Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть від 11.01.2016 року серії [NUMBER]. За життя [PERSON] був власником 2/3 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 1/3 частину спірної квартири [PERSON] набув у власність на підставі свідоцтва про право власності на житло, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12.04.1993 року. Іншу 1/3 частину спірної квартири [PERSON] набув у власність в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO], але не оформив її - не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якого входить і спірні 2/3 частини квартири [ADDRESS]. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Іншим спадкоємцем за законом першої черги є рідна сестра позивача [PERSON], відповідач у справі, яка також прийняла спадщину після смерті батька. 27.09.2016 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька. Нотаріусом встановлено, що до складу спадщини входять 2/3 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], та відмовила у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що право власності на спірну квартиру не було зареєстроване спадкодавцем у встановленому законом порядку. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 12.04.1993 року, право власності спадкодавця на квартиру було зареєстроване МП «Вибір» 12.04.1993 року за реєстровим № 417. За обліками КП «Абрис» Токмацької міської ради станом на 01.01.2013 року квартира не обліковується. Спадкодавець [PERSON], мати позивача [PERSON] та позивач правомірно набули у власність квартиру, відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». На момент виникнення права власності на квартиру, у діючому на той час законодавстві, була відсутня норма про обов'язкову реєстрацію свідоцтва про право власності на житло в органах технічної інвентаризації. Правова норма про обов'язковість реєстрації свідоцтва набула чинності лише 23.08.1994 року, після державної реєстрації наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.08.1994р. № 72 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян», яким п. 28 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992р. № 56 доповнений частиною другою такого змісту «Свідоцтво про право власності на квартиру (будинок) підлягає обов'язковій реєстрації в органах технічної інвентаризації». Відсутність реєстрації свідоцтва про право власності на квартиру порушує право позивача спадкування та право власності на спадкове майно. За таких обставин просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] в м. Токмак Запорізької області. В судове засідання позивач та його представник за довіреністю [PERSON] не з'явилися, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримують повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON], помер [INFO] в м. Токмак Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Токмаку Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, від 11 січня 20016 року, актовий запис № 12. [PERSON], померла [INFO] в м. Токмак Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Токмацьким міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції 08 липня 2003 року, актовий запис № 385. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого відділом Горбюро ЗАГС міста Токмак Запорізької області 26 листопада 1971 року, батьками відповідача є [PERSON] та [PERSON]. 13 квітня 1993 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Токмацькою міською Радою народних депутатів видано свідоцтво про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності на квартиру було зареєстроване МП «Вибір» 12.04.1993 року за реєстровим № 417. Відповідно до довідки КП «Абрис» Токмацької міської ради № 369 від 16.09.2016 року станом на 01.01.2013 року квартира за адресою: [ADDRESS], не обліковується. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 104/2016 [PERSON], який 10.05.2016 року подав заяву про прийняття спадщини за законом та [PERSON], яка 10.05.2016 року подала заяву про прийняття спадщини за законом, є спадкоємцями майна після смерті батька [PERSON]. Дружина померлого - [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 08.07.2003 року Токмацьким міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції. Відповідно до відповіді на вимогу завідувача Токмацької державної нотаріальної контори Зиріної О.Ю. за №1369/01-16 від 14.11.2016 року спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO] не відкривалась. Таким чином, спадкоємцями майна після смерті [PERSON] є позивач та відповідач. 27.09.2016 року позивач звернувся до Токмацької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька - [PERSON]. 27.09.2016 року постановою державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Зиріної О.Ю., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану квартиру. За життя спадкодавець правовстановлюючий документ на зазначену квартиру не отримав. За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ст. 8 Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і згідно п.1 ч.2 зазначеної статті, способом захисту цивільних прав та інтересу може бути визнання права, отже обраний позивачкою спосіб захисту погоджується з вимогами матеріального права. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивач та відповідач у встановлений законом строк подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька. Заповіт померлий не вчиняв, інших спадкоємців немає. Таким чином, позивач має право на спадкування 1/3 частини спірної квартири за законом після смерті батька, як спадкоємець першої черги. Відповідно до положень ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться лише за заявою власника, який реєструє право власності на своє майно. 27.09.2016 року постановою державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Зиріної О.Ю., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану квартиру. На підставі викладеного, судом встановлено відсутність умов для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у нотаріуса, тому його вимоги про визнання за ним в судовому порядку права власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька підлягають задоволенню. За таких обставин позов [PERSON] про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS], підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved