Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення надмірно сплачених коштів у розмірі 78045 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 07.10.2016 року за адресою:\~м.\~Одеса,\~вул.\~Люстдорфська дорога,\~сталася дорожньо-\~транспортна пригода\~за участю\~автомобілів,\~якими керували\~[PERSON] \~та [PERSON].\~ДТП сталася\~з вини\~позивача.\~Одразу після\~дорожньо-транспортної\~пригоди позивач\~запропонував відповідачу\~надати грошові\~кошти,\~необхідні для\~ремонту \~автомобіля.\~За усною\~домовленістю,\~[PERSON]\~зобовязався повернути\~ці гроші\~позивачу одразу\~після того,\~як страхова\~компанія«MOLDAS1G»,\~в якій\~була застрахована\~цивільно-правова\~відповідальність позивача\~виплатить страхове\~відшкодування.\~13.10.2016\~р.\~позивач передав\~відповідачу грошові\~кошти у\~сумі 1\~500\~ доларів\~США,\~про що\~відповідачем 14.10.2016\~року написана\~розписка.\~24.10.2016\~року позивач\~ передав\~відповідачу грошові\~кошти у\~сумі 1\~500\~доларів США,\~про що\~зазначено у\~розписці.\~Відповідач власноруч\~написав розписку,\~якою підтвердив\~факт отримання\~грошей від\~позивача в\~рахунок матеріальної\~шкоди,\~заподіяної внаслідок\~ДТП.\~Вартість матеріального\~збитку,\~завданого власнику\~автомобіля,\~який належить\~[PERSON],\~у результаті\~його пошкодження\~в ДТП,\~що сталося\~ 07.10.2016\~року,\~складає 134\~506,50\~грн.,\~а утилізаційна\~вартість вказаного\~автомобіля складає\~62\~000\~гривень.\~ПРАТ «АСК»\~Інго Україна»\~прийняла рішення\~про виплату\~[PERSON]\~страхового відшкодування\~як потерпілій\~особі,\~попередній розрахунок\~розміру страхового\~відшкодування \~склав -\~72\~506,50\~гривень (134\~506,50\~грн.\~-\~62\~000\~грн.).\~Відповідно до\~платіжного доручення\~№ 10079\~від 15\~грудня 2016\~року ПРАТ\~«АСК» Інго\~Україна» перерахувала\~на користь\~[PERSON],\~яка є\~власникомавтомобілю «Хюндай Елантра»\~д.з.\~ВН 3126\~НС страхове\~відшкодування у\~розмірі \~72506\~гривень.\~ \~Оскільки,\~відповідачі 15.12.2016\~року \~отримавши страхове\~відшкодування від\~ПРАТ «АСК\~Інго Україна»\~не повернули\~позивачу 3000\~доларів США,\~які були надані [PERSON] на строк до отримання ним страхового відшкодування, то відповідач безпідставно утримує майно, яке ним набуте 13.10.2016 року та 24.10.2016 року без достатньої правової підстави. У добровільному порядку відповідач повертати грошові кошти відмовляється, що стало приводом для звернення з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд задовольнити позов. Представник позивача звернув увагу суду, що після ДТП його довіритель передав грошові кошти в борг [PERSON], до того часу доки власниця автомобілю не отримає їх у страховій компанії. Між учасниками ДТП [PERSON] та [PERSON] було погоджено, що одразу після отримання страхового відшкодування [PERSON] поверне гроші позивачу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та розповів суду, що 07.10.2016року о 00: 20 годин за адресою м. Одеса вулиця Люстдорфська дорога сталося ДТП, а саме позивач [PERSON] керуючи автомобілем «Мереседес- Бенц» у стані алкогольного спяніння, порушивши ПДР, не вибрав небезпечний інтервал та дистанцію в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай Елантра» д.з. ВН 3126 НС під його керуванням. Окрім цього, зіткнення сталося з автомобілем марки «БМВ Х5», д.з. СВ6297 АР під керуванням [PERSON], в результаті чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Відповідач наголошував, що в результаті ДТП він травмував ногу, його ледве витягли з машини, і все це бачив, як сам [PERSON] так і його дружина, яка також отримала тілесні ушкодження. Після ДТП [PERSON] сам запропонував виплатити частину грошових кошти, з тим, щоб він зміг розпочати ремонт автомобілю. Окрім цього, [PERSON] попросив [PERSON] врегулювати конфлікт з власником автомобілю БМВ Х-5, тобто попросив передати частину грошей [PERSON]. Саме тому [PERSON] передав йому 13.10.2016 року - 1500 доларів США та 24.10.2016 року ще 1500 доларів США. З цієї суми [PERSON] 1500 доларів США передав [PERSON] - водію автомобілю БМВ Х-5, а ще 1500 доларів США частково було витрачено на ремонт його автомобілю та на лікування ноги. Оскільки грошей на ремонт автомобілю не вистачало, власниця автомобілю [PERSON] звернулася до страхової компанії ПрАТ АСК Інго Україна та отримала страхове відшкодування у розмірі 72 506 гривень. [PERSON] вважає себе потерпілим від незаконних дій [PERSON], а тому цілком законно отримав грошові кошти у розмірі 1500 доларів США, які тільки частково покрили витрати на ремонт пошкодженого автомобілю, а іншу частину шкоди відшкодувала страхова компанія. Враховуючи викладені обставини, вважати грошові кошти передані йому [PERSON] безпідставно набутим майном підстав не має. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду письмові заперечення на позов. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому\~засіданні встановлено\~та не\~заперечується всіма\~учасниками процесу,\~що 07.10.2016 року о 00:20 год. за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, [PERSON]. керуючи автомобілем «Мерседес - Бенц» д.з. Я2А.Ю73, з явними ознаками алкогольного спяніння в порушення п. п. 2.5, 13.1 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечний інтервал та дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Хюндай Елантра» д.з. ВН 3126 НС під керуванням [PERSON], який скоїв зіткнення з транспортним засобом «БМВ Х5» д.з. СВ 6297 АР під керуванням [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до технічного приладу «DragerAlcotest 6810» прилад № АЯСО - 0490, тест № 376, складений 07.10.2016 року, встановлено у позивача наявність 1,62% алкоголю. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У пункті 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що враховуючи що відповідно до статей 386, 395,396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюється також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором( речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди завданої цьому майну. Таким чином проаналізувавши вимоги законодавства суд приходить до висновку, що [PERSON] як учасник ДТП 07.10.2016 року який керував транспортним засобом на відповідній правовій підставі мав право вимагати від винної особи - [PERSON] відшкодування шкоди завданої цьому майну. Як вбачається з розписки складеної [PERSON] він отримав від [PERSON] винного у ДТП 07.10.2016 року частину грошей за пошкоджений автомобіль «Хюндай Елантра» у сумі 1500 доларів США, у розписці зазначено дату -13.10.2016 року. В цій розписці вказується що 24.10.2016 року [PERSON] отримав 1500 доларів США. Як пояснював відповідач в судовому засіданні другу частину грошей у розмірі 1500 доларів США він отримав для передачі власнику пошкодженого автомобілю марки БМВ Х5 [PERSON], тому що саме позивач попросив його врегулювати конфлікт з [PERSON] передавши йому вказану суму. Зазначені обставини підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] яка розповіла про обставини ДТП, зіткнення автомобілів, про передачу грошових коштів [PERSON] [PERSON]. Свідок [PERSON] не заперечувала, що частину грошей переданих [PERSON], [PERSON] мав передати [PERSON] в якості відшкодування збитку за пошкоджений автомобіль. Свідок не заперечувала що [PERSON] після ДТП матеріальних претензій до них не предявляв. . В судовому засіданні також встановлено, що ПРАТ «АСК» Інго Україна» перерахувала власнику транспортного засобу «Хюндай Елантра» страхове відшкодування в розмірі 72 506.00 гривень. Як вбачається зі страхового [PERSON] № 054 (аварійного сертифікату) справа № CK - 11298-01MD складеного 12.12.2016 року власнику автомобілю марки «Хюндай Елантра» [PERSON], внаслідок ДТП завдано матеріального збитку у сумі 134506, 50 гривень. Підставою для такого розрахунку у аварійному сертифікаті зазначено розрахунок № CK -11298-01MD від 30.11.2016 року; ремонтну калькуляцію CK -11298-01MD від 30.11.2016 року. З даного страхового [PERSON] вбачається що страховою компанією прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 72506, 50 гривень, із виплати виключено утилізаційну вартість у сумі 62000 гривень. Відповідно до\~статі 22\~ЦК України\~особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування.\~Збитками є\~ втрати яких особа зазначала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, в контексті ст.22, 1166 ЦК України фізична особа який завдана матеріальна шкода має право на її відшкодування у повному обсязі. Відповідно до правил ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність уразі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням). Як пояснював відповідач [PERSON] в залу суду грошові кошти які він отримав від [PERSON] у розмірі -1500 доларів США, були саме тією різницею між страховою виплатою, яку мала б сплатити страхова компанія та фактичним розміром шкоди, завданим власнику автомобілю марки «Хюндай Елантра». Представник позивача заперечуючи проти цього зазначав, що передані гроші були надані в борг [PERSON] до отримання останнім страхової виплати, а оскільки страхова компанія матеріальний збиток відшкодувала, то грошові кошти передані [PERSON] [PERSON] у розмірі -3000 доларів США, утримуються останнім без достатньої правої підстави. В якості нормативно-правового обгрунтування сторона позивача посилається на положення ст. 1212 ЦК України, зазначаючи, що отримані кошти є безпідставно набутим майно, однак такі доводи жодним чином не узгоджуються з положеннями чинного законодавства. Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов'язання.Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 02.03.2016 року у справі №6-3090цс15, кондикційне зобов'язання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2)набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Конструкція статті 1212 ЦК, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що предявлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не повязаний договірними правовідносинами щодо речі. Таким чином, обовязковою умовою застосування положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України є встановлення судом абсолютної безпідставності набуття відповідачем майна, однак, в даному випадку, грошові кошти позивачем передані, а відповідачем отримані у звязку з виникненням між ними деліктного зобовязання. Крім того, жодним нормативно-правовим актом не передбачено повернення майна, набутого потерпілим на підставі виконання іншою стороною свого обовязку з відшкодування завданої шкоди. Відповідно до ч. 2 статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті інше майно, якщо це встановлено законом. В контексті ч.2 статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню інше майно, якщо це встановлено законом. Відповідно до ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обовязок достроково, якщо інше не встановлено законом, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до загального принципу,діючого усіх правових системах передбачається що кредитор може прийняте дострокове виконання зобовязання,і якщо він це зробив, тобто дав на це згоду, одержане таким чином майно не може розглядатися як безпідставне збагачення, і тому не може ставитися питання про його повернення.Таким чином, суд на підставі сукупності зібраних по справі доказів вважає, що твердження представника позивача є недоведеними та не підтвердженими, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed