overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з відповідачкою 16.04.1999 року. Від шлюбу мають дітей, які вже повнолітні. Спільне життя не склалося через несумісність характерів, кожен має власний погляд на сімейне життя. Шлюбні стосунки остаточно припинені; спільне господарство ними не ведеться. Відповідачка відмовляється добровільно розірвати шлюб в органах ДРАЦС. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 23.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов. Відповідачка надала заяву про визнання позову; згодна на розірвання шлюбу. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16.04.1999 року відділом ДРАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 65. Після укладення шлюбу сторони не змінювали прізвища. Від шлюбу сторони мають дітей, які нині є повнолітніми. Відповідачка відмовляється добровільно розірвати шлюб в органах ДРАЦС. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати. Позивачем про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з відповідачкою 22.02.2018 [INFO] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через відсутність кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги, байдужості до життя та проблем один одного. Шлюбні стосунки остаточно припинені; спільне господарство ними не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 18.06.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов. Відповідачка надала заяву про визнання позову; згодна на розірвання шлюбу. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.02.2018 року виконавчим комітетом Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 03. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі; шлюб між сторонами слід розірвати. Позивачем про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з відповідачкою 29.10.2016 року. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. З відповідачкою припинили шлюбні відносини через те, що мають різні погляди на життя; в сімї відсутнє взаєморозуміння, на ґрунті чого виникають постійні сварки. Строк для примирення їм не потрібен, живуть окремо. Позивач в підготовче судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, повністю підтримав позов, просив його задовольнити. Просить не стягувати з відповідачки судові витрати. Відповідачка в підготовче судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій повністю визнала позов; просила його задовільнити; наслідки визнання позову їй відомі. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «Ярославська». Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому судовому засіданні і задовольнити позов з таких підстав. Судом встановлено, що 29.10.2016 року Первомайським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 360. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу за згодою сторін проживатиме з відповідачкою. Шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно, примирення між подружжям неможливе. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що відповідно до\~ст. 112 СК України\~є підставою для розірвання шлюбу між сторонами.\~ За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище «Ярославська». Згідно заяви позивача не стягувати з відповідачки судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з відповідачкою 31.08.2013 року. Від шлюбу мають дитину: доньку Ксенію, 21.05.2014 року. З відповідачкою припинили шлюбні відносини через те, що в сімї відсутнє взаємопорозуміння, що призводить до постійних сварок. Подружні стосунки між ними припинені з грудня 2014 року, проживають окремо. Строк для примирення їм не потрібен, сімя розпалася остаточно. Позивач [PERSON] у судовому засідані позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання вдруге не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Згідно довідки Первомайського УДМС України в Миколаївської області вона зареєстрована [INFO]. Причини неявки відповідачка суду не повідомила, заперечень проти позову та клопотань не надавала. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідачки, на підставі ч.4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність та ухвалити по справі заочне рішення. Позивач проти такого не заперечує. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям [PERSON] фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з названим позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 32480 гривень, посилаючись на те, що 15.11.2013 року відповідач позичив у нього 3500 доларів США, які зобов'язувався повернути до 22.11.2013 року. Вказаний договір позики був укладений у формі розписки. Поскільки зобов'язання по договору позики відповідачем не були виконані, позивач просить стягнути з відповідача позичену суму грошей в національній валюті. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи (розпискою) підтверджується, що 15.11.2013 року позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] 3500 доларів США, які зобов'язувався повернути до 22.11.2013 року, Проте взятих зобов'язань відповідач не виконав, боргові зобов'язання не погасив. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовим ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплати грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Поскільки відповідач не повернув суму позики та прострочив виконання грошового зобов'язання, то відповідно до ст.625 ЦК України він зобов'язаний сплатити суму боргу. Як встановлено відповідач не погасив позику в сумі 3500 доларів США, а тому загальна сума відшкодування відповідно до офіційного курсу НБУ становить 32480 гривень. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути 325 гривень документально підтвердженого сплаченого судового збору. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 32805 (32480 + 325) гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що між ним та [PERSON] був укладений договір позики в простій письмовій формі у вигляді розписки, написаної відповідачем власноруч, відповідно до якого останній взяв у нього в борг кошти в сумі 3000 доларів США, що за курсом НБУ становить 23970 грн., та зобов'язувався повернути кошти після продажу будинку у січні 2010 року, однак відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав та повернув борг лише частково. Залишок заборгованості на даний час становить 6600 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Позивач в попереднє судове засідання не прибув, до суду надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання не прибув, до суду надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4. ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 24 грудня 2009 року [PERSON] взяв у [PERSON] у борг кошти в сумі 3000 доларів США, що за курсом НБУ становить 23970 грн. Договір позики сторони уклали в простій письмовій формі у вигляді розписки, написаної відповідачем власноруч, відповідно до якої відповідач зобов'язувався повернути кошти після продажу будинку у січні 2010 року. Однак відповідач виконати своє зобов'язання в повній мірі не зміг, будинок не продав, кошти повернув лише частково. Залишок заборгованості на даний час становить 6600 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню, постільки відповідно до ст. 1046 ЦК України вищевказаний договір є договором позики, за умови якого одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Але позичальником умови договору не виконуються, грошові кошти повернуті лише частково, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача залишок заборгованості в сумі 6600 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп., оскільки позивач звільнений від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з названою позовною заявою до [PERSON], в якій вказує, що 29.09.2007 року вони із відповідачем уклали шлюб, від якого спільних дітей не мають. Позивач вказує, що сімейне життя не склалося через постійні сварки, непорозуміння та образу зі сторони відповідачки, внаслідок чого шлюбні стосунки вже вісім років як припинені. На даний час в кожного із сторін є інша сім'я. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 29.09.2007 року виконкомом Стадницької сільської ради Тетіївського району Київської області, актовий запис № 5. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином відповідно до ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, сімейне життя в сторін не склалося через постійні сварки, непорозуміння та образу зі сторони відповідачки, внаслідок чого шлюбні стосунки вже вісім років як припинені. В кожного із сторін є інша сім'я, тож суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позивом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є власником квартири №21, що знаходиться за адресою: 65012 , м.Одеса, вул. Велика Арнаутська буд.22. Зазначена квартира була придбана позивачем у 2003 році згідно наступних договорів: договір купівлі-продажу від 05.09.2003 року та договір дарування від 08.04.2003 року. Проте, колишній власник [PERSON], до цього часу не знявся з реєстраційного обліку. В квартирі відповідач не проживає та не зявляється з моменту її відчуження, з квітня 2003 року. Цей факт заважає позивачу повноцінно користуватись квартирою, адже до відповідача він жодного відношення не має та не зобовязаний узгоджувати з ним в майбутньому угоди щодо користування та розпорядження квартирою. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникає проблема зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але сплачуються, чим порушуються права позивача. Де відповідач зараз знаходиться невідомо, що підтверджується актом і показаннями свідків, тому позивач просить визнати відповідача особою, що втратила право житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та закінчити розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, викликаний, про поважність причин не явки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником квартири №21, що знаходиться за адресою: 65012 , м.Одеса, вул. Велика Арнаутська буд.22. Зазначена квартира була придбана ним у 2003 році згідно наступних договорів: договір купівлі-продажу від 05.09.2003 року та договір дарування від 08.04.2003 року. Проте, колишній власник [PERSON], до цього часу не знявся з реєстраційного обліку. В квартирі відповідач не проживає та не зявляється з моменту її відчуження, з квітня 2003 року. Цей факт заважає позивачу повноцінно користуватись квартирою, адже до відповідача він жодного відношення не має. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникає проблема зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але сплачуються, чим порушуються права позивача. Відсутність відповідача в місці реєстрації підтверджується актом від 18.05.2015 року, завірений начальником дільниці №7 КП ЖКС «Порто-Франківський» та показаннями свідків. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України, за тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом 1 року. Згідно зі ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки, здійснюється у судовому порядку. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позов до Салтиково-Дівицької сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 72,5 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м., (означені в плані технічного паспорту на будинок літерою - А-1, погріб з шийкою - Г-1 та Е-1; прибудова - А1-1; сарай - Б-1 та Д-1; літня кухня В-1; ганок - а-1) [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що [INFO] в селі Салтикова Дівиця Куликівського району помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, до якого окрім іншого входить і домоволодіння за адресою [ADDRESS] в якому проживав та був зареєстрований його батько і який йому належав. За життя батько заповіту не складав. Крім нього спадкоємців першої черги за законом немає. Він прийняв одноособово та оформив спадщину після смерті батька. Однак успадкувати та оформити будинок, де проживав спадкодавець він не зміг оскільки виявилось, що нема належного підтвердження того, що зазначений будинок дійсно йому належав на праві приватної власності. Як наслідок на даний час він не може його успадкувати і оформити на нього право власності. Таким чином вважає, що має право на набуття права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] внаслідок спадкування його за законом. В зв'язку з цим у нього немає іншої можливості, аніж в судовому порядку, реалізувати своє законне право на спадщину. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав до суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд даної справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач - Салтиково-Дівицька сільська рада Куликівського району Чернігівської області подала до суду письмову заяву, в якій позов визнала та просила розглядати справу у відсутності їх представника. Від третьої особи - Приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу [PERSON] надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у його відсутності на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті позивач прийняв спадщину, оскільки звернувся з відповідною заявою до нотаріуса. Успадкувати спірне домоволодіння шляхом вчинення нотаріальних дій позивач не має можливості через відсутності належних правовстановлюючих документів на нього. Спірне домоволодіння належало на праві власності померлому батьку - [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою Салтиково-Дівицька сільської ради. Але право власності на вказане домоволодіння померлий на себе не зареєстрував. Вирішення цього питання можливе лише в судовому порядку. Відповідач визнав позов. Визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За вказаних обставин суд вважає, що є всі правові підстави визнати за позивачем право власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування за законом після померлого батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved