Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на майстерню тракторного парку, розташовану в [ADDRESS]. Мотивує свої вимоги тим, що 19 червня 2014 року уклав письмово угоду купівлі - продажу майнового паю із відповідачами [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Провів розрахунки з власниками майнових паїв та отримав від них Сертифікати про право власності на майновий пай, та згідно акту прийому - передачі отримав їхні частики паю нерухомого майна, яким є колишнє приміщення тракторної майстерні, розташоване в [ADDRESS]. Згідно рішення загальних зборів співвласників майна ПОП «Нове життя» с. Карижин від 05.04.2011 року, відповідачам виділено вказане приміщення та передано в натурі згідно накладної № 6 від 11 квітня 2011 року. Після письмової угоди позивач звернувся із заявою про реєстрацію нерухомого майна, але реєстраційна служба відмовила йому в цьому за відсутністю правовстановлюючого документа на приміщення. Відповідачів він просив зареєструвати нерухомість і нотаріально укласти угоду купівлі - продажу, але вони відмовились, мотивуючи тим, що йому всі документи передано. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить визнати за ним право на власності на нерухоме майно, мотивуючи тим, що відповідачі не бажають визнавати за собою права на нерухомість, їх реєструвати і укладати нотаріально угоду з ним, хоча погоджуються з тим, що продали йому майно. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили, що не заперечують проти вимог позивача, але не згідні оформляти на себе права на нерухомість і після цього укладати угоду купівлі - продажу, оскільки їм це не вигідно, тому що приміщення майстерні тракторного парку не варте таких затрат. Повідомили, що всі необхідні документи передали позивачу після отримання від нього коштів за продану будівлю, а далі хай сам вирішує, що йому робити. Інші відповідачі в судове засідання не з'явились. Надіслали заяви, в яких вимоги визнають і просять справу розглядати в їх відсутності. Представник третьої особи - Віньковецького районного управління юстиції (реєстраційної служби) в судове засідання не з'явився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника, справа розглянута в його відсутності. Суд, заслухавши позицію сторін, вивчивши надані ними докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно накладної № 06 11 жовтня 2011 року відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ПОП «Нове життя» в якості майнового паю передана майстерня автотракторного парку вартістю 22738 грн. 46 коп.. Зазначеним особам це приміщення виділено 05 квітня 2011 року рішенням загальних зборів співвласникам майнових паїв ПОП «Нове життя» с. Карижин Віньковецького району із майна колишнього КСП «Нове життя». Вказані 8 співвласників на зборах, проведених 10 березня 2014 року, вирішили продати приміщення колишньої майстерні автотракторного парку, розділивши кошти пропорційно належної кожному частки паю. 19 червня 2014 року кожний співвласник окремо уклав з [PERSON] письмовий договір купівлі - продажу. Згідно цього договору кожний з відповідачів продав, а [PERSON] купив майновий пай колективного сільськогосподарського підприємства ПОП «Нове життя», який у сукупності восьми пайщиків складає приміщення колишньої майстерні автотракторного парку вартістю 22738 грн. 46 коп. і дає можливість оформити права на це нерухоме приміщення відповідно до діючого законодавства. Частина 1 статті 182 ЦК України зазначає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Тобто, власник майна пайового фонду з метою реалізації своїх прав на нерухомість повинен означені права зареєструвати. Відповідачі не зареєстрували свої права на приміщення колишньої майстерні автотракторного парку в державному реєстрі, а тому прав на нерухоме майно не набули. Укладаючи договори з позивачем, вони відчужили не майстерню, а продали права на неї (майновий пай) [PERSON]. Зазначена угода не заборонена законом і не потребує нотаріального оформлення та державної реєстрації, оскільки згідно статті 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Стаття 4 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачає обов'язкову реєстрацію прав особи в державному реєстрі після укладання договору купівлі - продажу майнового паю. Зазначений правочин також не потребує нотаріального посвідчення (ст. 209 ЦК України), оскільки така реєстрація не передбачена статтею 5-1 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок». Згідно статті 3 зазначеного Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», майновий сертифікат відноситься до категорії товаророзпорядчих цінних паперів, що надають право розпоряджатись майном. Статтею 4 вказаного Закону визначено, що до особи, яка набула право на цінний папір, одночасно переходять в сукупності всі права, які ним посвідчуються. Уклавши договори на купівлю майнового паю, [PERSON] з 19 червня 2014 року являється розпорядником паю, який складається з колишньої майстерні автотракторного парку вартістю 22738 грн. 46 коп., розташованої в с. Карижин Віньковецького району. Реалізуючи свої права, він із заявою 07.07.2014 року звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно. Рішенням від 08 липня 2014 року призупинено, а 14 липня 2014 року йому відмовлено у державній реєстрації прав власності на нежитлове приміщення, розташоване в [ADDRESS] оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства з відміткою про виділення майна в натурі на цьому свідоцтві, засвідченого підписом керівника підприємства та печаткою, а також відсутній акт прийому - передачі майна новому власнику. Відмовляючи позивачу у реєстрації прав, державний реєстратор діяла правомірно відповідно до пунктів 15,16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, якими передбачено певну процедуру подачі пакету документів реєстратору. Аналізуючи вищевказані правовідносини та вимоги законодавства, суд приходить до висновку, що позивач набув право на частку в КСП «Нове життя» с. Карижин Віньковецького району, яка становить суму часток майнового паю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у виді колишнього приміщення тракторної майстерні, розташованого в [ADDRESS] тому вимоги його задовольняються частково. Право на саме приміщення є похідним від прав власника, а відповідачі не являються власниками в розумінні статті 317 ЦК України. Стаття 1 Протоколу до Європейської конвенції, підписаного в Парижі в 1952 році, передбачає, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Аналіз статті 1 Першого протоколу підтверджує наявність принципу безперешкодного володіння і користування майном. Якщо українська практика підходить до права власності як до речового права, то Європейська розглядає майно значно ширше і використовує цей термін як тотожний власності. До майна належить крім рухомих і нерухомих речей: акції компаній; рішення арбітражного органу у зв'язку зі спором; позови про відшкодування збитків за внутрішнім законодавством; законні розрахунки та те, що існує певне становище; господарські інтереси, пов'язані з управлінням бізнесом, а також управління клієнтурою (ділова репутація, нематеріальні активи тощо). При цьому суд самостійно оцінює визначення терміну «майно». Виходячи із викладеного, за позивачем слід визнати право на майновий пай в майні колишнього КСП «Нове життя» с. Карижин, який складається з приміщення колишньої майстерні автотракторного парку вартістю 22738 грн. 46 коп..

Outcome: partial