Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Костянтинівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що [INFO] помер його рідний дядько [PERSON] [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,2238 га для обслуговування вищезазначеного житлового будинку та земельної ділянки площею 5,8064 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На час відкриття спадщини він разом зі спадкодавцем не проживав і у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини він не подав. Останні роки перед смертю його дядько знаходився у геріатричному відділенні Любицького психоневрологічного інтернату, що розташований в с. Любицьке Новомиколаївського району Запорізької області, де і помер. Про факт його смерті він дізнався лише тоді, коли наприкінці серпня 2019 року він особисто приїхав до інтернату. Після цього, перебираючи його особисті речі він знайшов заповіт. Тому він просить суд визначити йому додатковий строк терміном в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Костянтинівської сільської ради - в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер спадкодавець [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно матеріалів справи за час свого життя спадкодавець [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] заповідав все своє майно позивачу [PERSON] , про що свідчить заповіт від 26.09.2006 року, посвідчений секретарем Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області 26.09.2006р., який зареєстрований в реєстрі за №814 (а.с.11). Згідно ч.1 ст. 1223 ЦПК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина яка складається з житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,2238 га для обслуговування вищезазначеного житлового будинку та земельної ділянки площею 5,8064 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8-10). Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно письмового пояснення Приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Шевченко О.В. №643/01-16 від 11.11.2019р., [PERSON] у встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини, заяву про прийняття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] не подавав. У зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини необхідно поновити строк для прийняття спадщини в судовому порядку (а.с.16). Згідно довідки Мелітопольської районної державної нотаріальної контори від 23.11.2019 року спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася Згідно вимог ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк. Судом згідно позовної заяви встановлено, що перед смертю спадкодавець [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , знаходився у геріатричному відділенні Любицького психоневрологічного інтернату, що розташований в с. Любицьке Новомиколаївського району Запорізької області, де і помер. Про факт його смерті позивач [PERSON] дізнався наприкінці серпня 2019 року. Та під час перебирання речей знайшов заповіт. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Так Верховний Суд у своїй постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 зазначив, що за змістом ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, враховуючи те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, обставини через які позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, а саме у зв`язку з тим, що про наявність заповіту він дізнався лише в серпні 2019 року, оскільки не мешкав разом із спадкодавцем, суд визнає причину пропуску подання заяви на прийняття спадщини - поважною, та, згідно вимог ст. 1272 ЦК України, вважає можливим визначити позивачу додатковий строк у 2 місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved