Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між ним та відповідачем 22.03.2008 року зареєстровано шлюб Крюківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-КЕ № 153631, виданий повторно 15.12.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 076647, виданим відділом РАГС Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 361 та [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 076647, виданим Крюківським відділом ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 564, яка проживає з відповідачем. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно з кінця 2015 року, оскільки позивач з відповідачем не проживають як подружжя, ведуть окремо господарство, тощо. Примирення і збереження сімї між ними не можливе, тому позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі. В судове засідання позивач не з»явився , але надав суду заяву, згідно якої позов підтримав та прохав його задовольнити з підстав, викладених в позові, не заперечує, щоб після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище «Мисик», просить судові витрати покласти на нього. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала суду заперечення, згідно яких не заперечувала проти задоволення позову, її прізвище після розірвання шлюбу залишити «Мисик». При цьому , вказала , що не згодна з підставами розірвання шлюбу, які вказав позивач, а саме, що останній звинуватив її в розпаді сімї, тощо. Вказала, що до укладання шлюбу, вони 7 років проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу і старша дитина народилася в цей час. Коли вона вдруге завагітніла, позивач знову не пропонував їй укласти шлюб, що вказує на несерйозність в ставленні позивача до сім»ї і твердження позивача на відсутність піклування, нормальних сімейних стосунків та умов для проживання, різних поглядів на життя є надуманими і такими, що не відповідають дійсності. Головною причиною розпаду сім»ї є подружня зрада позивача в 2014 році, іншими причинами є приховування грошей, негативне ставлення до дітей, застосування при дітях фізичного насилля до неї, насилля до дітей, тощо. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, між позивачем та відповідачем 22.03.2008 року зареєстровано шлюб Крюківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-КЕ № 153631, виданий повторно 15.12.2016 року. Відповідач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище позивача. Дошлюбне прізвище відповідача Бондаренко. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 076647, виданим відділом РАГС Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 361 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 076647, виданим Крюківським відділом ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 564, які проживає з відповідачем. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно з кінця 2015 року, оскільки позивач з відповідачем не проживають як подружжя, ведуть окремо господарство, тощо. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110, Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, зважаючи на бажання відповідача, суд вважає за можливе залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище «Мисик». Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved