overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], якій на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Після її смерті спадщину прийняв його батько [PERSON], однак, не встиг її оформити та [INFO] року помер. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, однак, свої спадкові права оформити не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на вказаний будинок. В судове засідання позивач не з'явився, від його представника [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності і позов задовольнити. Відповідач просив розглянути справу без його участі, повідомив, що позов визнає. За вказаних обставин фіксація судового засідання технічними засобами не здійснюється, як то визначено ст. 197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі довідки Стремигородської сільської ради №357 від 21.07.2015 року житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], згідно книг по господарського обліку належав [PERSON] (а.с.8). [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина на вказаний будинок, яку прийняв її чоловік і батько позивача - [PERSON], який в подальшому помер [INFO] року не оформивши спадщину. У відповідності до ст. 1269 ч.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 5 статті 1268 цього Кодексу визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син, позивач по справі - [PERSON] Родинні стосунки позивача та спадкодавця стверджуються свідоцтвом про народження і свідчать про наявність у позивача права на спадкування за законом першої черги. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що право власності на будинок не підтверджено правовстановлюючими документами (а.с.11). Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.1220, 1222, 1261, 1268, 1269 ЦК України, а права позивача підлягають судовому захисту, оскільки інший спосіб реалізувати свої спадкові права у нього відсутній. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивував тим, що він є власником ? частини приватизованої квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності №2570, виданого виконкомом Коростенської міської ради, а власником іншої частини квартири являється [PERSON] Зазначає, що свідоцтво про право власності на належну йому частину квартири втрачено і він не може його поновити, через що просив визнати за ним право власності на ? частину вказаної квартири. В судове засідання позивач не зявився і подав письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутності і позов задовольнити. Відповідач також в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За вказаних обставин фіксація судового засідання технічними засобами не здійснюється, як то визначено ст. 197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення серії АБ №72 від 17.03.1994 року [PERSON] та [PERSON] на склад сімї з двох чоловік була виділена квартири [ADDRESS] (а.с.7). З довідки Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації №243 від 11.04.2016 року слідує, що за [PERSON] зареєстровано на праві особистої власності ? частина приватизованої на підставі свідоцтва №2570 від 10.10.1994 року квартири [ADDRESS] (а.с.8). Зазначені відомості також містяться в реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.14). У видачі дубліката свідоцтва про право власності позивачу відмовлено. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспоряться або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене права позивача підлягають судовому захисту, оскільки інший спосіб реалізувати свої спадкові права у нього відсутній. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 01 березня 2003 р. між ним та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Сімейне життя з відповідачем не склалося, що призводить до всіляких негараздів та непорозумінь між ними. Просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати; неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з матірю. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 154256 від 10 травня 2017 року, між [PERSON] та [PERSON], 01 березня 2003 року укладений шлюб, про що Ужгородським міським відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Закарпатській області зроблено актовий запис № 108. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON]. Від спільного шлюбу у подружжя народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, їх шлюб існує лише формально, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1\~ст. 160 СК України\~\~місце проживання дитини яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати,\~тому суд вважає за необхідне стягнути\~з відповідача на користь\~позивача\~судовий\~збір за подання заяви про розірвання шлюбу у розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 04 вересня 2010р. було укладено шлюб між ним та відповідачем [PERSON] Спільне життя з відповідачем в останні роки не складалося, із вересня 2016 року вони разом не проживають, в сімї постійні сварки, що призвело до повного розпаду сімї. Тому вважає, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Представник позивача в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 147849 від 22 лютого 2017 року, між [PERSON] та [PERSON], 04 вересня 2010 року укладений шлюб, про що Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ Закарпатської області складено відповідний актовий запис №371. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на Вальо. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, проживають окремо з вересня 2016 року, їх шлюб існує лише формально, в сімї постійні сварки та суперечки. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За правилами\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 05 березня 2011 р. було укладено шлюб між ним та відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO] Спільне життя позивача з відповідачем не складалося, через різні погляди на життя, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, більше трьох років проживають окремо. Тому вважає, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася надала суду заяву відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 074045 виданого 05 березня 2011 року, між [PERSON] та [PERSON] 05березня 2011 року був укладений шлюб, про що виконавчим комітетом Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис за № 06. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, спільне господарство не ведуть, більше трьох років проживають окремо і їх шлюб існує лише формально. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповіднодо ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 09 жовтня 2007 р. між ним та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння та поваги, в сім'ї постійні сварки та суперечки, спільного господарства та побуту не ведуть. Просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. На підставі наведеного суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 12.09.2009 р. він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки та непорозуміння, шлюбні відносини фактично припинилися, проживають окремо один від одного, спільного господарства та побуту не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 12.09.2009 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №430 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12.09.2009 р. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, проживають окремо з квітня 2016 року, їх шлюб існує лише формально, в сім'ї постійні сварки та суперечки, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхньої малолітньої дитини, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області від 19.07.2011 р. - [PERSON] народився [INFO] р. та його батьками є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви про розірвання шлюбу у розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 14 жовтня 2006 р. було укладено шлюб між ним та відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO] Спільне життя позивача з відповідачем не складалося, через різні погляди на життя, що призвело до частих непорозумінь та сварок. Із серпня 2016 року сторони разом не проживають. Тому вважає, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 016399 від 14 жовтня 2006 року, між [PERSON] та [PERSON], 14 жовтня 2006 року укладений шлюб, про що Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Закарпатської області складено відповідний актовий запис № 680. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, проживають окремо з серпня 2016 року, їх шлюб існує лише формально, в сімї постійні сварки та суперечки. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За правилами\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 14 серпня 1990 р. було укладено шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу у них народилися донька: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя позивача з відповідачем не складалося, через різні погляди на життя, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, з січня місяця 2017 р. проживають окремо. Тому вважає, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії IV-БК № 352768 виданого 14 серпня 1990 року, між [PERSON] та [PERSON] 14серпня 1990 року ув укладений шлюб, про що місцевим відділом РАГС Білоцерківської Міської ради складено відповідний актовий запис № 1241. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, спільне господарство не ведуть, з січня місяця 2017 р. проживають окремо і їх шлюб існує лише формально. Відповідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 14 січня 2006 р. було укладено шлюб між ним та відповідачем [PERSON] Сімейне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та постійні сварки між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сторони втратили почуття любові один до одного та вважає, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Позивач зазначає, що шлюбні відносини фактично припинилися, наразі вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спору про поділ їхнього спільного майна немає. Просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася. В матеріалах справи міститься заява, відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ № 009087 від 14 січня 2006 року, між [PERSON] та [PERSON], 14 січня 2006 року укладений шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 10. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на Бабяк. Від спільного шлюбу у подружжя народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, їх шлюб існує лише формально, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 15 грудня 1989 р. було укладено шлюб між ним та відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немають. Спільне життя позивача з відповідачем не складалося, через різні погляди на життя, що призводило до частих непорозумінь та сварок, сторони втратили почуття любові та поваги шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, більше шести років проживають окремо . Тому вважає, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася повторно, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Частиною 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд,

Outcome: approved