Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] зазначив, що 18.08.2014 року о 13 год. 30 хв., [PERSON] в м.Хмельницькому на перехресті вул.Трудова [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі транспортному засобу позивача «Skoda Fabia Active» д.н. АА 1830КХ, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Автомобілю «Skoda Fabia Active» д.н. АА 1830КХ було пошкоджено передній бампер, переднє ліве крило, ліва протитуманна фара та капот. У звязку з цим постановою Старосинявського районного суду від 04.11.2014 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Внаслідок ДТП, як вказав позивач, йому завдано моральну шкоду, яку він оцінив у сумі 5000 грн. Також просив стягнути понесені судові витрати, які складаються з: витрати на правову допомогу у сумі 3500 грн., витрати, повязані з явкою до суду у сумі 599, 96 грн. та судовий збір у сумі 243, 60. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, також надав суду розрахунок витрат на правову допомогу та письмові докази про те, що автомобіль «Skoda Fabia Active» д.н. АА 1830КХ, був закріплений за позивачем. Також представник позивача в судовому засіданні пояснив, що завдана позивачу моральна шкода полягала у душевних стражданнях, порушенні звичного життєвого режиму, неможливості використовувати службовий автомобіль для роботи, який був джерелом доходів позивача, переживаннях за пошкодження службового автомобіля. Вказані обставини негативно відбились на рівні доходів позивача та відносинах з рідними та близькими. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, пославшись на те, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода, у звязку з пошкодженням майна, може бути відшкодована тільки власнику. Також послався на відсутність доказів обґрунтування заявленого розміру моральної шкоди та належності пошкодженого автомобіля позивачу. Також вказав на необґрунтованість вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу та витрат, повязаних з явкою до суду. Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши докази та вислухавши пояснення представників, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 18.08.2014 року о 13 год. 30 хв., [PERSON] в м.Хмельницькому на перехресті вул.Трудова [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі транспортному засобу позивача «Skoda Fabia Active» д.н. АА 1830КХ, яким керував [PERSON]В, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. У звязку з цим постановою Старосинявського районного суду від 04.11.2014 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Вказані встановлені судом обставини підтверджуються постановою Старосинявського районного суду від 04.11.2015 р. по справі №684/766/14-п, оглянутими в судовому засіданні матеріалами справи №684/766/14-п про адміністративне правопорушення . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ААС879297 автомобіль «Skoda Fabia Active» д.н. АА 1830КХ зареєстрований за ТОВ «Бізнес центр «Фармація». Згідно з наказом ТОВ «Бізнес центр «Фармація» № 34/1 від 15.05.2014 р. «Про закріплення водіїв за автотранспортними засобами підприємства» автомобіль [NUMBER] був закріплений за позивачем. Внаслідок ДТП позивачу було завдано моральну шкоду, яка проявилась у вигляді душевних стражданнях за пошкодження службового автомобіля, порушенні звичного життєвого режиму, неможливості використовувати службовий автомобіль для роботи, який був джерелом доходів позивача. Вказані обставини негативно відбились на рівні доходів позивача та відносинах з рідними та близькими. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. У відповідності до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Таким чином, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, а заперечення представника відповідача в частині того, що моральна шкода, у звязку з пошкодженням майна, може бути відшкодована тільки власнику, суд вважає необґрунтованими. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову\~\~практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивачем не надано суду належних письмових доказів, в тому числі і висновку експерта, про глибину моральних страждань та їх вартісний еквівалент.\~А тому цивільний позов про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у сумі 600,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.п 2, 3 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВСС України від 17.10.2014\~ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Із матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 2014 р. позивачем було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом [PERSON] Згідно вказаного договору позивач оплатив адвокату витрати у сумі 3500 грн., що стверджується квитанцією № 134 від 31.10.2014 року, які згідно наданого адвокатом розрахунку включають: консультаці в адміністративній справі №684/766/14-п - 300 грн., консультації у цивільній справі 450 грн.; подача позовної заяви до Старосинявського районного суду (підготовка матеріалів) 150 грн.; підготовка до суду 100 грн.; безпосередня участь у цивільній справі під час її розгляду у судах всіх рівнів 2550 грн. Розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2015 року становить 1218 грн. Відповідно до журналів судових засідань, які відбулися в Старосинявському районному суді, адвокат [PERSON] приймав участь у розгляді справи 22.05.2015 року 47 хв., 17.06.2015 року 35 хв., а разом 1 години 22 хвилини. Витрати позивача на консультації в адміністративній справі №684/766/14-п - 300 грн. та підготовка представника до суду 100 грн., суд не вважає обґрунтованими та повязаними зі спором про відшкодування моральної шкоди. Виходячи із наведених положень чинного законодавства, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу позивача складаються: з витрат відповідно до обсягу участі у судових засіданнях при розгляді судом цивільної справи на протязі 1 год. 22 хв., що з розрахунку 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи, становить 665, 84 грн. (487,2 грн. * 1,22 год.), витрат за надання консультацій у цивільній справі в сумі 450 грн. та подача позовної заяви до Старосинявського районного суду (підготовка матеріалів) в сумі 150 грн., а всього 1265,84 грн. Вирішуючи питання про витрати позивача, повязані з явкою його представника до суду, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 85 ЦПК України за судовим рішенням витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 5.1 постанови КМ України від 27 квітня 2006 р. N 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові, а також свідкам, спеціалістам, перекладачам та експертам, не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 131 КзПП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. Відповідно до п. 6 Інструкції «Про службові відрядження в межах України та за кордон», затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 13.03.1998 р. № 59, витрати на проїзд до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду, зокрема, автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов'язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті. Таким чином, витрат позивача, повязані з явкою його представника до суду, підлягають відшкодуванню з врахуванням всіх витрат. При цьому представником позивача витрати, повязані з явкою до суду, обґрунтовані витратами на пальне бензин А-92, для проїзду 22.05 та 17.06.2015 р. з м. Хмельницького до смт. Стара Синява і назад автомобілем КІА RIO, д.з. ВХ7167ВА, який перебуває у його користуванні. Пальне придбане згідно фіскального чеку № 1890 від 22.05.2015 р. 15,83 л. на 299,98 грн. та № 9940 від 17.06.2015 р. 15,83 л. на 299,98 грн. Враховуючи те, що вказане пальне, було придбане безпосередньо перед поїздкою представника позивача для участі у судових засіданнях у Старосинявському районному суді, а також відстань від м. Хмельницького до смт. Стара Синява і назад 130 км, суд приходить до висновку, що розмір витрат позивача, повязаних з явкою його представника до суду, становить 599,98 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи те, що позов задоволено частково, судові витрати слід присудити позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 12 %. = (600 * 100/5000). Таким чином, загальний розмір судових витрат, що підлягають стягненню з відповідачана користь позивача складає 253,13 грн. = 12%* (1265,84 грн.+599,96 грн.+243,6)

Outcome: partial