Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області в якій просить визнати право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» розміром 6,35 в умовних кадастрових гектарах, після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він народився [INFO] , його батьком був [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] у селі Роздолля, Красноградського району, Харківської області, і після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» розміром 6,35 в умовних кадастрових гектарах. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.12.2020 року Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у КСП «Мир», оскільки встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена Красноградською державною нотаріальною конторою Харківської області 14.05.1999 року за №169/99 на підставі заяви про прийняття спадщини сина померлого [PERSON] . Спадкове майно складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у КСП «Мир», яке належало [PERSON] . Згідно з довідкою, виданою відділом Держгеокадастру 17.09.2020 року №29-20-0.23,24-188/114-20, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР №0175951 на ім`я [PERSON] виданий на підставі рішення Красноградської райдержадміністрації від 03.03.1997 року за №78 в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» розміром 6,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 05.12.1997 року №402 і отриманий про що свідчить підпис громадянина. Але відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до п. 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 27.01.2016 року №235/5, видача свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно. У відповідності до Архівної довідки №01-69/368 від 20.09.2016 року і Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.09.2016 року, на підставі протоколу № 1 зборів уповноважених членів колгоспу імені Ілліча від 28.01.1994 року колгосп імені Ілліча Красноградського району Харківської області було реорганізовано і на його базі утворено колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Мир». Згідно протоколу № 1 загальних зборів КСП «Мир» від 28 січня 2000 року КСП «Мир» Красноградського району Харківської області було ліквідовано і на його базі ліквідованого КСП «Мир» було створено сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Світоч». Товариство з обмеженою відповідальністю «Світоч», с. Попівка Красноградського району Харківської області, код ЄДРПОУ 30713273, припинило свою діяльність 09.11.2004 року за судовим рішенням без правонаступників. У зв`язку з чим вважає, що він має право на визнання права на земельну (частку) пай в порядку спадкування в судовому порядку. Ухвалою від 20.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, а також призначене підготовче судове засідання по розгляду позовної заяви. Ухвалою від 16.02.2021 року закрите підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по судового розгляду по суті. Від представника позивача [PERSON] адвоката Билима О.М. 02.02.2021 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Від відповідача Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області 10.03.2021 року надійшла письмова заява в якій просять справу розглядати без участі представника сільської ради, проти позову не заперечують. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що учасники судового процесу про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, та від них надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. [PERSON] народився [INFO] , його батьком був [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] у селі Роздолля, Красноградського району, Харківської області, і після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» розміром 6,35 в умовних кадастрових гектарах. \~ \~ \~ \~ Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.12.2020 року Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у КСП «Мир», оскільки встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена Красноградською державною нотаріальною конторою Харківської області 14.05.1999 року за №169/99 на підставі заяви про прийняття спадщини сина померлого [PERSON] . Спадкове майно складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у КСП «Мир», яке належало [PERSON] . Згідно з довідкою, виданою відділом Держгеокадастру 17.09.2020 року №29-20-0.23,24-188/114-20, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР №0175951 на ім`я [PERSON] виданий на підставі рішення Красноградської райдержадміністрації від 03.03.1997 року за №78 в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» розміром 6,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 05.12.1997 року №402 і отриманий про що свідчить підпис громадянина. Але відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до п. 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 27.01.2016 року №235/5, видача свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно. У відповідності до Архівної довідки №01-69/368 від 20.09.2016 року і Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.09.2016 року, на підставі протоколу № 1 зборів уповноважених членів колгоспу імені Ілліча від 28.01.1994 року колгосп імені Ілліча Красноградського району Харківської області було реорганізовано і на його базі утворено колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Мир». Згідно протоколу № 1 загальних зборів КСП «Мир» від 28 січня 2000 року КСП «Мир» Красноградського району Харківської області було ліквідовано і на його базі ліквідованого КСП «Мир» було створено сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Світоч». Товариство з обмеженою відповідальністю «Світоч», с. Попівка Красноградського району Харківської області, код ЄДРПОУ 30713273, припинило свою діяльність 09.11.2004 року за судовим рішенням без правонаступників. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. ( ч. 2 ст. 23 ЗК України 1992 року). Право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.( п.2 Указу Президента України № 720/95). ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. ( ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). ( ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»). Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. ( ст. 55 Конституції України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. ( ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. ( ч. 1 ст. 16 ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. ( п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. ( ч. 1 ст. 316 ЦК України). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. ( ч. 2 ст. 328 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. ( ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України підставами для припинення права власності є смерть власника. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. ( п. 23 Постанови № 7 від 30.03.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»). П. 7 Постанови №3 від 01.03.2013 року Пленуму ВСУ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначає, що земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті 2, 5 Земельного кодексу України. Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Таким чином, право [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» розміром 6,35 в умовних кадастрових гектарах, припинилось 17.11.1998 року у зв`язку із його смертю, а право на належну йому частку (пай) у порядку спадкування належить його спадкоємцю [PERSON] . Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. (лист № 24-753/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ). Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В позовній заяві позивач, не наполягав на стягненні з відповідача на користь позивача понесених судових витрат по справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ним судових витрат. Відповідно ст. ст. 16, ч. 1280 ЦК України,

Outcome: approved