Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2021 року по справі № 642/5641/20 з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 жовтня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.Крім того, позивач має дитину від іншого шлюбу доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої, на користь [PERSON] , він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), на підставі виконавчого листа № 635/4550/15-ц, виданого 30 листопада 2015 року Харківським районним судом Харківській області, якій знаходиться на виконанні в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня № 1» Харківської міської ради, де позивач працює заступником головного лікаря з поліклінічної роботи. Позивач зазначає, що через народження другої дитини його сімейний стан змінився, що є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до положень ст. 192 СК України. Утримувані з нього аліменти загалом становлять більш ніж 1/3 частку його заробітку, що перевищує встановлену законом частку по 1/6 на кожну дитину. З урахуванням викладеного, [PERSON] просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частки його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягненням дитиною повноліття. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позові, просив суд їх задовольнити. Пояснив, що з часу ухвалення рішення Харківським районним судом Харківської області від 06 липня 2015 року про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] його сімейний та матеріальний стан змінився, оскільки від іншого шлюбу у нього народилась друга дитина [PERSON] , на утримання якої він також сплачує аліменти. На теперішній час у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей та непрацездатні батьки. Вказані обставини є підставою для зменшення розміру аліментів на підставі ст.192 СК України. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. 19 листопада 2021 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача [PERSON] , з яких вбачається, що відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , посилаючись на те, що позивач не навів жодних обставин та не додав до позову жодних доказів на підтвердження погіршення свого матеріального становища. Зазначає, що позивач, зловживаючи своїми процесуальними правами, разом із третьою особою ініціювали судовий процес по стягненню з нього аліментів. Пред`явивши позов про зменшення розміру аліментів, позивач заявляє, що з нього ще стягуються аліменти, проте офіційного стягнення аліментів з позивача не здійснюється. При цьому, позивач є здоровим та працездатним чоловіком, офіційно працевлаштований, а тому, приймаючи до уваги інтереси малолітньої дитини, які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи наявність обставин, з якими закон регулює сімейні відносини, враховуючи відсутність погіршення матеріального стану позивача, виключно в інтересах дитини, доцільною є повна відмова в задоволенні позовних вимог. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06 липня 2015 року \~стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою апеляційного суду Харківської області рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 липня 2015 року залишено без змін. 18 червня 2016 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 жовтня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні із пояснень позивача встановлено, що останній працює в Комунальному некомерційному\~підприємстві «Міська\~лікарня №\~1»\~Харківської міської\~ради на\~посаді заступника\~головного лікаря\~з поліклінічної\~роботи,\~його щомісячний\~дохід за\~останній рік\~збільшився з\~6000,00\~гривень до\~ 20900,\~00\~гривень. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє\~від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України \~від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі \~№ 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.\~Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки народився син від іншого шлюбу з [PERSON] , на утримання якого також стягнуті аліменти. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд зазначає, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження [INFO] дитини [PERSON] не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Під час судового розгляду позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу та утриманням непрацездатних батьків, а навпаки судом було встановлено збільшення доходів останнього з 6000,00 гривень до 20900 гривень на місяць за останній рік. При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до\~рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 липня 2015 року\~розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню\~дитину [PERSON] , [INFO] ,\~без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини\~ [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме її інтересам. Відтак, враховуючи, що [PERSON] \~не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених\~рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06 липня 2015 року, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed