Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення процентів, у період з 29.05.2016 року по 29.05.2019 року, за порушення п.6 умов договору позики від 28 березня 2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 5 400,00 доларів США. Позивач, уточнивши позвні вимоги, просить стягнути проценти за вказаним договором позики у розмірі 5 400,00 доларів США у національній валюті (гривнях) на день винесення рішення судом. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 28.03.2016 року, згідно договору позики, він позичив відповідачу 3 000,00 доларів США строком на один місяць. Відповідач борг до цього часу не повернув і не приступив до виконання умов цього договору. Відповідно до вимог ч.6 умов договору - у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, 60 % річних від простроченої суми боргу та моральну шкоду. Тому, на підставі ст.625 ЦК України та у відповідності до вимог ч.6 умов договору від 28.03.2016 року , просить стягнути з [PERSON] , у зв`язку із несвоєчасним поверненням позики, 60% річних від простроченої суми, стягнути з відповідача на свою користь за період з 29.05.2016 року по 29.05.2019 року - 5 400,00 доларів США у національній валюті станом на день винесення рішення судом. Представник відповідача звернувся до суду із відзивом, в якому вважає позов [PERSON] безпідставним і необгрунтованим та таким, що не підтверджений належними та допустимими доказами, тому просить у задоволенні позову відмовити, обгрунтовуючи це тим, що [PERSON] позичив у [PERSON] три тисячі доларів США по розписці ще в 2012 році і відповідно до розписок, написаних [PERSON] , [PERSON] , позичені кошти повернув, але не заперечує, що 28.03.2016 року написав і підписав своєручно розписку про отримання трьох тисяч доларів США із рук в руки, крім того, уклав з [PERSON] договір позики трьох тисяч доларів США 28.03.2016 року. Вказані розписку та договір позики написав і підписав без примусу, за вимогою [PERSON] , який умовив його, таким чином, сплатити тому проценти за користування позиченими коштами. В судове засідання позивач не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у суді позов не визнали, оскільки вважають, що вказані позичені кошти в розмірі трьох тисяч доларів США позичальник [PERSON] повернув [PERSON] , а тому не підлягають стягненню проценти у вигляді 60% річних , відповідно до Договору позики від 18.03.2016 року. Просять у позові відмовити. Суд розглядає справу у відсутності позивача, на підставі наданих суду письмових доказів. Заслухав відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Договору позики, укладеного 28 березня 2016 року, між [PERSON] та [PERSON] , позикодавець [PERSON] надав позичальнику [PERSON] безпроцентну грошову позику у сумі три тисячі доларів США строком на один місяць, що підтверджується Договором позики від 28.03.2016 року та Розпискою від 28.03.2016 року, даної [PERSON] в тому, що він отримав із рук в руки від [PERSON] три тисячі доларів США, згідно Договору позики від 28.03.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Відповідно до п.6 Умов Договору позики від 28.03.2016 року - у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує позикодавцю суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь прострочення, а також 60% річних від простроченої суми, що підтверджується копією Договору позики від 28.03.2016 року. Відповідно до ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що відповідач, підписав Договір позики від 28.03.2016 року, своєручно та без примусу, та написав 28.03.2016 року Розписку про передачу трьох тисяч доларів США із рук в руки, своєручно та без примусу і які своєчасно позивачу не повернув, і про що не заперечив у суді, оскільки останній заперечує лише те, що позику у сумі три тисячі доларів США він фактично від позивача не отримував, на що належних та допустимих доказів суду не надав. Аналіз наведених належних та допустимих доказів, наданих суду позивачем, дає підстави суду прийти до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки боржник [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання по поверненню трьох тисяч доларів США, тому зобов`язний сплатити 60% річних від простроченої суми за період з 29.04.2016 року (з 29.05.2016 року по 29.05.2019 року - за вимогами позову) [PERSON] , як встановлено п.6 Договору позики, укладеним між сторонами 28.03.2016 року на один місяць. На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України та п.6 умов договору позики з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 60% річних за період з 29.05.2016 року по 29.05.2019 року включно (по договору позики з суми 3 000,00 дол.США за три роки ) в сумі 5 400,00 дол.США, оскільки станом на 26.06.2020 року курс долара становить 26,81 грн. за один долар США, тому до стягнення підлягає сума 144 774,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved