Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким, уточнивши позовні вимоги, просить усунути перешкоди у вихованні та спілкуванні з його сином [PERSON], [INFO], визначити спосіб участі у вихованні і спілкуванні [PERSON] з його малолітнім сином [PERSON], який проживає зі свою матір'ю [PERSON] - шляхом систематичних побачень з дитиною у першу та третю п'ятницю кожного місяця з 15-00 до 18-00 годин, поза місцем проживання дитини, без присутності матері, зобов'язавши [PERSON] та будь-яких інших осіб не чинити перешкод такому спілкуванню у вказаний час. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що у період з 03.10.1999 року по 13.12.2001 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від зазначеного шлюби вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Від моменту фактичного припинення шлюбних відносин у листопаді 2000 року і до теперішнього часу [PERSON] мешкає разом з [PERSON], яка в свою чергу свідомо, систематично і цілеспрямовано перешкоджає [PERSON] у спілкуванні з [PERSON], яке виявлялось у тому, що в жовтні 2000 року [PERSON] було подано позовну заяву про стягнення аліментів з [PERSON] та рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було присуджено стягувати з останнього аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно та яке [PERSON] виконував в повному обсязі. Надалі, у листопаді 2000 року [PERSON] переїхала проживати до власної квартири за адресою [ADDRESS] разом з [PERSON], що фактично призвело до розпаду сім'ї та втрати зв'язку [PERSON] зі своїм сином [PERSON] У грудні 2001 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Надалі [PERSON] у 2002 році без повідомлення [PERSON] змінила свою домашню адресу та примусово ізолювала сина [PERSON] від спілкування з [PERSON], тобто з вересня 2002 року до серпня 2012 року [PERSON] не було відоме фактичне місце проживання свого сина [PERSON] У липні 2012 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради із заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав, яку 14.11.2012 року було задоволено, а [PERSON] було відмовлено у визначенні днів побачення з сином [PERSON] Надалі, у листопаді 2012 року [PERSON] подала до суду позовну заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON], у якій зокрема зазначила, що згідно довідки-розрахунку Ленінського ДВС станом на 01.09.2012 року у останнього утворилась заборгованість по аліментам в розмірі 29564,80 гривень. Таким чином своїми діями [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] у здійсненні ним своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого сина [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, направив на адресу суду заяву з проханням розглядати цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про встановлення днів побачень з дитиною без його участі, підтримуючи уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив суд прийняти рішення по справі відповідно до чинного законодавства з урахуванням інтересів дітини. Суд, вивчивши матеріали та перевіривши письмові докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Матеріалами справи встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON], який народився [INFO] року, про що у Книзі реєстрації народжень Ленінського відділу ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області зроблено актовий запис № 437 від 07 червня 2000 року (а.с.5). Встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2001 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.10). Відповідно до характеристики з місця проживання [PERSON], за адресою [ADDRESS], останній за місцем проживання характеризується виключно з позитивного боку, проявляє себе як доброзичливий батько та голова родини, всіляко підтримує своїх пристарілих батьків, які потребують постійної матеріальної та фізичної допомоги, приймає активну участь у суспільному житті вулиці, за характером спокійний, врівноважений, розсудливий. За час мешкання за зазначеною адресою [PERSON] до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався. (а.с.58). Встановлено, що висновком від 23.11.2012 року за № 1/14-720 орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.63). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2013 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав останнього було відмовлено (а.с.97-102). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2014 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2013 року було залишено без змін (а.с.103-106). Рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 17 жовтня 2014 року № 469 [PERSON] встановлені дні побачень з його неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] у першу та третю п'ятницю кожного місяця з 14.00 п'ятниці до 18.00 неділі місяця та зобов'язано [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні з неповнолітнім [PERSON] (а.с.123). Відповідно до ст. 4 Конвенції про контакт з дітьми, від 15.05.2003 року, ратифікованої Україною 20.09.2006 року, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В силу ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 3 ст. 157 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Положеннями ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 159 СК України суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. При вирішенні питання щодо визначення способів участі [PERSON] у вихованні його неповнолітнього сина [PERSON] суд враховує рішення Виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 17 жовтня 2014 року № 469, а також позовні вимоги позивача щодо визначення способу участі у вихованні і спілкуванні з його малолітнім сином [PERSON], який проживає зі свою матір'ю [PERSON] - шляхом систематичних побачень з дитиною у першу та третю п'ятницю кожного місяця з 15-00 до 18-00 годин, поза місцем проживання дитини, без присутності матері, зобов'язавши [PERSON] та будь-яких інших осіб не чинити перешкод такому спілкуванню у вказаний час та беручи до уваги те, що [PERSON] має право і виявляє бажання приймати участь у вихованні свого неповнолітнього сина [PERSON], спілкуватися з ним, його право може бути реалізовано зустрічами з дитиною. В матеріалах цивільної справи не містяться доказів можливого негативного впливу [PERSON] на дитину, отже, суд вважає, що батько буде позитивно впливати на виховання сина, враховувати його інтереси, стан здоров'я та інші об'єктивні фактори, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість встановити [PERSON] дні побачення з дитиною у першу та третю п'ятницю кожного місяця з 15-00 до 18-00 годин, поза місцем проживання дитини, без присутності матері, зобов'язавши [PERSON] не чинити перешкод такому спілкуванню у вказаний час. На підставі викладеного,

Outcome: approved