Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просив суд встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], померлою [INFO], як між сином та матір'ю, та визнати за ним право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок літ. А, зі службовими будовами та спорудами: ганок - літ. а, літня кухня - літ. Б, сарай - літ. Б1, погріб - літ. В, сарай - літ. Г, літній душ - літ. Д, вбиральня - літ. Е, огорожа - №1, хвіртка - №2, ворота - №3, які розташовані за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати, [PERSON]. Він вчасно прийняв спадщину шляхом подачі до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, оскільки на будинок відсутні правовстановлюючі документи. Крім цього, позивач просить суд встановити факт родинних відносин між ним та його матір'ю - [PERSON], оскільки у свідоцтві про смерть [PERSON] прізвище, ім'я та по-батькові матері вказано «[PERSON]», у свідоцтві про народження серії [NUMBER] в графі мати вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяву про слухання справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Представник третьої особи - Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечувала та просила проводити розгляд справи у їх відсутності. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними у справі доказами. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 22 липня 1997 року Великобабчанською сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №22. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку зі службовими будовами та спорудами, розташованими за адресою [ADDRESS], які згідно довідки виконавчого комітету Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області за № 22 від 14.01.2008 року зареєстровані в погосподарській книзі №1 за 1996-2000 рр. Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області за [PERSON] Мати позивача, [PERSON], фактично прийняла зазначену спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном на підставі п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР, та на протязі строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 ЦК Української РСР, не заявила про відмову від спадщини, але не оформила своїх спадкових прав. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 23 квітня 1999 року Великобабчанською сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №8. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками позивача значаться: «[PERSON]» та «[PERSON]». Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 04 березня 1949 року, «[PERSON]» уклав шлюб з «[PERSON]», якій після одруження було присвоєно прізвище «[PERSON]». 10 жовтня 2008 року рішенням Ленінського районного суду м. Харкова встановлено, що [PERSON], який помер [INFO], є батьком [PERSON]. Рішенням народного суду Чугуївського району Харківської області від 15 вересня 1966 року встановлено, що атестат на ім`я [PERSON], [INFO], виданий 29 липня 1950 року Вовчанським педагогічним училищем, і трудова книжка на ім`я [PERSON], [INFO], видана 22 грудня 1962 року, належить [PERSON], [INFO]. При видачі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21 березня 1949 року, допущено помилку при написанні прізвища позивача: замість вірного росіською мовою «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Також, в свідоцтві про народження позивача серії [NUMBER] в графі мати вказано росіською мовою «[PERSON]» замість «[PERSON]». В подальшому допущена ще одна помилка, і в документах матері позивача замість прізвища «[PERSON]» було вказано «[PERSON]». Так, у свідоцтві про смерть [PERSON] її прізвище, ім'я та по-батькові зазначено «[PERSON]». Прізвище ж позивача згідно паспорту серії [NUMBER], виданого Київським МВ РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 12.03.1997 року, значиться як «[PERSON]». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення даного факту позивачу необхідно для оформлення спадщини. Згідно повідомлення №346/02-14 від 24.01.2014 року Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області після смерті [PERSON], померлого [INFO] в термін передбачений ст. ст. 529, 531 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 р. і заключних та перехідних положень до Цивільного кодексу України, прийнятого 16 січня 2003 року, (шість місяців), спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог статті 549 ЦК Української РСР постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. З повідомлення №1005/01-16 від 05.03.2014 року Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] в термін, передбачений ст. ст. 529, 531 ЦК Української РСР від 18 липня 1963р. і заключних та перехідних положень до Цивільного кодексу України, прийнятого 16 січня 2003 року (шість місяців), звернулися спадкоємці з заявами: - про прийняття спадщини за законом - [PERSON]; - про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] - [PERSON] та [PERSON]. Заведена спадкова справа №577/1999. Свідоцтво на спадщину не видавалось. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:якщо, він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] вчасно прийняв спадщину шляхом подачі до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, але через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, позбавлений можливості нотаріально оформити свої спадкові права, тому відповідно до ст. 16 ЦК України, цивільне право позивача підлягає захисту судом шляхом визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. Відповідно до п.3.1 Наказу №304 від 13.06.2012 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, яким затверджені «Зміни до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року N 91»: «Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації». Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини 1 статті 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно зі статтею 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи вищевикладене, позивач є єдиним спадкоємцем житлового будинку зі службовими будовами та спорудами, розташованими за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], померлої [INFO]. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Статтею 256 ч. 2 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved