Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи публічного акціонерного товариства «Обласні шляхи», прокуратури Приморського району м. Одеси , яка діє в інтересах держави в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування житлом та визнання наймачем житла, в якій згідно уточнень просить визнати його членом сім'ї [PERSON], який помер [INFO], та був наймачем квартири [ADDRESS], визнати за ним право користування квартирою [ADDRESS], визнати його наймачем квартири [ADDRESS] замість [PERSON], який помер [INFO] та зобов'язати Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради переоформити особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] на [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявленого уточненого позову позивач [PERSON] зазначає, що з 2007 року почав проживати з дідусем - [PERSON], який мешкав разом зі своєю дружиною [PERSON], 1937 року народження, (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] від 17 червня 1961 року) у однокімнатному житловому приміщенні, що раніше було надано йому у користування, розташованому за адресою: [ADDRESS]. З 2007 року позивач сплачував комунальні послуги відповідно рахункам повідомленням, а також підтримував квартиру у житловому стані. [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 02 серпня 2011 року), але позивач до теперішнього часу продовжує проживати та користуватися спірною квартирою. Дружина [PERSON] - [PERSON] не заперечує проти його проживання у вказаному житловому приміщенні, в зв'язку з чим позивач звернувся з зазначеним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання з'явився, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник ПАТ «Обласні шляхи» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином. Представник прокуратури Приморського району м. Одеси в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає уточнену позовну заяву обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.02.1993 року троюрідному дідусеві позивача - [PERSON],1938 року народження, який працював з 1977 року у Одеському обласному підрядному спеціалізованому дорожньо-ремонтно-будівельному управлінні (довідка з ПАТ «Обласні шляхи» № 1 від 14.03.2013р.), було надано у користування житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS], що підтверджується випискою з рішення виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів № 40 від 05.02.1993 року, на підставі чого [PERSON] став проживати у наданому йому приміщенні та сплачувати комунальні послуги, що підтверджується випискою з особового рахунку [NUMBER] від 27.03.2012 року. Згідно ч. 1 ст. 61 Житлового кодексу України, користування житловим приміщенням в будинках державного та суспільного житлового фонду здійснюється за договором найму житлового приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 63 Житлового кодексу України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Приблизно з початку 2007 року у [PERSON], [INFO], виникли труднощі з житлом, а для приватного найму житла в позивача не вистачало коштів. У зв'язку з чим позивач звернувся до гр. [PERSON], який мешкав разом зі своєю дружиною [PERSON], 1937 року народження, (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] від 17 червня 1961 року) у однокімнатному житловому приміщенні, що раніше було надано йому у користування, розташованого за адресою: [ADDRESS], з проханням проживати разом з ними в даній квартирі, на що [PERSON] і [PERSON] погодилися. З початку 2007 року позивач став проживати у вказаній квартирі разом з [PERSON] та [PERSON] В якості плати за квартиру позивач домовився з гр. [PERSON], що буде сплачувати комунальні послуги відповідно рахункам-повідомленням та підтримувати квартиру у житловому стані, що і став робити згідно домовленості. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, оскільки позивач та [PERSON] були родичами, проживали разом у вказаній квартирі, спільно вели у ній домашнє господарство, мали взаємні права та обов'язки, слід дійти до висновку, що вони удвох складали сім'ю, та, відповідно, позивач є членом сім'ї [PERSON] Влітку 2011 року [PERSON] помер за станом здоров'я та старістю (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 02 серпня 2011 року). За весь час проживання позивача в кв. [ADDRESS] ніхто на неї не претендував. По теперішній день позивач відкрито та сумлінно виконує обов'язки власника та живе у вищевказаній квартирі. Дружина [PERSON] - [PERSON] не заперечує проти проживання [PERSON] у вказаному житловому приміщенні, а сама на даний момент проживає окремо. У 2012 році зі згоди [PERSON] позивач зробив в даній квартирі капітальний ремонт за власний рахунок, адже раніше квартира була у поганому, майже непридатному для мешкання стані. Усі будівельні матеріали останній купував за власний рахунок, та всі переробки і відновлення житлового стану в даній квартирі були зроблені власними силами позивача, що підтверджується квитанціями та рахунками, які містяться в справі. Таким чином, [PERSON] упродовж останніх п'яти років є користувачем однокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 24.1 кв. м. Ніяких суперечностей із сусідами у нього не виникає. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ч. 1 ст. 106 ЦК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Проте, позивач не може належним чином у повному обсязі користуватись даною квартирою, у тому числі належним чином оплачувати комунальні послуги, іншим чином здійснювати права та обов'язки як користувача та наймача даної квартири з огляду на те, що з позивачем, як з наймачем, не укладено договір найму вказаної квартири та не відкрито на його ім'я особовий рахунок. У зв'язку з тим, що впродовж останніх п'яти років на дану квартиру ніхто не претендував, позивач звернувся до дільниці № 12 КП «ЖКС «Порто-Франківський» з проханням зареєструвати його за вищевказаною адресою, але в усній формі йому було відмовлено та запропоновано звернутися до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про укладення договору найму житлового приміщення. При цьому, позивачу завірено лист з підписами мешканців будинку [ADDRESS] про підтвердження того, що він мешкає в квартирі [ADDRESS] з 2007 року. 18.09.2012 року [PERSON] звернувся до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про укладення з ним договору найму на житлову квартиру [ADDRESS], але йому в цьому було відмовлено на підставі того, що на даний час у районної адміністрації немає підстав на укладення з ним договору найму квартири [ADDRESS] (відповідь на запит за вих. № Щ-2625 від 04.10.2012 року). Відповідно до п. 3.2.7 Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради № 384-VI від 28 лютого 2011року, у галузі обліку та розподілу житла райадміністрація, зокрема, вирішує питання оформлення та переоформлення особистих рахунків на житло; вирішує питання укладення та внесенню змін до договорів найму жилих приміщень та їх бронювання. З позицією відповідача щодо неможливості укладення з позивачем договору найму суд не погоджується з огляду на наступне. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 6 ЖК УРСР, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. У відповідності до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 9 ЖК УРСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно ч. 1 ст. 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. У відповідності до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. При цьому згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням, а ототожнення факту реєстрації у житловому приміщенні із фактом проживання і пов'язування факту реєстрації у житловому приміщенні із правом користування ним є неприпустимими. Така позиція повністю кореспондується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 30 січня 2013 року по справі № 6-125цс12. Не має підстав пов'язувати право позивача користування квартирою із реєстрацією місця проживання, а бездіяльність відповідача з не переукладення з позивачем договору найму вказаної квартири та не переоформлення на позивача особового рахунку на вказану квартиру є протиправною. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1., п.п. 1, 5, 6 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Так, ч. 2 ст. 64 ЖР УРСР передбачений такий спосіб захисту прав та охоронюваних законом інтересів як визнання особи членом сім'ї наймача житлового приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 106 ЖК УРСР, у разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Таким чином, ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЖК УРСР прямо передбачено такий спосіб захисту прав та охоронюваних законом інтересів як особи наймачем житлового приміщення замість померлого наймача, який був членом його сім'ї. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу «Захист права власності». У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи публічного акціонерного товариства «Обласні шляхи» , прокуратури Приморського району м. Одеси, яка діє в інтересах держави в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування житлом та визнання наймачем житла підлягає задоволенню.

Outcome: approved