overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В позові вказав, що з 03.09.2011 року по вересень 2015 року він з відповідачем перебували в шлюбі. 27.11.2012 року сторони придбали квартиру [ADDRESS]. Відповідно до норм СК України та ЦК України позивач з урахуванням уточненої позовної заяви, просить визнати вказану квартиру спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним право власності на ? цієї квартири. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, прохає розділити спірну квартиру між позивачем та відповідачем, визнавши за кожним право власності на 1/2 частину квартири. Водночас, прохає стягнути з відповідача витрати на проведення оцінки вартості квартири. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 03.09.2011 року по вересень 2015 року сторони перебували в шлюбі. 27.11.2012 року за договором купівлі-продажу [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже спірна квартира була придбана за час перебування сторін в шлюбі, відтак належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. За загальним правилом їх частки у праві спільної сумісної власності є рівними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Таким чином заявлені позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Що стосується вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на проведення оцінки вартості спірної квартири, то оплата послуг оцінювача в даному випадку не відноситься до судових витрат, а тому не підлягає розподілу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив слухати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про визнання позовних вимог та просив справу слухати в її відсутність. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27.11.2007 року на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. За час сумісного проживання, за спільні грошові кошти позивач на підставі договору купівлі-продажу від 06.05.1997 року придбав квартиру №20, яка розташована в житловому будинку №5В по вул.Сонячній, м.Білгород-Дністровський, Одеської області. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.06.2007 року за позивачем [PERSON] визнано право власності на квартиру №20, яка розташована в житловому будинку №5В по вул.Сонячній, м.Білгород-Дністровський, Одеської області. Після розірвання шлюбу на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.08.2008 року відповідачка [PERSON] визнала за собою право власності на ? частину квартири №20, яка розташована в житловому будинку №5В по вул.Сонячній, м.Білгород-Дністровський, Одеської області. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині а чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до ст.69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, відповідач визнає позовні вимоги, а позов підлягає задоволенню,.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільної сумісної власності подружжя, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем, ними придбано 65/100 частин будинку [ADDRESS] , право власності зареєстровано за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 10.01.2000 року. Оскільки згоди щодо поділу набутого подружжям за час шлюбу майна не досягнуто, позивач звернувся до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в ході розгляду справи заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що 11 грудня 1999 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської районної адміністрації виконкому Одеської міськради. 10 січня 2000 року відповідач на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №26040, укладеного з [PERSON] , придбала 65/100 частин будинку [ADDRESS] . Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 21 серпня 2006 року встановлено факт прийняття відповідачем спадщини у вигляді 35/100 частин спірного домоволодіння після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , визнано за нею право власності на будинок [ADDRESS] , що складається з одного житлового будинку літ. «А» загальною площею 119,4 кв.м., зокрема житловою площею 37,6 кв.м., бойлерної-сараю літ. «Б», вбиральні літ «Д», шийки-льоху літ. «Ж», мостіння 1,2, огорожі №2, 6, 8, 9, 10, 11. Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 23 жовтня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. 03.01.2019 року право власності відповідача на вказаний будинок зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.2 ст.60 Сімейного кодексу України, встановлена презумпція, що кожна річ, набута за час шлюбу, окрім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнати за [PERSON] право власності на 65/200 частин будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ цегляної будівлі магазину «Госптовари», загальною площею 307 кв.м, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 26 вересня 1998 року договору купівлі-продажу, Кіцманська районна спілка споживчих товариств передала йому та відповідачці [PERSON] нерухоме майно з господарськими та побутовими будівлями, а також малоцінний інвентар згідно додатку, а вони зобов'язалися прийняти майно та сплатити ціну згідно умов, що зазначені в цьому договорі. Вказує, що даний договір зареєстрований Кіцманським бюро технічної інвентаризації на праві спільної часткової власності, а саме по ? за позивачем та по ? за відповідачкою, про що 17 грудня 2007 року зроблено запис в реєстрову книгу №15. Після проведення реконструкції зазначеної будівлі магазину сторонами замовлено виготовлення інвентарної справи, згідно якої позивач є користувачем ? котельні позначеної «І» площею, 3,40 кв.м, підвалу позначеного « 2-1», площею 54,60 кв.м, підвалу позначеного « 2-2», площею 9,80 кв.м, підвалу позначеного « 2-3», площею 2,60, торгового залу позначеного « 2-4», площею 67,10 кв.м, убиральні позначеної « 2-5», площею 2,20 кв.м, службового приміщення позначеного « 2-6», площею 4,00, всього загальною площею 143,70 кв. м, що розташовані за адресою [ADDRESS], а тому просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, відповідачка [PERSON] заявлені вимоги визнала, звернувшись до суду з відповідними заявами. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 355, 356, 358, 361, 364, 367, 386 ЦК України, ст.ст. 61, 130, 174, 213, 214, 215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що разом із відповідачем вони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка з 05.12.2019 року проживає разом із батьком. Оскільки відповідач тривалий час не приймає участі у вихованні дитини, з дитиною не спілкується, її долею не цікавиться, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, справу просив розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява відповідача про розгляд справи про позбавлення її батьківських прав без її участі. Представник Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, просив суд прийняти рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає, що це є обґрунтованим та доцільним. