Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та уточненнями до неї, відповідно до яких просить стягнути з відповідача, Публічного акціонерного товариства «ЗАХІДІНКОМБАНК», на свою користь: - суму внеску за договором банківського вкладу в іноземній валюті № 183 у розмірі 65263,56 доларів США, нараховані та прострочені проценти у розмірі 11937,00 доларів США, 3 відсотки річних у розмірі 336,3 доларів США, усього 77536,86 доларів США, що в еквіваленті становить 619752,12 грн.; - суму внеску за договором банківського вкладу в іноземній валюті № 189 у розмірі 100000,00 доларів США, нараховані та прострочені проценти у розмірі 19454,28 доларів США, 3 відсотки річних у розмірі 520,36 доларів США, усього 119979,64 доларів США, що в еквіваленті становить 958957,29 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час, день та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, згідно уточнень до позовної заяви просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, про час, день та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином. Представником відповідача до суду надані письмові заперечення проти позову, відповідно до яких відповідач частково не визнає позовні вимоги та просить справу розглядати у її відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 19 березня 2009 року між КБ «ЗАХІДІНКОМБАНК» ТОВ (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ЗАХІДІНКОМБАНК») (далі за текстом - Банк), з однієї сторони, та [PERSON] (далі за текстом - Вкладник), з другої сторони, був укладений Договір банківського вкладу в національній валюті №183 (далі - Договір 1). Згідно п. 1.1. Договору 1 Вкладник передав, а Банк прийняв депозитний вклад в сумі 165263,56 доларів США. Відповідно до п. 1.2. Договору 1 термін дії договору 3 місяця. Дата вимоги Вкладника своїх коштів - 19 червня 2009 року. Однак на підставі Додаткових угод від 18.08.2009 р., 18.02.2010 р.,03.06.2010 р., 20.12.2011 р. укладених між Банком та Вкладником, строк дії Договору банківського вкладу №183 від 19.03.2009 р. неодноразово продовжувався. Згідно п. 1 Додаткової Угоди № 2 від 18.02.2010 р. до Договору банківського вкладу № 183 сума вкладу на момент продовження становить 65263,56 доларів США. Додатковою угодою № 4 від 20.12.2011 р. до Договору банківського вкладу в іноземній валюті №183 від 19.03.2009 р., яка є останньою додатковою угодою до Договору 1, строк зберігання вкладу встановлювався тривалістю 18 місяців, а дата вимоги вкладу визначалась 20.06.2013 р. з обов'язковим попередженням про намір зняти кошти не пізніше як за 5 (п'ять) банківських днів. Також, 26 червня 2009 року між КБ «ЗАХІДІНКОМБАНК» ТОВ (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ЗАХІДІНКОМБАНК»), з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони, був укладений Договір банківського вкладу в національній валюті №189 (далі - Договір 2). Згідно п. 1.1. Договору 2 Вкладник передав, а Банк прийняв на депозитний вклад в сумі 100000,00 доларів США. Відповідно до п. 1.2. Договору 2 термін дії договору 3 місяця. Дата вимоги Вкладника своїх коштів - 28 вересня 2009 року. На підставі Додаткових угод від 28.09.2009 р., 03.06.2010 р., 20.12.2011 р., укладених між Банком та Вкладником, строк дії Договору банківського вкладу №189 від 26.06.2009 р. неодноразово продовжувався. Додатковою угодою №3 від 20.12.2011 р. до Договору банківського вкладу в іноземній валюті №189 від 16.06.2009 р., встановлено, що строк зберігання вкладу встановлювався тривалістю 18 місяців, а дата вимоги вкладу визначалась 20.06.2013 р. з обов'язковим попередженням про намір зняти кошти не пізніше як за 5 (п'ять) банківських днів. На виконання умов Договору 1 та Договору 2, [PERSON] звернувся до Банку з письмовою заявою, яка була отримана Одеською філією відповідача 11.06.2013 р. за вх.. № 103, відповідно до якої позивач повідомив Банк про свій намір зняти кошти з депозитних рахунків за Договором банківського вкладу в національній валюті №183 від 19.03.2009 р. та Додаткової угоди № 4 до нього від 20.12.2011 р., а також за Договором банківського вкладу в національній валюті №189 від 26.06.2009 р. та Додаткової угоди № 3 до нього від 20.12.2011 р. [PERSON] у повному обсязі виконав свої зобов'язання перед Банком, згідно умов Договорів банківського вкладу в національній валюті №183 від 19.03.2009 р. та № 189 від 26.06.2009 р. та Додаткових угод до них. Однак Банк у свою чергу, посилаючись на відсутність фінансової можливості, прийняті на себе зобов'язання, належним чином не виконує, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем. Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: з договорів та інших правочинів . Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У відповідності до ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи зі змісту наданих представником відповідача письмових заперечень, можливо встановити, що відповідач не заперечує проти позовних вимог щодо стягнення суми внеску за Договором банківського вкладу в національній валюті №183 від 19.03.2009 р. в розмірі 165263,56 доларів США та суми відсотків за даним договором у сумі 11937,00 доларів США, а також щодо стягнення суми внеску за Договором банківського вкладу в національній валюті №189 від 26.06.2009 р. у розмірі 100000,00 доларів США та суми відсотків за даним договором у сумі 19454,28 доларів США. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Прецендентне значення щодо необхідності розрахунку суми боргу, що підлягає стягненню, на підставі курсу валюти встановленому на момент постановлення рішення суду є ухвала Колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14.11.2007 року. Станом на 24 січня 2014 року (на дату постановлення судового рішення), згідно даних, які розміщені на офіційному веб-сайті Національного банку України, офіційний курс долара США до української гривні становить: 1 долар США = 7,993 гривні. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми вкладу за Договором банківської вкладу в іноземній валюті №183 від 19.03.2009 р. та нараховані і прострочені проценти в загальному розмірі 77200,56 доларів США, що в еквіваленті на день постановлення судом рішення становить 617064,08 грн. (шістсот сімнадцять тисяч шістдесят чотири грн. 08 коп.) та суми вкладу за Договором банківської вкладу в іноземній валюті №189 від 26.06.2009 р. та нараховані і прострочені проценти в загальному розмірі 119454,28 доларів США, що в еквіваленті на день постановлення рішення становить 954798,06 грн.(дев'ятсот п'ятдесят чотири тисячі сімсот дев'яносто вісім грн. 06 коп.), є обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню. Позивач, згідно уточнень до позовної заяви, також просить стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми банківського вкладу, за Договором банківської вкладу в іноземній валюті №183 від 19.03.2009 р., у розмірі 336,30 доларів США, що в еквіваленті на день постановлення судом рішення становить 2688,04 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят вісім грн. 04 коп.) та три проценти річних від простроченої суми банківського вкладу, за Договором банківської вкладу в іноземній валюті №189 від 26.06.2009 р., у розмірі 520,36 доларів США, що в еквіваленті на день постановлення судом рішення становить 4159,24 грн. (чотири тисячі сто п'ятдесят дев'ять грн. 24 коп.). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VІ в редакції від 11.08.2013 р. (яка діяла на момент подачі позовної заяви до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у наступному розмірі - 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3441,00 грн. (квитанція №7 від 19.09.2013 р. Філія АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Одесі) та при подачі заяви про забезпечення позову 121,80 грн. (квитанція №9 від 05.12.2013 р. Філія АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Одесі). Загальна сума сплачено судового збору становить 3562,80 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved