Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Генічеському районі Херсонської області (далі - відповідач, або ВД ФССНВ у Генічеському районі Херсонської області), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати акт про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 без номеру від 31 липня 1974 року дійсним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що літом 1974 року під час проходження позивачем виробничої практики у радгоспі «Геніївський» ним було отримано виробничу травму, а саме травму правого ока, внаслідок чого було втрачено зір. Після настання нещасного випадку посадовими особами радгоспу було проведено службове розслідування, за результатами якого складено акт про нещасний випадок на виробництві форми Н-1. На даний час, позивач не може отримати щомісячні страхові виплати, оскільки акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, складений з порушенням встановлених діючим на той час Положенням про розслідування і облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого постановою Президії ВЦРПС від 20.05.1966 року вимог. У зв'язку з чим, просив позовні вимоги задовольнити, та визнати акт Н-1 від 31 липня 1974 року дійсним. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечував, зазначивши, що дійсно акт про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 31 липня 1974 року не відповідає вимогам встановлених Положенням про розслідування і облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого постановою Президії ВЦРПС від 20.05.1966 року, внаслідок чого відповідач не може прийняти його до розгляду, та в подальшому провести відповідні страхові виплати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивач будучи студентом Харківського автотранспортного технікуму, у період з 09 липня 1974р. по 06 серпня 1974 р. проходив виробничу практику в колгоспі «Геніївський» Зміївського району Харківської області. 30 липня 1974 року біля 12 год. під час виконання обов'язків завідуючого господарством в студентському таборі колгоспу «Геніївське» з [PERSON] стався нещасний випадок: він разом з шофером радгоспу поїхали отримувати продукцію, проте автомобіль зламався. У ході проведення ремонту в гаражі колгоспу, знімаючи підшипник ступиці переднього колеса, та наносячи удар молотком, відлетів осколок металу та влучив у праве око [PERSON], внаслідок чого останній втратив зір. За наслідками виробничої травми підприємством складено акт без номеру про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, який затверджено 31 липня 1974 року. 17 вересня 1974 року лікарняно-трудовою експертною комісією [PERSON] було визнано інвалідом третьої групи у зв'язку з трудовим каліцтвом, що підтверджується довідкою серії К-73 №367748 від 17 вересня 1974р. У подальшому, позивач звернувся до ВД ФССНВ у Генічеському районі Херсонської області з заявою, в якій просив призначити страхові виплати в зв'язку із вище вказаним нещасним випадком на виробництві. Однак, Фондом відмовлено у проведенні виплат через недоліки акту Н-1, зокрема вказано, що відповідно до Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого Постановою президії всесоюзної центральної ради професійних союзів від 20.05.1966 року, яке діяло на момент розслідування, акт не має підпису, печатки та дати його затвердження, відсутні номер акту, не заповнено п.11 - стаж потерпілого, п.15 - причини нещасного випадку, п.17- наслідки нещасного випадку, не повністю заповнено п.12 - про проведення інструктажів. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст.21,28,30 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, зокрема провести виплату одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячні виплати в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого. Право на виплати виникає з моменту визначення ступеня втрати працездатності. Ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. Статтею 2 Закону України, передбачено, що особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону. Згідно п.3.1Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 року N24 із змінами, визначено перелік документів, які необхідно подати для призначення Фондом виплат, зокрема подаються: заява потерпілого про призначення страхових виплат; акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (якщо стався нещасний випадок); акт (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася), за формою Н-5 (якщо такий складався); рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (якщо було засідання суду з цього питання); висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності; довідка про середню заробітну плату (доход); копія трудової книжки або витяг з неї, засвідчені страхувальником або підписом працівника робочого органу виконавчої дирекції Фонду при пред'явленні оригіналу; довідка про розмір пенсії по інвалідності (якщо вона призначена) унаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі про розмір одержуваних надбавок). Згідно ст. 171 КЗпП УРСР (що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) адміністрація підприємств, установ, організацій за участю представників профспілкового комітету підприємства, установи, організації, а у встановлених законодавством випадках - за участю представників й інших органів, повинна вчасно і правильно проводити розслідування і облік нещасних випадків на виробництві. По результатах розслідування нещасного випадку адміністрація підприємства, установи, організації складає акт про нещасний випадок за встановленою формою, копію якого вона зобов'язана видати на вимогу потерпілого не пізніше трьох днів після закінчення розслідування. Аналізуючи вищенаведене законодавство, суд вважає, що недоліки оформлення акту про нещасний випадок, які стали підставою для відмови у виплаті передбачених законодавством платежів, не спростовують того факту, що даний нещасний випадок дійсно мав місце, і [PERSON] під час виконання трудових обов'язків отримав виробничу травму, що потягло за собою часткову втрату працездатності. Таким чином, суд вважає необхідним визнати акт форми Н-1, складений за наслідком настання нещасного випадку на виробництві, що мав місце 30 липня 1974 року з [PERSON] - дійсним.

Outcome: approved