Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку та господарських будівель, розташованих в м.Бахмач Чернігівської області, по вул.Горіховій (провул.Пархоменка),6; площа земельної ділянки, на якій розташований вищевказаний будинок, становить приблизно 0.10 га; позивач подав до міської ради заяву про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, проте згідно з рішенням Бахмацької міської ради від 24.02.2016 року йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку орієнтовною площею 0.08 га, в той час як його сусіду [PERSON] згідно з рішенням від 04.12.2015 року надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку орієнтовною площею 0.12 га; вказані земельні ділянки знаходяться в межах м.Бахмача і відносяться до земель житлової та громадської забудови, а тому, відповідно до положень ст.121 ЗК України громадянину повинно бути надано не більше 0.10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; з приводу неправомірності надання [PERSON] земельної ділянки площею 0.12 га [PERSON] звертався до Бахмацької міської ради, оскільки вважає, що [PERSON] незаконно, за рахунок його земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд надано у власність 0.02 га для ведення особистого селянського господарства; міська рада обіцяла погодити межі між вищевказаними земельними ділянками, проте такого погодження не відбулося, тому за захистом своїх прав [PERSON] звернувся до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з вищевикладених підстав та пояснив, що у нього в користуванні завжди була земельна ділянка розміром 0.08 га, якою інколи користувалися інші особи; в цьому році ділянку ніхто не обробляв; при погодженні меж 10.02.2016 року він присутній не був; жодних актів не підписував; від [PERSON] його ділянка відгороджена сіткою, яку встановив [PERSON] і вказана огорожа не переміщалась; вважає, що вільну земельну ділянку, яка була між ним і [PERSON] необхідно було розділити порівну, а не віддати її відповідачу. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові та додатково пояснив, що позивач успадкував після смерті свого батька житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в м.Бахмачі, по вул.Пархоменка (Горіховій),6; згідно з рішенням Бахмацького районного суду від 31.08.2015 року за [PERSON] було визнано право власності на вказану спадщину; позивач звернувся до Бахмацької міської ради з приводу надання дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку, орієнтовною площею 0.10 га, проте рішенням Бахмацької міської ради від 24.02.2016 року йому надано дозвіл на розробку технічної документації на земельну ділянку площею 0.08 га; позивач вважає, що вказане рішення не ґрунтується на законі і звертався до міської ради із відповідними заявами з цього приводу, проте міська рада не вбачає в своїх діях порушення закону, вказуючи на те, що надати дозвіл на розробку технічної документації на земельну ділянку площею 0.10 га не має можливості по причині відсутності вільних земель, в той час як сусіду позивача - [PERSON] було надано дозвіл на розробку технічної документації на земельну ділянку площею 0.10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку площею 0.02 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки, якою позивач фактично користувався, але на яку не оформляв відповідних прав; вважає, що у такому випадку, за наявності спору між [PERSON] та [PERSON] міська рада повинна була порівну розділити між ними вільну земельну ділянку, а не віддати її [PERSON] До того ж, в акті приймання-передачі закінченого будівництва житлового будинку по вул.Пархоменка, 18, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради 22.03.1996 року вказано, що житловий будинок [PERSON] розміщений на земельній ділянці 820 кв.м. Окрім того, представник позивача зауважив, що [PERSON] був відсутній 10.02.2016 року при погодженні меж земельної ділянки [PERSON], до того ж він не займається виготовленням технічної документації на земельну ділянку площею 0.08 га, згідно з рішенням Бахмацької міської ради від 24.02.2016 року, оскільки не згоден з розміром земельної ділянки, вказаним в рішенні міської ради. Представник відповідача Бахмацької міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав в повному обсязі і пояснив, що підстав для визнання рішення Бахмацької міської ради від 06.04.2016 року частково недійсним немає, оскільки проект землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки [PERSON] був затверджений згідно з чинним законодавством; до того ж позивач зареєстрував своє право власності на успадковане домоволодіння в м.Бахмачі Чернігівської області по вул.Горіховій,6 в грудні 2015 року, а до міської ради із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку, орієнтовною площею 0.08 га звернувся в лютому 2016 року, тобто вже після того, як було надано дозвіл на розробку технічної документації [PERSON], тому міською радою було прийнято рішення про надання позивачу дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку площею 0.08 га. Окрім того, представник відповідача зауважив, що згідно з проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON], зокрема актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 10.02.2016 року, [PERSON], разом з іншими суміжними власниками та користувачами не заявляв претензій до існуючих меж земельної ділянки [PERSON] і хоча в акті вказано, що [PERSON] відмовився від підпису вказаного документа, його підпис в акті наявний. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав в повному обсязі і суду пояснив, що він правомірно набув право власності на земельну ділянку розміром 0.12 га, в тому числі і на земельну ділянку розміром 0.02 га, звернувшись до міської ради з відповідними заявами; також запевнив, що [PERSON] фактично не користувався ні земельною ділянкою, яку успадкував, ні спірною, яка на той перебувала у власності міської ради (0.02 га) і фактично ніким не використовувалась; до того ж ділянка позивача завжди була зарощена бур»янами і не оброблялась, а після того, як він звернувся до міської ради з приводу розробки технічної документації на спірну земельну ділянку, яка ніким не використовувалась, [PERSON] також виявив бажання отримати її власність. Разом з тим, відповідач повідомив, що при погодженні меж [PERSON] відмовлявся від підпису акту прийомки-передачі межових знаків і чи належить позивачу підпис наявний у вказаному документі відповідач сказати не може. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є начальником відділу Держгеокадастру у Бахмацькому районі, повідомив, що відповідно до положень ст.19 ЗК України всі землі поділяються за цільовим призначенням на 9 категорій, проте можлива зміна цільового призначення земельної ділянки. Земельні ділянки сторін належали до земель громадської та житлової забудови, проте при виготовленні проекту землеустрою на земельну ділянку [PERSON] розміром 0.02 га, її цільове призначення було змінено, що не суперечить положенням ст.20 ЗК України. Також свідок зауважив, що межі земельних ділянок погоджують користувачі чи власники; відповідальність за достовірність проекту землеустрою покладається на особу, яка його виготовляє. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є начальником відділу містобудування, архітектури та ЖКГ Бахмацької РДА, пояснив, що документація на земельні ділянки [PERSON] надходила до відділу і відносно неї був наданий позитивний висновок, оскільки будь-яких обмежень щодо ділянок встановлено не було; за територіальним розміщенням та генеральним планом м.Бахмача вказані землі відносяться до земель громадської та житлової забудови; погодженням меж між суміжними користувачами чи власниками відділ не займається. Свідок [PERSON], яка є начальником відділу земельних ресурсів виконавчого комітету Бахмацької міської ради в судовому засіданні пояснила, що надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку [PERSON] та його затвердження здійснено згідно з чинним законодавством; вона особисто одного разу виїздила на місце розташування земельної ділянки [PERSON] для погодження її меж, але [PERSON] там не бачила. Окрім того, свідок пояснила, що на час погодження меж земельної ділянки [PERSON], [PERSON] не був сумісним землекористувачем чи власником, оскільки фактично між земельними ділянками позивача та [PERSON] розташовувалась земельна ділянка міської ради і позивач був внесений в акт помилково; підпис в акті від 10.02.2016 року вона ставила після того, як даний документ був оформлений і підписаний всіма вказаними в ньому особами, то ж з приводу підпису [PERSON] та відповідного застереження в ньому нічого пояснити не може. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він розробляв проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0.12 га у власність [PERSON], зокрема земельної ділянки площею 0.10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0.02 га для ведення особистого селянського господарства в м.Бахмач, по вул.Горіховій,18 і вся процедура розробки вказаного проекту повністю відповідала вимогам чинного законодавства; окрім того свідок повідомив, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено погодження меж із суміжними землекористувачами чи власниками, є процедура прийомки-передачі межових знаків на зберігання, що і було зроблено в ході розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON], про що складено відповідні акти від 10.02.2016 року; відсутність підписів суміжних користувачів чи власників земельних ділянок у вказаних актах не є перешкодою для розробки проекту землеустрою; до того ж при складанні одного із актів прийомки-передачі межових знаків від 10.02.2016 року [PERSON] був присутній і поставив в ньому свій підпис, попередньо зробивши відмітку, що від підпису він відмовляється. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] і вважає, що спірна земельна ділянка має належати йому; свою земельну ділянку вона приватизувала приблизно в 1993 році; чи погоджувала вона межі своєї земельної ділянки не пам»ятає. Також свідок повідомила, що була присутня при погодженні меж земельної ділянки [PERSON] і [PERSON] при цьому не було. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом неодноразово пропонувалося сторонам подати докази як на підтвердження позовних вимог, так і на підтвердження заперечень, оскільки згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяв всебічному і повному з»ясуванню обставин справи, роз»яснював сторонам наслідки вчинення та невчинення процесуальних дій, проте інших доказів, ніж ті, які були досліджені в судовому засіданні, позивач та відповідачі суду не надали. Із наданих суду сторонами доказів встановлено наступне. Згідно з рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.08.2015 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.12.2015 року, позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими в м.Бахмач Чернігівської області, по провул.Пархоменка, 6, який він успадкував після смерті свого батька [PERSON] (а.с.4,5). Згідно з розпорядженням Бахмацького міського голови № 110 від 07.12.2015 року «Про затвердження перейменування назв вулиць та провулків у м.Бахмачі», провулок Пархоменка було перейменовано у вул.Горіхову (а.с.70). Як вбачається з листа Бахмацької міської ради від 22.02.2016 року № 03-20/265, [PERSON] було повідомлено, що його заява про отримання у приватну власність земельної ділянки площею 0.10 га, розташованої в м.Бахмачі, по вул.Горіховій (Пархоменка),6, розглянута на засіданні комісії з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища 04.02.2016 року, де було доручено начальнику відділу земельних ресурсів погодити межу земельної ділянки, розташованої в м.Бахмачі, по вул. Горіховій (провул.Пархоменка),18, загальною площею 0.12 га, яка буде передаватись у власність [PERSON], що узгоджується з п.1.10 Протоколу засідання постійної комісії Бахмацької міської ради з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища від 04.02.2016 року (а.с.10, 71-74). Згідно з повідомленнями відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Бахмацької РДА від 13.04.2016 року № 02-19/41 та відділу Держгеокадастру у Бахмацькому районі від 12.04.2016 року № 29-28-99.2-12552-16 земельні ділянки, розташовані в м.Бахмачі по вул.Горіховій (провул.Пархоменка),6 та по вул.Горіховій (провул.Пархоменка),18 відносяться до земель житлової та громадської забудови (а.с.12.13). Згідно з рішенням Бахмацької міської ради шостої сесії сьомого скликання від 24.02.2016 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки орієнтовною площею 0.08 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по вул.Горіховій,6 та складання документів, що посвідчують право власності (а.с.8). Як вбачається з рішення Бахмацької міської ради другої сесії сьомого скликання від 04.12.2015 року відповідачу [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0.12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства (а.с.6,7). Рішенням Бахмацької міської ради восьмої сесії сьомого скликання від 06.04.2016 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки [PERSON] по вул.Горіховій,18, загальною площею 0.12 га, в тому числі 0.10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7420310100:00:005:1507 та 0.02 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7420310100:00:005:1508 (а.с.9). Як вбачається з листа Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області від 03.02.2016 року № 04/с-02, порушень вимог земельного законодавства при наданні Бахмацькою міською радою у власність земельної ділянки [PERSON] не встановлено (а.с.11). Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна від 01.08.2016 року відповідач [PERSON] на підставі рішення Бахмацької міської ради від 06.04.2016 року є одноосібним власником земельної ділянки площею 0.1 га, кадастровий номер 7420310100:00:005:1507, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0.02 га, кадастровий номер 7420310100:00:005:1508, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в м.Бахмач Чернігівської області, по вул.Горіховій,18 (а.с.26-28). Як вбачається з матеріалів проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок [PERSON], які були оглянуті в судовому засіданні, зокрема земельної ділянки [PERSON] площею 0.02 га, місце розташування кутів зовнішніх меж землекористування досліджено і встановлено в натурі по фактичному їх положенню на місцевості в присутності представника землекористувача і узгоджено з представниками суміжних власників землі та землекористувачів (а.с.49); претензій до існуючих меж не заявлено (а.с.53). Згідно з нормами статей 38, 39 ЗК України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Відповідно до ч.1 ст.20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Згідно з ч.1 ст.40 ЗК України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. Частина 1 ст.116 ЗК України визначає, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно з ч 6. ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності зокрема для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Відповідно до положень ч.ч. 7, 8, 9 ст.118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Положеннями ч.1, 2 ст.120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно з ч 2, 3 ст.1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. В судовому засіданні позивачем не доведено, що при прийнятті Бахмацькою міською радою рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0.12 га від 06.04.2016 року відповідачами були порушені його права та вимоги чинного законодавства, оскільки вказане рішення було прийнято згідно встановленої законодавством процедури, норми виділених [PERSON] земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства не перевищують норми, визначені положеннями ст.121 ЗК України; зміна цільового призначення земель відбулася відповідно до положень ст.20 ЗК України; до того ж внаслідок надання [PERSON] у власність вищевказаної земельної ділянки, розмір земельної ділянки [PERSON], яка перебувала та на даний час перебуває у його фактичному користуванні не змінився, зокрема не зменшився, оскільки [PERSON] було надано земельну ділянку за рахунок земель міської ради, а у наданні позивачу у власність земельної ділянки розміром 0.10 га було відмовлено у зв»язку з відсутністю на момент його звернення вільних земель бажаної ним площі. Суд не вважає такими, що є підставою для задоволення позову доводи позивача та його представника про те, що [PERSON] не ставив підпис в акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 10.02.2016 року, оскільки не дивлячись на застереження «від підпису відмовився» в акті наявний підпис [PERSON], будь-яких доказів на спростування належності даного підпису позивачу, окрім тверджень позивача та припущень відповідача [PERSON], суду не надано, клопотання про визначення його достовірності сторонами не заявлялись; до того ж, як було встановлено в судовому засіданні з показів свідка [PERSON] та [PERSON], на момент складання акту, земельна ділянка [PERSON], межі якої погоджувались, фактично межувала з земельною ділянкою міської ради, а не [PERSON], тому останнього було безпідставно внесено до вказаного акту. З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі ст.1225 ЦК України, ст.ст. 20, 38, 39, 40, 116, 118, 120, 121 ЗК України,

Outcome: dismissed