Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення з житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Позивач [PERSON] позовні вимоги мотивує наступним чином. Йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. В зазначеному будинку він зареєстрований, а фактично проживає за іншою адресою по [ADDRESS]. В зазначеному будинку зареєстрований його внук [PERSON], який постійно проживає у будинку за місцем реєстрації. До 23 квітня 2012 року у належному йому, позивачу, будинку також була зареєстрована та проживала його дочка [PERSON], мати [PERSON] Його дочка [PERSON] та відповідач [PERSON] періодично перебували у фактичних шлюбних відносинах. Дочка [PERSON] померла [INFO]. Відповідач [PERSON] має на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS], в якому також зареєстрований. Житловий будинок він успадкував після смерті матері. Відповідач [PERSON], проживаючи у будинку його, позивача, вчиняє йому, позивачу, та його внуку [PERSON] перешкоди у користуванні житловим будинком. Із - за агресивної поведінки [PERSON], непристойного способу життя, постійних п'яних дебошів, погроз розправи як йому, позивачу, так і його внуку [PERSON] склалися умови неможливого нормального проживання внуку [PERSON] так і йому, позивачу, в користуванні належному йому, позивачу, будинку. Він та його внук [PERSON] неодноразово зверталися до правоохоронних органів про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за протиправну поведінку відносно нього, позивача, та його внука [PERSON] Згідно довідки Кролевецького РВ УМВС [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП 19.08.2013 року; за ч.1 ст.173-2 КУпАП 02.02.2014 року; за ч.2 ст.173-2 КупАП 03.06.2014 року. [PERSON] знаходиться на обліку в Кролевецькому РВ УМВС як особа, що вчиняє сварки в сім'ї. Заходи запобігання порушенням правил спільного проживання виявились безрезультатними, [PERSON] продовжує порушувати правила спільного проживання, тому виникла необхідність виселити [PERSON] з належного йому, позивачу, житлового будинку. При цьому [PERSON] проживаючи у будинку, знущається над ним, позивачем, його внуком [PERSON] і його, [PERSON], поведінка в будинку не дає можливості щодо подальшого проживання його внука [PERSON] і перешкоджає йому, позивачу, в користуванні будинком. Крім того, [PERSON], проживаючи в будинку, знищує належне йому, позивачу, майно. Розламав меблі, розбив посуд, пошкодив електричні розетки в результаті користування зіпсованими електроприладами. На добровільне виселення з будинку [PERSON] не реагує, не реагує на вжиті заходи Кролевецьким РВ УМВС щодо порушення правил співжиття на неодноразові звернення його, позивача, та його внука [PERSON] до Кролевецького РВ УМВС. Підставими виселення [PERSON] є: - систематичне руйнування і псування жилого приміщення - буд.[ADDRESS]; - порушення ним правил спільного проживання, що роблять неможливим для інших проживання з ним, [PERSON], в одному будинку, а заходи запобігання виявились безрезультатними. Тому, позивач з посиланнями на положення ст.ст.157, 116 ЖК України просить суд виселити [PERSON] без надання іншого жилого приміщення із буд.[ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги, викладені у позовній заяві, підтримав і просить їх задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав фактично у повному обсязі. Він з вересня 2002 року проживав з дочкою позивача [PERSON] однією сім'єю, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, у будинку, який належить позивачу. [PERSON] померла [INFO], тому він не має права після її смерті проживати у будинку позивача. Позивач [PERSON] також у належному йому будинку проживав періодично, а з 2003 року взагалі не проживає. У нього були конфлікти та сварки із сином померлої співмешканки [PERSON], як до її смерті, тобто до [INFO], так і після її смерті. Він не заперечує, що у 2014 році двічі притягувався до адміністративної відповідальності за насильство у сім'ї. Конфлікт та сварки були пов'язані з тим, що син співмешканки [PERSON] не підтримував належного санітарного стану у будинку, відмовлявся надавати йому, відповідачу, фізичну допомогу у веденні домашнього господарства, виносити з будинку речі та майно, яке йому не належить. Також, він вважає, що позивач [PERSON] повинен відшкодувати йому грошову компенсацію, яка пов'язана з тим, що за час проживання у будинку, його було газифіковано, облаштований водопровід та каналізація. Ці роботи виконані за його кошти та з його безпосередньою участі. Він також за власні кошти придбав необхідні для даних комунікацій деталі, труби, арматуру і таке інше. Також він після смерті матері успадкував буд.[ADDRESS], у якому зареєстрований, однак у нотаріальному органі свідоцтво про право на спадщину не отримав через брак коштів. У будинку, що належить позивачу, він з вересня 2002 року проживав з дозволу позивача [PERSON], як члена його сім'ї, оскільки перебував у фактичних відносинах з дочкою позивача [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оглянувши справи про адміністративні правопорушення №579/503/14-п 3/579/223/14 і 579/854/14-п 3/579/376/14 допитавши свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Із пояснення позивача [PERSON] у судовому засіданні вбачається, що йому на праві приватної власності належить житловий буд.[ADDRESS] Вказані обставини також підтверджуються свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, що видане [PERSON] 21.ХI.1994 року Кролевецькою міською радою. (а.с. 5) Згідно будинкової книги у буд.[ADDRESS] приписані позивач [PERSON], [PERSON], внук позивача, [PERSON], дочка позивача (а.с.9-11) Згідно довідки Кролевецького сектору Управління ДМС України у Сумській області від 14.08.2014 року за №23/947 [PERSON] з 24.09.2002 року зареєстрований за адресою - [ADDRESS] (а.с.22) Із пояснення сторін та свідка [PERSON] встановлено, що з вересня 2002 року дочка позивача [PERSON] почала проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] у буд.[ADDRESS] і відповідач [PERSON] був вселений у будинок позивача як член його сім'ї. [PERSON], співмешканка [PERSON] і мати [PERSON] померла [INFO] у м.Кролевець, і була знята з реєстрації 27 квітня 2012 року (а.с.13) Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.4 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ст.157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ч.1 ст.116 ЖК УРСР якщо наймач, член сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціального співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. Позивач [PERSON] вважає, що підстави виселення [PERSON] без надання іншого жилого приміщення: - систематичне руйнування та псування жилого приміщення; - систематичне порушення правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання із ними в одному будинку. У вказаних випадках до винних осіб повинні попередньо вживатися заходи попередження та заходи громадського впливу. Позивачем [PERSON] не надані письмові докази щодо вжиття заходів попередження та заходів попередження громадського впливу до [PERSON], як винної особи, за систематичне руйнування та псування буд.[ADDRESS] за час проживання у ньому [PERSON] з вересня 2002 року, тобто не надані письмові докази. Отже, відсутня зазначена підстава для виселення [PERSON] з належного позивачу житлового будинку без надання іншого жилого приміщення. При вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК УРСР мають враховуватись порушення правил співжиття у сфері даних житлових відносин, а не такі правопорушення, що допущені відповідачем в іншому місці й не мають відношення до користування сторонами жилим примішенням. Із оглянутих у судовому засіданні справ про адміністративні правопорушення №579/503/14-п 3/579/223/14 і 579/854/14-п 3/579/376/14 вбачається, що за вчинення насильства у сім'ї відносно внука позивача [PERSON] у буд.[ADDRESS] 15 березня 2014 року і 22 березня 2014 року [PERSON] постановою судді Кролевецького районного суду від 14 квітня 2014 року притянутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП 14 квітня 2014 року; а зазначені дії, які мали місце 23 травня 2014 року у буд.[ADDRESS] відносно внука позивача [PERSON], притягнутий 17 червня 2014 року постановою судді Кролевецького районного суду за ч.2 ст.173-2 КУпАП. Вказані постанови [PERSON] оскаржені не були (40, 41) Таким чином, суд робить висновок про те, що відповідач порушує правила статті 116 ЖК УРСР щодо систематичного порушення правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання із ним в одному будинку. Вказані вище обставини підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON], вказавши, що співмешканець його покійної матері [PERSON], вчиняє з ним скандали, дебоші, ображає його, будучи у стані алкогольного сп'яніння. Особливо вказані дії почастішали після смерті матері, яка померла [INFO]. Він змушений був декілька разів звертатися з відповідними заявами до Кролевецького РВ УМВС для вжиття відповідних заходів відносно [PERSON], а останній 2,5 місяці він у будинку діда не проживає, оскільки [PERSON] створив умови щодо неможливого проживання у будинку та чинить всіляки перешкоди у користуванні будинком. Таким чином для застосування умови, передбаченої ч.1 ст.116 ЖК України щодо виселення особи без надання іншого жилого приміщення за систематичне порушення правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання з ними в одному будинку необхідна наявність двох фактів: - систематичне порушення правил співжиття; - вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Наданими позивачем доказами встановлено систематичне порушення [PERSON] правил співжиття, а саме: 15.03.2014 року; 22.03.2014 року, 23.05.2014 року, а вжиті заходи попередження 14.04.2014 року і 17.06.2014 року не дали позитивних результатів. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що є підстави для задоволення позову. Підстави виселення колишніх членів сім'ї власника будинку передбачені ст.ст.157, ч.1 ст.116 ЖК. Відповідач [PERSON], як співмешканець дочки позивача [PERSON], поселився з дозволу позивача, що відповідає положенням ч.2 ст.156 ЖК України. Сторонни зазначених обставин не оспорюють. Дочка позивача [PERSON] померла [INFO] у м.Кролевці (а.с.13) Отже, з цього часу [PERSON] набув статусу колишнього члена власника будинку. Оскільки [PERSON] за час проживання у будинку позивача систематично порушував правила співжиття, тобто вчиняв навмисні дії, які підтверджені постановами судді Кролевецького районного суду від 14.04.2014 року і від 17.06.2014 року, а вжиті заходи попередження не дали позитивних результатів, тому його необхідно виселити із буд.[ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Приймаючи рішення про задоволення позову, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] сім'ї та неповнолітніх дітей не має, а також у нього є інше житло буд. [ADDRESS], який дістався йому у спадок після смерті матері, і у якому він зареєстрований. Те, що позивач у силу сімейних обставин у власниму будинку понад 9,5 років не проживає, не впливає на ухвалення рішення щодо виселення відповідача без надання іншого жилого приміщення, оскільки: - власник житлового будинку, яким є [PERSON], має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати йогодля промислового виробництва (ч.1 ст.383 ЦК України). У данному випадку він житловий будинок використовує для проживання внука [PERSON], який у неповнолітньому віці залишився без батьківського піклування; - позивач [PERSON], як власник будинку, згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а оскільки його права відповідачем порушенні, тому він згідно ст.3 ЦПК України звернувся до суду за захистом порушених прав шляхом виселення відповідача з будинку без надання іншого жилого приміщення. Твердження відповідача [PERSON] щодо грошової компенсації за облаштовані газопровід, водопідведення та водовідведення, проведення робіт щодо проведення ремонту не можуть бути підставами для відмови у задоволенні позову, оскільки такі вимоги не заявлені шляхом подачі зустрічного позову; він, [PERSON], не є учасником спільної власності на будинок позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати по справі, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 243 гривні 60 копійок Відповідно до ст.ст.16, 380, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 9, 156, 157, 116 ЖК УРСР,

Outcome: approved