Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що він 27 квітня 2014 року відповідно до договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області, передав [PERSON] у власність грошові кошти у сумі 125215,20 гривень, що еквівалентно 1100,00 доларів США, за офіційним курсом НБУ. Вказує, що відповідно до вказаного договору, відповідач зобов'язується повернути йому таку ж суму грошових коштів на безпроцентній основі, у строк до 27 квітня 2015 року, шляхом здійснення платежів за визначеним графіком. Зазначає, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав і до теперішнього часу борг не повернув, а тому просить позов задовольнити. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач неодноразово в судове засідання не з'явився, однак згідно довідки виконавчого комітету Кіцманської міської ради, він відсутній за місцем проживання, оскільки перебуває за межами України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відносно цих вимог закону, судом встановлено, що 27 квітня 2014 року, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі №2194. Згідно умов зазначеного договору, позивач надав у користування відповідачу позику в сумі 125215,20 гривень, що еквівалентно 1100,00 доларів США, за офіційним курсом НБУ (1 долар США = 11,3832 гривень), на безпроцентній основі, з кінцевим терміном поверненням до 27 квітня 2015 року Проте дане зобов'язання виконано не було. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт укладення між сторонами договору позики в порядку, передбаченому ст. 1046 ЦК України, оскільки відповідач отримав у позивача гроші та зобов'язався їх повернути у встановлений за домовленістю сторін строк. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону та не дотримався умов договору, тому суд вважає, що позов слід задовольнити, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за договором позики та стягнути судові витрати понесені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved