Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строку їх виплати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.03.2018 року задоволено його позов про стягнення з [PERSON] ВУВКГ в його користь 40549,53(сорок тисяч пятсот сорок девять гривень 53коп.) невиплаченої заробітної плати. Для примусового виконання рішення суду видано виконавчий лист №452/2367/17 від 02.05.2018 року. Заробітна плата у вказаному розмірі виплачена відповідачем, в порядку примусового виконання рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.03.2018 року [PERSON] МРВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області лише 01.06.2018 року, тобто із порушенням строків виплати. У звязку з вищенаведеним, просить стягнути із відповідача компенсацію втрати частини доходів у звязку із несвоєчасною виплатою заробітної плати в розмірі 33165 грн. 07 коп. Позивач та його представник в судовому засіданні змінили позовні вимоги та просили стягнути з відповідача кошти в розмірі 26697 грн. 92 коп., податки нехай перерахують водоканалу. Представник відповідача [PERSON] виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства [PERSON] у судовому засідання позов визнала, згідна на його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази у справі, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено,\~що згідно\~рішення Самбірського\~міськрайонного суду\~Львівської області\~від 22.03.2018\~року позов\~[PERSON]\~до [PERSON]\~виробничого управління\~водопровідно-каналізаційного\~господарства про\~стягнення невиплаченої заробітної плати задоволено; стягнуто із [PERSON] ВУВКГ на користь [PERSON] недоплачену зарплату 40549 грн. 53 коп. Із платіжного доручення № 2245 від 01.06.2018 року відомо про виплату відповідачем [PERSON] коштів в розмірі 40549 грн. 53 коп. ( а.с. 7). Виплата заборгованої заробітної плати [PERSON] ВУВКГ [PERSON] у вказаному розмірі виплачена в порядку примусового виконання відділом ДВС [PERSON] МУЮ ГУЮ у Львівській області на підставі скерованого до них виконавчого листа. ( а.с. 6). Статтями 2 і 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» регламентовано, що компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі розуміються грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі заробітна плата (грошове забезпечення) та інші; сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року №8-рп/2013 положенню ст. 233 КЗпП України надане додаткове офіційне тлумачення, відповідно до якого у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року №1427 (із наступними змінами), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Аналогічно було\~викладено законну\~позицію у\~прийнятому судовому\~рішенню №6-43цс14\~від 21.05.2014р\~Судової палати\~у цивільних\~справах Верховного\~Суду України,\~що:\~«Компенсація втрати\~частини заробітної\~плати провадиться\~згідно зі\~статтею 34\~Закону України\~«Про оплату\~праці»,\~Законом України\~«Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» та Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року №1427(зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року №692), підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Аналізуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, подані суду матеріали. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved