Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Головного управління державної казначейської служби України у місті Києві про відшкодування моральної шкоди, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Подільського районного відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві при виконанні виконавчого листа від 28.07.2010 № 2-1198/10, виданого Галицьким районним судом та стягнути на його користь з Головного управління державної казначейської служби України у місті Києві кошти в сумі 90 000 грн., як відшкодування моральної шкоди, завданої йому бездіяльністю Подільського районного відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві при виконанні виконавчого листа від 28.07.2010 № 2-1198/10. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова 07.07.2010 у справі № 2-1198 з Закритого акціонерного товариства «АСК «ІнтерТрансПоліс» в його користь стягнуто 123 500 грн. страхового відшкодування, 9 880 грн. інфляційних втрат, 2 630 грн. 55 коп. - 3% річних, 123 грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору, 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, 64 грн. 01 коп. судових витрат по виклику сторони та оголошення в ЗМІ, а всього - 136 318 грн. 06 коп. На підставі цього рішення видано виконавчий лист № 2-1198/10. Виконавчий лист він пред`явив до виконання до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві. З боржника стягнуто 20 000 грн. Залишок боргу складає 108 318,06 грн. Листом від 08.05.2013 № 4181 державного виконавця Подільського РУЮ в м. Києві йому запропоновано залишити за собою нереалізоване майно боржника, а саме гаражний бокс [ADDRESS] площею 17,4 кв.м. у гаражно-будівельному кооперативі «Русанівський-1» вартістю 78966 грн., за адресою: [ADDRESS]. Він погодився залишити за собою вказане майно, про що повідомив державного виконавця листом від 13.05.2013. 07.06.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, в зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, оскільки бажання залишити за собою указаний гаражний бокс виявив [PERSON] , виконавчий документ якого надійшов першим. 07.06.2014 він повторно пред`явив виконавчий лист до виконання, однак державний виконавець відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві 08.07.2014 відмовив у прийнятті виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження, в зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28.11.2014 у справі № 461/9860/14 дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві щодо відмови у відкритті виконавчого провадження скасовано, зобов`язано відновити виконавче провадження. Постановою Господарського суду м. Києва від 01.10.2014 у справі №9108609/14 ПАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. 19.08.2015 відбувся аукціон з продажу майна ПАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс», на якому за 71 066,24 грн. реалізовано майно банкрута, а саме аукціон з продажу гаражного боксу [ADDRESS] загальною площею 17,4 кв.м. у гаражно-будівельному кооперативі [ADDRESS], переможцем аукціону визначено фізичну особу [PERSON] . Таким чином, із вказаних вище обставин вбачається бездіяльність державних виконавців Подільського районного відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві при виконанні виконавчого листа від 28.07.2010 № 2-1198/10, виданого Галицьким районним судом м. Львова. Зазначені особи до визнання боржника банкрутом у жовтні 2014 року мали вжити заходів для стягнення на його користь коштів за цим виконавчим листом, шляхом звернення стягнення на майно боржника, а саме гаражний бокс [ADDRESS] площею 17,4 кв.м. у гаражно-будівельному кооперативі [ADDRESS]. Така бездіяльність посадової особи органу державної влади завдає йому значної моральної шкоди. Заподіяну моральну шкоду він оцінює в 90 000 грн. та на підставі ст. 1167, 1173, 1174 ЦК України просить стягнути з відповідача Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відзиву не надав. Представник відповідача Головного управління державної казначейської служби України у місті Києві в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволені позову, оскільки позовні вимоги є безпідставними та не обґрунтованими. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова 07.07.2010 у справі № 2-1198 з Закритого акціонерного товариства «АСК «ІнтерТрансПоліс» користь [PERSON] стягнуто 123 500 грн. страхового відшкодування, 9 880 грн. інфляційних втрат, 2 630 грн. 55 коп. - 3% річних, 123 грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору, 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, 64 грн. 01 коп. судових витрат по виклику сторони та оголошення в ЗМІ, а всього - 136 318 грн. 06 коп. (а.с.10-13). На підставі цього рішення видано виконавчий лист № 2-1198/10. Виконавчий лист [PERSON] пред`явив до виконання до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 14). З боржника стягнуто 20 000 грн. Залишок боргу складає 108 318,06 грн., що вбачається з відповіді Міністерства юстиція України (а.с.15-16). Листом від 08.05.2013 № 4181 державного виконавця Подільського РУЮ в м. Києві Богіву Є.М. запропоновано залишити за собою нереалізоване майно боржника, а саме гаражний бокс [ADDRESS] площею 17,4 кв.м. у гаражно-будівельному кооперативі «Русанівський-1» вартістю 78966 грн., за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). [PERSON] погодився залишити за собою вказане майно, про що повідомив державного виконавця листом від 13.05.2013 (а.с. 18). 07.06.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, в зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, оскільки бажання залишити за собою указаний гаражний бокс виявив [PERSON] , виконавчий документ якого надійшов першим (а.с. 19-20). 07.06.2014 [PERSON] повторно пред`явив виконавчий лист до виконання, однак державний виконавець відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві 08.07.2014 відмовив у прийнятті виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження, в зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28.11.2014 у справі № 461/9860/14 дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві щодо відмови у відкритті виконавчого провадження скасовано, зобов`язано відновити виконавче провадження (а.с.21-23). Постановою Господарського суду м. Києва від 01.10.2014 у справі №9108609/14 ПАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру (а.с. 24-29). 19.08.2015 відбувся аукціон з продажу майна ПАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс», на якому за 71 066,24 грн. реалізовано майно банкрута, а саме аукціон з продажу гаражного боксу [ADDRESS] загальною площею 17,4 кв.м. у гаражно-будівельному кооперативі [ADDRESS], переможцем аукціону визначено фізичну особу [PERSON] . Постановою відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 24.03.2016 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1198/10, виданого 28.07.2010 Галицьким районним судом м. Львова щодо стягнення з ПАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс» на користь [PERSON] коштів (а.с. 31). Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути: відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до вимог статті 56 Конституції України, статей 1173, 1174 ЦК України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень незалежно від вини цих органів чи посадових осіб. Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на неправомірну бездіяльність посадових осіб органу державної влади - Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві при виконанні виконавчого листа від 28.07.2010 № 2-1198/10, виданого Галицьким районним судом м. Львова. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено згідно вимог статті 89 ЦПК України суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки доказів неправомірних дій посадових осіб органу державної влади - Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві при виконанні виконавчого листа від 28.07.2010 № 2-1198/10, виданого Галицьким районним судом м. Львова позивачем суду не надано. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (стаття 76 ЦПК України). При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань. Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються державою.

Outcome: dismissed