Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] , яка на момент смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно а саме: земельну ділянку площею 2,81 га, розташовану на території Вознесенської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка належала померлої на підставі Державного акта на праві приватної власності на землю серії [NUMBER] . 30.03.2006 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] , [INFO] , вищезазначену земельну ділянку. Заявник реалізуючи своє право на спадщину звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно, але заявнику було відмолено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини і не проживав постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, позивач зазначив, що [PERSON] доводиться йому мачухою, яка виростила його з п`яти років, та останні 12 років життя [PERSON] сім`я заявника [PERSON] піклування про неї та з дружиною здійснювали її поховання. З метою прийняття спадщини, заявнику необхідно встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , на момент її смерті [INFO]. В судове за засідання позивач не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. В судове засідання представник позивача не з`явилася, на адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за її відсутністю. Представник відповідача Вознесенської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області - сільський голова, заперечень проти вимог позивача не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12) 30.03.2006 року [PERSON] , [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] народилась в м. Чадир-Лунга, Молдови, зареєстрована [ADDRESS] , склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Вознесенської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №15, яким на випадок її смерті робить таке розпорядження: належний їй земельний пай в розмірі 2,81 га. Згідно державного акту на право приватної власності на землю виданий Тарутинською райдержадміністрацією 10.06.2004 р., та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 543 серії [NUMBER] розташований на території Вознесенської Другої сільради, Тарутинського району, Одеської області та майновий пай у сумі 528 (п`ятсот двадцять вісім) грн. (а.с.16). 15.03.2018 року [PERSON] звернувся до Тарутинської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини і не проживав постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (11). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 16.03.2017 року для отримання допомоги на поховання [PERSON] , померлої [INFO] , наданий його дружині [PERSON] (а.с.13). Відповідно до Фельдшерської довідки про смерть №5, виданої завідуючою ФАП с. Вознесенка Друга Тарутинського району Одеської області від 14.03.2017 року №5, місце проживання померлої [PERSON] за паспортом: [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до наданої довідки виконкомом Вознесенської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області від 20.11.2018 року №931, вбачається, що з позивачем проживала без реєстрації мачуха [PERSON] до дня своєї смерті, яка настала [INFO] , та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до довідки ТОВ «Прогрес» Тарутинського району Одеської області № 52 від 15.11.2018 року, вбачається, що [PERSON] в 2017 - 2018 рр., отримував орендну плату, як спадкоємець за заповітом земельної ділянки площею 2,81 га, яка належала його покійній мачухи [PERSON] , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації №155/А від 06.05.204 року, з якою ТОВ «Прогрес» був укладений договір оренди землі (а.с.19). Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В силу частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 статті 1220 ЦК України внаслідок смерті особи або оголошення її померлою відкривається спадщина. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідо до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як було встановлено судом позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Згідно наданих довідок не можливо встановити, що позивач та спадкодавець проживав разом на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , оскільки з матеріалів витребуваної спадкової справи № 89/2018, та наданих довідок позивачем містяться наступні розбіжності, а саме: відповідно довідки Вознесенської Другої сільської ради Тарутинського району №149 від 13.02.2018 р., вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті, яка настала [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . відповідно довідки про склад сім`ї виданої Вознесенською Другою сільською радою Тарутинського району №148 від 13.02.2018 р., [PERSON] до дня своєї смерті, яка настала [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , [INFO] відповідно довідки про склад сім`ї виданої Вознесенською Другою сільською радою Тарутинського району №148 від 13.02.2018 р., [PERSON] до дня своєї смерті, яка настала [INFO] , проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , [INFO] , невістками [PERSON] , [PERSON] , та онуками [PERSON] , [PERSON] . Згідно реєстрації позивача [PERSON] , місцем реєстрації є Одеська область Тарутинський район с. Червоне (а.с.5). Письмові пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи на думку суду не є належними доказами по справі на доведення проживання позивача упродовж певного часу однією сім`єю, оскільки зі змісту пояснень свідків не можливо встановити, що позивач та спадкодавець були пов`язані спільним побутом. Позивачем та його представником не заявлялися будь-які клопотання з приводу допиту свідків, щодо пояснень, які були надані суду разом з матеріалами справи. Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , на момент її смерті [INFO].

Outcome: dismissed