Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей про його батьківство з актового запису про народження дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 08.05.2015 року було розірвано. Відповідач по справі [INFO] року народила дитину - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER], батьком дитини записаний позивач. [PERSON] не визнає себе батьком цієї дитини, оскільки з березня 2015 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, тому звернувся до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач разом із представником не з'явились, надіслали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали повністю та просили про його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій прохала розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що 20 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 359 (а.с. 8). 08.05.2015 року шлюб між сторонами було розірвано, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області було зроблено відповідний актовий запис за № 27 (а.с. 9). [INFO] року відповідач по справі [PERSON] народила дитину [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], де батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним походить від подружжя. Як вбачається зі змісту позовної заяви, з березня 2015 року сторони по справі проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують (а.с. 2). Позивач у позові зазначив, що його було зазначено у свідоцтві про народження дитини батьком у його відсутність з чим він не згоден. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] у пред'явленій до суду заяві позов [PERSON] визнала в повному обсязі та просила про його задоволення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, оскільки відповідачем визнаються доводи позивача про те, що він не є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], то дана обставина не підлягає доказуванню і тому позов [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини слід задовольнити. Долю судових витрат вирішено у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved