Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину. В своєму позові позивач зазначає, що він був потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020150170000107 від 19.03.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених, ч. 1 ст. 185 КК України. Вироком Братського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2020 року [PERSON] було визнано винним в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. Вирок суду набрав законної сили. Розмір та наявність моральної шкоди Позивач обґрунтовує душевними стражданнями та переживаннями пережитими ним у зв`язку із самим фактом вчинення кримінального правопорушення, з тяганиною досудового розслідування справи та судового розгляду справи, що також негативно вплинула на психологічний стан потерпілого. Моральна шкода також обґрунтовується порушенням права власності Позивача, пов`язаними з тим, що протягом тривалого періоду з часу вчинення правопорушення останній не міг користуватися та розпоряджатися своїми коштами. Зокрема, у неможливості оперативно вирішити всі необхідні побутові, соціальні, медичні потреби, оскільки є інвалідом ІІІ групи та потребує періодичного лікування, тощо. Тому просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В судове засідання позивач не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. [PERSON] виступав потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020150170000107 від 19.03.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених, ч. 1 ст. 185 КК України. Вироком Братського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2020 року [PERSON] було визнано винним в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. Вирок суду набрав законної сили. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вказані обставини, встановлені вироком суду у кримінальній справі, не підлягають доведенню в ході розгляду даної цивільної справи. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною другою ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» звернуто увагу судів на те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, як мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Таким чином, суд вбачає підстави для задоволення позову, оскільки наведені у позові обставини свідчать про душевні стражданнями та переживання пережитими позивачем у зв`язку із самим фактом вчинення кримінального правопорушення, з тяганиною досудового розслідування справи та судового розгляду справи, що також негативно вплинула на психологічний стан потерпілого. Моральна шкода також обґрунтовується порушенням права власності позивача, пов`язаними з тим, що протягом тривалого періоду з часу вчинення правопорушення останній не міг користуватися та розпоряджатися своїми коштами. Зокрема, у неможливості оперативно вирішити всі необхідні побутові, соціальні, медичні потреби, оскільки є інвалідом ІІІ групи та потребує періодичного лікування, тощо. Позивач при подачі вказаного позову до суду звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved