Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позовна заява мотивована тим, що 17 лютого 2014 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу у позику грошові кошти в сумі 17 000 грн. для сімейних потреб, які він зобов'язувався повернути до 19.02.2014 року, про що відповідач власноручно написав розписку. Однак, в зазначений в розписці строк повернення відповідач борг не повернув, натомість попросив позивача про надання йому іще однієї позики. Позивач вважав, що відповідач виконає своє зобов'язання по поверненню йому коштів добровільно. Так, 19.02.2014 року позивачем було передано [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 12 300 грн., які він зобов'язувався повернути до 01.03.2014 року та грошові кошти в сумі 28 400 грн. які відповідач зобов'язувався повернути до 02.06.2014 року. Таким чином позивачем відповідачу [PERSON] були передані кошти загальною сумою - 57 700 грн. Всупереч передбаченим в розписках термінах, [PERSON] кошти не повернув, хоча наявність боргу не заперечував, обіцяв, що в найближчі терміни розрахується повністю. До цього часу кошти не повернув. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно письмової розписки від 17.02.2014 р. [PERSON] отримав в борг у [PERSON] 17 000 гривень. Зобов'язалась борг повернути строком до 19.02.2014 року. Згідно письмової розписки від 19.02.2014 р. [PERSON] отримав в борг у [PERSON] 12 300 гривень, які зобовязався повернути строком до 01.03.2014 року та 28 400 гривень, які зобовязався повернути строком до 02.06.2014 року. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт неналежного виконання відповідачем умов договорів позики знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і є підставою, відповідно до змісту розписок, наданих позивачем та вимог чинного законодавства, для задоволення позову, а саме стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 57 700 гривень. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved