Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ Перемишляни «Агросервіс» про стягнення заборгованості за договором позики з покликанням на те, що 05.03.2012р. між ним та ВАТ Перемишляни «Агросервіс» був укладений договір безвідсоткової позики у відповідності до якого [PERSON] передав ВАТ Перемишляни «Агросервіс» грошові кошти в сумі 72000грн., які позичальник зобовязався повернути не пізніше 05.03.2015р. Відповідно до п.3.5 договору позики позикодавець надав позику під запоруку майном, яке є власником позичальника, а саме критої стоянки сільськогосподарської техніки, залишкова балансова вартість якої на день укладення позики становила 36009,04грн., асфальтованої площадки, вартістю 18890,96грн та будівлі контрольно-пропускного пункту, вартістю 17100,00грн. Після спливу зазначеного в договорі терміну та станом на час звернення до суду, не дивлячись на взяті себе зобовязання та надіслані відповідачу претензії про повернення грошових коштів, останній борг в сумі 72000,00 грн. не повернув, а відтак позивач просить в рахунок погашення боргу, загальна сума якого з врахуванням 20535,85грн. інфляційних, 1420,27грн. 3% річних та 172800.00грн. пені, складає 266756,12грн. передати йому в натурі майно зазначене в п.3.5 договору позики №2 від 05.03.2012р. та визнати за ним право власності на криту стоянку сільськогосподарської техніки, асфальтовану площадку, що знаходиться перед стоянкою сільськогосподарської техніки та будівлю контрольно-пропускного пункту, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не зявився проте надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ВАТ Перемишляни «Агросервіс» в судове засідання не зявився проте надіслав клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника та зазначив, що проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечують. Проаналізувавши обставини справи та документальні докази по ній, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення мотивуючи це наступним. Як ствердив позивач і належним чином підтверджується договором безвідсоткової позики №2 від 05.03.2012р. [PERSON] надав відповідачу ВАТ Перемишляни «Агросервіс» грошові кошти в розмірі 72000.00грн., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 05.03.2012р., які ВАТ Перемишляни «Агросервіс» зобовязувався повернути не пізніше 05 березня 2015р. Після спливу терміну наданого для повернення позичених коштів, незважаючи на звернення позивача до відповідача з проханням повернути кошти та надіслану йому претензію, своїх зобовязань по поверненню наданої позики відповідач не виконав та станом на час розгляду справи у суді заборгованість відповідача перед позивачем не погашена. Згідно ст.ст. 526, 625, ч.1 ст.1049 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином згідно умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до п.п.7.1 договору при порушенні позичальником строку повернення позики він повинен сплатити на поточний рахунок позичальника пеню в розмірі 1% від розміру неповерненої суми за кожний день прострочення повернення позики, яка відповідно до розрахунку представленого позивачем складає 172800,00грн. Відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦПК України за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, з відповідача слід стягнути 20535,85грн інфляційних та 1420,27грн. що складають 3% річних від простроченої суми за 240 днів прострочення сплати боргу. Таким чином, в судовому засіданні доведено факт взяття відповідачем на себе боргових зобовязань по відношенню до позивача та невиконання їх в обумовлений строк, тому суд вважає, що борг ВАТ Перемишляни «Агросервіс» перед [PERSON] становить 266756,12грн. з яких 72000,00грн основний борг, 20535,85грн інфляційні, 1420,27грн. - 3% річних, 172800,00грн. пеня за несвоєчасне повернення позики. Відповідно до п.3.5 вищезазначеного договору позикодавець надав позику позичальнику під запоруку майном, яке належить ВАТ Перемишляни «Агросервіс», а саме: критої стоянки сільськогосподарської техніки, залишкова балансова вартість якої, на день укладення позики становила 36009,04грн., асфальтованої площадки, вартістю 18890,96грн та будівлі контрольно-пропускного пункту, вартістю 17100,00грн. Відповідно до ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей (два чи більше прав), стягнення може бути звернено на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (на будь-яке з прав) за вибором заставодержателя. У відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, за якою стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з відповідача ВАТ Перемишляни «Агросервіс» слід стягнути в користь [PERSON] понесені ним судові витрати, а саме по 2667,56грн.

Outcome: approved