Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати його усиновлювачем [PERSON] , яка народилася [INFO] в місті Синельникове Дніпропетровської області; внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , записавши громадянина [PERSON] батьком дитини, присвоїти [PERSON] прізвище « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] », про що внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням внесених змін. В обґрунтування заяви заявник зазначив, що , він перебуває у шлюбі з [PERSON] з 26.04.2017 року. Від шлюбу мають спільну дитину. Від попереднього шлюбу його дружина має неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Після розірвання попереднього шлюбу [PERSON] залишилась проживати з матір`ю. Батько дитині не допомагає, матеріально не утримує, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, про її здоров`я, самоусунувся від виховання. Всі питання шодо виховання, забезпечення та розвитку доньки вирішуються матір`ю дитини та заявником. В них склалася міцна, повноцінна сім`я, відношення між нами базуються на взаєморозумінні та повазі. Він вже довгий час виконує обов`язки батька по відношенню до [PERSON] , вважає її своєю донькою, між ними гарні стосунки та порозуміння. Для забезпечення більш стабільних та гармонічних умов для життя дитини, вважає за необхідне стати для неї справжнім, юридичним батьком і має для цього всі можливості. Матеріальні та житлово-побутові умови їх родини задовільні, заявник має постійний заробіток, вони проживають в приватному будинку з п`яти кімнат. За даними медичного висновку він має задовільний стан здоров`я, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. До кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку де перебуває. [PERSON] , [INFO] , факт усиновлення усвідомлює та надала свою згоду на те, що заявик стане її батьком. [PERSON] , надав письмову заяву, що він дає згоду на подальше удочеріння громадянином України [PERSON] , своєї малолітньої дитини [PERSON] . Жодних претензій до зміни прізвища дитини не має. Його дружина [PERSON] , також дала згоду на усиновлення своєї доньки, [PERSON] , [INFO] , громадянином України - [PERSON] . Згідно до висновку виконавчого комітету Харківської міської Роди, як органу опіки та піклування від 03.01.2020 року, усиновлення заявником [PERSON] , [INFO] є доцільним та відповідає інтересам дитини. [PERSON] в судовому засіданні підтримав в повному обсязі заяву, просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради заяву підтримала. Заінтересована особа - [PERSON] надав до суду заяву, завірену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лозенко В.В. від 08.08.2017 року, в якій просить розглянути справи та прийняти рішення за його відсутності. Представники заінтересованих осіб - Виконавчого комітету з питань охорони здоров`я та соціального захисту населення та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції в Харківській області в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви виходячи з наступного. При розгляді справи судом встановлено, що громадянка України [PERSON] та громадянин України [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2017 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого Комінтернівським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , факт усиновлення усвідомлює та надала свою згоду на те, що заявик стане її батьком. [PERSON] , надав нотаріально посвідчену письмову заяву, що він дає згоду на подальше удочеріння громадянином України [PERSON] , своєї малолітньої дитини [PERSON] . Жодних претензій до зміни прізвища дитини не має. [PERSON] , надала нотаріально посвідчену письмову згоду на усиновлення своєї доньки, [PERSON] , [INFO] , громадянином України - [PERSON] . Згідно до висновку виконавчого комітету Харківської міської Роди, як органу опіки та піклування від 03.01.2020 року, усиновлення заявником [PERSON] , [INFO] є доцільним та відповідає інтересам дитини. Матеріальні та житлово-побутові умови їх родини задовільні, заявник маю постійний заробіток, вони проживають в приватному будинку з п`яти кімнат. За даними медичного висновку [PERSON] має задовільний стан здоров 'я, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. До кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку де перебуває. Відповідно до ч. 2 ст. 207 СК України усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. За ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується. Частиною 1 ст. 208 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Відповідно до ч.1 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Виходячи зі змісту ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави. Згідно з п. «а» ст. 21 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Встановлено, що заявник матеріально забезпечений, має власне житло та стабільний заробіток. Згідно з медичними висновками про стан здоров`я не має протипоказань щодо усиновлення дітей. Згідно довідки Міністерства внутрішніх справ України №1471508 громадянин [PERSON] , [INFO] засудженим на території України не значиться та в розшуку не перебуває. Громадянин [PERSON] розуміє всі аспекти, що пов`язані з усиновленням, із правовими наслідками ознайомлений. Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов до висновку, що заява про усиновлення ним неповнолітньої дитини підлягає задоволенню, оскільки таке рішення відповідатиме інтересам малолітньої дитини та відповідатиме принципам, закріпленим Декларацією прав дитини, якими, зокрема, визначено: дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності; при ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини; дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов`язок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сім`ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявник за своїм станом може та бажає виховувати дитину, піклуватися про неї, здатний забезпечити стабільні і гармонійні умови для життя дівчинки, яка вже перебуває на його утриманні та вихованні, підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено, тому усиновлення буде відповідати інтересам дитини. Частиною 1 ст. 229 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Відповідно до ст. 233 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно абз. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229 - 231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини. Перешкод для усиновлення, встановлених ст. 212 Сімейного кодексу України та внесення змін до актового запису про народження дитини, суд не вбачає. Згідно з ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення.

Outcome: approved