Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив змінити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та визначити їх місце проживання разом з ним, звільнити його від сплати аліментів та стягувати з відповідачки на його користь на утримання дітей аліменти у розмірі половини її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивач вимоги мотивує тим, що рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 10.04.2017 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано, малолітніх дітей: дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю - [PERSON] . Позивач зазначив, що діти майже два роки проживають разом з ним в с. Богданівка, Корецького району, Рівненської області та з 01.09.2018 року були зараховані до Богданівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» та здобуватимуть освіту в даному закладі з 01.09.2020 року. Відповідачка за цей час до дочок приїжджала дуже рідко на один-два дні, при цьому вживала спиртні напої, матеріальної допомоги на їх утримання не надавала та не надає, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток. Позивач вважає, що відповідачка самоусунулася від виконання обов`язків по вихованню дітей. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності. Ухвалою судді Ємільчинського районного суду від 31.07.2020 року по даній справі було відкрито провадження у порядку загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 13.08.2020 року. Відповідачці [PERSON] , за адресою вказаною в позовній заяві, рекомендованим листом було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами, копію ухвали та повістку про виклик до суду, які було повернуто до суду із поштовою довідкою про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». 13.08.2020 року справу було призначено до розгляду на 03.09.2020 року та виклик відповідачки в судове засідання було здійснено через оголошення на офіційному сайті судової влади України. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному сайті судової влади України, 03.09.2020 року в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надала. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ч.3 ст.223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки. Зважаючи на обставини викладені вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки та вирішити спір за наявними матеріалами справи. Представник служби в справах дітей Ємільчинської РДА в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій не заперечила проти задоволення вимог позивача, просила справу розглянути у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно копії рішення Корецького районного суду Рівненської області від 10.04.2017 року шлюб між сторонами розірвано та малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю - [PERSON] . Відповідно до виконавчого листа, виданого 09.08.2017 року Корецьким районним судом Рівненської області, з 01.11.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Довідкою Бриківської сільської ради Корецького району Рівненської області №652 від 20.07.2020 року стверджується, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: мати - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , [INFO] . З 15.08.2018 року і по даний час без реєстрації разом з ним проживають його діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та перебувають на його утриманні. З довідки №46 від 22.07.2020 року слідує, що дочки [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 01.09.2018 року були зараховані до Богданівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад». З 01.09.2020 року [PERSON] здобуватиме освіту у 6 класі Богданівського НВК, [PERSON] - у 3 класі, [PERSON] - у 1 класі. Таким чином між сторонами виник спір щодо визначення місця проживання дітей. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. У відповідності до ст. 161 ч.1 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно характеристики [PERSON] за період проживання на території Бриківської сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони. По характеру спокійний, врівноважений, працелюбний. Спиртними напоями не зловживає. Проживає у житловому будинку разом з батьками та своїми дітьми. В даний період ніде не працює, займається веденням особистого селянського господарства. Компрометуючими матеріалами відносно [PERSON] виконком сільської ради не володіє. У відповідності до ч.2 ст.161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959 року слідує, що малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише за наявності виняткових обставин. Таким чином матеріалами справи встановлено, що відповідачка [PERSON] , з якою за рішенням суду залишено проживати малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , самоусунулася від їх виховання, залишивши їх на виховання та утримання батька. Згідно Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, слідує, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем створено належні умови для проживання, розвитку і виховання дочок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , разом з ним в атмосфері щастя, любові і розуміння для своїх дочок, і позов підлягає задоволенню. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачка не вважала за потрібне з`явитися до суду та надати пояснення в заперечення вимог позивача, що в певній мірі підтверджує її байдуже ставлення до вирішення питання проживання дітей разом з нею. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що діти проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні і суд вважає за необхідне звільнити його від сплати аліментів на користь відповідачки [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та покласти на відповідачку [PERSON] обов`язок утримувати дітей шляхом сплати аліментів на користь позивача на утримання їх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved