Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу виробничого комплексу ферми загальною площею 616,1 кв.м., що знаходяться на території Іванівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, укладений 01 листопада 2003 року між ФГ «Надія» від імені якого діяв його голова [PERSON] та [PERSON] та визнати за ним право власності на зазначену будівлю. Свій позов обґрунтовував тим, що 01 листопада 2003 року, він купив у ФГ «Надія» від імені якого діяв відповідач виробничий комплекс ферми для подальшого вирощування худоби, договір купівлі продажу якого було укладено в простій формі. За вказане майно позивач сплатив відповідачу 15\~000 (п'ятнадцять тисяч) грн. Вказаний виробничий комплекс ферми належав ФГ «Надія» на підставі договору купівлі продажу та акту прийому передачі від СТОВ «Дружба» в особі його голови [PERSON] ФГ «Надія», в особі його голови [PERSON] укладеного 15 березня 1992 року. Крім того, позивач зазначає, що з листопада 2003 року відкрито користується вказаним приміщенням. Жодних претензій щодо володіння та користування вказаним майном з боку відповідача та інших осіб не має. На його замовлення у січні 2015 року на придбане ним приміщення було виготовлено технічний паспорт. Але з метою реєстрації права власності на придбане майно, позивач зіткнувся з відмовами державних органів, які з посиланням на ст.220 та ст.657 ЦК України не визначали названий договір дійсним та відмовлялися використовувати його як підставу для будь-яких дій спрямованих на реєстрацію за ним права власності на нього. В свою чергу відповідач ухиляються від нотаріального посвідчення договору, посилаючись на те, що договору купівлі-продажу майна 01 листопада 2003 року цілком достатньо для оформлення позивачем права власності. Такі обставини, що перешкоджають реалізації позивача права власності на придбану нерухомість, змусили його звернутися до суду з даним позовом. Від представника позивача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Так, судом встановлено, що 01 листопада 2003 року, позивач купив у ФГ «Надія» від імені якого діяв [PERSON] виробничий комплекс ферми. Договір купівлі продажу названого нерухомого майна було укладено в простій формі а/с 6). За вказане майно позивач сплатив відповідачу 15\~000 (п'ятнадцять тисяч) грн. Вказаний виробничий комплекс ферми належав ФГ «Надія» на підставі договору купівлі продажу та акту прийому передачі від СТОВ «Дружба» в особі його голови [PERSON], укладеного 15 березня 1992 року, а/с 11). Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Істотними умовами договору згідно ст.638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як вбачається з тексту договору купівлі-продажу 01 листопада 2003 року, сторони за договором досягли згоди щодо предмету договору та чітко його визначили, також визначили ціну договору, обсяг зобовязань сторін та інші необхідні умови. На виконання умов договору продавець за договором передав, а покупець прийняв нерухоме майно, що є предметом договору. Вартість придбаного нерухомого майна сплачена позивачем в повному обсязі, що підтверджується самим договором. Таким чином, відбулося повне виконання договору купівлі-продажу майна від 01 листопада 2003 року його сторонами, а отже існують всі підстави для визнання його дійсним. Згідно п.п.10 п.37Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою КМУ№868 від 17.10.2013 року,судовим документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, для захисту права власності позивача на придбану нерухомість є необхідним прийняття судового рішення стосовно права власності на придбане майно, тобто про визнання такого права власності. Наведене відповідає і приписам ст.392 ЦК України, згідно норм якої власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved