Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Мотивуючи тим, що 01.12.2014 року, померла його мати [PERSON] у віці 55 років, яка на момент смерті проживала у [INFO], що є окупованою територією. Заявник отримав свідоцтво про смерть [PERSON] серії І-АЯ №502124, видане Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Оскільки державна реєстрації смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, а тому йому відмовлено в державній реєстрації смерті. Просить суд встановити юридичний факт смерті [PERSON], громадянки України, 30.05.1959р.н., місце народження с. Воскресенка Новотроїцького району Херсонської області, місце реєстрації [ADDRESS], місце смерті м. Сімферополь, яка настала 01.12.2014року. Заявник та його представник в судове засідання не зявилися, однак надали заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги підтримали у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, однак надали заяву про розгляд справи без їх участі, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявника з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-АП №373644 виданого 28.11.1986р.виданого Центральним ЗАГС , актовий запис - 4995, [PERSON] народився 23.11.1986року, мати записана [PERSON], батько [PERSON], про що зроблений актовий запис №4995. Відповідно до свідоцтва про смерть, серії І-АЯ №502124 виданого Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, [PERSON], померла 01.12.2014року м. Сімферополь Автономної Республіки Крим. На підставі якого, йому відмовлено в державній реєстрації смерті матері, що підтверджується відповіддю в.о. начальника Суворовської РУЮ у м. Херсоні відділу ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області від 14.02.2017 р. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. У відповідності до Наказів Міністерства юстиції України № 246/7, 24/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької та Луганської областей» свідоцтва про смерть видані органом, який знаходиться на не контрольованій території є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є не можливим. Відповідно до закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010 №3307/5), документом що підтверджує факт смерті фізичної особи може бути рішення суду про встановлення такого факту. Між тим, відповідно до ст.ст. 1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Луганська область є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно п.п.1,2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до розяснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03. 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що на підставі ст. ст. 256-259 ЦПК України подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved