Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики грошей від 22.03.2017 року в розмірі 268 500,00 грн, 21 052,91 грн.- інфляції, 20 965,07 грн. - відсотків, стягнення 3 105,18 грн. витрат по оплаті судового збору, мотивуючи тим, що згідно нотаріально посвідченого договору позики від 22.03.2017 року відповідач позичив в позивача грошові кошти в розмірі 268 500,00 грн. строком до 22.06.2017 року. Свої зобовязання згідно договору позики відповідач не виконує, а тому позивач просить стягнути суму заборгованості, 3% річних від суми боргу та індекс інфляції, а всього 310 517,98 грн. в судовому порядку. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача попередньо подав до суду клопотання, відповідно до якого просив розгляд справи проводити без його участі та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи(а.с. 40). 19.04.2018 року до суду надійшла довідка відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС України в Івано-Франківській області, з якої вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться (а.с.18). Відповідно до ч.10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. На виконання вищезазначеної статті судом було повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, проте, відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.42). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору позики грошей, внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором позики з [PERSON] Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 22.03.2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було підписано та нотаріально завірено договір позики грошей. Відповідно до п.1 вказаного договору позики грошей відповідач отримав у позивача грошові кошти в розмірі 268 500,00 грн. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у сумі 268 500,00 грн.у строк до 23.06.2017 року (п.4). (а.с. 41). Відповідач свої боргові зобовязання згідно договору позики грошей не виконав, суму боргу по даний час не повернув. Зазначена обставина нічим не спростована. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку розписки позичальника. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч.1 ст. 1050 ЦК України). Статтею 625 Цивільного Кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України). Відповідно до п.7 договору позики грошей, якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцю суму позики, він зобовязаний відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням 10 (десять)процентів річних від простроченої суми (а.с.41). Позивачем проведено розрахунок заборгованості [PERSON] за договором позики грошей від 22.03.2017 року станом на 04.04.2018 року, відповідно до якого за відповідачем наявна заборгованість в розмірі 310 517 грн. 98 коп., з яких: 268 500 грн. - сума позики; 20 965,07 грн. - 10 % річних; 21 052,91 індекс інфляції (а.с.3). Будь-яких доказів, які б спростовували наведену позивачем суму заборгованості за вказаним договором позики грошей та доводи позивача суду не представлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики грошей є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених\~позовних\~вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до повного задоволення, то з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 533, 612, 625, 1046, 1048-1050 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141 ЦПК України,

Outcome: approved