Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його особою, яка втратила право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS]. Вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартирі [ADDRESS], яку позивач придбав на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.03.2003 року у попереднього власника - [PERSON]. Відповідач [PERSON] є членом сім'ї попереднього власника спірної квартири. Відповідач зареєстрований у спірної квартирі, але в неї не проживає більш ніж 9 років, оплату комунальних послуг не проводить, його речей у квартирі немає, постійно проживає за іншою адресою. Позивач не може користуватися своє власністю на свій розсуд. Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду із відповідною позовною заявою. Позивач до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги повністю підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Враховуючи думку позивача, яка наполягала на розгляді справи, строки розгляду цивільних справ, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у заочному порядку, проти чого позивач не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає установленими такі факти та відповідні ним правовідносини. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.2003 року, який засвідчено приватним нотаріусом Феодосійського нотаріального округу АР Крим [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 715 (а.с. 5, 6). Відповідно до зазначеного договору, позивач придбав квартиру у [PERSON]. Відповідач [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS], що підтверджується: довідкою КП Управоіння виробничого житлово-комунального господарства «смт. Щебетівка», даними особового рахунку [NUMBER], відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Феодосійському МВ. Факт не проживання відповідача понад один рік, відсутність у зазначеної квартирі особистих речей відповідача підтверджується актами від 15.01.2013 року та від 25.07.2013 року. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.405 ЦК члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла або законом. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК УРСР, з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком (квартирою) та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком. Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при переході прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири). Частина 4 ст.156 ЖК УРСР передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Враховуюче те, що відповідач не є членом сім'ї позивача, не проживає у спірної квартирі, будь-яки його речи у квартирі відсутні, колишній власник квартири [ADDRESS] - [PERSON] на теперішній час втратив право власності на зазначену квартиру, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, засновані на законі і підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд проводить на підставі вимог ст. 88 ЦПК України. У судовому засіданні 24.01.2014 року були проголошені вступна та резолютивна частини рішення, повний текст рішення складений 29.01. 2014 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved