Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» на його користь 45\~980 грн., сплачених за нікчемним правочином договором фінансового лізингу № 003624 від 28.04.2016 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 квітня 2016 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» був укладений договір № 003624 фінансового лізингу з додатками. Предметом лізингу згідно укладеного договору є автомобіль, який відповідач зобовязався передати йому у користування за плату на певний строк. Договір було укладено у простій письмовій формі, хоча ч. 2 ст. 799 ЦК України передбачає нотаріальне посвідчення договору найму транспортного засобу за участю фізичної особи, а тому він є нікчемним. На виконання договору при його укладанні ним було сплачено на користь відповідача 45980 грн., які підлягають поверненню. Також позивач вказує на порушення відповідачем його прав споживача, яке полягало у неповідомленні необхідної інформації щодо нотаріального посвідчення договору та вплинуло на можливість його свідомого та компетентного вибору щодо необхідності та потреби у послузі. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Пояснив, що договір фінансового лізингу не був посвідчений нотаріально, а тому є нікчемним та сплачені за цим договором кошти підлягають поверненню. Також пояснив, що день укладання договору, а саме 28 квітня 2016 року, він перерахував відповідачу кошти в сумі 45980 грн., однак до цього часу автомобіля не отримав. На його особисте звернення до відповідача отримав відмову та пропозицію почекати ще, що змусило звернутися до суду. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Причини неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 квітня 2016 року між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» та [PERSON] укладено договір фінансового лізингу № 003624, згідно якого відповідач взяв на себе зобовязання придбати автомобіль Peugeout Partner B9 fourgon у власність та передати його у користування позивача, який у свою чергу зобовязався сплачувати за користування автомобілем періодичні лізингові платежі згідно графіку. Договір фінансового лізингу передбачав право [PERSON] отримати автомобіль у власність за умови повної сплати його вартості та інших витрат, передбачених договором. При укладанні договору сторони погодили вартість предмета лізингу 18173,91 доларів США та визначили розмір лізингових періодичних платежів 282,93 доларів США щомісячно (а.с. 9-16). З квитанції № 15544259 від 28.04.2016 року вбачається, що [PERSON] в день укладання договору на виконання його умов сплатив на рахунок [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» 45980 грн. (а.с. 18). Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст. 628 ЦК України. Відповідно до ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Судом встановлено, що договір фінансового лізингу від 28 квітня 2016 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «ЛК «Ваш Авто», нотаріально посвідчено не було. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Враховуючи те, що договір фінансового лізингу за участю фізичної особи [PERSON] не було посідчено нотаріально, такий договір є нікчемним, а тому суд за вимогою позивача застосоує наслідки недійсності нікчемного правочину. Висновок щодо необхідності нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу, укладеного з фізичною особою, та його нікчемність у випадку недотримання встановленої законом форми викладено також в постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 року у справі № 6-2766цс15, який є обовязковим для застосування судами України. За таких обставин відповідач [PERSON] з обмеженою відповідальністю Лізингова компанія «Ваш Авто» зобовязаний повернути позивачу [PERSON] кошти, які він одержав на виконання договору фінансового лізингу, а саме 45980 грн. 00 коп., сплачених [PERSON] 28 квітня 2016 року згідно квитанції № 15544259. На підставі ч. 3\~ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 203, 209, 215, 216, 220, 236, 799, 806 ЦК України, ст. ст. 2, 3, 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 5, 15, 18, 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та

Outcome: approved