Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ 21011, 1975 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Позовні вимоги мотивує тим, що даний автомобіль 28.09.2006 року він придбав у [PERSON]. На підставі цього йому було передано автомобіль ВАЗ\~21011,\~реєстраційний номер\~[NUMBER],\~свідоцтво про\~реєстрацію транспортного\~засобу та видано довіреність на право користування, розпорядження та продажу автомобіля строком на пять років. Документи про перереєстрацію транспортного засобу зобовязались оформити протягом строку дії довіреності. Проте документи належним чином оформлені не були, а 25.06.2008 року власник автомобіля [PERSON] помер. Весь час позивач володів автомобілем, страхував та ремонтував його. Вважає себе добросовісним набувачем, який безперервно володіє чужим майном, а тому просить суд визнати за ним право власності на вказане рухоме майно за набувальною давністю. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не прибув, до суду надав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської\~ради Тетіївського\~району Київської\~області в\~підготовче судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без представника, зазначаючи про визнання позовних вимог. Третя особа [PERSON] в підготовче судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~\~ Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 28.09.2006 року придбав у [PERSON] автомобіль марки ВАЗ-21011,\~1975\~року випуску,\~шасі (кузов,\~рама)\~№ ВАЗ210111307777,\~колір \~коричневий,\~тип \~легковий седан-В,\~що зареєстрований\~у Ставищенському\~МРЕВ ДАІ\~ГУ УМВС\~України 21.03.2006\~року,\~реєстраційний номер\~[NUMBER]. На підставі цього йому було передано вказаний автомобіль,\~свідоцтво про\~реєстрацію транспортного\~засобу та видано довіреність від 28.09.2006 року, посвідчену приватним нотаріусом Тетіївського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], якою йому надано право користування, розпорядження, продажу автомобіля за ціною і на умовах на свій розсуд, здачі в оренду чи передачі в його позичку строком на пять років (копія довіреності а.с. 6). Протягом строку дії даної довіреності позивач мав оформити договір купівлі-продажу належним чином та перереєструвати автомобіль за собою. Однак вказаних дій він не зробив, оскільки не було такої необхідності. Строк дії довіреності закінчився 28.09.2011 року, а власник автомобіля [PERSON] 25.06.2008 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії I-ОК № 117312 (а.с.8). З огляду на це позивач не може зареєструвати вищевказаний транспортний засіб за собою та відповідно оформити свої права на даний транспортний засіб. З часу втрати права на користування та розпорядження автомобілем ВАЗ-21011, реєстраційний номер [NUMBER], тобто з часу закінчення строку дії довіреності з 28.09.2011 року, позивач відкрито, безперервно та добросовісно став володіти вказаним транспортним засобом, самостійно ніс витрати з утримання та користування автомобілем, страхував його згідно полісу № АМ/4235566 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.7). Ймовірні спадкоємці померлого [PERSON] з приводу повернення автомобіля до нього не зверталися. Його донька [PERSON], яка є третьою особою у справі, проти визнання права власності на даний автомобіль за позивачем не заперечує. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п?яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність), якщо інше невстановлено цим Кодексом. Відповідно до п.9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що при вирішенні спорів, пов?язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: -володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; -володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; -володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до п.13 можливість пред?явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв?язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Таким чином, враховуючи вищевикладене обгрунтування, суд вважає, що позивач понад 5 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується автомобілем марки ВАЗ 21011, 1975 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], як своїм власним. Добросовісність заволодіння підтверджується тим, що позивачу було передано вказаний автомобіль саме його власником, а також передано ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Відкритість та безперервність володіння полягає в тому, що з 2006 року і до теперішнього часу позивач користується автомобілем, володіння має відкритий характер та є очевидним як для його власника, так і для всіх інших людей. Давність володіння це фактичний час перебування автомобіля у володінні та користуванні без права на це, розпочався з 2011 року та наразі триває і складає більше 5 років та є безперервним. Таким чином позовні вимоги базуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved