Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком. Позов мотивований тим, що у шлюбі з відповідачкою [INFO] у них народився син [PERSON] . 05.09.2019 року шлюб між ними був розірваний, питання визначення місця проживання дитини не піднімалося і фактично до січня 2020 року дитина проживала з періодичністю по два тижні на місяць як з батьком, так і з матір`ю. Позивач зазначив, що з народження сина належним чином виконує батьківські обов`язки, займається вихованням [PERSON] , матеріально забезпечує його, дбає про його фізичний, моральний та духовний розвиток, має постійний заробіток та хороші умови проживання. Ним придбано житловий будинок, в якому є окрема кімната для сина, яка відповідає встановленим вимогам. Через невизначеність місця проживання дитина не відвідувала дитячий садок, а тому позивачем було укладено договір про надання послуг у приватному садку, де [PERSON] за участю спеціалістів постійно розвивався як фізично, так і розумово. Мати дитини [PERSON] народила ще одну дитину та фактично не має можливості приділити повноцінну турботу та увагу [PERSON] , не має постійного місця проживання та фінансової можливості забезпечувати сина, тому [PERSON] і звернувся з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Представник третьої особи органу опіки та піклування Прилуцької міської ради в судове засідання не з`явилася, проте завчасно подала до суду заяву, згідно з якою просила провести розгляд без її участі (а.п.59). Вислухавши думку сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.02.2016 року [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.п.6). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.09.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.п.5). [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2019 року (а.п.7-8) є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується також копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.п.9), копією генерального плану присадибної ділянки (а.п.10), копії плану будинку (а.п.11-14). Згідно з копією характеристики від 21.01.2020 року [PERSON] зарекомендував себе як дисциплінований, відповідальний співробітник. Відмінно працює як за звичайних обставин, так і в стресових ситуаціях. Має здатність приймати рішення в нестандартних ситуаціях. У колективі користується повагою і авторитетом, доброзичливий, врівноважений, товариський і стриманий. Не має шкідливих звичок. Має правильні життєві пріоритети та орієнтири (а.п.15). має постійний дохід, що підтверджується довідкою від 16.01.2020 року, виданою ФОП [PERSON] (а.п.16). З 27.07.2020 року [PERSON] є фізичною-особою підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців (а.п.75) та витягом з реєстру платників єдиного податку (а.п.76). Відповідно до довідки №13 від 24.01.2020 року, виданої Білошапківською сільською радою, на [PERSON] компрометуючих матеріалів щодо догляду та виховання малолітнього сина [PERSON] до сільської ради не надходило (а.п.17). Згідно з довідкою №12 від 24.01.2020 року, виданої Білошапківською сільською радою, на [PERSON] компрометуючих матеріалів щодо догляду та виховання малолітнього сина [PERSON] також до сільської ради не надходило (а.п.18). 20.01.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Бамбіні» було укладено договір про надання послуг у приватному садку для [PERSON] (а.п.19-21). Відповідно до копії характеристики від 03.02.2020 року, наданої ТОВ «Бамбіні», [PERSON] відвідує приватний садок з 20.01.2020 року. Батько цікавиться питанням ввиховання дитини, виявляє інтерес до консультацій і рекомендацій вихователів. Дитина має все необхідне для життя, доглянутий, чистий. Дитина життєрадісна. Соціально-побутові навички не відповідають віку дитини: не вміє самостійно одягатися, взуватися, користуватися туалетним приладдям, не сформовані навички культури поведінки за столом та гігієни харчування (а.п.22-23). Згідно з довідкою №27 від 13.02.2020 року [PERSON] може відвідувати з березня 2020 року ДНЗ №9 Прилуцької міської ради Чернігівської області, так як в дитсадку є наявності вільні місця (а.п.24). 31.07.2020 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.п.74). Відповідно до акту №1566 від 14.09.2020 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.п.73). Згідно з актом обстеження умов проживання від 22.09.2020 року у одноповерховому будинку площею біля 67 м?, що за адресою: [ADDRESS] , який складається з двох кімнат, вбиральні та кухні, проживає сім`я з трьох чоловік: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У родині панує взаєморозуміння. Дитина усміхнена, комунікабельна, легко іде на контакт. Для дитини створені належні умови для проживання та розвитку (а.п.72). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10.08.2021 року, обстеження було проведено за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що за вказаною адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У даному житлі, яке складається з однієї кімнати площею біля 12 м?, поділеної на окремі зони, також створені умови для проживання, виховання та розвитку дитини. У родині дружні взаємовідносини (а.п.136). Згідно з актом обстеження умов проживання від 10.08.2021 року, обстеження було проведено за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що у будинку проводяться ремонтні роботи, кімнати потребують косметичного ремонту та меблювання. Особисті речі дітей відсутні. Родина спільно займається ремонтом будинку. Зі слів [PERSON] , дане житло належить її новому чоловіку і вони планують спільно жити в даному будинку (а.п.137). 10.08.2021 року знов було проведено обстеження за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що наразі у даному будинку є вже три кімнати та кухня, прихожа і санвузол, де проводяться ремонтні роботи. Кімнати мебльовані відповідно до призначення, родина у достатній кількості забезпечена побутовими приладами. Будинок та прибудинкова територія утримуються у задовільному стані. Для хлопчика відведено окрему кімнату, яка також відповідно мебльована: є ліжко, шафа, стіл для навчання та розвитку, достатньо особистих речей та книг. У родині панує позитивний мікроклімат, створені належні умови для проживання та розвитку дитини (а.п.138). На підтвердження фінансової неспроможності [PERSON] утримувати сина, позивач надав копії вимог по сплаті боргу від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.п.77), ТОВ «Споживчий центр» (а.п.80, 84), ТОВ «Колекторське Агенство Фактор» (а.п.81), ТОВ «Юридична фірма «Дельта М» (а.п.83). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради №02-16/3938 від 17.08.2021 року орган опіки та піклування Прилуцької міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] з батьком [PERSON] , при цьому, батьку дитини не слід чинити жодних перешкод стосовно його спілкування з матір`ю, надавати можливість перебувати сину у її родині, включаючи ночівлю (а.п.135). Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з частиною 4 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Стаття 19 Сімейного кодексу України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язком батьків утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У пункті 1 статті 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час даного спору судом було достовірно встановлено, що обоє батьків дуже сильно люблять свого сина, але розлучилися і вже створили нові сім`ї. При цьому, вони в однаковій мірі готові піклуватися про свою дитину і створили для цього гідні умови з врахуванням матеріального стану кожного з них, але протягом останнього часу [PERSON] вже тривалий час проживає з родиною батька, де йому наразі знаходитися звично та комфортно, проти чого у судовому засіданні не заперечувала і його мати, та доцільність чого зафіксована у висновку органу опіки та піклування з умовою надання матері безперешкодного спілкування з сином. Саме тому, суд, враховуючи перш за все інтереси дитини, оцінивши всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання дитини, подані докази в їх сукупності, висновок органу опіки та піклування, беручи до уваги всі можливості батьків забезпечити належні умови для виховання та розвитку дитини, її духовного та фізичного розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання [PERSON] з батьком - [PERSON] . На підставі викладеного та ст.29 ЦК України, ст.19,141,160,161 СК України,

Outcome: approved