Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом в обґрунтування якого зазначив, що є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі крім нього зареєстровані та фактично проживають його колишня дружина та їх неповнолітній син. Останні не несуть витрат по утриманню квартири, будь-які домовленості щодо користування ними житлом відсутні, а тому позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою №195 по вул.Миру б.14 в м.Обухові та зобовязати їх звільнити вказане житло. В судове засідання позивач не зявився, в поданій суду заяві просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в поданій суду заяві просила відмовити у задоволенні позову, розглянувши справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.09.2016 року. У вказаній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], його колишня дружина [PERSON] та їх неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За правилами ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не навів суду достатніх та обґрунтованих підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зобовязання їх звільнити вказане приміщення. Посилання позивача на ту обставину, що [PERSON] та [PERSON] не несуть втрат по утриманню житла доказово не обґрунтовані і не є підставою для задоволення позову, як і отримання позивачем вимоги ТОВ «Кей-Колект». Щодо посилання [PERSON] в обґрунтування позовних вимог на положення ст.71,71 ЖК України то вони є помилковими, оскільки вказані норми регулюють відносини користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Позивач зазначає, що відповідачі постійно проживають у спірній квартирі. Враховуючи встановлені обставини, суд правових підстав для задоволення позовних вимог не вбачає.

Outcome: dismissed