Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО». З січня 2018 по січень 2020 утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати. Загальна сума заборгованості становить 89821 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з заробітної плати з січня 2018 по січень 2020 включно в сумі 89821 грн. Представник відповідача - АТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, надіслав до суду відзив на позов в якому зазначив, що товариством здійснювались виплати заборгованості з заробітної плати, а саме 18.02.2020 позивачеві була виплачена заробітна плата за другу половину листопада 2019 в сумі 5786 грн., 25.02.2020 за другу половину листопада 2019 в сумі 5787 грн., 06.03.2020 за другу половину грудня 2019 в сумі 6200 грн. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» працює на посаді токаря - розточувальника 3 розряду в підрозділі 022 Механоскладального цеху 22 (а.с. 6-8, 9). Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до статті 115 КЗпП України,- заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»,- працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листка за січень 2020,- відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені законом: січень 2018 - 7257 грн., лютий 2018 - 7750 грн., березень 2018 - 7751 грн., квітень 2018 - 7428 грн., травень 2018 - 7539 грн., червень 2018 - 7749 грн., серпень 2018 - 6287 грн., грудень 2018 - 4375 грн., січень 2019 - 5988 грн., лютий 2019 - 4429 грн., грудень 2019 - 12401 грн., січень 2020 - 10867,73 грн. Всього 89821 грн. (а.с.10). Згідно доручення №48406 від 06.03.2020,- [PERSON] за другу половину грудня 2019 було виплачено 6200 грн. (а.с.22). Таким чином, розмір заборгованості становить 83621 грн. (89821 грн. - 6200 грн.). З огляду на викладене, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про здійснення розрахунку з виплати заробітної плати [PERSON] , то порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі з січня 2018 по січень 2020 включно - 83621 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з АТ «СМНВО» необхідно стягнути 840,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial