Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та уточнивши свої вимоги просить суд визнати за ним право власності на 54/100 частин магазину [ADDRESS]. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що до категорії спільно нажитого майна подружжя відноситься зазначені 54/100 частин магазину та котедж [ADDRESS], та враховуючи пропозицію дружини - [PERSON], він бажає прийняти у свою власність тільки магазин, а котедж залишити дружині, з якою фактичні подружні відносини припинені. [PERSON] звернулась до суду з зустрічними позовними вимогами та просить суд: визнати спільно нажитим майном наступні об'єкти: 54/100 частин магазину [ADDRESS] та котедж [ADDRESS]; поділити спільно нажите майно подружжя шляхом виділення [PERSON] 54/100 частин магазину [ADDRESS], а [PERSON] - котедж [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на котедж [ADDRESS]. [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечує та, уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати за ним право власності на 54/100 частин магазину [ADDRESS]. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її присутності в судових засіданнях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням зустрічного позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.1997 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 411. На сьогоднішній день між сторонами припинені шлюбні відносини, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З моменту укладення шлюбу, сторонами було придбане різного роду нерухоме майно, яке, відповідно до положень ч.1 ст.60 СК України, відноситься до спільної сумісної власності подружжя. Квартира [ADDRESS] була придбана сторонами 18.09.2010 року та зареєстрована в рівних частках за кожним із подружжя, отже, даний об'єкт не підлягає поділу, оскільки формально поділений з моменту придбання. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 23.11.2009 року за [PERSON] було визнано право власності на 54/100 частин магазину [ADDRESS], а ухвалою Білгород-Дністровського мськрайонного суду Одеської області від 14.04.2014 року за [PERSON] було визнано право власності на будівлю котеджу для відпочинку літ. «1-Ц» готовністю 10%, за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружина та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. На думку сторін, найбільш доцільним та раціональним поділом майна подружжя є виділення кожному з подружжя по окремому об'єкту. Так, [PERSON] просить виділити йому та визнати за ним право власності на 54/100 частин магазину [ADDRESS], а [PERSON] просить виділити їй та визнати за нею право власності на будівлю котеджу для відпочинку літ. «1-Ц» готовністю 10%, за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного та проаналізувавши обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], оскільки вони не суперечать між собою та спрямовані на врегулювання конфлікту. На підставі викладеного,

Outcome: approved