Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, вказавши, що він згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 липня 2014 року є власником земельної ділянки розміром 0,0914 га, що знаходиться по вул. І.Гонти,27 в м. Умань, Черкаської області. Після прийняття спадщини, під час замірів земельної ділянки, ним було виявлено гараж, частина якого розташована на належній йому земельній ділянці, що підтверджується кадастровим планом земельної ділянки, встановленим ПП «Геоплан». Згідно кадастрового плану ПП «Геоплан» земельної ділянки по вул. І.Гонти, м. Умань, площа самовільно збудованого гаража, який на плану позначений цифрою 6, складає 0,0020 га, з яких площа захвату земельної ділянки, яка позначена на плану цифрою 2, складає 0,0006 га. Зі слів його сусідів йому стало відомо, що самовільно встановлений гараж, частина якого розташована на його земельній ділянці, був встановлений [PERSON]. 18 квітня 2016 року він звернувся із заявою до Управління Держгеокадастру в [PERSON] районі Черкаської області з проханням повідомити його, кому та на підставі чого, належить суміжна земельна ділянка, на якій розташована частина гаража. 05 травня на його адресу надійшла відповідь Управління Держгеокадастру в [PERSON] районі Черкаської області, де зазначалося, що згідно технічної документації по підготовці державного акту на право власності на землю площею 0,0914 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку, розроблений ПП «Геоплан» у 2004 році, вбачається, що відповідно до акту узгодження меж земельної ділянки суміжна земельна ділянка від пункту А до Б рахується землями міськомунгоспу. Відомості про передачу у власність чи користування земельної ділянки для обслуговування гаража по вул. І.Гонти,27, м. Умань, в управлінні Держгеокадастру в [PERSON] районі Черкаської області відсутні. Тобто, з вищезазначеної відповіді вбачається, що державного акта на право власності на суміжну з його земельною ділянкою не існує, а дозволу щодо користування земельною ділянкою під гаражем [PERSON] міська рада нікому не надавала, суміжна з його земельною ділянкою від пункту А до Б рахується землями міськомунгоспу. Також раніше він звертався до виконавчого комітету [PERSON] міської ради та до управління містобудування та архітектури [PERSON] міської ради про надання інформації щодо будівництва гаража за адресою вул. І.Гонти,27 в м. Умань. У відповідях вказувалося, що містобудівни умови чи будівельний транспорт забудови земельної ділянки для будівництва гаража за вказаною адресою не надавалися, інформація щодо особи, яка розмістила вищезазначений гараж в управлінні містобудування та архітектури відсутня. Так, як дана земельна ділянка не перебуває у приватній власності та не надана будь яким особам у користування, то відповідно до ст.60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» належить територіальній громаді як обєкт права комунальної власності. Тому просить зобовязати власника земельної ділянки [PERSON] міську раду та особу яка самовільно встановила гараж [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] в користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться по вул. І.Гонти,27, м. Умань, Черкаської області, шляхом знесення частини самовільно побудованого гаража, яка знаходиться на частині земельної ділянки розміром 0,0006 га. Стягнути з відповідачів на його користь понесені судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, попередньо надійшла заява за вх. №3403 від 16.02.2017 про розгляд справи без його участі за участю його представників. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] просив позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання представник відповідача [PERSON] міської ради не зявився, попередньо надійшла заява за вх. №28971 від 05.12.2016 про розгляд справи без участі представника, заперечує проти задоволення позову. В судові засідання [PERSON], призначені на 02 грудня 2016 року о 12.30 год., на 28 грудня 2016 року о 12.30 год., на 16 лютого 2017 року о 09.30 год. та на 31 березня 2017 року о 09.30 год. не зявився, причини неявки суду невідомі, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку, заперечень проти позову не надіслав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved