Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зі змісту позовної заяви вбачається, що 15.05.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Рівненському міському відділі РАЦС ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис №459. Позивач вказує на те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, сімя фактично розпалася і збереження її неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, шлюб між сторонами існує тільки формально, позивач та відповідач тривалий час проживають окремо і не бажають досягнути примирення та продовжувати подружнє життя. У звязку з наведеним, [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], що зареєстрований 15.05.2016 року у Рівненському міському відділі РАЦС ГТУЮ у Рівненській області за актовим записом №459. Сторони надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач в поданій суду заяві свої позовні вимоги підтримав, справу просить розглядати за його відсутності та вказує на те, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин сторін, оскільки вказані у позовній заяві обставини продовжуються протягом тривалого часу і спроби примирення не принесли жодних результатів, а тому надання судом строку на примирення лише погіршить відносини між ним та відповідачкою. Відповідачка у своїй заяві позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі та просить їх задоволити, справу просить розглядати за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачкою [PERSON] позовних вимог не встановлено. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №117930 від 15.05.2016 року сторони по справі зареєстрували шлюб 15.05.2016 року у Рівненському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис №459. Від шлюбу позивач та відповідачка мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ГЮ №267888. В силу вимог ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу позивача та відповідача буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлено факт припинення між ними сімейних стосунків, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Частиною 1 статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У звязку з наведеним, та враховуючи прийняття судом визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 320 гривень (640/100*50=320). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 320 грн. сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved