомогою засобів мобільного зв»язку та у мережі Інтернет; 8) безперешкодного відвідування дітей під час їх хвороби за місцем їх перебування . Із врахуванням віку малолітніх дітей, їх психологічної характеристики, виходячи з балансу інтересів дітей та її батька, суд дійшов висновку, що встановлення такого способу участі батька у вихованні дітей на даному етапі буде максимально відповідати їх інтересам. У разі зміни обставин, пов»язаних із віком дітей, встановлення більш тісного контакту з батьком, при наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості згідно вимог ст. 158 СК України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дітей або згідно ст. 159 СК України знову звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дітей.

Outcome: partial