Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що з 22.01.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу ними за спільні кошти був придбаний житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Нижня., 28 у смт. Комишани м. Херсон та належить їм на праві спільної сумісної власності. Право власності на домоволодіння оформлено на відповідача [PERSON], угоди про добровільний поділ майна , що є спільною сумісною власністю подружжя не досягнуто. З огляду на викладене, приписи ст. ст. 317, 319, 372 ЦК України, ст. ст. 69-70 СК України позивач просить поділити спільне майно, визнавши за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку № 28 по вул. Нижня в смт. Комишани м. Херсон. Ухвалою від 05.03.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ім. правовідносини. Згідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором . Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб. розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до приписів ч2, ч.3 ст.325 ЦК України можуть бути будь які види майна, за винятком тих, які згідно до закону не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.01.2011 року, що підтверджується актовим записом № 20 від 22.01.2011 року складеним Міським відділом державної реєстр рації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Відповідно до договору купівлі продажу від 18.12.2012 року [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Херсон, смт. Комишани, вул. Нижня, 28 на земельній ділянці 0, 0794 га, кадастровий номер земельної ділянки 6510166400:02:001:0195. Право власності зареєстровано Херсонським бюро технічної інвентаризації 23.12.2012 року номер запису 1460 в книзі№9. Отже, встановленими судом обставинами справи підтверджено набуття в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Херсон, смт. Комишани, вул. Нижня, 28. Відповідачем не надано жодних допустимих доказів того, що домоволодіння не є спільним майном подружжя. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на те, що набуття майна під час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, яка відповідачем спростована не була суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 325, 368 ЦК України, ст. ст. 60, 69-70 СК України,

Outcome: approved