Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, 27 січня 2014 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір №14-012К купівлі-продажу товарів у розстрочку на суму 4100,00 гривень з розстрочкою платежу. Згідно умов договору 2000,00грн., 48,78% від вартості товару, [PERSON] сплатив 27.01.2014 року, а 2100,00грн. повинен був сплачувати по 350,00грн. в місяць на протязі 6 місяців. Так 24.02.2014 року [PERSON] зробив одну проплату і далі умови договору не виконував і оплату згідно договору не проводив. Станом на 11.11.2014 року відповідач повинен сплатити 1400,00грн. заборгованості та 2511,00грн. пені. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 1400,00грн. заборгованості, 2511,00грн. пені, витрати на правову допомогу в сумі 500,00грн. та судові витрати які він поніс при зверненні до суду. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, але надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 4 ст.631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як встановлено у судовому засіданні, 27 січня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір №14-012К купівлі-продажу товарів у розстрочку на суму 4100,00 гривень з розстрочкою платежу (а.с.7-9). Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.1 ст.695 ЦК України, договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Згідно умов договору 2000,00грн., 48,78% від вартості товару, [PERSON] сплатив 27.01.2014 року, а 2100,00грн. повинен був сплачувати по 350,00грн. в місяць на протязі 6 місяців. 24.02.2014 року [PERSON] зробив одну проплату згідно графіку платежів і далі умови договору не виконував і оплату згідно договору не проводив. Згідно договору купівлі-продажу при простроченні оплати покупець оплачує продавцю пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. На даний час [PERSON] вищезазначені грошові кошти не повернув, всіляко ухиляється від виконання своїх зобов'язань і станом на 11.11.2014 року він повинен сплатити позивачу 1400,00грн. заборгованості та 2511,00грн. пені, згідно розрахунку заборгованості. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу і пені, та згідно ст.79, 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved