Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за договором позики у сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень. При цьому позивач посилається на те, що 01 серпня 2012 року за усною угодою позики він передав відповідачу [PERSON] 30000 (тридцять тисяч) гривень, про що позичальником була надана відповідна розписка. За змістом розписки зазначено, що гроші відповідач отримав та зобов'язався повернути в строк до 01 лютого 2013 року. Починаючи з березня 2013 року позивач постійно в усній формі вимагав повернення боргу, але відповідач не виконував взяті на себе зобов'язання. 25 жовтня 2014 року позивач вручив [PERSON] письмову вимогу щодо повернення боргу, однак відповідач ніяким чином не прореагував на неї. До теперішнього часу відповідач ухиляється від повернення боргу, чим порушує взяті на себе зобов'язання, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що справу просить розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, зазначивши, що на теперішній час борг сплатити не може, у зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 01 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений договір позики у простій письмовій формі, згідно якого, позивач передав відповідачу суму в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень, яку відповідач зобов'язався повернути до 01 лютого 2013 року. 25 жовтня 2014 року позивач вручив відповідачу письмову вимогу про повернення боргу. Вказану вимогу відповідач отримав, але зобов'язання не виконав та борг не повернув до теперішнього часу. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Крім того, відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані прострочені збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. При таких обставинах, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд вважає вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стягненню також підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 300 (триста) гривень.

Outcome: approved