Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просить суд винести рішення яким стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] в сумі 6803,41 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що 08 грудня 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 12.03.2012 року їх шлюб було розірвано. В шлюбі в них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати із нею і перебуває повністю на її утриманні. Оскільки відповідач відмовлявся надавати дочці матеріальне забезпечення в добровільному порядку, вона була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину. Рішенням Крюківського райсуду від 19.12.2014 року було ухвалено стягувати з відповідача 1/4 частину його заробітку на утримання [PERSON] до досягнення дитиною повноліття, але рішення суду відповідач не виконує, аліменти не сплачує. Відповідно до розрахунку Крюківського ВДВС від 22.07.2016 року № 37534, станом на 01.07.2016 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 22 524,41 грн.. Сума неустойки (пені) по заборгованості по сплаті аліментів відповідача [PERSON] на утримання [PERSON] становить 6 803,41 грн.. Оскільки у відповідача утворилась заборгованість по аліментах, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі з підстав, що зазначені в ньому. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин. Суд, вислухавши думку позивачки, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне: Сторони по справі з 08.12.2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 березня 2012 року. Від вказаного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане відділом реєстрації актів громадського стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області 21.05.2002 року. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 грудня 2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця на користь матері дитини [PERSON]. Як достовірно встановлено в судовому засіданні на підставі вказаного рішення суду, Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області видано виконавчий лист №537/5876/14ц про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] на користь позивача [PERSON] та вказаний лист перебуває на виконанні в Автозаводському ВДВС по місту Кременчук Кременчуцького міськрайонного управління юстиції. Відповідно до довідки - розрахунку складеної державним виконавцем Автозаводського ВДВС по місту Кременчук Кременчуцького міськрайонного управління юстиції Єпіфановою І.В., заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.07.2016 року складає 22 524,41 грн., при цьому, згідно даної довідки, відповідачем стягнення аліментів не проводилось взагалі з жовтня 2014 року по червень 2016 року включно. Згідно ч.2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст..196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Відповідно до ст.. 549 ЦК України неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов'язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правової природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 Сімейного Кодексу України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяці, в якому виникала заборгованість. Загальна сума неустойки (пені визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Дані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, що викладена в постанові Верховного Суду України від 03.02.2016 року у справі № 6-1477цс15. Згідно наданого позивачкою розрахунку, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2014 року по липень 2016 року склав 6 803,41 грн.. Враховуючи вище викладені положення чинного законодавства, розмір встановлених щомісячних платежів по аліментам, період, протягом якого не стягувались аліменти та з урахуванням встановлених судом обставини справи, суд погоджується з проведеним позивачкою та наданим суду розрахунком та приходить до висновку, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2014 року по липень 2016 року включно складає 6 803,41 грн.. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач в судове засідання не з'явився, належних доказів неможливості сплачувати аліменти із об'єктивних, незалежних від нього причин суду не надав, як і не надав доказів, які б свідчили про те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved