Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що із відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі з 21.01.1989, судовим рішенням від 12.09.2017 шлюб було розірвано, мають двох спільних дітей. Під час шлюбу за договором купівлі-продажу, посвідченого 16.08.200, було набуто майно, а саме квартира [ADDRESS] , яка була зареєстрована на ім`я відповідачки. Згідно звіту про ринкову вартість нерухомого майна оціночна вартість об`єкта оцінки спірної квартири становить 480000,00 грн. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов, в якому вказувала, що не має заперечень з приводу поділу спільного майна подружжя у запропонованому позивачем варіанту, однак вважала безпідставним стягнення з неї судових витрат, оскільки цей спір міг бути вирішений і у досудовому порядку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Ларенок Д.В. підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала частково, вважала, що при вирішенні питання про поділ майна подружжя необхідно відступити від засад рівності часток, оскільки спільні діти мешкають разом із нею. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.01.1989, мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.09.2017 у справі № 641/5096/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В період перебування у шлюбі, на ім`я відповідача [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16.08.200 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Молодчою Г.М., реєстровий № 8412. На замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] виготовлено звіт про оцінку майна, станом на 14.01.2020 ринкова вартість квартири загальною площею 42,0 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 480000,00 грн. Положеннями ст. 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України). Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до\~Цивільного кодексу України. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачено ст. 69 СК України. Так, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. При цьому, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ст. 70 СК України). Статтею 71 СК України визначено способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. В ході розгляду справи підтверджено та не заперечується сторонами у справі, що спірна квартира є спільним майном подружжя, щодо поділу якого сторони не досягли згоди у досудовому порядку. Що стосується позиції відповідача про необхідність відступу від засад рівності часток подружжя суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачем [PERSON] вимоги про поділ майна шляхом подання зустрічного позову не заявлялись, а тому позиція відповідача судом залишається поза увагою. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Враховуючи, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності відступу від засад рівності часток подружжя, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved