Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 жовтня 1990 року між ними був зареєстрований шлюб, проте фактично шлюбні відносини між ними припинені в 1991 році через різні погляди, відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу мають повнолітню дитину. Вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить їхнім інтересам. Позивач зазначає, що суперечки про поділ майна між ними відсутні. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні був відсутнім. Надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні була відсутня. Надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 06 жовтня 1990 року Фрунзенською сільською радою Генічеського району Херсонської області шлюбі, про що складено актовий запис № 16. Це підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дитину [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Фрунзенською сільською радою Генічеського району Херсонської області, актовий запис № 24. Зі змісту позовних вимог вбачається, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені в 1991 році, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі СК України). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно з\~ст.\~21\~СК України,\~шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та\~чоловіка,\~зареєстрований у\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 1 ст. 24 СК України, встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Виходячи із положень ст. 112 СК України, за обставин, які склалися на даний час між сторонами, враховуючи дійсні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично зруйнована, її збереження за таких обставин є неможливим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved