overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом у звязку з розпадом сімї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову. Відповідачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України \~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 липня 2007 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON] ([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сімї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить його інтересам. Відповідачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 липня 2000 року, від якого має двох неповнолітніх дітей - [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам позивача не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить його інтересам. Відповідачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечила, збереження сім'ї вважала неможливим. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 02 березня 2002 року, від якого має двох неповнолітніх дітей - [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить його інтересам. Відповідачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечила, збереження сім'ї вважала неможливим. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 27 вересня 2003 року, від якого має двох неповнолітніх дітей - [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом у звязку з розпадом сімї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, а тому подальше збереження сімї є неможливим і суперечить його інтересам. Відповідачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечила, збереження сімї вважала неможливим. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 липня 2002 року, від якого має неповнолітніх дочку [PERSON] ([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сімї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають близько року, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить його інтересам. Відповідачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечила, збереження сім'ї вважала неможливим. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 05 червня 1999 року, від якого має двох дітей повнолітнього [PERSON] [INFO]) та неповнолітню [PERSON] ([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають близько року, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить його інтересам. Відповідачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечила, збереження сім'ї вважала неможливим. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 29 листопада 2009 року, від якого має неповнолітню дочку - [PERSON] ([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивач подав заяву про розгляд справи, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачкою спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить його інтересам. Відповідачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечила, збереження сім'ї вважала неможливим. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 06 липня 2007 року, від якого має неповнолітню дочку - [PERSON] ([INFO]). Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом у якому з урахуванням уточнених та доповнених позовних вимог зазначив, що 27 серпня 2007 року помер його батько [PERSON], який все своє майно заповів для позивача. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Крім позивача інших спадкоємців не має. При зверненні до нотаріуса про отримання спадщини на житловий будинок для [PERSON] було усно відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа , а саме реєстрації нерухомого майна бюро технічної інвентаризації. За відсутності правовстановлюючих документів на спірний будинок позивач позбавлений можливості здійснити право розпорядження спадковою частиною, тому просить визнати право власності на спадкове нерухоме майно. Позивач подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Представник Полонської міської ради та державної нотаріальної контори до суду не зявилися, подавши до суду клопотання про розгляд справи у їхню відсутність, проти позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи та обставини справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], являвся батьком позивача [PERSON] 27 серпня 2007 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до розяснень викладених в п.9 Постанови пленуму Верховного суду України 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», право власності на житловий будинок, збудований громадянином на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно розяснення Міністерства юстиції України від 21.02.2005 р. № 19/32-319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватися в судовому порядку. [PERSON] прийняв у своє володіння та управління майно, яке належало для померлого [PERSON] А підтвердити своє право власності на спадкове майно, що складається з квартири, позивач не має змоги внаслідок відсутності належних правовстановлюючих документів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, у якому посилаючись на ст.ст.60, 69, 70 СК України просить суд поділити спільну сумісній власність з [PERSON], а саме квартиру, яка була придбана у період шлюбу, визнавши за ним право власності на ? її частину. [PERSON] подала до суду зустрічний позов, у якому просила суд поділити квартиру, яка була придбана ними у період шлюбу, визнавши за нею право власності на 2/3 її часток, обґрунтовуючи це тим, що з нею мешкають дві її доньки. Представник [PERSON] первісний позов підтримав, просив його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував. [PERSON] проти первісного позову заперечувала, підтримала зустрічний позов. Третя особа [PERSON] підтримала зустрічний позов, проти задоволення первісного позову заперечувала. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. За статтею 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Згідно ст.70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. За приписами статті 71 СК України, якщо чоловік та дружина не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Суд встановив, що сторони знаходилися у шлюбі з 30.01.1999 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO]. Спірна квартира [ADDRESS] придбана [PERSON] 1.12.2004р. за договором купівлі-продажу та зареєстрований Другою Одеської державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1-6754, у період шлюбу з [PERSON]. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Київського районного суду м.Одеси 29.04.2016р. у справі №520/2333/16ц, однак на підставі ст.68 ч.1 СК України вказана подія не припиняє права спільної сумісної власності сторін на предмет спору. Таким чином спірна квартира є обєктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Доводи Лисяного суд знаходить обґрунтованими, оскільки його право передбачене ст.70 ч.1 СК України презюмується, і вважає за необхідне захистити це право позивача за первісним позовом [PERSON], визнавши за ним право власності на 1/2 частину спірної квартири. Щодо зустрічного позову та посилання [PERSON] на норми ст.70 ч.3 СК України, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки не знаходить підставі для збільшення частки у спірній квартирі на користь [PERSON] у розмірі 2/3, адже з нею мешкає повнолітня донька - тертя особа [PERSON] від іншого шлюбу, а неповнолітня [PERSON], зареєстрована з батьком [PERSON], за іншою адресою, а тому за позивачем за зустрічним позовом [PERSON] слід визнати право власності на спірну квартиру у розмірі ? її частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом у якому посилаючись на те, що з весни 2003 року він постійно проживав однією сімєю з [PERSON] та [PERSON], які є людьми похилого віку і допомагав їм вести господарство. Встановлення факту необхідно йому для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляджу справи, заяви про розгляд справи у її відсутність суду не надходило, тому суд вважає її неявку неповажною. Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини\~ визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Свідок [PERSON] дала пояснення, що за життя добре знала [PERSON], який розповідав їй, що з ним в квартирі мешкає та допомагає за господарством [PERSON]. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] був зареєстрований за адресою [INFO] та помер 20.06.2009р. За цією ж адресою зареєстрована його дружина [PERSON]. Витрати на поховання поніс позивач, що підтверджується матеріалами справи. Листом нотаріуса від 8.08.2014р. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с.20). Встановлення даного факту іншим шляхом неможливе. На підстав викладеного, суд вважає, що в справі достатньо доказів для підтвердження даного факту, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивував тим, що 14.09.2006 року помер його батько [PERSON], якому на праві власності належав житловий будинок №8 з надвірними будівлями по провулку Лісовому в м. Коростені Житомирської області. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, однак, свої спадкові права оформити не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на вказане нерухоме майно. В судове засідання сторони не зявились, просили справу слухати у їх відсутності. За вказаних обставин фіксація судового засідання технічними засобами не проводиться відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення нарсуду Коростенського району Житомирської області від 01.12.1980 року про розподіл майна, [PERSON] виділена частина будинку з надвірними будівлями по вул. Лісовій № 37 в с. Житомирське та визнано право власності на цю частину (а.с.25). На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16.10.1982 року [PERSON] продала, а [PERSON] купив 1/2 частину вказаного будинку (а.с.12). 14.09.2006 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина на вказаний будинок. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON], позивач по справі, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем і був зареєстрований в спадковому будинку. Родинні стосунки позивача та спадкодавця стверджуються свідоцтвом про народження і свідчать про наявність у позивача права на спадкування за законом першої черги. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що право власності на будинок не підтверджено правовстановлюючими документами (а.с.19). Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.1220, 1222, 1223, 1261, 1268,1269 ЦК України, а права позивача підлягають судовому захисту, оскільки інший спосіб реалізувати свої спадкові права у нього відсутній. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивував тим, що 17.10.2005 року померла його мати [PERSON], а 02.04.2008 помер його батько [PERSON], яким на праві власності належали земельні ділянки на території Берестовецької сільради, Коростенського району, Житомирської області на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку. Зазначив, що як спадкоємець за законом фактично прийняв спадщину після смерті батьків, але свої спадкові права оформити не може, оскільки протягом шести місяців не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Просив визнати за ним право власності на спадкову земельні ділянки в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві і просив його задовольнити. Пояснив, що з батьками разом не проживав, в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини [PERSON] не звертався. Відповідач в судове засідання не зявився, просив справу слухати у його відсутність і повідомив, що з позовом згідний. Вислухавши пояснення, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що після смерті 17.10.2005 року [PERSON] та 02.04.2008 - [PERSON] відкрилась спадщина на належні їм на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку земельні ділянки на території Берестовецької сільради, Коростенського району, Житомирської області. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1269 ч.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Жодного доказу того, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері та батька, суду не надано. З огляду на викладене, зважаючи, що спадкоємець не прийняв спадщину, він не має права на неї. За приписами ст. 174 п.4 ЦПК України суд відмовляє у прийнятті визнання позову, оскільки воно суперечить закону. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивував тим, що 22.02.2010 року померла його мати [PERSON], якій на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями №24 по вул.Партизанів-Наумівців в с.Ришавка Коростенського району Житомирської області. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, однак, свої спадкові права оформити не може, оскільки правовстановлюючі документи на спадковий будинок не пройшли державної реєстрації. Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на вказаний будинок. В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності і позов задовольнити. Відповідач просив розглянути справу без його участі, повідомив, що позов визнає. За вказаних обставин фіксація судового засідання технічними засобами не здійснюється, як то визначено ст. 197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2003 року житловий будинок з надвірними будівлями №24 по вул. Партизанів-Наумівців в с.Ришавка Коростенського району Житомирської області належав [PERSON] (а.с.12). 22.02.2010 року [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина на вказаний будинок. У відповідності до ст. 1269 ч.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 5 статті 1268 цього Кодексу визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON], позивач по справі. Родинні стосунки позивача та спадкодавця стверджуються свідоцтвом про народження і свідчать про наявність у позивача права на спадкування за законом першої черги. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що право власності на будинок не пройшло державної реєстрації (а.с.10). Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.1220, 1222, 1261, 1268,1269 ЦК України, а права позивача підлягають судовому захисту, оскільки інший спосіб реалізувати свої спадкові права у нього відсутній. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved