Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов наступним. Cторони зареєстрували шлюб 21.07.2009 в відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 994. Вони з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини припинили своє існування з 2016 року. Спільне господарство не ведеться, кожен має власний бюджет. В сімї виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Не він, не відповідач примирення не бажають. Спору про поділ сумісного майна не виникає. Спосіб виховання та утримання дитини визначений. У судове засідання сторони не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач через канцелярію суду надав суду заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Вказує, що шлюбні відносини припинились з 2016 року. Відповідач через канцелярію суду надала заяву, в якій також просив слухати справу без її участі, зазначила , що позов визнає і\~ не заперечує проти його задоволення. Вказує, що шлюбні відносини припинились з 30.04.2018. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Коваленко». У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.07.2009 в відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 994. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення між\~ сторонами неможливе. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнала , суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved