Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 25\~072,85 грн., мотивуючи позов тим, що 23.10.2017 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого остання отримала від позивача грошові кошти у розмірі 1000 доларів США та зобовязалась повернути вказану суму до 07.11.2018 року. 20.11.2017 року відповідач повернула частину позичених коштів в сумі 200 доларів США. Решту коштів не повернула, на вимогу про повернення коштів належним чином не відреагувала. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якого позов підтримує та просить задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином, з дотриманням вимог ст.128 ЦПК України, повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалив слухати справу у її відсутності, з винесенням заочного рішення, на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 23.10.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого остання отримала від позивача грошові кошти у розмірі 1000 доларів США та зобовязалась повернути вказану суму до 07.11.2018 року. Факт укладення договору та передачі позичкодавцем коштів в сумі 1000 доларів США позичальнику підтверджується розпискою від 23.10.2017р. /а.с.6/. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього кодексу та актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1. ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як видно із наведеного у позовній заяві розрахунку заборгованості така становить: -20\~936,00 грн. - основний боргу; -2 183,82 грн. проценти за користування коштами; -1\~559,71 грн. втрати від інфляції; -393,32 грн. - 3% річних від суми заборгованості. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Також, з матеріалів справи видно, що позивач 26.06.2018 року направляв відповідачу вимогу про повернення суми заборгованості /а.с.7-9, 41/, однак остання належним чином не відреагувала та зобовязань за вищезгаданим договором позики не виконала. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, так як при розгляді справи доведено обставини на які посилається позивач, [PERSON] в судове засідання не зявилась та не представила суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задоволити. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як видно з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено 704,80 грн. судового збору, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача

Outcome: approved