Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди. Позов мотивований тим, що 22.07.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 1000 євро зі строком повернення до 22.08.2014 року. Позика була надана для особистих потреб. Грошові кошти у розмірі 1000 євро були передані 22 липня 2014 року у момент підписання розписки. Строк повернення у розписці визначений до 22.08.2014 року. Проте на даний час сума позики відповідачем не повернута, що стало підставою звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення боргу. В судовому засіданні представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з [PERSON] суму основного боргу в розмірі 1000 євро, що в еквіваленті на 21.10.2015 року становить 25008 грн та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. 22.07.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 1000 євро зі строком повернення до 22.08.2014 року. Грошові кошти у розмірі 1000 євро були передані 22 липня 2014 року у момент підписання розписки. До нині відповідач кошти позивачу не повернув. Офіційний курс Національного банку України станом на 21.10.2015 р. складає 25,08 грн. за 1 євро згідно з відомостями з Інтернет-сайту. Згідно зі ст. 1045 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк повернення позики визначений до 22.08.2014 року, проте вчасно сума боргу відповідачем не повернута. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). У разі порушення зобовязання згідно з вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з 22.08.2014 р. по 26.05.2015 р. (дата звернення до суду) сума нарахувань 3 % річних на суму позики 1000 євро складає 696,15 грн. Протиправними діями відповідача позивачу завдано і моральну шкоду, яку суд,

Outcome: approved