Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла [PERSON], якою при житті 20 березня 1998 року було складено на його користь заповіт на належний їй сертифікат на земельну частку (пай), але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, так як зміст заповіту викликає у нього сумніви через наявність у спадкодавиці вже державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого взамін земельного сертифікату. Позивач в судове засіданні не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити з вищевказаних підстав. Великозагорівська сільська рада Борзнянського району в судове засідання представника не направила, надавши заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Положеннями ст.ст.1217, 1223 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.4 ст.1236 ЦК України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини, яким згідно зі ст.1220 ЦК України є день смерті особи. За змістом ст.ст.213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене судом після відкриття спадщини; при цьому береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів, а також мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], мешканка [ADDRESS], склавши при житті 20 березня 1998 року на користь [PERSON] заповіт на належний їй сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧН №0185135. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину, інші спадкоємці відсутні. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про смерть, заповіту, довідками Великозагорівської сільської ради Борзнянсьького району №297 від 04.04.2011р., №41 від 22.01.2015р. та Приватного нотаріуса Борзнянського районного нотаріального округу [PERSON] №16/01-16 від 22.01.2015р. Нотаріусом 16 січня 2015 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за заповітом після смерті [PERSON], оскільки в заповіті спадкодавиці значиться сертифікат на право на земельну частку (пай), але за життя нею було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку, яка виділена в натурі на місцевості. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, складений [PERSON] на користь позивача заповіт не змінювався і не скасовувався. На підставі розпорядження №383 від 18 жовтня 2004 року Борзнянською РДА 29 липня 2005 року [PERSON] був виданий державний акт серії ЯА №304926 на право власності на земельну ділянку площею 2,67га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області. Згідно довідки відділу Держземагенства у Борзнянському районі від 13.01.2015р. вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку виданий [PERSON] взамін сертифіката на земельну частку (пай)серії ЧН №0185135. За змістом п.17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, є правоустановлюючими документами при видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, оскільки земельний сертифікат, який значиться в тексті заповіту [PERSON] та отриманий нею державний акт на право власності на земельну ділянку стосуються однієї й тієї ж земельної ділянки, свій заповіт на користь [PERSON] вона не змінювала й не скасовувала, суд вважає, що воля [PERSON] в її заповідальному розпорядженні була спрямована на передачу у спадок саме тієї земельної ділянки, право на отримання якої у приватну власність вона реалізувала за життя шляхом обміну сертифіката на право на земельну частку (пай) на відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку, а тому вимоги [PERSON] є обгрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved