Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 27.05.2015 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в с.Н.Ободівка, вул.Призаводська, 25, Тростянецького району Вінницької області. Спадкоємцем до майна померлої є позивач, інших спадкоємців немає. Позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та з вимогою видати йому свідоцтво про право на спадщину, однак 12.05.2016 року отримав відмову в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений будинок, в звязку з чим позивач не може реалізувати свої спадкові права. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с.Н.Ободівка, вул.Призаводська, 25, Тростянецького району Вінницької області, який належав померлій матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій просить слухати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач, представник Новоободівської сільської ради, в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій вимоги позову визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив слухати справу в його відсутність. У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: 27.05.2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №312048, виданого 27.05.2015 року виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області(а.с.6). Родинний зв`язок позивача з померлою підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ №318785, виданим повторно 01.12.2015 року відділом ДРАЦС по місту Ладижину Тростянецького МРУЮ у Вінницькій області, згідно якого батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON]М.(а.с.14). Позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі(а.с.8), а також довідкою №699 від 27.05.2015 року, в якій зазначено, що померла та її син [PERSON] на день смерті проживали разом та вели спільне господарство(а.с.16). Відповідно до довідки №1193 від 03.08.2015 року, виданої виконкомом Новоободівської сільської ради Тростягнецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: с.Н.Ободівка, вул.Призаводська, 25, Тростянецького району Вінницької області. Даний факт також підтверджено виписками з погосподарських книг №4 за 1991-2015 роки від 06.05.2016 року №132, в яких вказано головою двору [PERSON], членом-сина [PERSON]П.(а.с.18-20), та домовою книгою (а.с.21-23). З довідки №933 від 05.04.2016 року, виданої виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] померла 27.05.2015 року. Спадкоємцем щодо майна являється син [PERSON], інших спадкоємців немає. (а.с.7). Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 01.12.2015 року, будинок, що розташований в с.Н.Ободівка, вул.Призаводська, 25, Тростянецького району Вінницької області, який являється спадковим майном після смерті [PERSON] має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальною площею 81,4кв.м., житловою площею 57,1кв.м., допоміжною площею 24,3кв.м., веранда літера «а», ганок літера «а1», сарай літера «Б», погріб з шиєю літера «Бп», гараж літера «В», огорожа 1-2(а.с.9-11). Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року при вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно у відповідності до змін редакції ч.4 ст.331 і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства слід застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.4 ст. З Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за такої умови - якщо на момент виникнення права діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав. До прийняття вищевказаного Закону державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалась підзаконними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. Заст.Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затв.наказом МЮ України 7.02.2002 р.№7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, проте виникнення права власності не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності нового ЦК та Закону України від 1.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Виникнення права власності на нерухоме майно у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва ,яке створене до прийняття даного Закону, регулюється законодавством , яке діяло на той час , зокрема і Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій. За змістом п.62 цієї Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконкому сільської Ради, які видавались на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на вищезазначене, встановлено, що дійсно [PERSON] належав житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в с.Нова Ободівка, вул.Призаводська, 25, Тростянецького району, Вінницької області, який являється спадковим майном після її смерті, однак не зареєструвала дане майно в реєстраційній службі. З відповіді-відмови від 12.05.2016 року за №209/02-17, виданої завідуючою Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON], підтверджено наявність спадкового майна після смерті [PERSON], яка померла 27.05.2015 року, та право спадкоємця [PERSON] на спадщину, але всилу відсутності правовстановлюючих документів на будинок вона приходить до висновку про неможливість оформлення спадщини. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є всі підстави визнати за ним право власності на спадкове майно, оскільки позивачем надано беззаперечні докази для визнання права власності за ним та позов визнаний відповідачем, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved