Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Зеленської сільської ради Ковельського району про визнання права забудовника на незавершене будівництвом нерухомого майна в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина , яка складається з незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] ройону разом з господарськими спорудами та будівлями будівництво яких розпочав за життя батько. Зазначене будівництво було розпочато на законних підставах про що свідчать наступні документи. [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,09га для будівництва та обслуговування житлового будинку. 30.09.1989 року батькові рішенням виконавчого комітету Ковельської районної ради народних депутатів було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] , у відповідності з будівельним паспортом затвердженим 24.10.1989 року. Батько фактично побудував житловий будинок та відповідні господарські споруди, однак правовстановлюючі документи до цього часу не виготовлені, а тому успадкувати вказане майно позивач не має змоги відповідно до вимог законодавства, тому просить визнати за ним в порядку спадкування право забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою по [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просить задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши повідомлення про розгляд справи у відсутності представника, вимоги визнають повністю. Згідно ч. ч. 1, 4ст. 206 ЦПК України,позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення, фактичне визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За життя останній отримав земельну ділянку під забудову відповідно до рішення Зеленської сільської ради народних депутатів Ковельського району від 31 грудня 1993 року №17/1 .Рішенням виконавчого комітету Ковельської районної ради народних депутатів від 30.09.1989 року №129 було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] .Ним було виготовлено проект забудови земельної ділянки, затвердженого головним архітектором Ковельського району 24.10.1989 року та отримано Акт виносу в натуру меж земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку 24.10.1989 року. Позивач по справі є сином спадкодавця, що підтверджено наданими документами. У встановлений законом термін [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці, дружина [PERSON] , дочка [PERSON] та син [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, подавши відповідні заяви до нотаріуса. У відповідності з повідомленням завідуючої Ковельською держнотконторою за №187/01-16 відати свідоцтво про право на спадщину неможливо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на майно [PERSON] .. Згідно з: копією технічного паспорта на незавершений будівництвом житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , виготовленого 21.01.19 р.; копією довідки № 007/К від 21.01.19 р., виданої ТзОВ «ЕК Контакт», мається незавершений будівництвом житловий будинок А - 2 з готовністю 88 %, самочинного будівництва немає, на земельній ділянці побудовано: Б 1 літню кухню, В - 1 гараж, Г 1 - хлів. Відповідно дост. 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також; інші матеріальні і нематеріальні блага (ст. 177 ЦК України). Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи (ст. 178 ЦК України). Відповідно до норм ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Зважаючи на викладені вище обставини справи та норми чинного цивільного законодавства, а також враховуючи, що будівництво житлового будинку проводилось на законних підставах, тому суд вважає, що права та обов`язки батька позивача, як забудовника земельної ділянки, входять до складу спадщини, а останній є законним спадкоємцем цих прав та обов`язків. Таким чином, вимоги позивача про визнання права на переведення прав забудовника в порядку спадкування підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.10,12,81,82,89,141,206,263,264,265 ЦПК України, ст. ст. 177, 178, 331, 377, 1216-1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,-

Outcome: approved