Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Дочірнього підприємства « Пансіонат Зеніт» ВАТ « Російська літакобудівна корпорація «Міг» про стягнення заборгованості за договором зворотної фінансової допомоги. Остаточно уточнивши позовні вимоги позивач просив стягнути з відповідача на його користь основної борг в сумі 594398 грн.00 коп., 3% річних в розмірі 7328 грн. 20 коп., суму інфляційних витрат - 16745 грн.00 коп., судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 квітня 2009 року сторони уклали договір про надання зворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати ДП « Пансіонат Зеніт» фінансову допомогу в розмірі 650000,00 грн., а останнє - повернути суму позики до 10 січня 2010 року. З квітня 2009 року по грудень 2009 року позивач вніс в касу підприємства 647448,00 грн., а відповідач протягом 2009 року повернув 53150,00 грн. У свою чергу ДП « Пансіонат Зеніт « у квітні 2010 року звернулось до [PERSON] із зустрічним позовом про визнання недійсним договору про надання зворотної фінансової допомоги від 10 квітня 2009 року. Рішенням Судацького міського суду АР Крим від 26 березня 2012 року позовні вимоги [PERSON] задоволені, стягнуто з ДП « Пансіонат Зеніт « ВАТ «Російська літакобудівна корпорація « Міг» на користь [PERSON] заборгованість за договором про надання зворотної допомоги в загальній сумі - 618471 грн. 20 коп. та судові витрати в сумі - 1820 грн., а всього - 620291 грн. 20 коп. Ухвалою Судацького міського суду АР Крим від 07 листопада 2013 року зустрічний позов ДП « Пансіонат Зеніт « ВАТ « Російська літакобудівна корпорація « Міг» до [PERSON] про визнання правочину недійсним - залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України. 29 квітня 2013 року до суду надійшла заява представника ДП « Пансіонат Зеніт « ВАТ « Російська літакобудівна корпорація « Міг» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Судацького міського суду АР Крим від 26 березня 2013 року, яка обґрунтовується тим, що фактичним доказом існування нововиявленої обставини є рішення Апеляційного суду АР Крим від 22 квітня 2013 року, яким визнано недійсним договір про надання зворотної фінансової допомоги в сумі 650000,00 грн., укладений між [PERSON] та ДП « Пансіонат Зеніт « в особі Корольової В.В., як укладений з порушенням вимог Закону на момент вчинення правочину. Зазначене рішення Апеляційного суду спростовує фактичні дані / докази/, що покладені в основу рішення Судацького міського суду АР Крим від 26 березня 2012 року, зокрема наявність між сторонами договірних відносин, та можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом в рішенні. Визнання судом недійсним договору про надання зворотної допомоги має істотне значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини є нововиявленими обставинами, вони існували на час ухвалення судового рішення / відсутність в договорі підпису особи уповноваженої діяти від імені пансіонату/, але залишались невідомими особам, які беруть участь у справі та стали відомі тільки після ухвалення судового рішення. Посилаючись на викладені обставини, представник ДП « Пансіонат Зеніт « просить скасувати рішення Судацького міського суду АР Крим від 26 березня 2012 року у даній справі та ухвалити нове рішення, відповідно до норм чинного законодавства. В судовому засіданні представники ДП « Пансіонат Зеніт» за довіреністю - Ісаєва Ю.О. та Кустова М.А. заяву підтримали в повному обсязі, просили про її задоволення. [PERSON] в судове засідання не з'явився, його представник за довіреністю - [PERSON] проти задоволення заяви заперечував, вказуючи на те, що договір про надання зворотної фінансової допомоги на суму 650.000 грн. укладений 10.04.2009 року між [PERSON] та ДП « Пансіонат Зеніт « в особі Корольової В.В. визнаний недійсним у зв'язку з відсутністю на оспорюваному договорі підпису особи, уповноваженої діяти від імені пансіонату. Однак в рішенні Апеляційного суду вказується на наявність письмових доказів про внесення [PERSON] до каси « Пансіонату Зеніт» зазначеної суми грошових коштів та відображення боргових зобов'язань в бухгалтерський та податковій звітності пансіонату, тобто виконання оспорюваного правочину не має значення для встановлення підстав його недійсності за іншими позовними вимогами. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що заява представника ДП « Пансіонат Зеніт» ВАТ « Російська літакобудівна корпорація « Міг» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Судацького міського суду АР Крим від 26 березня 2012 року позовні вимоги [PERSON] задоволені, стягнуто з ДП « Пансіонат Зеніт» ВАТ « Російська літакобудівна корпорація «Міг» на користь позивача заборгованість за договором про надання зворотної фінансової допомоги в сумі - 618471 грн. 20 коп. та судові витрати в сумі - 1820 грн. 00 коп., а всього - 620291 грн. 20 коп. Ухвалою Апеляційного суду АР Крим в м. Феодосії від 07 травня 2012 року вказане рішення суду залишено без змін ( т.2 а.с.119-120). Відповідно до ч.1 ст.361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Згідно п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Згідно п.4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Пункт 7 даної Постанови визначає, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК). Представники відповідача ДП « Пансіонат Зеніт», як нововиявлені обставини зазначають той факт, що рішенням Апеляційцного суду АР Крим від 22 квітня 2013 року визнано недійсним договір про надання зворотної фінансової допомоги від 10.04.2009 року в сумі 650.000 грн., укладений між [PERSON] та ДП « Пансіонат Зеніт», як укладений з порушенням вимог Закону на момент вчинення правочину. Зазначене рішення суду спростовує фактичні дані, що покладені в основу рішення Судацького міського суду АР Крим від 26 березня 2012 року, зокрема наявність між сторонами договірних відносин. Позивач [PERSON] при зверненні з позовом до суду посилався на вказаній договір, як на підставу виникнення договірних зобов'язань відповідача, які останнім порушені. Суд вважає ці доводи представників відповідача - ДП « Пансіонат Зеніт « обґрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 236 ЦК України - нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Позивач [PERSON] в обгрунтування своїх позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості в загальній сумі - 618471 грн. 20 коп., посилався на договір про надання зворотної фінансової допомоги від 10.04.2009 року, як на підставу виникнення грошових зобов'язань відповідача, які останнім порушені ( т.1 а.с.3-4, 62-63). В той же час із змісту рішення Апеляційного суду АР Крим від 22 квітня 2013 року вбачається, що договір про надання зворотної фінансової допомоги від 10.04.2009 року в сумі 650.000 грн., укладений між [PERSON] та ДП « Пансіонат Зеніт « в особі Корольової В.В. визнано недійсним, як укладений з порушенням вимог закону на момент вчинення правочину. За умови, якщо б обставини недійсності договору були відомі заявникові і суду на час розгляду справи 26.03.2012 року, вони могли суттєво вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Отже, оскільки обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення ( відсутності в договорі підпису особи, уповноваженої діяти від імені пансіонату ), але залишались невідомими особам, які беруть участь у справі та стали відомими після ухвалення судового рішення, вони є нововиявленими обставинами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилаються представники відповідача ДП « Пансіонат Зеніт « є нововиявленими та істотними, оскільки ані заявнику, ані суду на момент постановлення рішення не було відомо про факт відсутності в оспорюваному договорі підпису особи, уповноваженої діяти від імені пансіонату. На підставі наведеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про перегляд рішення суду від 26 березня 2012 року за нововиявленими обставинами, в зв'язку з чим відповідно до ч.2 ст.365 ЦПК України скасовує вказане рішення суду та постановляє нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки відсутні належні докази щодо наявності між сторонами договірних відносин та порушення з боку відповідача - ДП « Пансіонат Зеніт « зобов'язань за договором. Крім того, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з підстави відсутності належних доказів наявності між сторонами договірних відносин та порушення з боку відповідача зобов»язань, суд вважає необхідним звернути увагу і на відсутність належних доказів про внесення [PERSON] грошових коштів в касу ДП « Пансіонат Зеніт « за прибутковими касовими ордерами. В судовому засіданні представники ДП « Пансіонат Зеніт « заперечували проти того, що [PERSON] вносив в касу ДП « Пансіонат Зеніт « грошові кошти готівкою, вказуючи на те, що усі прибуткові касові ордери від його імені є фальшивими, вони заповнені ні працівниками бухгалтерії ДП « Пансіонат Зеніт «, а невідомими особами і що вказані обставини перевіряються правоохоронними органами. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона, на той час працювала головним бухгалтером ДП « Пансіонат Зеніт « і прибуткові касові ордери про внесення в касу грошових коштів від імені [PERSON] не підписувала ( т.1 а.с. 70-72). Також [PERSON] не вносились в касу ДП « Пансіонат Зеніт « грошові кошти готівкою як фінансова допомога. Безпосередньо 10.04.2009 року в касу ДП « Пансіонат Зеніт « [PERSON] не вносились грошові кошти готівкою в сумі - 501763 грн. В той же день не видавались із каси 11 особам грошові кошти готівкою, які вказані у видаткових касових ордерах (т.1 а.с.244-254). За усною указівкою [PERSON], як директора ДП « Пансіонат Зеніт «, вона як головний бухгалтер на підставі видаткових касових ордерів на 11 фізичних осіб ( т.1 а.с.244-254), які були передані директором, формально оформила прибутковий касовий ордер від 10.04.2009 року на суму - 501763 грн. ( т.2 а.с.57), з метою проведення їх по касі, щоб зробити звіт по касі за вказаний день. На підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2013 року встановлено, що відповідно до трудового договору укладеного від 22 травня 2006 року [PERSON] як директор не мав права без згоди власника пансіонату - ВАТ « Російська літакобудівна корпорація « Міг» укладати договір про надання зворотної фінансової допомоги. Відповідно до ч.2 ст. 1158 ЦК України, особа яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без ії доручення, зобов'язана при першій нагоді повідомити ії про свої дії, якщо ці дії будуть схвалені іншою особою, надалі до відносин сторін застосовуються положення про відповідний договір. Суб'єктами вказаного зобов'язання є особа, майновим інтересам якої загрожує небезпека (господар, домінус) та особа, яка вчинила дії в інтересах господаря без його доручення (гестор). Згідно ч.2 ст. 1160 ЦК України особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без ії доручення, при першій нагоді не повідомила цю особу про свої дії, вона не має права вимагати відшкодування зроблених витрат. При таких обставинах, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то відповідно до положень ст.88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved