Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позов до ВДВС Артемівського МРУЮ, Головного управління державної Казначейської служби України в Донецькій області про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої державним органом, посилаючись на те, що в провадженні відділу Державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції знаходився виконавчий лист, виданий апеляційним судом Донецької області від 17 жовтня 2005 року про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/8 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів проводилося з порушенням рішення суду. Дії ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції були оскаржені до суді та ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2012 року визнані неправомірними, а загальна сума, яка була надмірно нарахована на користь [PERSON], яка складає 6403,23 грн. На підставі викладеного, позивач проситьсь суд стягнути з ВДВС Артемівського МРУЮ та Головного управління державної Казначейської служби України в Донецькій області в рахунок компенсації спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 6403,23грн., а також судові витрати у розмірі 229,40грн. У судове засідання представник позивача не з'явилась до початку судового засідання надала уточнену позовну заяву якою просила суд винести рішення, яким стягнути з ВДВС Артемівського МРУЮ за рахунок Головного управління державної Казначейської служби України в Донецькій області на користь [PERSON] в рахунок компенсації спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 6403,23грн., а також судові витрати у розмірі 229,40грн. Представник відповідача ВДВС Артемівського МРУЮ у судове засідання неодноразово не з'являвся, а саме 25.11.2013 р.,12.12.2013 р., 28.01.2014 р., 10.02.2014 р.,18.02.2014р., 07.04.2014 р., 15.04.2014 р., 23.04.2014 р., про що в матеріалах справи є про день та час розгляду справи ВДВС був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомлялося, тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника ВДВС. Представник відповідача Головного управління державної Казначейської служби України в Донецькій області у судове засідання не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та заперечення проти позову, посилаючись на те, що відповідно до ст.30 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава. Частиною 4 ст. 38 ЦПК України визначено, що державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника. В свою чергу, держава набуває і здійснює цивільні права і обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ст. 170 ЦКУ). Держава не відповідає за зобов'язаннями створених нею юридичних осіб та юридичні особи, створені державою, не відповідають за зобов'язаннями відповідно держави (ч. 1, 2 ст. 176 ЦКУ). Згідно ст. 43 Бюджетного кодексу України та п.1 ч.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13.04.2011 року № 460/2011, Казначейство України здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів. Відповідно до ст. 96 ЦКУ юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Крім цього, відповідно ч. І ст. 1190 ЦКУ особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим, але Головне управління жодним чином не порушувало права та свободи позивача. Жодним правовим актом не передбачено, що органи Державної казначейської служби України повинні нести цивільно-правову відповідальність за неправомірні дії органів державної влади. Головне управління є окремою юридичною особою, має самостійний кошторис, печатку із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням, самостійно несе відповідальність за власні дії. Будь-яких протиправних дій відносно позивача не здійснювало та зобов'язань перед позивачем не має. Отже, законних підстав щодо стягнення з Головного управління матеріальної шкоди відсутні. Позивач не підтвердив жодним доказом того, що Головне управління якимось чином порушило його права чи скоїло протиправні дії. Отже, законні підстави для вирішення питання про взаємовідносини між позивачем та Головним управлінням відсутні, а тому в задоволенні позову просять відмовити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2012 року справа за скаргою [PERSON] на дії державного виконавця ВДВС Артемівського МРУЮ зацікавлена особа - [PERSON], щодо нарахування заборгованості по аліментам та їх стягнення , задоволено частково. Визнано дії ВДВС Артемівського МРУЮ у Донецькій області в частині нарахування та стягнення аліментів з [PERSON] в межах виконавчого провадження № 10529334 за виконавчим листом 2-3191 від 17.10.2005р. виданим Артемівським міськрайонним судом Донецької області в розмірі 1/8 частини доходу з 01.01.2009 року по 31.12.2012 року на суму 6403,23 грн. неправомірними. Згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 05.02.2013 року, вищевказану ухвалу Артемівського міськрайонного суду залишено без змін. Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом за рахунок держави. Згідно ч.2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодування в порядку, встановленому законом. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при розгляді позовів фізичних і юридичних осіб про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної діями (бездіяльністю) державного виконавця, суди повинні виходити з положень ст. 11 Закону № 202/98 - ВР, ст. 86 Закону № 606 - XIV і враховувати, що в таких справах відповідачами можуть бути відповідні відділи державної виконавчої служби, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні органи Державного казначейства України. У відповідності з Додатком № 3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» (Розподіл видатків Державного бюджету України на 2013 рік), відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб відшкодовується за рахунок Державної казначейської служби України. Так у судовому засіданні було встановлено, що дії ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції, який є органом державної влади, під час проведення виконавчого провадження в частині нарахування та стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 6403,23 грн., визнано неправомірними, згідно ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2012 року, яка набула законної сили 05.02.2013 року, а тому позов [PERSON] до ВДВС Артемівського МРУЮ, Головного управління державної Казначейської служби України в Донецькій області про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої державним органом, необхідно задовольнити. Крім того, позивачем були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 229 грн. 40 коп., ці витрати також підлягають стягненню.

Outcome: approved