Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на утримання її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі по 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 24 серпня 1996 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі сімейне життя не склалося, що призвело до припинення фактичних шлюбних відносин. Син проживає з позивачем та знаходиться на повному його утримані. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. В підготовчому судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнала у повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився 11 серпня 2004 року, і його батьками значаться сторони по справі. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права. Згідно з ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). В підготовчому засіданні встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає з батьком, та знаходиться на повному його утримані. Відповідач, в силу ст. 76 ЦПК України, не надала доказів протилежного, а також доказів того, що не має можливості надавати таку допомогу, відповідно до ст. 182 СК України. Аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та мають бути задоволені, а з відповідача на користь позивача повинні бути стягнуті аліменти у розмірі ј частини його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму щомісяця до досягнення сином повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат на підставі п.2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved