overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, вказуючи, що 28.05.2013 року між позивачем та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу, за яким позивач виконав свої зобов'язання, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що перешкоджає позивачу у реалізації його права власності на придбане майно, у зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. У судовому засіданні встановлено, що 28 травня 2013 року у смт. Сергіївка, м. Білгород-Дністровський, Одеської області у простій письмовій формі між позивачем та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого позивач [PERSON] купив у [PERSON] гараж [ADDRESS] та гараж [ADDRESS]. «А», загальною площею 43,4 кв.м, і позивачем за даним договором цілком виплачена вартість предмета договору, що підтверджується копією договору купівлі-продажу у справі. У порушення ст. 209 ЦК України цей договір не був засвідчений нотаріально, однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON], визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 28 травня 2013 року у смт. Сергіївка м. Білгород-Дністровський Одеської області у простій письмовій формі, згідно якого позивач [PERSON] купив у [PERSON] гараж [ADDRESS] та гараж [ADDRESS]. «А», загальною площею 43,4 кв.м. Таким чином, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS] та гараж [ADDRESS]. «А», загальною площею 43,4 кв.м. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності посилаючись на те, що 06.05.2014р. між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Даний договір укладений в простій письмовій формі. Всі істотні умови договору сторонами виконано, але даний договір нотаріально не посвідчено, тому позивач не може здійснити реєстрацію права власності на нерухомість, та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 06.05.2014р. між нею та відповідачем; визнати за ним право власності на нерухоме майно - квартиру у багатоквартирному житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені у позові. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності відповідача, який надіслав до суду заяви з проханням справу розглянути за його відсутності. Відповідач позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально, дійсним. З матеріалів справи вбачається, що 06 травня 2014 року сторони уклали договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості - квартири у багатоквартирному житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Сторони підтвердили факт повного розрахунку за продану квартиру. Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки при укладені договору сторонами були повністю виконані умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, а відповідач ухиляється від нотаріального оформлення, що перешкоджає посвідчити угоду нотаріально, дану угоду слід визнати дійсною. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, конкретні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.01.1999 року він купив у [PERSON] зазначену квартиру. Умови договору були повністю виконані. Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Комсомольській універсальній товарній біржі 20.01.1999 року в реєстраційному журналі під № 14, без нотаріального посвідчення. 25.01.1999 р. зазначена квартира була зареєстрована за ним в КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» під реєстровим № 276 у журналі № 3. В зв»язку з тим, що договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований без нотаріального посвідчення, позивач не може вільно розпоряджатися вказаним житлом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на зазначені обставини. Відповідач у судовому засіданні позов визнала повністю. Представник третьої особи - Комсомольської універсальної товарної біржі в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 20.01.1999 року [PERSON] купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.5). Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Комсомольській універсальній товарній біржі 20.01.1999 року в реєстраційному журналі під № 14, без нотаріального посвідчення. 25.01.1999 р. зазначена квартира була зареєстрована за [PERSON] в КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» під реєстровим № 276 у журналі № 3 (а.с.5). Згідно технічного паспорта на квартиру, [PERSON] зазначений як власник вказаного житла (а.с. 6). В зв»язку з тим, що договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований без нотаріального посвідчення, позивач не може вільно розпоряджатися вказаним житлом. Обидві сторони зазначеного договору купівлі-продажу досягли згоди по всім необхідним умовам договору, фактично виконали умови договору, але не посвідчили його нотаріально в установленому законом порядку, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору найму (оренди) транспортного засобу дійсним та стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 22 травня 2013 року між ним та [PERSON] був укладений договір найму (оренди) транспортного засобу № 1. Відповідно до п. 1.1. Договору, орендодавець передає орендарю в користування автомобіль марки VOLVO, д.р.н. [NUMBER], номер шасі, кузова [NUMBER], рік випуску: 1994, для користування, у зв'язку з роз'їзним характером праці на ТзОВ «Євро Гранд Буд», ТзОВ «Алерт», ПП «Констант-Проект» з метою виконання своїх посадових обов'язків на ТзОВ «Євро Гранд Буд», ТзОВ «Алерт», ПП «Констант - Проект», а орендар приймає автомобіль та оплачує його використання.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на такі обставини. [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно яке складається з автомобілю ВАЗ 21063, 1983 року випуску. Просить суд визначити йому додатковий строк терміном два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на позовних вимогах наполягає. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й та на підставі ст. 1272 ЦК України підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 4). Після її смерті відкрилася спадщина яка складається з автомобілю ВАЗ 21063, 1983 року номер технічного паспорту, [NUMBER], номер двигуна [NUMBER] (а.с. 4). За життя [PERSON] заповіту не лишила. При зверненні позивача до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 4). Причинами пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою для прийняття спадщини було те, що позивач з травня 2010 року знаходився на лікуванні і періодично обстежувався. Згідно викладеного суд дійшов висновку, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Позивачем також подано заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст.ст. 151, 152 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме накласти арешт на 1/ 2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] та гаражний бокс [ADDRESS] В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач може відчужити майно на користь третіх осіб. Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали подані разом із заявою, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає зважаючи на наступне. Згідно ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно додатків доданих до позовної заяви та заяви про забезпечення позову, суду не вдається встановити, що майно, на яке заявник просить накласти арешт, належить [PERSON], тобто особі, яка склала спірний заповіт, або ж відповідачу [PERSON]. Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у забезпеченні позову в даній справі слід відмовити, оскільки у суду немає доказів того, що спірні 1/ 2 частина квартири та гаражний бокс, на які [PERSON] просить накласти арешт, належать [PERSON], тобто особі, яка склала спірний заповіт, або ж відповідачу [PERSON]. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що заява [PERSON] про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі і пояснив, що є одноособовим власником квартири за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Ювілейна, б. 6, кв. 85. У вказаній квартирі зареєстрована його бувша дружина, [PERSON], яка за місцем реєстрації не проживає з липня 2012 року, так як виїхала до Російської Федерації, де до теперішнього часу і проживає, де саме йому невідомо. В той же час він змушений сплачувати комунальні послуги за відповідача, тому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Ювілейна, б. 6, кв. 85. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач про час і місце\~\~судового засідання\~\~повідомлявся\~\~належним чином. Про причину неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.\~\~\~ Свідки [PERSON] та [PERSON], сусіди позивача по будинку, підтвердили в судовому засіданні факт не проживання відповідачки у спірній квартирі з 2002 року по теперішній час. \~\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення позивача, свідкив, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Ювілейна, б. 6, кв. 85. Згідно довідки від 08.07.2016 року, яка була видана ПП «Наш Дім Плюс» вбачається, що зареєстрована за адресою: [INFO], б. 6, кв. 85., [PERSON], [INFO], не проживає за вказаною адресою з липня 2012 року по теперішній час. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі ст. 319 ЦК України\~ власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Та обставина, що [PERSON] не знята з реєстрації з даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику будинку, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням його права власності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до\~ст. 405 ЦК України \~\~член сім'ї власника\~житла втрачає\~\~право на користування\~\~ цим житлом у разі\~\~відсутності\~\~ члена сім,ї\~\~ без поважних причин\~\~понад один\~\~рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~Таким чином, є всі підстави для усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі і пояснив, що є одноособовим власником квартири за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Ювілейна, б. 6, кв. 85. У вказаній квартирі зареєстрована його бувша дружина, [PERSON], яка за місцем реєстрації не проживає з липня 2012 року, так як виїхала до Російської Федерації, де до теперішнього часу і проживає, де саме йому невідомо. В той же час він змушений сплачувати комунальні послуги за відповідача, тому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Ювілейна, б. 6, кв. 85. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач про час і місце\~\~судового засідання\~\~повідомлявся\~\~належним чином. Про причину неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.\~\~\~ Свідки [PERSON] та [PERSON], сусіди позивача по будинку, підтвердили в судовому засіданні факт не проживання відповідачки у спірній квартирі з 2002 року по теперішній час. \~\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення позивача, свідкив, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Ювілейна, б. 6, кв. 85. Згідно довідки від 08.07.2016 року, яка була видана ПП «Наш Дім Плюс» вбачається, що зареєстрована за адресою: [INFO], б. 6, кв. 85., [PERSON], [INFO], не проживає за вказаною адресою з липня 2012 року по теперішній час. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі ст. 319 ЦК України\~ власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Та обставина, що [PERSON] не знята з реєстрації з даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику будинку, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням його права власності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до\~ст. 405 ЦК України \~\~член сім'ї власника\~житла втрачає\~\~право на користування\~\~ цим житлом у разі\~\~відсутності\~\~ члена сім,ї\~\~ без поважних причин\~\~понад один\~\~рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~Таким чином, є всі підстави для усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняття її з реєстрації. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що в належній йому на праві власності квартирі зареєстрована відповідач, яка є його онукою. Враховуючи, що відповідач фактично не проживає понад рік у належній йому квартирі, її особисті речі в квартирі відсутні та її місцезнаходження йому не відоме, просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням та стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання відповідач не з'явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялась за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання. Відповідно до положень ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що проживає по сусідству з позивачем та дружить з ним. Підтвердив, що відповідач понад рік не проживає разом з позивачем, її особисті речі в квартирі позивача відсутні. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що проживає по сусідству з позивачем. Знає про існування онуки позивача, але ніколи її не бачила. Підтвердила, що позивач понад один рік проживає один у своєї квартирі. Заслухавши пояснення, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору, посвідченого 18.06.1992р. старшим державним нотаріусом Цюрупинської держнотконтори та зареєстрованого в реєстрі за № 4082, [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрована його онука [PERSON], яка фактично понад один рік в квартирі не проживає без поважних причин, її особисті речі в ній відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, оскільки відсутня за місцем своєї реєстрації понад один рік без поважних причин. Разом з тим, позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації, то суд вважає їх передчасними, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», однією з підстав для зняття з реєстрації з місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, що набрало законної сили. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На обґрунтування позовних вимог вказав, що він є власником квартири [ADDRESS]. Дана квартира належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.1994 року. Загальна площа квартири 46,2 кв.м., складається з двох кімнат загальною площею 28,9 кв. м., кухні, коридору, санвузла. З моменту купівлі квартири у ній фактично проживав він та його батьки [PERSON], [PERSON] Крім вказаних осіб у квартирі зареєстрована його донька [PERSON], однак там не проживала, нею не користувалась, її речей там немає. З 2008 року він постійно проживає в Португалії, його мати померла у 2006 році, а батько у 2013 році. Після смерті батьків він уповноважив доглядати за квартирою свою рідну сестру [PERSON], яка починаючи з квітня 2013 року по сьогоднішній день неодноразово здавала квартиру в оренду. Відсутність [PERSON] можуть підтвердити свідки та цей факт видно з акту управляючої муніципальної компанії «Південно-Західна» від 07.12.2017 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти заочного вирішення справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Хмельницького міськрайонного суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши думку представника позивача, свідчення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Крім нього, відповідно до довідки №5572 від 07.12.2017 року, у вказаній квартирі зареєстрована його донька [PERSON] [INFO]. Зі слів представника позивача, свідчень свідків та відповідно до довідки управляючої муніципальної компанії «Південно-Західна» від 07.12.2017 року [PERSON] у вищезазначеній квартирі не проживає понад один рік. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач більше одного року не проживає у спірній квартирі без поважних причин, а тому втратив право користування нею. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved