Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на утримання сина з 1/2 частини з усіх видів його заробітку на 1/6 частину з усіх видів його заробітків. Свій позов обґрунтовує тим, що з 08.10.2005 року по 28.07.2014 рік позивач перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 20 жовтня 2015 року стягнуто з нього, [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 19.05.2024 року. 30.03.2016 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області скаргу позивача відхилено та рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.10.2015 року залишено без змін. Позивач вказує що він є інвалідом ІІІ групи по слуху довічно та його стан здоровя значно погіршився, що потребує постійного медикаментозного лікування, яке дуже дороге. На сьогоднішній день позивач знаходиться в складному матеріальному положенні, його місячний дохід складає 2049 грн., з яких стягненні з нього аліменти складають 1024,0 грн., таким чином його дохід в місяць складає 1024,50 грн., що не дозволяє позивачу забезпечувати себе, зокрема, це стосується харчування, необхідного одягу та належного відпочинку. Оскільки, позивач через інвалідність не має змоги працювати для отримання додаткових доходів, він вимушений звернутися до суду з позовом про зменшення аліментів. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позов підтримав, просить задовольнити, справу розглянути в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Також позивач в своїй заяві повідомив, що прийняти участь в судовому засіданні він не може у звязку з тим, що є інвалідом ІІІ групи по слуху і не має можливості матеріально забезпечити свій виїзд з перекладачем з м. Миколаєва до м. Одеси. Відповідачка в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. З даної довідки вбачається, що відповідачка змінила прізвище на [PERSON]. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2005 року по 28.07.2014 рік. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 05.06.2006 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №493. Сторони разом не проживають, дитина проживає з матірю, що було встановлено рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 20 жовтня 2015 року при розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Судом встановлено, що 18.09.2015 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 20 жовтня 2015 року за результатами розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, суд стягнув з [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду, а саме з 18.09.2015 року до досягнення сином [PERSON], повнолітнього віку, тобто до 19.05.2024 року. Як вбачається з мотивувальної частини рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 20 жовтня 2015 року Відповідач ([PERSON]В.) надав до суду заяву, згідно якої він позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти сплати аліментів на утримання сина щомісячно у розмірі 1/2 частини від свого заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоровя когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом. В контексті ст. 192 СК України погіршення матеріального стану платника аліментів надає право останньому звернутися з позовом про зменшення розміру аліментів. Предявляючи позов про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, позивачем надано до суду наступні документи, а саме: посвідчення серії АД №426412 від 15.01.2004 року видане [PERSON], [INFO], по інвалідності 3 гр. дитинства; копію довідки невролога від 2014 року; копію довідки уролога від 2015 року; протокол ультразвукового дослідження органів черевної порожнини та нирок від 15.06.2015 року, а також карту хворого денного стаціонару поліклініки, стаціонару вдома з якої вбачається, що [PERSON] пройшов лікування з 18.06.2015 року по 30.06.2015 року та якому поставлений діагноз: гіпертон. захворювання 1 ст. 2 ст., ризик високий. Суд, частково задовольняючи позов про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та призначаючи до стягнення аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховує, що позивач є інвалідом ІІІ групи довічно, не працює, отримує пенсію по інвалідності. На теперішній час стан здоровя позивача погіршився та він потребує постійного медикаментозного лікування, на що потрібно витрачати значні кошти. Дані обставини свідчать про те, що позивач позбавлений стабільного доходу, а його матеріальний стан погіршився. Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування:а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення та і у бік покращення. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2017 рік для дітей віком з 6 до 18 років. Згідно з даним Законом для дітей відповідного віку прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2017 року 1689 гривень; з 01.05.2017 року 1777 гривень; з 01 грудня 1860 гривень. З врахуванням обставин викладених вище у мотивувальній частині суд приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо зміни розміру аліментів шляхом зменшення розміру вже призначених аліментів у розмірі 1/2 частини з усіх видів доходів до 1/4 частини з усіх доходів позивача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial