Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 229\~903,85 грн. та понесених витрат по сплаті судового збору та витрат по оплаті юридичної допомоги,вказуючи що 01.07.2010 року [PERSON] дав борг [PERSON] 25\~000, 00 (двадцять пять тисяч) доларів США. Підтвердженням цього є письмова розписка від 01.07.2010 року написана власноручно [PERSON]. Згідно даних розписки, відповідач зобовязувався повернути позивачу вказані кошти до 01.09.2010 року. Станом на день розгляду справи в суді [PERSON], не повернув кошти чим порушив виконання свого зобовязання. На неодноразові звернення [PERSON] з проханням повернути гроші, відповідач постійно скаржився на скрутне матеріальне становище і обіцяє в найкоротші строки повернути борг. Матеріальне становище відповідача не може бути скрутним, про що свідчить той факт, що крім квартири в якій відповідач безпосередньо проживає, він має у власності ще одну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Даний факт підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.11.2005 року.. У звязку з тим ,що на даний момент йому потрібні гроші, а відповідач уникає мирного вирішення спору він вимушений звернутись до суду з позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Свідченням передачі грошей є письмова розписка від 01.07.2010 року, яка написана власноручно [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до даних письмової розписки, відповідач по справі зобовязався повернути мені позику до 01.09.2011 року. Оскільки, згідно зі ст. 99 Конституції України і Указом Президента України від 25 серпня 1996 року № 762/96 «Про грошову реформу в Україні» грошовою одиницею і єдиним законним способом платежу на території України є гривня, стягненню підлягає сума, еквівалентна 25\~000,00 доларів США, що за курсом Національного банку України, на день подачі позовної заяви 201 000 (двісті одну тисячу) гривень та 3 % річних, що складає 6030 (шість тисяч триста) гривень, тобто загальна сума боргу становить 207\~030 (двісті сім тисяч тридцять). Просить стягнути з відповідача на користь позивача 207030гривень судовий збір та витрати по оплаті юридичної допомоги. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON], позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим на підставі ст. 224,225 ЦПК України ухвалити заочне рішення, на підставі доказів, які маються в справі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 01.07.2010 року [PERSON] дав в борг [PERSON] 25\~000, 00 (двадцять пять тисяч) доларів. Підтвердженням цього є письмова розписка від 01.07.2010 року написана власноручно [PERSON]. Згідно даних розписки, відповідач зобовязувався повернути позивачу вказані кошти до 01.09.2010 року. Станом на день розгляду справи в суді [PERSON], не повернув кошти чим порушив виконання свого зобовязання. На неодноразові звернення [PERSON] з проханням повернути гроші, відповідач постійно скаржився на скрутне матеріальне становище і обіцяє в найкоротші строки повернути борг. Відповідно до положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність гроші ,або речі ,визначені родовими ознаками ,а позичальник зобовязувався повернути таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ ,який посвідчує переведення позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2ст.1047 ЦК України). Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як передбачено ст.599 УК України зобовязання припиняється виконанням,проведеним належним чином,а згідно ст.1049 ЦК України - позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку,що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ст.1048ч.1ЦК України) . Боржник ,як зазначає ст.625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання . В судовому засіданні встановлено ,що в звязку з невиконанням зобовязання по договору позики,відповідачкою порушені права позивачки ,які підлягають відновленню. Оскільки зобовязання по договору відповідачка не виконала ,суд вважає ,що борг підлягає до стягнення. За таких обставин ,з відповідачки на користь позивачки слід стягнути ,як просить позивачка борг в сумі 59395гривень та нараховані ,але не сплачені відсотки 2231,60грн. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даного позову. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума неповернутої позики борг в сумі 25000,00 доларів США,що становить за курсом долара 201000,00гривень та 3% річної,що становить 6030,00гривень,а всього 207030 гривень та сплачені позивачкою судовий збір в сумі 188грн20коп.. На підставі ст. ст. 526,599, 625, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved