Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру стягуваних аліментів. Позивач мотивував свої вимоги тим, що від шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON] [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 26.04.2017 року. Рішенням Барського районного суду від 26.04.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 31.01.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що розмір визначених аліментів підлягає зменшенню з тих підстав, що у його сімейному стані відбулися зміни, він створив нову сім`ю, яка потребує матеріального забезпечення. Позивач звільнений з роботи, не отримує заробітну плату та не має постійного доходу. [PERSON] . Крім того, рішенням Барського районного суду від 05.11.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь його батька, [PERSON] , аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і довічно. Його мати [PERSON] є непрацездатною особою - інвалідом 3 групи безстроково. Таким чином, позивач має непрацездатних матір та батька, які знаходиться на його утриманні. Тому, [PERSON] просив суд змінити розмір аліментів, що стягуються відповідно до рішення Барського районного суду Вінницької області від 26.04.2017 року, на користь [PERSON] , на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на 1/6 частку всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Жунку Д.С. позовні вимоги підтримали з підстав, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Вітюк В.В. позов не визнали, заперечували проти його задоволення. На підтвердження своїх заперечень щодо позовних вимог відповідачем та її представником не надано жодного належного та допустимого доказу. Відповідно до положень ст. 191 ЦПК України, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. 08.04.2021 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , у якому вона заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Однак, в порушення вимог ст. 191 ЦПК України відзив не надіслано позивачу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання, і можливості їх змін в разі виникнення істотних юридичних обставин. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Шлюб між сторонами розірвано 26.04.2017 року на підставі рішення Барського районного суду Вінницької області. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 26.04.2017 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 31.01.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. 24.05.2017 року Барським районним судом Вінницької області видано виконавчий лист в справі №125/169/17, номер провадження 2/125/449/2017, за яким Барським районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження №54061636. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 27 грудня 2019 року Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 27.12.2019 року. У відповідності до Довідки №277 КП «Бар-благоустрій» від 01.12.2020 року до складу сім`ї позивача входять [PERSON] (дружина) та [PERSON] (пасинок). Таким чином, з 27.12.2019 року відбулися зміни у сімейному стані позивача, він створив нову сім`ю, яку повинен матеріально забезпечувати. [PERSON] з 15.01.2020 року звільнений з посади водія автотранспортних засобів у ТОВ «МВ Стеллар», що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] від 01.07.2009 року. За інформацією Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №427 від 02.12.2020 року, після звільнення з роботи, з 15.01.2020 року у [PERSON] відсутні доходи. [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] . Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України, повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. [PERSON] є інвалідом 3 групи безстроково, що підтверджується довідкою серії 12ААБ № 087410 до акта огляду МСЕК від 13.12.2018 року. [PERSON] є непрацездатною особою, оскільки досягнув пенсійного віку, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 13.12.2016 року. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 05.11.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь батька [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і довічно. Отже, позивач має на утриманні непрацездатних матір та батька, які потребують стороннього догляду та піклування. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України). Таким чином, виходячи з вищезазначеного, суд вбачає зміну матеріального стану та сімейного стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що заявлені останнім позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому суд стягує з відповідача на користь позивача 840,80 грн судових витрат по сплаті судового збору та 5000 грн. судових витрат на правову допомогу, а загалом 5840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved