Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сторони з 30.03.2013р. перебували у зареєстрованому у шлюбі. Шлюб був розірваний згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 08.07.2015р., що набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 19.06.2013р.н. Позивач вказав, що за час спільного життя в період шлюбу сторонами було набуто майно за спільні кошти, а саме житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Кірова, 220 в с.Білозіря Черкаського району Черкаської області. Вказаний будинок був придбаний за договором купівлі-продажу від 31.01.2014р. та оформлений на відповідачку. Відповідачка зареєструвала право власності на будинок. Сторони не дійшли згоди про добровільний розподіл будинку, тому позивач звернувся до суду. Враховуючи положення СК України щодо рівності часток подружжя, позивач просить поділити вказаний будинок між сторонами в рівних частках по ? частині кожному, як обєкт спільної сумісної власності подружжя. Вказав, що вартість будинку становить 23500грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що вона з позивачем дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі і під час шлюбу нею дійсно був придбаний житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Кірова, 220 в с.Білозіря Черкаського району, за договором купівлі-продажу від 31.01.2014р. У вказаному будинку сторони спільно проживали. Однак вказала, що гроші на придбання будинку дали її батьки, в т.ч. частину коштів на придбання будинку її батьки позичили. Позивач [PERSON] забрав собі все інше майно, в т.ч. причіп та коня. Тому, вважає, що позивач не має права на вказаний будинок. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що позивач та відповідачка з 30.03.2013р. перебували у шлюбі, що зареєстрований у відділі ДРАЦС по Соснівському району м.Черкаси Черкаського МУЮ, актовий запис №55. Шлюб був розірваний згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 08.07.2015р., що набрало законної сили (копія рішення наявна в матеріалах справи). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 19.06.2013р.н. Судом встановлено, що за час спільного життя в період шлюбу сторонами було набуто майно за спільні кошти, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Кірова, 220 в с.Білозіря Черкаського району Черкаської області. Вказаний будинок був придбаний [PERSON] у [PERSON] за договором купівлі-продажу від 31.01.2014р., зареєстрованого в реєстрі за №321, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу [PERSON] Відповідачка зареєструвала право власності на будинок, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2014р. На вказаний будинок оформлений техпаспорт. Будинок був придбаний за 25000грн., про що вказано в договорі купівлі-продажу. Сторони не дійшли згоди про добровільний розподіл будинку. Доводи відповідачки [PERSON] про те, що гроші на придбання спірного будинку дали її батьки суд вважає безпідставними і необгрунтованими, оскільки вказані доводи не підтверджені належними доказами по справі. Сторонами не надано до суду доказів про те, що договір купівлі-продажу спірного будинку від 31.01.2014р. визнаний недійсним, нікчемним, удаваним в частині покупця, тощо. Доводи відповідачки про те, що [PERSON] забрав собі все інше майно, в т.ч. причіп та коня, - не стосуються предмету даного спору. Зустрічного позову [PERSON] не заявляла. Тому, суд вважає, що на підставі ч.1 ст.60 СК України житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Кірова, 220 в с.Білозіря Черкаського району Черкаської області є спільною сумісною власністю сторін. Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Підтверджуючих даних про іншу вартість на даний час спірного будинку, ніж та, що вказана в договорі купівлі-продажу від 31.01.2014р., - до суду не надано; клопотань про призначення оціночної експертизи для визначення вартості спірного будинку до суду не заявлялось. Тому суд вважає необхідним при визначенні вартості часток кожної із сторін виходити із вартості будинку, що вказана в договорі купівлі-продажу від 31.01.2014р., а саме 25000грн. На підставі викладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим, доведеним, тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved