Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просив здійснити поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за професійну правничу допомогу у розмірі 5 300 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 1 245 грн. 45 коп. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06 вересня 1980 року у виконавчому комітеті Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, актовий запис № 14. За час перебування у шлюбі ними за спільні кошти подружжя було побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Спірний будинок було зареєстровано за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 17.07.2006 року. Позивач зазначає, що останніми роками сімейні відносини між сторонами погіршились та сторони проживають окремо. Спірний будинок належить сторонам, як подружжю на праві спільної сумісної власності, оскільки був побудований ним та [PERSON] на спільні кошти в період шлюбу, він має намір поділити вищезазначене майно шляхом визнання за ним права власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду. Позивач та представник позивача - адвокат Перепилиця М.І. в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити в підготовчому судовому засіданні. При цьому просили не стягувати з відповідача понесені судові витрати. Відповідач та її представник - адвокат Колєснік І.А. в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Відзив на позов не давала. Заходи забезпечення позову не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники справи не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши і оцінивши докази у справі, приходить до наступного. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 05 вересня 1980 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано у виконавчому комітеті Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, актовий запис № 14, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] /а.с.8/. Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі ними за спільні кошти подружжя було побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що не заперечується сторонами. Спірний будинок було зареєстровано за відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 17.07.2006 року /а.с.17/. З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ВСУ №636585 від 21.08.2006 року вбачається, що власником будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] /а.с.18/. З довідки Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області №122 від18.06.2020 року вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстровані в спірному будинку за адресою: [ADDRESS] /а.с.19/. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ані дружина, ані чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, виходячи із законодавчо закріпленого принципу рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, беручи до уваги позицію сторін суд вважає, що позивач має право на Ѕ частину будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . При цьому враховуючи набуття ним права власності в порядку поділу майна подружжя, слід вважати, що за позивачкою залишається право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved