Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. У позовній заяві, уточненій під час розгляду справи, покликається на ту обставину, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано рішенням Володимир-Волинського міського суду від 25 вересня 2014 року. Під час шлюбу у них народилась дитина, донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з матір»ю, відповідачем по справі [PERSON], з якою у нього склались неприязні стосунки, через що у нього виникли труднощі у побаченнях, спілкуванні та вихованні доньки. Питання щодо його участі було предметом розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради, яка своїм рішенням від 12.02.2015 року визначила йому дні та години зустрічей з дитиною, а саме щосуботи з 11 год 00 хв до 20 год 00 хв. Певний період часу відповідач виконувала дане рішення, навіть залишала дитину у нього ночувати, однак з середини літа 2016 року відповідач перестала забезпечувати його спілкування з дитиною, на дзвінки не реагує, двері не відчиняє. Просить зобов»язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні із донькою [PERSON], [INFO] та у її вихованні та встановити наступний порядок його участі у вихованні доньки та спілкуванні з нею, надавши побачення з нею у такий спосіб: другої та четвертої п»ятниці кожного місяця з 16 год до 20 год без присутності матері, другої та четвертої суботи кожного місяця з 11 год до 20 год без присутності матері, з 11 год суботи до 19 год неділі два рази на місяць (перший та третій тиждень місяця) бачитись з донькою без присутності матері та забирати її з ночівлею за місцем проживання, перебування позивача, з переданням йому дитини за місцем її постійного проживання у м.Володимир-Волинський. В період не відвідування донькою навчального закладу, для організації оздоровлення та відпочинку дитини, за попередньою домовленістю з матір»ю дитини, протягом 14 днів спільного відпочинку у літній період та 7 днів в зимовий період за місцем проживання, перебування позивача, з переданням йому дитини за місцем її постійного проживання. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, просять його задовольнити. Додатково суду пояснили, що з урахуванням стану здоров»я дитини, її психологічного стану, її ставлення до батька, перші зустрічі з дитиною просять проводити у присутності матері. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов визнали частково, не заперечують проти участі батька у побаченнях, спілкуванні та вихованні доньки, однак заперечують факт чинення йому перешкод, та з урахуванням стану здоров»я дитини, її психологічного стану, її ставлення до батька, зустрічі батька з дитиною просять проводити у присутності матері, що зумовлене виключно інтересами дитини. Крім цього, при визначенні днів та годин для побачень батька з дитиною не заперечують щоб такі побачення відбувались щоп»ятниці з 16 год 00 хв до 20 год 00 хв та щосуботи з 10 год 00 до 20 год 00 хв в присутності матері. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради [PERSON] просить позов задовольнити в інтересах дитини, та визначити дні та години побачень батька з дитиною відповідно до позовних вимог. Зауважила, що перші побачення батька з дитиною, з урахуванням особливостей розвитку дитини, доцільно проводити за участю матері. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника органу опіки та піклування, допитавши свідків, перевіривши та дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної [PERSON] України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 141 СК України встановлено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 157 СК України передбачає, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Стаття 158 СК України передбачає, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Володимир-Волинського міського суду від 25 вересня 2014 року. Під час шлюбу у них народилась дитина, донька [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження. Сторони ствердили, що після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з матір»ю, відповідачем по справі [PERSON], з якою у позивача склались неприязні стосунки, через що у нього виникли труднощі у побаченнях, спілкуванні та вихованні доньки. Питання щодо участі батька у вихованні доньки та спілкуванні з нею, за його заявою, було предметом розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради, яка своїм рішенням від 12.02.2015 року визначила йому дні та години зустрічей з дитиною, а саме щосуботи з 11 год 00 хв до 20 год 00 хв., що стверджується копією вказаного рішення. Кожна сторона, як це передбачає стаття 60 ЦПК України, зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На думку суду, відповідач в судовому засіданні не довела того, що вона не чинить позивачу будь-яких перешкод у спілкуванні із донькою та у її вихованні та не спростувала доводів позивача про те, що після вирішення питання про участь батька у спілкуванні з дитиною органом опіки та піклування вона певний період часу виконувала дане рішення, навіть залишала дитину у нього ночувати, однак з середини літа 2016 року перестала забезпечувати участь батька у спілкуванні з дитиною, на дзвінки не реагує, двері не відчиняє. При визначенні способів участі позивача у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування суд бере до уваги висновок органу опіки і піклування про усунення перешкод у вихованні та у вільному спілкуванні із донькою, а також відомості про стан здоров»я дитини, її психологічний стан, що стверджується характеристикою дошкільного відділення «Малятко» Спеціалізованої школи-інтернату І-ІІІ ступенів «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки», психологічною характеристикою дитини проведеною кандидатом психологічних наук, дитячим психологом [PERSON], медичною документацією, а також відомості, одержані з показань свідків [PERSON] - батька позивача, [PERSON] дружини позивача та [PERSON] практичного психолога дошкільного відділення навчального закладу. Крім цього, при визначенні способів участі позивача у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування, суд бере до уваги також думку матері про те, щоб побачення батька з дитиною проводити у її присутності, що зумовлене виключно особливостями розвитку доньки та її психологічного стану, а також думку батька дитини та представника органу опіки та піклування в суді про те, що є реальна необхідність з урахуванням психологічних особливостей дитини та її розвитку на початку побачення батька проводити у присутності матері дитини. За таких обставин справи, виключно в інтересах дитини, суд вважає за необхідне обумовити побачення батька з дитиною в присутності матері, яка має на це пріоритетне перед іншими особами право. Визначаючи дні та години таких побачень батька, суд виходить з днів та годин, визначених рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради, яка своїм рішенням від 12.02.2015 року визначила батькові дні та години зустрічей з дитиною, а саме щосуботи з 11 год 00 хв до 20 год 00 хв., однак з урахуванням також згоди матері на проведення таких побачень також і щоп»ятниці з 16 год 00 хв до 20 год 00 хв, викладеної у письмових запереченнях на позов. Захист інтересів батька шляхом повного задоволення його позовних вимог, на думку суду, буде порушувати інтереси дитини, з урахуванням її індивідуальних особливостей розвитку та психологічного стану, а тому суд задовольняє позов частково. Відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати суд покладає на відповідача. На підставі ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ст.ст.141, 157-159 СК України ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial