Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом, посилаючись на те, що 22 червня 2000 року [PERSON] та [PERSON] уклали з їх батьком, [PERSON], договір довічного утримання, за яким він передає у власність синам, у рівних частинах належну йому квартиру [ADDRESS]. 04 грудня 2001 року [PERSON] помер, і відповідно до умов договору [PERSON] та [PERSON] набули право власності на вищезазначене житло. На даний час [PERSON] не має можливості користуватись належним йому майном, оскільки відповідач чинить йому перешкоди в цьому, а саме: змінив замок вхідних дверей та відібрав усі оригінали документів на квартиру, зокрема технічний паспорт та договір довічного утримання. В означеній квартирі проживають [PERSON] та [PERSON], які являються, тестем та тещею відповідача, а сам відповідач проживає за іншою адресою. Відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач просить зобов'язати [PERSON] надати позивачу доступ до [ADDRESS], та не чинити останньому перешкод у користуванні цим житловим приміщенням. У подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги та просив зобов'язати [PERSON] надати [PERSON] вільний та цілодобовий доступ до квартири [ADDRESS] шляхом надання ключів від вхідних дверей означеної квартири та надати вільний доступ до жилих і нежилих приміщень квартири. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач позов не визнав, пояснивши, що позивач не проживає в означеній квартирі, має житло. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За приписами статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користуванням майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 383 Цивільного кодексу України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 12.06.2000 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1329, належить в рівних частках кожному квартира [ADDRESS] Означена квартира знаходиться у користуванні [PERSON]. Судом також встановлено, що відповідач чинить перешкоди у користуванні позивачем означеною квартирою. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що права позивача порушені та підлягають захисту.

Outcome: approved