Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення боргу за змішаним договором побутового підряду та купівлі-продажу. Позивач зазначив, що у відповідності до укладеного змішаного договору побутового підряду та купівлі-продажу від січня 2018 року між ним та замовником (покупцем) [PERSON] , він зобов`язався виконати роботи з виготовлення і встановлення кухонних меблів і продажу побутової техніки у відповідності до визначених відповідачем розмірів (у тому числі з урахуванням внесених змін до конструкції меблів - місто для холодильника змінено на пенал для вбудованої духової шафи) і комплектності у тому числі варочної панелі і вбудованої витяжки виробника «Ventolux» в обумовлений строк. Строк прийняття замовлення постійно продовжувався відповідачем у зв`язку з проведення ремонту приміщення, де повинні бути встановлені меблі. Виготовлені та встановлені меблі і побутова техніка відповідачем були прийняті у обумовлений між ними строк, але не оплачені у відповідності до умов договору. У зв`язку з відсутністю коштів у відповідача на момент здачі меблів і прийняття техніки, вони домовились, що остання виконає остаточний розрахунок на протязі місяця, тобто до кінця жовтня 2018 року, (як пояснювала відповідач гроші на які вона розраховувала були витрачені на пологи). Коли позивач зателефонував відповідачу в обумовлений термін, вона заявила, що заплатить коли будуть гроші і до теперішнього часу не розрахувались. Відповідно до п.5.1. Договору, вартість замовлення з виготовлення меблів з урахуванням внесених змін в конструкцію складає 24 100 гривень, сума фактично внесеного відповідачем завдатку складає 10 000 гривень, сума залишку, яку має доплатити відповідач після прийняття замовлення складає 14 100 гривень. Вартість встановленої побутової техніки (варочна панель і вбудована витяжка виробника «Ventolux» і прийнятої відповідачем складає 3 800,00 гривень. Всього сума заборгованості за вказаним договором складає 17 900, 00 гривень. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме, направлялась письмова претензія до відповідача з вимогою погасити заборгованість за договором в сумі 17 900,00 гривень, але це звернення залишено без розгляду, від спілкування на цю тему телефоном відповідач ухиляється. У зв`язку з тим, що вирішити даний спір у позасудовому порядку неможливо, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за змішаним договором побутового підряду та купівлі-продажу від січня 2018 року в сумі 17 900, 00 гривень, а також судові витрати у розмірі 768,40 гривень. В судове засідання позивач не з`явився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про причини неявки суду не відомо, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.698 ЦК України, за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Відповідно до ч.1 ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч.1 ст.866 ЦК України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відповідно до ч.1,2 ст.870 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник виконує роботу зі свого матеріалу, а за бажанням замовника - з його матеріалу. Якщо робота виконується з матеріалу підрядника, вартість матеріалу оплачується замовником частково або в повному обсязі, за погодженням сторін, з остаточним розрахунком при одержанні замовником виконаної підрядником роботи. У випадках, передбачених договором, матеріал може бути наданий підрядником у кредит (із розстроченням платежу). Подальша зміна ціни наданого в кредит матеріалу не призводить до перерахунку, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.873 ЦК України, вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо (частина 1). Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі (частина 2). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1). Судом встановлено, що відповідно до укладеного змішаного договору побутового підряду та купівлі-продажу від січня 2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , [PERSON] зобов`язався виконати роботи з виготовлення і встановлення кухонних меблів у відповідності до визначених відповідачем розмірів і комплектності в обумовлений строк, що підтверджено відповідним договором (а.с.5) та не оспорено відповідачем. Відповідно до п.5.1. Договору, вартість замовлення з виготовлення меблів з урахуванням внесених змін в конструкцію складає 24 100 гривень, сума фактично внесеного відповідачем завдатку складає 10 000 гривень, сума залишку, яку має доплатити відповідач після прийняття замовлення складає 14 100 гривень. Виготовлені та встановлені меблі відповідачем були прийняті в обумовлений між ними строк, але не оплачені у відповідності до умов договору, що підтверджено вказаним договором та не оспорено відповідачем. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме, направлялась письмова претензія до відповідача з вимогою погасити заборгованість за договором в сумі 17 900,00 гривень, але це звернення залишено без розгляду, від спілкування на цю тему телефоном відповідач ухиляється (а.с. 7). Враховуючи, що відповідачем не виконані умови укладеного між сторонами договору в частині належної сплати грошових коштів за проведені роботи, суд вважає, що права позивача порушенні, а тому підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суми заборгованості в розмірі 14 100 грн. Одночасно в задоволенні позову в іншій частині суд вважає необхідним відмовити, оскільки вимоги про стягнення з відповідача іншої суми, а саме, 3 800 грн. не доведені позивачем належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на оплату судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з наступного розрахунку: - 17 900 грн. - розмір заявлених позовних вимог; - 14 100 грн. - розмір задоволених позовних вимог; - 14 100 грн./ 17 900 грн. х 100 = 78,8 % - відсоток задоволених позовних вимог; 768 грн. 40 коп. (сплачена сума судового збору) х 78,8 % = 605 грн. 50 коп. - розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial