Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов`язання здійснити перерахунок сплачених сум за природний газ. Позовні вимоги мотивує тим, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У весняно-осінній період він використовує будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для проживання та не використовує у підприємницькій діяльності. Позивач зазначає, що оплату за послуги за природний газ здійснює самостійно, таким чином вказує, що він є споживачем комунальної послуги з постачання природнього газу для побутових потреб. Крім того, між ним та ВАТ «Уманьгаз» укладено Договір про надання населенню послуг з газопостачання № 215,17 від 11.07.2005р. Вважає, що його права як споживача житлово-комунальних послуг за природний газ порушені Відповідачем, оскільки у період з 01.05.2016р. по 01.11.2018р. ціна(тариф) на ці послуги буза значно завищена за рахунок включення до їхньої собівартості незаконної, економічно необґрунтованої і також завищеної ціни на природний газ. Внаслідок цього у вказаний період він вимушений був сплачувати необґрунтовано збільшену вартість за послуги з газопостачання, а відповідач, в свою чергу, отримав необґрунтовану економічну вигоду. Так, постановою КМУ «758 від 01.10.2015р. було затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. Підпунктом 2 пункту 13 Положення було передбачено, що на період з 1 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року (включно) діють граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів, диференційовані залежно від виду та місячних обсягів використання природного газу, в розмірі, визначеному постановою НКРЕКП від 3 березня 2015 року №583, а саме: для індивідуального опалення або комплексно (індивідуальне опалення, приготування їжі та/або підігрів води) - за обсяг, використаний до 200 куб. метрів природного газу на місяць (включно), - 3,6 гривні за 1 куб. метр; за обсяг, використаний понад 200 куб. метрів природного газу на місяць (включно) - 7,188 гривні за 1 куб. метр. Граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів у період з 1 квітня 2016р. по 31 березня 2017 року (включно) встановлюються окремим рішенням КМУ. 27.04.2016р. КМУ було прийнято Постанову №315, якою було внесені суттєві та чисельні зміни до Положення, затвердженого Постановою КМУ «758. Так, зміни, в тому числі, але не виключно, передбачали, що з 1 травня 2016р. по 31 березня 2017 р. (включно) діє гранична роздрібна ціна на природний газ для побутових споживачів у розмірі 6,879 грн. за 1 куб. метр. В період часу з 31.03.2017р. по 19.10.2018р. КМУ не приймали інші рішення (постанови), про затвердження іншої ціни на природний газ для побутових споживачів, ніж та, що була передбачена Постановою КМУ №315 від 27.04.2016р. Таким чином, природний газ за обсяг, використаний до 200 куб. метрів позивачу поставляється за ціною в період з 01.05.2016 по 01.07.2018 - 6,879грн. за 1 куб.м., в період з 01.07.2017 по 01.11.2018 - за ціною 6,9579грн. за 1 куб.м.. Позивач вказує, що за вказаний період часу ним було спожито до 200 куб.м. - 1804 куб.м. природного газу та понад 200 куб.м. ним було спожито 605 куб.м. природного газу. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 по справі №826/9665/16 за позовами Громадської організації «Тарифна Мобілізація», [PERSON] до Кабінету Міністрів України, Постанова КМУ №315 від 27.04.2016р. була визнана протиправною та нечинною з моменту її прийняття, тобто з 27.04.2016 року. На сторінці 25 Рішення суду від 04.03.2019р. (абзац 2) зазначено, що суд вважає, граничні роздрібні ціни на природний газ для споживачів на єдиному рівні 6879грн. за 1000 куб.м., визначені Постановою КМУ №315, економічно необґрунтованими. При цьому, позивач зауважив, що Постанова №315 від 27.04.2016р. була визнана протиправною та нечинною повністю, а не лише в частині, що встановлювала граничну роздрібну ціну на газ. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019р. по справі №826/9665/16 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019р. було залишено без змін. Таким чином, рішення суду першої інстанції набрало законної сили 08.07.2019р. З огляду на викладене вище, позивач вважає, що йому, як споживачу житлово-комунальних послуг із постачання природного газу, в період часу з 01.05.2016р. по 01.11.2018р. надавалися послуги за ціною, визнаною судовим рішенням незаконною та економічно необґрунтованою, а тому вважає, що вартість житлово-комунальних послуг за вказаний період часу підлягають перерахунку враховуючи обсяг газу використаний до 200 куб.м., а відповідач має врахувати перераховану вартість послуг в якості переплати у рахунок майбутніх платежів. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 10 грудня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено судове засідання з розгляду даної справи по суті позовних вимог. 28.12.2019р. відповідач подав відзив на позовну заяву із змісту якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає себе не належним відповідачем у даних правовідносинах, т.я. не є постачальником природного газу для населення і не може порушувати прав позивача по даній справі. 14.01.2020р. від позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача ВАТ «УМАНЬГАЗ ЗБУТ». Протокольною ухвалою суду від 20.02.2020 року клопотання позивача задоволено, залучено до участі у справі в якості співвідповідача ВАТ «УМАНЬГАЗ ЗБУТ». В судове засідання позивач не з`явився, проте надав суду письмове клопотання про розгляд його справи за його відсутності, наполягав на своїх вимогах і просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Представники відповідачів в судове засідання не з`явились. Причину неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надає відповідач ВАТ «УМАНЬГАЗ ЗБУТ» у його домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Цей факт сторони не оспорюють. Судом встановлено, що природний газ за обсяг, використаний до 200 куб. метрів позивачу поставлявся за ціною в період з 01.05.2016 по 01.07.2018 - 6,879грн. за 1 куб.м., в період з 01.07.2017 по 01.11.2018 - за ціною 6,9579грн. за 1 куб.м.. Позивач вказує, що за вказаний період часу ним було спожито до 200 куб.м. - 1804 куб.м. природного газу та понад 200 куб.м. ним було спожито 605 куб.м. природного газу. Зазначене вбачається з нарахувань, зазначеними в особовому рахунку № [NUMBER] , які перевірені в судовому засіданні. (а.с.8-9). Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №2494 від 30.09.2015 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/2782, Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Вказаними Правилами визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно з п.17 ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» Постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року затверджено Правила постачання природного газу, якими врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про ринок природного газу», з 01 жовтня 2015 року КМУ на суб`єктів ринку природного газу покладаються спеціальні обов`язки, у тому числі на НАК «Нафтогаз України», як оптового продавця та на ТОВ «Уманьгаз збут», як на постачальника природного газу на території ліцензованої діяльності з розподілу природного газу. В період з 01 жовтня 2015 року до 01 квітня 2017 року діяло Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період) затверджене Постановою КМУ № 758 від 01 жовтня 2015 року. 27 квітня 2016 року КМУ прийняв Постанову № 315 «Про внесення змін до Постанови КМУ від 01 жовтня 2015 року № 758», якою з 01 травня 2016 року затверджена: гранична роздрібна ціна за природний газ для побутового споживача в розмірі 6,879 грн за 1 метр кубічний та формула її розрахунку; ціна продажу природного газу Національною компанією «Нафтогаз України» постачальникам природнього газу для потреб населення на рівні імпортного паритету в розмірі 4,942 за 1 метр кубічний. До прийняття Постанови № 315 з 01 жовтня 2015 року діяли граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів, диференційовані залежно від виду та обсягів використання природнього газу, а саме: 1) для приготування їжі та/або підігріву води -7,188 грн за 1 метр кубічний; 2) для індивідуального опалення або комплексного використання (індивідуальне опалення, приготування їжі та/або підігріву води) -7,188 грн за 1 метр кубічний, крім обсягів до 1000 метрів кубічних, що використані за період з 01 жовтня 2015 року по 31 жовтня 2016 року (включно) за ціною 3,60 грн за 1 метр кубічний. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 березня 2019 року по справі № 826/9665/16 залишеним в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року була визнана протиправною та нечинною Постанова КМУ України від 27 квітня 2016 року № 315 «Про внесення змін до Постанови КМУ від 01 жовтня 2015 року № 758 з моменту її прийняття. Постанова № 315 діяла виключно в період з 30 квітня 2016 року до 01 листопада 2018 року та вносила зміни в пункти 13 та 13-1 Постанови № 768 від 01 жовтня 2015 року. Ухвалення судового рішення про визнання нечинною з моменту прийняття Постанови № 315 означає, що до правовідносин, які діяли в період з 30 квітня 2016 року до 01 листопада 2018 року слід застосовувати пункти 13 та 13-1 Постанови № 758 в редакції, що діяла до 30 квітня 2016 року, які передбачають наступне: з 1 жовтня 2015 року діють граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів, диференційовані залежно від виду та обсягу використання природного газу. В розмірі визначеному постановою НКРЕКП від 03 березня 2015 року № 583, а саме: 1) для приготування їжі та/або підігріву води - 7,188 грн за 1 метр кубічний; 2) для індивідуального опалення або комплексного використання (індивідуальне опалення, приготування їжі, та/або підігріву води) -7,188 грн за 1 метр кубічний, крім обсягів до 1200 м. кубічних, що використані за період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року ( включно), за ціною 3,60 грн за 1 метр кубічний. Граничні роздрібні ціни за природний газ для побутових споживачів у період з 1 травня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) встановлюється окремим рішенням КМУ. Станом на момент розгляду даної цивільної справи окреме рішення Уряду, яким би визначались ціна природного газу протягом спірного періоду відсутнє. Після скасування Постанови КМУ № 315від 27.04.2016 року для розрахунку вартості газу необхідно застосовувати ціну в редакції Постанови КМУ № 234 від 30.03.2016 року, якою вносились зміни до постанови КМУ № 768, а саме 7,1888 за 1 м. куб., оскільки постанова КМУ № 234 від 30.03.2016р. не має обмежень щодо її застосування у часі та діяла до втрати чинності Постановою КМУ № 758. Отже, суд приходить до висновку, щодо неможливості відповідачем провести перерахунок вартості спожитого та оплаченого природного газу, оскільки повноваження на визначення ціни природного газу з 01.05.2016 року по 31.03.2017 року покладено на Кабінет Міністрів України, яким не прийнято рішення про встановлення ціни на природний газ в спірний період. Рішенням Окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року була визнана протиправною та нечинною лише Постанова КМУ від 27.04.2016 р № 315, якою вносились зміни до постанови КМУ від 01 жовтня 2015 року № 758. З 01 жовтня 2017 року Постанова КМУ від 01жовтня 2015року №758 втратила чинність на підставі Постанови № 187 від 22.03.2017 р. «Про затвердження Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу». Тобто визнана протиправною та нечинною Постанова КМУ № 315 від 27.04.2016року поширювала свою дію у часі не пізніше ніж до 01 квітня 2017 року. Разом з тим постанови КМУ, якими встановлювались граничні ціни на природний газ з квітня 2017 року, в судовому порядку не визнавались нечинними, а тому роздрібні ціни на природній газ, які ними визначались, були дійсними на період, зазначений у цих нормативно-правових актах. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для перерахунку нарахування плат за газ у період з 01.05.2016р по 01.11.2018р, також суд вважає, що відповідачі не порушували будь-які права позивача, як споживача послуг по газопостачанню, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed