Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь заборгованість за договором позики в сумі 262\~476 \~грн., та судові витрати. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 20.08.2012 року між ним з відповідачем було укладено договір позики за яким [PERSON] позичив у позивача кошти в сумі 150\~000,00 грн., що еквівалентно 15\~000 євро з терміном повернення до 01.06.2013 року. Всі вимоги повернути кошти відповідач ігнорує, не виходить на будь-які контакти, тому звернувся до суду. В судове засідання позивач не зявився. Його представник звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив суд задоволити. Відповідач в судовому засіданні не зявився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою через ККП «Господар». Із згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що в підтвердження боргових зобов'язань перед [PERSON], [PERSON] власноручно написав розписку про укладення договору позики грошей, якою підтвердив отримання в борг у позивача коштів у розмірі 150\~000,00 грн. що еквівалентно 15\~000,00 євро із терміном повернення до 01.06.2013 року. Грошові кошти у розмірі 150\~000,00 грн. що еквівалентно 15 000,00 євро були передані [PERSON] у момент підписання розписки. На день звернення до суду позика [PERSON] не повернута, свої зобовязання він не виконав та не повернув кошти узяті в борг, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 1046 Цивільного кодексу України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2\~ст. 1047 цього ж Кодексу\~визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього\~Кодексу. На підставі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінюючи докази в їх сукупності та відповідно до наведених вимог\~Цивільного кодексу України, представлена позивачем розписка відповідача як позичальника є достовірним доказом в підтвердження вимог про стягнення з [PERSON] отриманих ним в борг коштів у розмірі 150\~000,00 грн., суму компенсації враховуючи індекс інфляції відповідно до розрахунку за період з 02.06.2013р. по 30.05.2016р. у розмірі 99\~000,00 грн. та 13\~476,00 грн. - три проценти річних. Тому суд вважає позов задовольнити. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved