Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Експрес А Лімітед» про зміну дати звільнення та стягнення заробітної плати, посилаючись на те, що з 01.12.2005р. позивач працював водієм-міжнародником автобуса на ДП «Експрес А Лімітед». На початку червня 2008 року керівництво підприємства усно повідомило позивача про його звільнення та повідомило про написання заяви про звільнення за власним бажанням. У зв'язку з порушеним правом позивача, останній звернувся до суду з позовом та 12.02.2010 року Деснянським районним судом м. Києва винесено заочне рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за затримку у розрахунку при звільненні та моральну шкоду. 04.08.2010 року Деснянським районним судом м. Києва винесено додаткове рішення, згідно якого ДП «Експрес А Лімітед» зобов'язано видати позивачу належним чином оформлену трудову книжку. У зв'язку з відмовою відповідача добровільно виконати рішення та додаткове рішення суду, позивач звернувся до Відділу ДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві з заявою та виконавчим листом. Позивач зазначає, що станом на день подачі позову до суду, відповідачем не видано трудову книжку. Затримка у видачі трудової книжки становить 62 місяці. А тому позивач просить змінити дату його звільнення з ДП «Експрес А Лімітед» з 16 травня 2008 року на день розгляду справи в суді, зобов'язати відповідача видати наказ про його звільнення датою на день розгляду справи в суді та стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 70123,00 грн. В судовому засіданні 18 квітня 2016 року представник позивача уточнив позовні вимоги та просив змінити дату звільнення [PERSON] з роботи з ДП «Експрес А Лімітед» з 16 травня 2008 року на день розгляду справи в суді, зобов'язати відповідача видати наказ про звільнення [PERSON] датою на день розгляду справи в суді, стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 70123,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовну заяву за викладеними в позові обставинами та просили задовольнити. Позивач та його представник також пояснили, що дійсно [PERSON] отримав трудову книжку 03 листопада 2012 року, однак дана трудова книжка не містила даних попередніх місць роботи позивача, а лише записи що стосувались роботи в ДП «Експрес А Лімітед». Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову та наполягала на застосування строку звернення з позовом до суду, оскільки вважає, що позивачем він пропущений. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача та дослідивши наявні в матеріалах докази, судом встановлено наступне. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 12 лютого 2010 року Деснянським районним судом м. Києва винесено рішення, згідно якого з ДП «Експрес А Лімітед» стягнуто на користь [PERSON] заборгованості за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 252 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. (а.с.43-44). Вищевказаним рішенням встановлено, що при звільненні позивача не була видана належним чином завірена трудова книжка останнього. Ухвалою суду від 12.04.2010 року у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення - відмовлено (а.с.45-46). 04 серпня 2010 року Деснянським районним судом м. Києва винесено додаткове рішення, згідно якого зобов'язано ДП «Експрес А Лімітед» видати позивача належним чином оформлену трудову книжку (а.с.47). Позивач вважає, що з вини відповідача останньому не було видано трудову книжку з 15.08.2010 року, тобто з моменту вступу в законну силу винесеного додаткового рішення суду про зобов'язання видати належним чином оформлену трудову, по день подачі даного позову до суду. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З пояснень представника відповідача встановлено, що трудова книжка [PERSON] була втрачена. В судовому засіданні представник відповідача зазначив,що 03 жовтня 2012 року дублікат трудової книжки був направлений позивачу поштою. Позивач в судовому засіданні підтвердив, що 02 листопада 2012 року він отримав поштою дублікат трудової книжки, в якій був лише запис про прийняття та звільнення з займаної посади в ДП «Експрес А Лімітед». Отже, судом встановлено, що трудова книжка [PERSON] була втрачена та 02 листопада 2012 року позивач отримав поштою дублікат трудової книжки, у зв'язку з втратою оригіналу. Відповідно до ч.5 ст. 235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. В судовому засіданні представник відповідача наполягала на застосуванні строку звернення з даним позовом до суду. Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. В судовому засіданні позивач та його представник не надали суду докази та обґрунтовані пояснення, з яких причин [PERSON] пропустив строк звернення до суду з даним позовом, отримавши дублікат трудової книжки ще 02 листопада 2012 року. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про застосування строку звернення з позовом до суду, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed