Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання, вказавши що [INFO] померла його мати, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі договору дарування від 25.01.2001 року, а також квартира [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.04.2011 року. Заявник тривалий час з 2003 року проживав зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , тобто фактично прийняв спадщину, що відкрилась після смерті матері - [PERSON] . У встановлений законом термін заявник [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки він не був зареєстрований разом зі спадкодавцем та роз`яснено, що заявнику необхідно встановити його останнє місце проживання. За захистом своїх прав та інтересів із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем заявник звернувся до суду. В судовому засіданні заявник підтримав заяву і просить суд встановити факт сумісного проживання з померлою матір`ю [PERSON] , оскільки він на час її смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак фактично тривалий час з 2003 року проживав з померлою матір`ю за адресою: [ADDRESS] по день смерті останньої. Дотепер проживає за вказаною адресою. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, на адресу суду надіслано заяву про розгляд справи без її участі. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, вислухавши покази свідків [PERSON] , [PERSON] , суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка по день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.04.2011 року, виданого державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори , реєстровий № 1-1171 (а.с.10). Також, спадкодавці належала 1/2 частина квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі договору дарування від 25.01.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гришиною В.І., реєстровий № 1-175 (а.с.7). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно. Згідно зст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1,3,5ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Заявник [PERSON] доводився спадкодавці сином, що підтверджується свідоцтвом про його народження серія [NUMBER] від 10.09.1991р. (а.с.5). Допитаний судом свідок [PERSON] , яка являється сусідкою з вуд.Сергія Синенка, пояснила, що дійсно [PERSON] знать з дитинства, він мешкав разом зі своєю матір`ю [PERSON] . Дотепер він проживає за цією адресою. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що йому відомо про те що, [PERSON] та його матір разом проживали у квартирі [ADDRESS] і вони були сусідами. [PERSON] поховав матір і досі проживає за вказаною адресою. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що їй відомо про те що, [PERSON] та його матір разом проживали у квартирі [ADDRESS] і вони були сусідами. [PERSON] поховав матір і досі проживає за вказаною адресою. Дані свідчення підтверджені Актом від 26.03.2020 року про сумісне проживання, складеного за участю сусідів, мешканців квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] (а.с.14). Вважаючи, що спільним проживанням він прийняв спадщину після смерті матері, [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з тим, що заявником не було надано нотаріусу документів, які б підтверджували факт спільного проживання з матір`ю на час її смерті, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем. Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. На підставі вищевикладеного, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, виходячи з вимог справедливості та розумності, суд вважає, заяву такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved