Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON] являється бувшим чоловіком матері позивача, вселився у вказане жиле приміщення та зареєстрував своє місце проживання у ній після укладення з нею шлюбу, який розірвано 21.07.08 р., з того часу відповідач вибув на постійне місце проживання у іншу місцевість, проте залишився бути зареєстрованим за місцем проживання позивача. [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] в м.Кузнецовську Рівненської області не проживає, не бере участі у витратах на управління, утримання та збереження квартири, весь тягар витрат ліг на позивача. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та пояснив, що на даний час він являється власником жилого приміщення, про втрату права користування [PERSON] якого заявлено позов, право власності на кімнату набув в результаті її приватизації. При цьому [PERSON], будучи зареєстрованим у вказаному житлі на момент його приватизації, подав нотаріально засвідчену заяву про проведення приватизації без включення його у свідоцтво про право власності на нерухоме майно. З 2008 року, як пояснив [PERSON], [PERSON] у кімнаті не проживає, його речі там відсутні, перешкод у користуванні житлом йому не створювалось, він добровільно вибув проживати у іншу місцевість, поважних причин, з яких [PERSON] не може проживати у квартирі, немає. З цих підстав [PERSON] просив суд позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав, з урахуванням думки позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення на підставі доказів, наявних у справі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду стало наступне. З свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.12.14 р., виданого виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради Рівненської області на підставі розпорядження органу приватизації, судом встановлено, що кімната [ADDRESS] Рівненської області на праві приватної власності належить позивачу [PERSON] В судовому засіданні достовірно встановлено, що до приватизації вказана кімната належала територіальній громаді міста Кузнецовська. Відповідно до довідки ЖЕД-4 № 668 від 19.01.15 р., у кімнаті [ADDRESS] в м.Кузнецовську Рівненської області зареєстровані позивач [PERSON], його дружина [PERSON], мати [PERSON] та вітчим [PERSON] З актів ЖЕД-4 від 06.05.14 р., 10.06.14 р., 27.07.14 р., 12.08.14 р., 10.09.14 р., 13.10.14 р. вбачається, що [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] в м.Кузнецовську Рівненської області не проживає, його речі там відсутні, що підтверджується також сусідами з кімнат №№ 35, 38-40. З копії нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 07.05.14 р. вбачається, що [PERSON] відмовився брати участь у приватизації кімнати та просив не включати його до свідоцтва про право власності на це нерухоме майно. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності члена сім'ї наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] понад шість місяців не проживає у кімнаті [ADDRESS] в м.Кузнецовську Рівненської області. Доказів, що свідчили би про поважність причин відсутності відповідача за місцем реєстрації проживання, судом не добуто. Крім того, з'ясовано, що відповідач не належить до категорії тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача, за якими відповідно до ч.3 ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається понад шість місяців. Враховуючи викладене,

Outcome: approved