Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] районної у мПолтаві ради про визнання права власності на гараж. В якому прохав : визнати за ним, [PERSON], право власності на гараж №9, який знаходиться у дворі житлового будинку за адресою м.Полтава, вулиця Г.Сталінграду, 10, корпус 2. В обґрунтування позову зазначив, що серед громадян, яким було надано дозвіл на будівництво та, які з 1996 року стали володіти, користуватися та розпоряджатися гаражами по вулиці Г.Сталінграду, 12 був [PERSON], що на той момент проживав в [INFO]. В 1996 році будівництво гаражів за цим проектом було завершено. 11 лютого 1997 року, попередньо отримавши згоду [PERSON], [PERSON] звернувся до виконавчого комітету [PERSON] районної у м. Полтаві ради з заявою про надання дозволу на купівлю-продаж гаража, результатом розгляду якої стало надання ордеру №4650 від 11 лютого 1997 року на користування гаражем №7 в ряді 1 в блоці з котельнею «Cади-1» по вулиці Г.Сталінграду, 12. Він [PERSON] не зареєстрував своє право власності на вищевказаний гараж в БТІ. На сьогоднішній день через відсутність правовстановлюючих документів на гараж, він [PERSON] не має можливості ні приватизувати земельну ділянку під гаражем, ні зареєструвати своє право власності на гараж в реєстраційній службі Полтавського МУЮ, тому і звертається до суду з даним позовом. 15 жовтня 2015 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: РС Полтавського МУЮ Полтавської області, ГК «Ударник», [PERSON], Управління архітектури та містобудування виконкому Полтавської міської ради, виконком Полтавської міської ради. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Прохав проводити судове засідання без технічної фіксації судового процесу. Відповідач [PERSON] районна у м.Полтаві рада до суду 18 листопада 2015 року та 09 грудня 2015 року представника не направила, будучи належним чином повідомлені (ст.76 ЦПК України), шляхом отримання судових повісток, про час та місце розгляду справи та не надали суду дані про причину неявки. Третя особа РС Полтавського МУЮ Полтавської області, до суду до суду представника не направила, надіславши суду лист про розгляд справи без їхньої участі, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Третя особа ГК «Ударник», будучи повідомленими на останню відому судові адресу до суду не з»явилася, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Третя особа [PERSON], будучи повідомленим на останню відому судові адресу до суду не з»явилася, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Третя особа Управління архітектури та містобудування виконкому Полтавської міської ради в судове засідання свого представника не направили, надіславши суду лист про розгляд справи без участі. Третя особа виконком Полтавської міської ради до суду до суду представника не направили, надіславши суду лист про розгляд справи без їхньої участі, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 26 вересня 1995 року виконавчим комітетом [PERSON] районної Ради народних депутатів було прийнято рішення №400 «Про будівництво гаражів», відповідно до якого цілому ряду громадян, в тому числі [PERSON], мешканцю [ADDRESS], було надано дозвіл на будівництво гаража в блоці з котельнею «Сади-1» по вулиці Героїв Сталінграду, 12 (а.с.30). На виконання даного рішення за замовленням колективу ПФ ДНД та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» в 1996 році було розроблено у встановленому законодавством порядку Робочий проект боксів для зберігання індивідуального автотранспорту (а.с.22-25). 11 лютого 1997 року, попередньо отримавши згоду [PERSON], [PERSON], звернувся до виконкомому [PERSON] районної ради народних депутатів з заявою про надання дозволу на купівлю-продаж гаража [PERSON]А, результатом розгляду якої стало надання [PERSON] виконкомом [PERSON] районної ради народних депутатів ордеру №4650 від 11 лютого 1997 року на користування гаражем №7 в ряді №1 в ГК «Ударник» спілки автомобілістів України Октябрського району м.Полтави (а.с.7). Таким чином, [PERSON] на підставі ордеру, виданого виконкомом [PERSON] районної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому [PERSON] районної ради народних депутатів надано право на заняття гаража (боксу) №7 ряд №1 в ГК «Ударник» спілки автомобілістів України Октябрського району м.Полтави в блоці з котельнею «Сади -1». Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №77 від 15 липня 2015 року, виконаного судовим експертом [PERSON] : розташування, конструктивна система, обємно-планувальне рішення, санітарно-гігієнічні умови, пожежна безпека та інженерне обладнання належного [PERSON] гаражу №9 у дворі будинку за адресою м.Полтава, вулиця Г.Сталінграду, 10, корпус 2 відповідають будівельно-технічним вимогам, що діють на території України та висуваються до гаражів боксового типу та окремих боксів. (а.с.8-29). У 2006 році на викопіюванні з плану м.Полтави, виконаного Управління з питань містобудування та архітектури нумерація гаражів прийнята наскрізною (без виділення рядів) обєкт дослідження при цьому має №9 додаток №5 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №77 від 15 липня 2015 року. Нумерація гаражів за планом міста Полтава використана також і у топографо-геодезичній зйомці, виконаній [PERSON] у 2014 році. Відповідно до протоколу засідання тимчасової комісії виконавчого комітету Полтавської міської ради з розгляду питань самочинного будівництва в м.Полтава (№Пр/01.3/06 від 03 грудня 2015) при розгляді питання про визнання права власності на гараж №10, який розміщено поряд з житловим будинком по вул.Героїв Сталінграду, 10 корпус 2, встановлено, що у відповідності до генерального плану міста, затвердженого двадцятою сесією Полтавської міської ради шостого скликання від 16 березня 2012 року, зазначена земельна ділянка відноситься до існуючих територій багатоквартирної забудови (а.с.131). Як слідує із листа виконавчого комітету [PERSON] районної у м. Полтаві ради №Ц02.1-27/1708 від 02 листопада 2015 року, звернення [PERSON], щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку по вул.Героїв Сталінграду для будівництва індивідуального гаража розглянуте відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету [PERSON] районної у м.Полтаві ради. Для подальшого розгляду вашої заяви, просимо подати в архітектурний відділ [PERSON] райвиконкому правовстановлюючі документи на індивідуальний гараж за вказаною адресою (а.с.107). Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду для захисту свого особистого немайнового та майнового права. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Відповідно до ч.1 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена ) особою набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна ). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.19-1 ЗУ «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно- будівельного, гаражно-будівельного, житлового, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу-розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 28 червня 1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року : у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що : а) член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на власний розсуд, продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову. Визнати за [PERSON], право власності на гараж №9, який знаходиться у дворі житлового будинку за адресою м. Полтава, вулиця Г. Сталінграду, 10, корпус 2.

Outcome: approved