Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши в позові наступне. [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Як член сім`ї позивача з квітня 20212 року у належному йому будинку зареєстрована донька його дружини [PERSON] відповідач [PERSON] , 1981 року народження, яка в липні 2014 року зібрала свої речі та виїхала з будинку. Де вона тепер, позивач не знає. Ніякого зв`язку з відповідачем не має. Таким чином, відповідач, не маючи на це поважних причин, не проживає у будинку позивача понад один рік, а тому, на думку [PERSON] , втратила право на користування житлом. Інше домовленістю між позивачем та відповідачем не встановлювалось. Про те, що відповідач не проживає у належному позивачу житловому будинку, свідчить Акт від 13.10.2020. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Представник позивача в судовому засіданні, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив та заперечень проти позову не надала. Згідно із ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі зазначеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.15, п.4 ч.2 ст.16, ст. ст.386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.9-10), житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї відділу реєстрації виконавчого комітету Осипенківської сільської ради Бердянського району від 13.10.2020 року за №1529 (а.с. 6), [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до Акту від 13.10.2020 року, відповідач [PERSON] в будинку по [ADDRESS] не мешкає з 2014 (а.с.7). Свідок [PERSON] суду повідомила, що [PERSON] з 2014 року не проживає у будинку [ADDRESS] , участі в утриманні майна та сплаті комунальних послуг не приймає. Таким чином, судом встановлено що відповідач [PERSON] більше ніж рік не мешкає у зазначеному будинку. За таких обставин [PERSON] слід вважати такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved