Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, звільнення від сплати аліментів та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 13.11.2015 року до участі у справі, як третю особу що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району (а.с.33). У позовній заяві [PERSON] вказує наступне. 02.09.2000 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2013 року шлюб було розірвано, місце проживання неповнолітнього сина визначено з матірю, відповідачкою по справі. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2014 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина. З початку серпня 2015 року їх син [PERSON] змінив своє місце проживання та вирішив проживати разом з ним за адресою [ADDRESS]. Тобто з серпня місяця та не цей час дитина мешкає окремо від матері, проживає з батьком та знаходиться на його повному утримання. В звязку з цим, підстави для подальшого стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина відсутні. На підставі викладеного позивач просить: - визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] разом з батьком [PERSON]; - звільнити [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON]; - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 18.03.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2014 року по справі №334/1607/14-ц про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини; - стягнути з відповідачки судовий збір. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, наполягаючи на підставах та обставинах викладених у позовній заяві. Просить позовну вимоги задовольнити. Відповідачка [PERSON], позов не визнала. В судовому засіданні підтвердила факти викладені у позовній заяві, але вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі і в разі задоволення позову будуть порушені інтереси їх сина, які в даному випадку є приоритетними. Просить в задоволенні позову відмовити. Письмові заперечення залучені до матеріалів справи (а.с.15). Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району в судове засідання не зявився. На виконання ухвали суду від 13.11.2015 року, суду надав листа №05/01-25/2158 від 17.12.2015 року щодо визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] та клопотання про розгляд справи за відсутністю представника органу опіки (а.с.41). Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2000 року, який було розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2014 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. З серпня 2015 року неповнолітній [PERSON] постійно мешкає разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] і знаходиться на його утриманні, що підтверджується листом органу опіки та піклування Запорізької міської ради по Ленінському району №05/01-25/2158 від 17.12.2015 року, письмовими поясненнями неповнолітнього [PERSON] на імя начальника відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 15.12.2015 року (а.с.45). Крім того, в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] також пояснив, що з серпня 2015 року постійно мешкає разом з батьком за адресою [ADDRESS] і знаходиться на його утримання. Його до цього ніхто не примушував, рішення мешкати з батьком він прийняв самостійно. Також судом встановлено, що у березні 2015 року неповнолітній [PERSON] досяг 14-річного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 1 СК України особисті немайнові та майнові права і обовязки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обовязків батьків і дітей визначені Сімейним кодексом України. Згідно з положеннями ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до положень ст. 160 СК України, якщо неповнолітньому на час звернення до суду з позовом виповнилося 14 років, це дає право дитині самостійно визначати її місце проживання. Отже, питання, з ким і де буде проживати неповнолітня особа віком від 14 років, батьками не вирішується. Неповнолітня дитина відповідно до ст.29 ЦК України вправі сама вирішувати, де вона буде проживати. Тому суд вважає, що не має законних підстав вирішувати ці спори між батьками в судовому порядку. У звязку із тим, що на час звернення позивача до суду з позовом, неповнолітньому [PERSON] вже виповнилося 14 років, з урахуванням положень ч.3 ст.160 СК України він сам має право обирати місце свого проживання. Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] разом із батьком не підлягають задоволенню. З урахуванням фактичних обставин справи, місця проживання неповнолітнього разом із батьком з серпня 2015 року, наявні правові підстави для припинення стягнення з позивача аліментів на користь [PERSON] на підставі ст. 181 СК України. Частина 2 ст.181 СК України передбачає, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошової і (або) натуральній формі. Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині звільнення від сплати аліментів, підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 18.03.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2014 року по справі №334/1607/14-ц про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON], задоволенню не підлягають, так як у відповідності до ч.2 ст.369 ЦПК України, це питання вирішує суд, який видав виконавчий лист.

Outcome: partial