Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 14 лютого 2012 року [PERSON], в присутності [PERSON] взяв у нього, 30 000 доларів США, пообіцявши йому надати допомогу в отриманні кредиту до 14.03.2012 року. В обумовлений строк [PERSON] жодних дій спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань не вчинив, а отримані кошти йому не повернув. На неодноразові звернення до відповідача з 14.03.2012 року до 17.11.2012 року з вимогою повернути отримані ним кошти отримував відмову. 17.11.2012 року він зустрівся з [PERSON] та запропонував останньому повернути кошти в розмірі 30 000 доларів США, на що [PERSON] відповів, що в даний час таких грошей у нього не має. На підтвердження існування домовленості між ним та [PERSON] та з врахуванням того, що він більше не довіряв останньому було складено розписку про зобов'язання виплатити йому до 31.12.2012 року кошти в розмірі 30 000 доларів США, які були взяті [PERSON] на виконання зобов'язання. 31.12.2012 року [PERSON] коштів в сумі 30 000 доларів США йому не повернув зіславшись на тяжкий матеріальний стан, однак завірив що найближчим часом по частинам буде повертати йому взяті кошти. 01.02.2013 року отримав переказ від [PERSON] на суму 8 000 грн. Станом на день звернення до суду [PERSON] не повернув йому кошти, тому змушений звернутися до суду для вирішення питання у судовому порядку. На підґрунті брехні збоку відповідача, в нього виникла недовіра до нього. Дані кошти він надавав добровільно на особисту пропозицію [PERSON], розраховуючи на його порядність та чесність, що він виконає взяті на себе зобов'язання. На сьогоднішній день він змушений замість того, щоб працювати, чесно заробляти кошти, тратити свій вільний час на відпочинок, з своєю сім'єю, близькими та рідними, він займається лише тільки умовлянням [PERSON] повернути кошти відповідно до розписки. На цьому підґрунті в нього почалися проблеми зі здоров'ям: безсоння, відсутність апетиту, підвищення артеріального тиску, що призвело до госпіталізації в період з 11.02.2013р. по 19.02.2013 р. з попередньо виставленим діагнозом лікарями серцева недостатність. В нього загострилися симптоми хвороби, що супроводжуються нервовими зривами та душевними стражданнями, які були пов'язані з тим, що він дуже хвилювався з приводу не повернення [PERSON] взятих коштів. Його думки пов'язані лише з фактом обману відповідача відносно повернення боргу. В зв'язку з вище викладеним подав заяву до правоохоронних органів щодо неправомірних дій з боку [PERSON] відносно нього. Його моральний та фізичний стан з кожним днем лише погіршується, оскільки з початку [PERSON] лише давав обіцянки, щодо повернення коштів, то тепер переховується та не визнає факту отримання ним коштів. Просить визнати [PERSON] боржником перед кредитором [PERSON] та стягнути з [PERSON] на його користь грошову суму в розмірі 236 822,17 грн., а також сплачену ним суму судового збору в розмірі 2 521,62 грн., 3% річних від не повернутої суми за 2012 р. в розмірі 5 860,47 грн. відповідно до ст. 625 ЦК України та 3% річних від не повернутої суми за 2013 р. в розмірі 3 557,15 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. В ході судового розгляду [PERSON] позов уточнив, просить стягнути грошову суму 292463,53 грн., яку боржник зобов'язаний повернути у зв'язку з невиконаним зобов'язанням, 3% річних за 2013 р.в сумі 8026,02 грн., за 2014р. - 1513, 89 грн., витрати пов'язані з розглядом справи 1800 грн., на відшкодування моральної шкоди 10000 грн., сплачене державне мито 1800 грн., вказавши, що в позові ім'я відповідача вказано Єфим, однак [PERSON] так його писав на російській мові, а на українській воно пишеться [PERSON], тому просить стягнення проводити із [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять його задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. [PERSON] також пояснив, що він випадково в м. Вінниця познайомився з [PERSON], який розповідав, що має зв'язки в м. Києві і може надати допомогу в отриманні кредитів. Після цього вони кілька разів зустрічались, позичали один одному гроші і повертали. Він з [PERSON] вирішили розширити бізнес. Для цього потрібно було отримати кредит. Він звернувся до [PERSON] з проханням надати допомогу в отриманні кредиту під мінімальні відсотки. [PERSON] погодився надати таку допомогу. Він в якості майбутньої застави надав [PERSON] документи на ПрАТ «Могилів-Подільський шляхрембуд», директором і співвласником якого є [PERSON] [PERSON] сказав, що в Києві люди вивчать дані документи і нададуть кредит під хороший процент. Ніяких письмових договорів він із [PERSON] не укладав. 14.02.2012 р. вони зустрілись на залізничній станції в м. Могилів- Подільський, де він передав [PERSON] як винагороду та оплату витрат, пов'язаних з отриманням кредиту 30000 доларів США. Повіривши [PERSON], він не брав у нього ніяких розписок. Через який банк мав бути оформлений кредит, яка сума кредиту мала бути, під який процент, він пояснити не може, оскільки [PERSON] йому цього не казав. [PERSON] говорив, що йому ([PERSON]) зателефонують люди з Києва, їм необхідно буде завезти оригінали документів на фірму [PERSON], а 30000 отриманих ним доларів мали перекритись відсотком на кредит. Гроші передав [PERSON] як фізична особа, а кредит мав бути оформлений на фірму [PERSON]. Через кілька тижнів, після неодноразових телефонних розмов з [PERSON], зрозумів, що той його уникає, не вчинив ніяких дій щодо отримання кредиту. Звертався в міліцію в Могилів-Подільському, однак в діях [PERSON] шахрайських дій встановлено не було. Він наполягав, щоб [PERSON] повернув йому гроші. В грудні 2012 р. [PERSON] зателефонував і сказав приїхати в с.Урожайне, він поверне йому гроші. Він з [PERSON] приїхали в с.Урожайне до [PERSON] Вони сиділи в дворі будинку за столиком, оскільки [PERSON] не хотів, щоб його дружина знала цілі їх візиту. Це було з 9-00 год. до 10-00 год. Його дружина виходила один раз, виносила [PERSON] куртку. І один раз виходила її бабушка. [PERSON] обіцяв в цей день повернути гроші, йому хтось зателефонував і [PERSON] сказав, що гроші будуть пізніше і сам запропонував написати розписку. Розписку він писав власноручно, ніхто йому не диктував. На те, що в розписці було написано виплатити кошти, а не повернути борг, він уваги не звернув. До кінця року [PERSON] гроші не повернув і лише після неодноразових нагадувань 01.02.2013 р. перерахував 8000 грн. і більше ніяких коштів йому не повертав. Представник позивача [PERSON] пояснила, що [PERSON] в усній домовленості зобов'язався допомогти [PERSON] зібрати необхідні документи для отримання кредиту за мінімальні відсотки та знайти фінансову установу в м. Києві, яка надасть такий кредит та наперед отримав за це від [PERSON] оплату своїх послуг в сумі 30 000 дол. США. Взятих на себе зобов'язань не виконав, отримані кошти [PERSON] не повернув і лише через певний період, 17.11.2012 року написав розписку, згідно якої, він визнав свій борг перед [PERSON] та зобов'язався повернути йому вказану суму до 31.12.2012 р., однак у вказаний строк зобов'язань по поверненню коштів знову не виконав і лише 01.02.2013 року, через «Аваль Банк» перерахував [PERSON] 8000 грн., чим ще раз підтвердив свій борг перед [PERSON], а надалі продовжував ухилятись від повернення коштів, тому 24.02.2013 року [PERSON] звернувся до Могилів - Подільського РВ УМВС України у Вінницькій області із заявою на шахрайські дії з боку [PERSON] і 18.06.2013 року кримінальне провадження з даного приводу було закрито в зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення за ст.190 КК України, тому позивач змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав. 27.11.2013 року, в той час, коли позов вже перебував на розгляді в Тиврівському районному суді [PERSON] звернувся із заявою до Гніванського МВМ про вимагання від нього грошей та вчинення морального і психологічного тиску. Згідно відповіді за підписом начальника Гніванського МВМ від 11.01. 2014 року перевірку по даній заяві припинено в зв'язку із тим, що факти викладені в заяві [PERSON] не знайшли свого підтвердження. [PERSON] також завдано і моральну шкоду, яка виразилась в моральних стражданнях, які він переносить і на даний час, він вимушений їздити по заробітках, щоб повернути людям тих 30 000 дол. США, які він позичав у знайомих і які передав [PERSON], внаслідок чого він втратив нормальні відносини і зв'язки із оточуючими, погіршився стан його здоров'я, він звертався за медичною допомогою. Його моральний та фізичний стан з кожним днем лише погіршується, оскільки спочатку [PERSON] лише давав обіцянки щодо повернення коштів, а тепер переховується та не визнає факту отримання ним коштів. Моральну шкоду оцінює в 10000 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали. [PERSON] пояснив, що до нього звернувся його знайомий [PERSON], щоб він допоміг йому знайти покупця на земельну ділянку із складським та гаражними приміщеннями, розміщеними в м. Могилів-Подільский. Зустрівшись в Вінниці, в «Мегамолі» [PERSON] передав йому 2500 грн. та копії документів на вказаний об'єкт. Під час розмови вони визначились, що для вирішення даного питання необхідно 8000 грн. Вони домовились, що [PERSON] йому зателефонує, коли збере решту грошей. Через деякий період [PERSON] зателефонував йому і він попросив свого знайомого [PERSON], щоб він завіз його в Могилів-Подільський, де [PERSON] передав йому 5500 грн. Він намагався знайти покупців на вказаний об'єкт, але [PERSON] і [PERSON] хотіли 4 млн. грн., яких ніхто не давав. Ні про який кредит чи надання послуг щодо сприяння отримання кредиту мова ніколи не йшла, ніяких письмових договорів з позивачем ніколи не укладав. Терміну чи строку на реалізацію об'єкта вони не визначали. Потім захворів і 01.02.2013 р. повернув [PERSON] отримані від нього гроші в сумі 8000 грн. через банк. 17.11.2012 р. в період з 14-00 год до 15-00 год. до нього в с.Урожайне приїхав [PERSON] і два [PERSON] (батько та син) . Погрожували, що посадять в тюрму і вимагали 60000 доларів США втраченого прибутку. Потім зменшили суму до 30000 доларів США. Розписку він писав під диктовку молодшого [PERSON] і лише тоді його відпустили. В цей день ні швидкої, ні міліції він не викликав, заяви, що під примусом написав розписку до міліції не подавав. Представник відповідача [PERSON] пояснив, що [PERSON] ніс витрати на пошук покупця для продажу бази зі складами (територія 14 га), за що [PERSON] за два рази передав йому 8000 грн. [PERSON] хотів продати базу за 4 млн. грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України розписка може бути пред'явлена лише на підтвердження договору позики. В даному випадку [PERSON] позику від [PERSON] не отримував, тому дана розписка не засвідчує укладення договору. Навпаки зі слів позивача та його представника вбачається, що [PERSON] мав надати певні послуги, а із змісту самої розписки вбачається, що [PERSON] зобов'язується виплатити [PERSON] гроші в сумі 30000 доларів США, однак не вказано за які послуги і хто їх мав надати, тобто про позику чи зобов'язання в розписці не йдеться. Оскільки між сторонами не було письмової угоди, то після повернення коштів в сумі 8000 грн. [PERSON] не вимагав від [PERSON] розписки, що він нічого не винен. Свідок [PERSON] показав, що він з позивачем хотіли взяти кредит для розвитку бізнесу. [PERSON] звернувся до [PERSON], який взявся допомогти в отриманні кредиту під малий процент. Вони зустрілись на залізничній станції в Могилів-Подільському і при ньому [PERSON] передав [PERSON] 30000 доларів США, а документи на землю і на підприємство він особисто передав [PERSON] раніше. Кредит мав бути оформлений ПрАТ «Могилів-Подільський шляхрембуд», директором та співвласником якої він є. Яка сума кредиту, який розмір відсотків мав бути він знає. [PERSON] сказав, що люди вивчать документи на підприємство, оцінять його, а потім визначаться із сумою кредиту. Вказане підприємство вони на продаж не виставляли і ніякі розмови про його продаж із [PERSON] не велись. Коли в листопаді 2012 р. [PERSON] викликав їх в с.Урожайне Тиврівського району, вони розмовляли в дворі його будинку в спокійній обстановці, без погроз. Один раз виходила дружина [PERSON], один раз бабка. [PERSON] сказав, що мають підвезти гроші, потім до [PERSON] був телефонний дзвінок і він сказав, що гроші будуть пізніше та запропонував написати розписку, яку писав на власний розсуд. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно розписки від 17.11.2012 р. (а.с. 97) [PERSON] зобов'язався виплатити [PERSON] 30000 доларів США до 31.12.2012 р. Доказів, що вона написана [PERSON] під психічним чи фізичним тиском не надано. Свідок [PERSON] показала, що знайомі з [PERSON] близько 10 років, він наймає в них кімнату. В листопаді 2012 р., в другій половині дня, до них в хату ввірвались два незнайомих чоловіки, третій чоловік похилого віку також намагався зайти в будинок, однак вона їх не впустила, викликала з хати [PERSON], і вони сіли в дворі за столиком. Вони кричали на [PERSON], заставляли його підписувати якісь папери, він відмовлявся, але потім підписав. Знаходились вони в подвір'ї біля 30 хв. Вона була в дворі і все чула, спір йшов про гроші. 06.12.29012 р. [PERSON] зробили операцію. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] квартирує в неї близько 6 років. Більше року назад до них приїхали 2-3 чоловіки і біля 30 хвилин вимагали від [PERSON] гроші і підпис. Після даної розмови [PERSON] захворів. Самі по собі показання свідків [PERSON] та [PERSON] не доводять тих обставин, що розписка [PERSON] писалась під фізичним чи психічним тиском. Проте із змісту даної розписки не вбачається підстав та умов виплати даних коштів [PERSON] Відповідно до ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, має укладатись в письмовій формі, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 ЦК України . Ні договору про надання послуг, ні договору підряду, іншого договору, який би встановлював обставини, за яких відповідач зобов'язався сплатити 30000 доларів США, регулював зміст умов, підстав передачі коштів, суду не надано. Крім того, про позику в розписці не йдеться, з розписки [PERSON] не вбачається, що він отримав від [PERSON] 30000 доларів США. Як зазначає [PERSON] для оформлення договору купівлі - продажу він отримав від [PERSON] 8000 грн., які [PERSON] повернув, що не заперечується позивачем. Свідок [PERSON] показав, що в квітні-травні 2013 р. до нього звернувся [PERSON] і попросив його завезти на залізничну станцію в Могилів-Подільський. Яка ціль поїздки він не сказав. На станції до них підійшли двоє чоловік, розмовляли вони з [PERSON] добродушно. Через 5 хвилин [PERSON] повернувся, при ньому був газетний згорток. Коли вони їхали, [PERSON] став рахувати гроші, сказав, що все правильно, 5500 грн. Більше він нічого не казав, і він його не питав. Свідок [PERSON] стверджує, що в його присутності [PERSON] дав [PERSON] 30000 доларів для оформлення договору кредиту, однак дані показання не є належним доказом таких обставин. На підставі вище викладеного,

Outcome: dismissed