Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] і остаточно просив про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і її вихованні та визначення порядку участі батька у вихованні дитини і спілкуванні з дитиною - по вівторках, четвергах та суботах із 16.00 год. до 20.00 год. До участі у справі в якості органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, залучено орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Суду пояснив, що мати не дозволяє батькові бачитися з дитиною, що порушує його права на участь у вихованні дитини. Просив позов задовольнити. Відповідач, суду пояснила, що батько сам не бажає бачитись з дитиною, оскільки не приїздить до дитини та не телефонує. Дитина також не бажає бачити батька. Жодних перешкод у спілкуванні з дитиною позивачу не чинить. Просила у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача суду пояснив, що жодних правових підстав для задоволення позову немає, оскільки батько не довів свого бажання бачитись з дитиною, не сплачує належно аліменти і не дбає про дитину. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, який взяв участь у справі, подав суду висновок, наданий на підставі досліджених комісією обставин життя батьків і дитини. У судовому засіданні неповнолітня [PERSON] пояснила, що не бажає бачитись з батьком, оскільки він не бере участі у її вихованні приблизно сім років. Натомість всім необхідним забезпечена завдяки матері. Заслухавши пояснення сторін, дитини, дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог та заперечень, та висновок, наданий представником органу опіки та піклування, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, а також про часткову обґрунтованість позовних вимог у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так, не підлягає доказуванню обставина батьківства позивача щодо [PERSON], [INFO], оскільки визнається сторонами. За змістом висновку № 680 від 30.12.2013 року комісії з питань захисту прав дитини, визначення способу участі [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON], [INFO], на даний час не відповідатиме інтересам дитини (а.с. 48-50). Згідно частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи положення ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, суд вважає, що позивач наділений правом особисто виховувати дитину в порядку, встановленому судом. При цьому суд вважає, що право позивача на спілкування з дитиною встановлене ст. 153 Сімейного кодексу України, згідно з якою мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом, зокрема обмежене положеннями ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, вищезазначені положення Сімейного кодексу України, рішення суду, якими встановлено місце проживання дитини з матір'ю та відмовлено у позбавленні [PERSON] батьківських прав стосовно дитини, досліджені в судовому засіданні дані про стан здоров'я та вік дитини, думку самої [PERSON], дані щодо батьків, суд вважає, що висновок комісії з питань захисту прав дитини про невідповідність виховання батьком своєї дитини її інтересам суперечить принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини з огляду на необхідність забезпечення дитини сімейним вихованням та співмірності впливу батька, щодо якого відсутні негативні характеристики, та матері на дитину, а також з невід'ємним врахуванням перспективи налагодження взаємовідносин та розвитку дитини на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Проте, з огляду на подану відповідачем довідку № 101, видану 05 листопада 2013 року Івано-Франківською державною дитячою художньою школою, про розпорядок навчання [PERSON], суд вважає, що вимоги позивача про побачення з дитиною у вівторок та четвер кожного тижня місяця до задоволення підлягають в частині, яка не позбавляє дитину можливості навчання у зазначеній школі - з 19 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. вівторка кожного тижня місяця, з 18 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. четверга кожного тижня місяця. Вимога про побачення з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. суботи кожного тижня місяця підлягає до повного задоволення, оскільки зустрічі з батьком у зазначений час не позбавлять дитину спілкування з матір'ю у неділю, яка є також вихідним днем для матері і дитини. За таких обставин,

Outcome: partial