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Зазначені фактори суд розцінює як умисне ухилення відповідачем від виховання дитини та свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що мати дітєй ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний, психічний, моральний та духовний розвиток дітей, не цікавиться навчанням та захопленнями, що негативно впливає на їх розвиток. Шлюбні відносини припинені. Від шлюбу мають трьох дітей:[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] У квітні 2014 року [PERSON] залишила родину і не з'являється до теперішнього часу [PERSON] Мати не спілкується з дітьми, не надає матеріальної допомоги на їх утримання та навчання. Відповідач веде безвідповідальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, ухиляється від лікування, вихованням дитини не займається. Діти проживають з позивачем, весь тягар по догляду, матеріальному забезпеченні та вихованню дітей лежить на позивачі [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги. Представник Новоайдарської РДАКригіна Т.М у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Прокурор Перова Н.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON]у судове засідання не з'явилася, за заявою просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала. Вислухавши висновок прокурора, заслухавши позивача, представника третьої особи дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що мати [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний, психічний, моральний та духовний розвиток дітей не цікавиться навчанням та захопленнями, що негативно впливає на їх розвиток, не спілкується з дітьми в необхідному обсязі, не надає матеріальної допомоги на їх утримання та навчання. Відповідач веде безвідповідальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не працює. Діти проживають з позивачем, весь тягар по догляду, матеріальному забезпеченню та вихованню дітей лежить на позивачі [PERSON] Згідно ст. ст. 155, 164, 165, 166, 180-182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В позові позивач зазначив, що він являється батьком [PERSON], а матірю сина являється відповідачка по справі [PERSON]. Сторони у шлюбі не перебували. З пологового будинку відповідачка відмовилася від дитини, на даний час вихованням та забезпеченням належних умов проживання дитини здійснює позивач. Відповідачка [PERSON], яка є матір`ю малолітнього [PERSON] не цікавиться життям своєї дитини, його здоровям, фізичним та духовним розвитком, не проявляє ніякої материнської турботи і не допомагає матеріально у вихованні та навчанні. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Прокурор в судовому засіданні підтримав висновок служби і вважає, що позов є підставний і підлягає до задоволення, також вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина відповідає інтересам дитини. Представник служби у справах дітей у судовому засіданні підтримав свої висновки і вважає, що позов є підставний і позбавлення [PERSON] прав щодо її сина відповідає інтересам дитини. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши сторони по справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Вихованням та забезпеченням належних умов проживання та виховання, догляду та створення умов для навчання, організації відпочинку і дозвілля неповнолітнього дитини займається батько [PERSON] . Відповідачка [PERSON] не цікавиться життям свого малолітнього сина, його здоровям, фізичним та духовним розвитком, не проявляє материнської турботи і не допомагає матеріально у вихованні. Висновком Чортківської міської ради №01-17/683 від 25 квітня 2016 року надано згоду на позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], жит. [INFO]. Згідно акту обстеження житла [PERSON] від 13.04.2016 року, вбачається, що малолітня дитина проживає з батьком з дня народження, який постійно дбає про нього, про його духовний розвиток, а мати з дитиною не проживає. З довідки про склад сімї від 13.04.2016 року вбачається, що склад зареєстрованих за адресою [INFO] становить власник [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Згідно заяви [PERSON] від 06 жовтня 2015 року вбачається, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO] та не заперечує щоб син проживав разом з батьком [PERSON] . Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що знайшла своє підтвердження у судовому засіданні така обставина, яка зазначена в ст.164 Сімейного Кодексу України, як ухилення відповідача від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, тому позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її права користування жилим приміщенням, в обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності належить будинок за адресою: м.Артемівськ, вул.Гоголя, 47 Донецької області. В належному йому будинку зареєстрована відповідач, колишня дружина, однак в будинку вона не проживає, речі її в будинку відсутні. Просить суд позов задовольнити і позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням будинком №47 по вулиці Гоголя в м.Артемівську Донецької області. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в порядку ст. 74 ЦПК України. Про причину неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] являється власником будинку за адресою: м.Артемівськ, вул.Гоголя, 47 Донецької області, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 26.07.2005року, посвідченим державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори. Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03.03.2015р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15.02.2006р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції. Згідно акту за №467 від 01.05.2015р., складеного головою квартального комітету №16 м.Артемівська, за адресою: м.Артемівськ, вул.Гоголя, 47 Донецької області, зареєстрована [PERSON], однак в будинку не проживає з червня 2012 року, місцезнаходження її не відоме. Згідно до відмітки на судових повістках [PERSON] не проживає за адресою: [INFO]. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Звернення до суду із вимогою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням одна із форм захисту власником своїх прав. Та обставина, що відповідач не знята з реєстраційного обліку із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику будинку, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням його права власності. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності,суд прийшов до висновку,що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах діючого законодавства,є доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved