Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив усунути перешкоди у володiннi, користуваннi i розпорядженнi майном через визнання вiдповiдачiв такими, що втратили право на користування квартирою за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS]; на пiдставi прийнятого рiшення Вiддiленню у справах громадянства, iммiграцiї i реєстрації фiзичних осiб Дзержинського РВ ХМУ УМВСУ в Харкiвськiй областi зняти [PERSON], [PERSON] з реєстрації за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS]. В обгрунтування вказаних вимог позивач зазначив, що він на підставі Договору купівлі-продажу від 08.01.2003 р. є власником однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], де зареєстрований i проживає. Також в цiй квартирi разом з ним з його дозволу з 01.10.2008 р. зареєстровані відповідачі: [PERSON] колишня дружина позивача (шлюб був зареєстрований 11.04.2008 р., розірваний 27.01.2015 р.); [PERSON] - дочка колишньої дружини позивача. На сьогоднішній день, вказує [PERSON], відповідачі все ще зареєстровані за вказаною адресою, але користування нею не продовжують; прохання знятися з реєстрації вiдповідачі проігнорували. Позивач зазначає, що на теперішній час [PERSON] не мешкає за місцем реєстрації протягом півтора року, створила нову сім'ю, де у неї народилася малолітня дочка; [PERSON] не мешкає за місцем реєстрації протягом більш ніж півроку. За наявною у позивача інформацією, відповідачі виїхали з Харківської області і мешкають в Полтавській області, на зв'язок не виходять, речей у вказаній квартирі не залишили, кореспонденції не отримують. Комунальні та інші платежі, пов'язані з утриманням житла, як власник сплачує особисто позивач без їх участі. [PERSON] зазначає, що факт реєстрації відповідачів не дає йому можливості виступати повноцінним власником і господарем свого майна, володіти, користуватися та розпоряджатися їм, вчиняти щодо нього правочини. Позивач вважає, що відповідачі втратили право на реєстрацію за зазначеною адресою після розірвання шлюбу між ним i [PERSON], а з реєстрації за вказаною адресою не знялися з невідомих йому причин, чим створюються перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні житлом. Представник позивача в судовому засiданнi позовнi вимоги пiдтримав, просив їх задовольнити в повному обсязi. Відповідачi [PERSON], [PERSON] в судове засiдання не з'явились, причину неявки суду не повiдомили, судові повістки, надіслані на останню відому судові адресу місця проживання або місцезнаходження відповідачiв, повернулись без вручення адресатам, що свідчить про їх відсутність за останнім відомим місцем проживання чи знаходження, заяв про зміну свого місця проживання або місцезнаходження відповідачi суду не надавали, тому, в силу ч. 1 ст. 77 ЦПК України, відповідачi вважаються повідомленими належним чином про час і місце слухання справи. Також на останню відому судові адресу місця проживання або місцезнаходження відповідачiв було надiслано телеграму з повiдомленням про необхiднiсть з'явитись в судове засiдання. Вiдповiдно до повiдомлення, яке повернулось до суду, телеграма адресату доставлена не була, квартира зачинена, по повiдомленню за телеграмою адресат не з'явився. Крiм того, для повiдомлення вiдповiдачiв про час i мiсце слухання справи, в газетi «Слобiдський край» вiд 03.10.2015 р. №118 (22238) було розмiщено оголошення, яким [PERSON], [PERSON] викликано в судове засiдання в якостi вiдповiдачiв по вказанiй справi. Заслухавши учасникiв судового засiдання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Вiдповiдно до договору купiвлi-продажу вiд 08.01.2003 р., зареєстрованого в реєстрi за №37, посвiдченого приватним нотарiусом ХМНО [PERSON], [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] в м. Харковi. Зазначено, що указана квартира належить продавцю [PERSON] на пiдставi Довiдки, виданої ЖЕК-51 по обслуговуванню будинкiв ЖБК вiд 27.10.1998 р. за №129, зареєстрованої в Харкiвському мiському бюро технічної інвентаризації 25.11.1998 р. за реєстровим №56347. Вiдповiдно до довiдки з мiсця проживання про склад сiм'ї i прописку №206 вiд 14.04.2015 р., виданої кооперативним об'єднанням «Єднiсть», [PERSON] проживає i постiйно прописаний в м. Харковi [ADDRESS]. Особистий рахунок вiдкрито на iм'я [PERSON] В цьому жилому примiщеннi проживає 3 члена сiм'ї: [PERSON] (з 17.01.2003 р.), [PERSON] (колишня дружина) (з 01.10.2008 р.), [PERSON] (дочка колишньої дружини) (з 01.10.2008 р.). Згiдно з вiдповiддю адресно-довiдкового пiдроздiлу ГУДМС, УДМС України в Харкiвськiй областi, [PERSON] зареєстрованою/знятою з реєстрації за вказаною адресою не значиться; [PERSON] зареєстрована за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS] з 30.09.2008 р. Вiдповiдно до свiдоцтва про розiрвання шлюбу, 27.01.2015 р. шлюб мiж [PERSON] i [PERSON] розiрвано, про що складено вiдповiдний актовий запис №14. З матерiалiв позовної заяви вбачається, що вiдповiдачi за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS], тривалий час не мешкають, зараз проживають в Полтавськiй областi; [PERSON] створила iншу сiм'ю, де у неї народилась дитина. В судовому засiданнi в якостi свiдкiв були допитанi [PERSON], [PERSON] Надiя Iванiвна. [PERSON] пояснила суду, що вона працює у позивача вдома: допомагає з господарством, готує, прибирає. Зазначила, що вiдповiдачiв вона вже давно не бачила, в квартирi позивача їх речей немає. Зi слiв [PERSON] знає, що вiдповiдачi виїхали на постiйне мiсце проживання в iншу область, там [PERSON] має дитину вiд нового шлюбу. [PERSON] пояснив суду, що знає зi слiв позивача, що вже тривалий час вiдповiдачi за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS] тривалий час не проживають; сам вiн бачив, що вiдповiдачi давно не з'являлись за указаною адресою. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Вiдповiдно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Вiдповiдно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Вiдповiдно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верхового суду України від 03.04.1987 року №2 «Про практику застосування судами житлового законодавства», за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо людина відсутня в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право на житлове приміщення. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верхового суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може біти підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача приміщення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним, що [PERSON], [PERSON] не проживають в квартирi за адресою: м. Харкiв, [ADDRESS] понад встановлений законом шестимiсячний строк. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] i визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою №302 в будинку №72-Б по пр. Перемоги в м. Харковi i знаття їх з реєстрації за вказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved