Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 2060 дол. США, та судових витрат у розмірі 1921,00 грн. Свої позовні вимоги мотивував тим, що після укладення договору позики між позивачем та відповідачем, останній не виконав свій обов`язок щодо повернення боргу, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом про відновлення порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить довідковий лист від 30.07.2019 року. Правом стосовно подання відзиву на позовну заяву не скористався. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2018 року [PERSON] надано у позику 1 000 доларів США [PERSON] . На підтвердження факту передачі грошових коштів у розмірі 1 000 доларів США відповідач власноруч, за присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] , склав розписку про отримання позики, підписаною ним особисто. (а.с.47). У розписці відповідач зазначив термін, протягом якого він користується позикою та зобов`язується повернути грошові кошти, а також 20% за користування позикою, що разом складає 1 200 (одна тисяча двісті) доларів США в повному обсязі не пізніше 14 вересня 2018 року. 14 вересня 2018 року настав кінцевий термін повернення позики, однак, відповідач не виконав належним чином зазначені зобов`язання, передбачені розпискою. З 15 вересня 2018 року почався строк не виконання зобов`язання за борговою розпискою. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою виконати зобов`язання, передбачене розпискою. У розписці про отримання грошових коштів від 01.08.2018 р. передбачено, що у разі не повернення Позичальником суми боргу у вказаний термін, він зобов`язується виплатити позикодавцю неустойку у вигляді пені в розмірі 1% від суми боргу за кожний день прострочки. Так, 01.08.2018 відповідач взяв у борг у позивача кошти у розмірі 1000 дол. США під 20% за користування коштами та зобов`язався повернути 14.09.2018 року 1200 дол. США. В строк зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим почалась нараховуватися пеня у розмірі 1% за кожен день прострочення. З 15 вересня 2018 року по 10 грудня 2018 року пройшло 86 днів (1000 дол. США * 1% = 10 дол. США/день). Заборгованість по тілу станом на 10.12.2018 року 86 днів *10 дол. США = 860 дол. США. Заборгованість за користування позиченими коштами з 15 вересня 2018 року по 10 грудня 2018 року складає (200 дол.США *1%=2 дол.США/день, 86 днів * 2 дол. США =172 дол. США). Отже, заборгованість станом на 10 грудня 2018 року складає 2232 дол. США, з яких 1000 дол. США - тіло кредиту, 200 дол. США - відсотки за користування кредитом, 860 дол. США - пеня за прострочення тіла кредиту, 172 дол. США - пеня за прострочення відсотків по кредиту. Як вказує позивач в період з 11.12.2018 року по 20.12.2018 року відповідач повернув позивачу 1000 дол. США, у зв`язку з чим заборгованість стала у розмірі 1232 дол. США. З 21.12.2018 року по 25.02.2019 року пройшло 69 днів. Відповідач не погашав заборгованість, чим збільшив свій борг на 690 дол. США - пеня за прострочення тіла кредиту, та 138 дол. США - пеня за прострочення відсотків по кредиту. У зв`язку з вказаними обставинами, станом на 25.02.2019 року заборгованість позивача перед відповідачем складає 2060 дол. США, з яких 1000 дол. США - заборгованість за кредитом - 1000 дол. США, заборгованість за відсотками - 200 дол. США, пеня за прострочення тіла кредиту - 722 дол. США, 138 дол. США - пеня за прострочення відсотків по кредиту. Судом вбачається, що між сторонами склались правовідносини в результаті укладеного ними договору позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є розписки, які посвідчують передання йому визначеної грошової суми. Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обов`язок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до ст. 1049 ЦК України. Письмова форма договору позики через його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Отже, якщо кошти були передані в іноземній валюті, то і нарахування процентів та штрафних санкцій також нараховується в іноземній валюті. Однак, грошове зобов`язання необхідно виконувати у гривнях, а тому необхідно провести еквівалент з іноземної валюти у гривні за офіційним курсом НБУ відповідної валюти на ухвалення рішення. Як вбачається офіційний курс НБУ станом на 08.08.2019 року становить за 100 дол. США - 2542,4348 грн. Таким чином, станом на 08.08.2019 року борг [PERSON] перед [PERSON] становить 2060 (дві тисячі шістдесят) дол. США, станом на дату прийняття рішення судом складає 52 365 грн. 20 коп. (п`ятдесят дві тисячі триста шістдесят п`ять грн. 20 коп.), з яких: заборгованість за кредитом - 1000 дол. США, що в еквіваленті складає 25420 грн. (двадцять п`ять тисяч чотириста двадцять гривень); заборгованість за відсотками - 200 дол. США, що в еквіваленті складає 5084 грн. (п`ять тисяч вісімдесят чотири гривні; пеня за прострочення тіла кредиту - 722 дол. США, що в еквіваленті складає 18 353,24 грн. (вісімнадцять тисяч триста п`ятдесят три гривні 24 коп.); пеня за прострочення відсотків по кредиту - 138 дол. США, що в еквіваленті складає 3 507,96 грн. (три тисячі п`ятсот сім гривень 96 коп.). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договором позики (розпискою), відповідачем не було повернуто борг, в строк після пред`явлення вимоги про повернення коштів, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором позики (розпискою) є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином позовні вимоги знаходять своє підтвердження матеріалами справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved