Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], суму основного боргу за договором позики у розмірі 120\~000,00 гривень, що еквівалентно 4135 Євро, суму пені у розмірі 176\~165,59 гривень, суму інфляційних збитків у розмірі 2088,66 гривень, 3% річних суми невиконаного зобовязання 1745,75 гривень; стягнути з відповідача судові витрати в сумі 3000,00 гривень. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09 вересня 2015 року між ним [PERSON], та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. Згідно п. 1.1. Договору він, як Позикодавець, зобов'язувався передати відповідачу як Позичальникові безвідсоткову позику в сумі 120 000 гривень готівкою, а Позичальник зобов'язувався повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначеному в Договорі, що у своєму еквіваленті складає 4135 Євро. Згідно п. 2.3. Договору сторонами було передбачено, що повернення отриманої суми коштів здійснюється Позичальником частинами: 60 000 гривень до 01 грудня 2015 року; 60 000 гривень до 09 грудня 2015 року. Позивач, як позикодавець, свої умови за Договором виконав надавши відповідачу обумовлену Договором суму позики, про що свідчить складена згідно п. 2.2. Договору розписка Позичальника. В той же час, відповідач недотримався умов Договору та на день складання позовної заяви свої зобов'язання щодо повернення позики не виконав, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідач зобов'язаний повернути йому суму позики за укладеним Договором, яка складає 120 000 гривень, що згідно умов Договору, еквівалентно - 4135 Євро. Окрім того, пунктом 3.3.Договору передбачено, що у випадку порушення позичальником графіка повернення отриманих сум, зазначених у п. 2.3. даного Договору, позичальник буде зобов'язаний сплатити Позикодавцю пеню з розрахунку 3% від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення. Таким чином, оскільки відповідач, на день складання цього позову, не повернув суму позики, це дає підстави вимагати стягнення з нього суми пені з розрахунку 3% від вчасно неповерненої суми, позики за кожний день прострочення, тобто протягом 8 днів (з 01 грудня 2015 року по 09 грудня 2015 року - 60 000 гривень та протягом 173 дні (з 10 грудня 2015 року по 30 травня 2016 року) - 120\~000 гривень. Розрахунок пені: 8 х 3% х 60 000 + 173 х 3% х 120 000 =14 400 + 622 800 = 637 200,00 грн., (де 8 та 173 кількість днів прострочення виконання зобов'язання у сумі 60 000 грн. та 120 000 грн. відповідно, а 3% - розмір пені відповідно до п. 3.3. Договору позики). Вважає, що є правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів у вигляді простроченої суми з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми. За офіційними даними Міністерства фінансів України інфляція становила: за грудень 2015 р. - 100.7%; січень 2016 р. - 100,9%; лютий 2016 р. - 99.6%; березень 2016 р. - 101,0%; квітень 2016 р. -103,5%. За 2016 рік (січень-квітень) індекс інфляції дорівнює 105,1%. Розрахунок інфляційних збитків за грудень 2015 року відповідно до кількості днів та сум неповернених грошових коштів: 60\~000 х 0,7% х 8/365 + 120000 х 0,7% х 22/365 = 9,21-50,63 = 59,84 грн. Розрахунок інфляційних збитків за січень-квітень 2016 року: 120 000 х 5,1% х 121/365 = 2028,82 грн. (де 121 - кількість днів з 01 січня по 30 квітня 2016 року). Отже, загальна сума інфляційних збитків становить 2 088,66 грн. Розрахунок розміру 3% річних 60 000 х 3% х 8/365+ 120 000 х 3% х 173/365 = 39,45 + 1706,30= 1745,75 грн. Враховуючи велику суму пені, він погоджується зменшити її розмір до 176 165,59 грн. Розрахунок ціни позову: 120 000,00 гривень (основний борг) + 176 165,59 гривень (пеня) + 2\~088,66 гривень (інфляційні збитки) + 1745,75 (3% річних) = 300 000,00 грн. (триста тисяч гривень 00 копійок). Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 вересня 2015 року між позивачем [PERSON], та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується копією договору позики (а.с. 7-9). Відповідно до п. 1.1. Договору позивач, як Позикодавець, зобов'язувався передати відповідачу як Позичальникові безвідсоткову позику в сумі 120 000 гривень готівкою, а Позичальник зобов'язувався повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначеному в Договорі, що у своєму еквіваленті складає 4135 Євро. Згідно п. 2.3. Договору сторонами було передбачено, що повернення отриманої суми коштів здійснюється Позичальником частинами: 60 000 гривень до 01 грудня 2015 року; 60 000 гривень до 09 грудня 2015 року. Згідно матеріалів справи, позивач, як позикодавець, свої умови за Договором виконав надавши відповідачу [PERSON] обумовлену Договором суму позики, що підтверджується копією розписки, складеної згідно п. 2.2. Договору (а.с. 10). В контексті викладених відносин, судом встановлено, що спірні правовідносини по справі врегульовані Цивільним кодексом України. Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України,\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Статтями\~525\~та\~615 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Нормами\~статті 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст.ст.524, 533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Нормою\~статті 599 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.\~\~ Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Згідно з вимогами ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач [PERSON] свої зобов'язання за договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] грошові кошти у зазначеному розмірі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав позику, але належним чином він не виконував зобов'язання щодо погашення заборгованості за договором позики, що утворило для нього зобовязання сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що має відображення у розрахунку заборгованості відповідача, згідно якого заборгованість [PERSON] складається з основного боргу за договором позики у розмірі 120\~000,00 (сто двадцять тисяч) гривень, суми пені у розмірі 176\~165,59 гривень, суми інфляційних збитків у розмірі 2088,66 гривень, 3% річних суми невиконаного зобовязання 1745,75 гривень, а всього становить 300000,00 (триста тисяч) гривень. Відповідачем сума заборгованості не спростована. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства в межах позовних вимог (ст.11 ЦПК України), суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором позики у розмірі 300000,00 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 3000,00 грн.

Outcome: approved