Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину після смерті брата [PERSON] у вигляді 1/2 частини земельної ділянки [ADDRESS] що надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0522 га, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 731974 виданий 16.02.2012 року, кадастровий номер 5110300000:01:007:1112. В обґрунтуванні своїх вимог, [PERSON] зазначає, що будинок [ADDRESS], та земельна ділянка, на якій він розташований, належали в рівних частках йому та брату - [PERSON], який помер [INFO] року. 22.01.2014 року на підставі ст..1262 ЦК України, державний нотаріус видав [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку [ADDRESS], що належала брату, однак, відмовила у видачі свідоцтва на ? частку земельної ділянки, мотивуючи тим, що у позивача та у спадкодавця один, спільний державний акт на земельну ділянку. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року помер - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 609. За життя померлий заповіт не складав, тому, відповідно до положення ст.. 1217 та 1258 ЦК України, після його смерті відкрилась спадщина за законом у вигляді 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] та ? частини земельної ділянки [ADDRESS] що надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0522 га, та згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 731974 виданий 16.02.2012 року, зареєстровано за № 511030001000561, кадастровий номер 5110300000:01:007:1112. Позивач доводився рідним братом спадкодавцю, що повністю підтверджується матеріалами справи, а вищезазначене нерухоме майно вони в рівних частках успадкували після смерті батьків. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. 22 січня 2014 року, державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір І.В., позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий номер 202, спадкова справа № 59/2013, за яким він успадкував ? частину житлового будинку [ADDRESS], що належала померлому брату [PERSON], такі обставини вбачаються з копії спадкової справи № 59/2013, що була представлена державним нотаріусом суду. Щодо вимоги позивача про встановлення факту прийняття спадщини у вигляді ? частини земельної ділянки, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК: якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З матеріалів спадкової справи [PERSON] за № 59/2013 вбачається, що 27.02.2013 року позивач звернувся до Білгород-Дністровської міської держаної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті брата - [PERSON], та, як зазначалось вище, 22.01.2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. За роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.п.23, 24) свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Виходячи з викладеного, суд не визнає вимогу [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини такою, що підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину з моменту подачі заяви до нотаріусу про прийняття спадщини, тобто з 27.02.2013 року. Таким чином, факт прийняття спадщини позивачем здійснився, а тому не може бути встановлений судом. З огляду на такі обставини, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на ? частину земельної ділянки [ADDRESS], обґрунтованими, доведеними та правомірними, що дає можливість їх задовольнити.

Outcome: partial