Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи вимоги тим, що 23.10.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким [PERSON] надав відповідачу кошти у розмірі 25000,00 Євро, а [PERSON] зобовязувався у період з 01.03.2014 року по 01.11.2014 року повернути 3000,00 Євро, інші кошти на першу вимогу позивача. Оскільки у передбачений договором позики строк відповідач повернув тільки 50,00 Євро, 25.11.2014 року позивач звернувся до боржника з вимогою про повернення усіх коштів отриманих за договором, яку [PERSON] не виконав та не повернув кошти. У подальшому [PERSON] збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути на свою користь з відповідача 574239,22 грн. еквівалент 24950,00 Євро та судові витрати по справі. У судове засідання [PERSON] не зявився проте звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, незаперечив проти заочного розгляду справи та просив задовольнити уточнений позов з мотивів зазначених у ньому. Відповідач повторно у судове засідання не зявився та не повідомив про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце судового розгляду. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі зібраних у справі доказів, з врахуванням особливостей процесу, передбачених приписами ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши зібрані у справі письмові та речові докази, суд установив, що 23.10.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким [PERSON] надав відповідачу кошти у розмірі 25000,00 Євро, а [PERSON] зобовязувався у період з 01.03.2014 року по 01.11.2014 року повернути 3000,00 Євро, інші кошти на першу вимогу позивача (а.с. 6,7). Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Оскільки у передбачений договором позики строк відповідач повернув тільки 50,00 Євро, 25.11.2014 року позивач звернувся до боржника з вимогою про повернення усіх коштів отриманих за договором, яку [PERSON] не виконав та не повернув кошти. Згідно до ст. ст. 526, 610, 611, 1049 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Оскільки у передбачений договором позики строк відповідач повернув тільки 50,00 Євро, 25.11.2014 року позивач звернувся до боржника з вимогою про повернення усіх коштів отриманих за договором, яку [PERSON] не виконав та не повернув кошти. З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач у порушення умов договору та наведених норм чинного ЦК України не виконав взяті на себе зобовязання у строк та обсяг чим істотно порушив майнові права позивача, відповідно, суд приходить до переконання про підставність позовних вимог [PERSON] та задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved