Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 3, 19 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташована на території [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла 18 квітня 2001 року. Обґрунтовуючи свій позов тим, що він став спадкоємцем за заповітом на майно матері [PERSON]. В теперішній час він бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, яка до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON]. Але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене майно, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру та рекомендовано звернутися до суду (а.с .9). Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав заяву від 13.03.2017 року, в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 35). Відповідач [PERSON] селищна рада Котелевського району Полтавської області у попереднє судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. [PERSON] селищна рада Котелевського району надала до суду листа від 27.02.2017 року в якому просить розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що позовні вимоги [PERSON] визнають повністю (а.с. 23). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав до суду заяву від 03.03.2017 року, в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує (а.с. 26) . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав до суду заяву від 02.03.2017 року, в якій просить розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 25). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-35), приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON] померла 18 квітня 2001 року, про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, серії 1-КЕ № 180636, видане [PERSON] селищною радою Котелевського району Полтавської області від 19.04.2001 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом Відповідно до змісту світлокопії заповіту від 09 грудня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1580, у якому [PERSON] належний їй на праві особистої власності сертифікат на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0200430 виданий [PERSON] РДА 17.01.1997 року за реєстровим № 7 та знаходиться в КСП ім.. Леніна Котелевського району Полтавської області розміром 4, 07 га. в умовах кадастрових гектарах заповіла [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до довідки виданої відділом Держгеокадастру у Котелевському районі від 20.02.2017 року взамін сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0200430 виданого [PERSON] РДА 17.01.1997 року за реєстровим № 7 та знаходиться в КСП ім.. Леніна Котелевського району Полтавської області розміром 4, 07 га. в умовах кадастрових гектарах видано державний акт серії Р1 № 508772 на земельну ділянку площею 3, 19 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю від 29.05.2001 року за № 1636 (а.с. 14). Спадкове майно складається із земельної ділянки загальною площею 3, 19 га. яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташована на території [PERSON] селищної ради Котелевського району (КСП ім. Леніна) Полтавської області й до дня смерті належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 508772 (а.с. 8), виданого [PERSON] селищною радою Котелевського району Полтавської області від 29.05.2001 року [PERSON], яка померла 18.04.2001 року. Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 97/02-14 від 10.02.2017 року, до нотаріуса звернувся [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на земельну ділянку, яка до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла 18.04.2001 року, проте нотаріусом було встановлено, що відповідно до повідомлення відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області земельна ділянка спадкодавця до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру не занесені, кадастровий номер не визначався, а тому Відділ не має можливості видати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тому нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 9). Це знайшло своє підтвердження у листі Відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області від 08.02.2017 року, відповідно якого, до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру земельна ділянка [PERSON] не занесена, кадастровий номер не визначався. ( а.с. 12-13). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Так, як власник спірної земельної ділянки [PERSON] померла 18.04.2001 року, а сама земельна ділянка не занесена до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивач [PERSON] позбавлений можливості як спадкоємець за заповітом на майно померлої отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] № 159/01-16 від 03.03.2017 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 9/2017 майно [PERSON], померлої 18.04.2001 року. В спадковій справі знаходяться заява , що надійшла 01.02.2017 року від [PERSON], в якій він стверджує, що спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], він прийняв згідно заповіту, посвідченого [PERSON] державною нотаріальною конторою 09.12.1999 року за реєстровим № 1580, на підставі ст. 549 ЦК УРСР (1963 року),оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем безпосередньо перед його смертю і не заявив про відмову від неї протягом строку , встановленого для її прийняття. Інші заяви відсутні. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а..с 26). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, суд виходить із засад справедливості,добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом на майно померлої матері [PERSON], дійсно має законне право на земельну ділянку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved