Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П. В., Приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Личук Т. В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якій просить: -визнати виконавчий напис від 12 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що 12 квітня 2021 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В. було вчинено виконавчий напис, який пропонується стягнути з нього суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 53930,92 грн, в т.ч. заборгованість за кредитом в сумі 15042,94 грн, заборгованість за процентами - 38887,98 грн. У виконавчому написі встановлюється, що ця сума є безспірною та напис вчинений у відповідності із ст.ст. 87,88,89 Закону України «Про нотаріат» та п.2 постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, та ця заборгованість стягується за період з 29 січня 2019 року по 05 квітня 2021 року. Вважає, що виконавчий напис вчинено із порушенням норм законодавства та порушує його права з огляду на таке. Відповідно до ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум, або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 затверджено Перелік документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Так, цією постановою передбачено стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально засвідченими угодами (п.1 Постанови) та стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин (п.2 Постанови), який був внесений до вказаного Переліку постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Але, звертає увагу, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнень Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріального посвідченим не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. У своїй постанові по справі № 910/10374/17 від 21.10.2021 ВП Верховного Суду зазначає, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм статей 87,88,89 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, пунктів 1.1, 1.2, 5.1,5.2,5.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Третя особа письмових пояснень на позов не подав. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження в цій справі, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлені строки учасникам справи на подання заяв по суті (а.с.16-17). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17.11.2021 забезпечено цей позов шляхом зупинення стягнення з [PERSON] у виконавчому провадженні № 65707680, відкритому на підставі виконавчого напису № 7611 від 12.04.2021, вчиненого приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т. В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в загальному розмірі 55430,92 грн (а.с.14-15). У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд уважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 12 квітня 2021 року Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано- Франківської області Личуком Т. В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 7611, яким запропоновано стягнути на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (ЄДРПОУ 36799749) заборгованість, що виникла за Кредитним договором № 401618262 від 26.05.2014, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Акціонерним товариством «Альфа-Банк», ЄДРПОУ23494714 (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», ЄДРПОУ 41264766) та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ,, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк» (ЄДРПОУ 23494714) за даним кредитним договором є ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» (ЄДРПОУ 41264766) на підставі Договору № 2019-1АБ\\ВЕСТА про відступлення прав вимоги від 01.2019, правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» (ЄДРПОУ 36799749) на підставі Договору відступлення права вимоги № 29-01\\19\\2 від 29.01.2019. Строк платежу за Кредитним договором 401618262 від 26.05.2014 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 по 05.04.2021. Сума заборгованості складає 53930,92 грн, в т.ч. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 15042,94 грн; сума заборгованості за відсотками та комісіями складає 38887,98 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 1500,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 55 430,92 грн (а.с.6). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих Товариством нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Третьою особою приватним нотаріусом Личуком Т. В. ця обставина також не доведена. Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, оскільки судом установлено, що спірний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у загальному розмірі 1362 грн (908,00 грн судовий збір за подання позовної заяви + 454,00 грн судовий збір за подання заяви про забезпечення позову), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 1362,00 грн.

Outcome: approved