Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що у травні 2013 року він продав відповідачу [PERSON] будинок [ADDRESS]. Після укладення договору купівлі - продажу відповідач попросила надати їй у борг грошову суму у розмірі 7 500,00 (сім тисяч п'ятсот) доларів США, еквівалентну 97 500,00 грн. (дев'яносто сім тисяч п'ятсот грн.), на власні потреби. Як зазначає позивач, вони домовились, що за першою ж вимогою відповідач поверне йому взяті у борг гроші. Відповідач дозволила йому проживати у проданому будинку до виконання нею грошового зобов'язання. Позивач погодився надати гроші у борг відповідачеві. Факт передачі грошей відповідачу було оформлено написаною нею власноруч розпискою, яку вона, як стверджує позивач, писала без будь-якого примусу та тиску на неї. На початку весни 2014 року позивач почав просити відповідача повернути йому борг, однак остання під будь-яким приводом відмовлялася виконувати зобов'язання. Через це у сторін почалися конфлікти. Позивач переживає, що повертати взяті в борг гроші відповідач не збирається. На його неодноразові звернення про добровільну сплату боргу відповідач не реагує, відмовляється виконувати взяте на себе грошове зобов'язання. Як зазначає позивач, з вимогою повернути йому борг він звернувся до відповідача 01 березня 2014 року. Оскільки до теперішнього часу відповідач не повернула вказаний борг у повному обсязі, позивач просить суд стягнути з відповідача - [PERSON], на його користь борг згідно розписки у сумі 97 500,00 грн. (дев'яносто сім тисяч п'ятсот грн.), судовий збір у розмірі 975 грн. (дев'ятсот сімдесят п'ять грн.) та суму, витрачену за послуги адвоката у розмірі 2 000 грн. (дві тисячі грн.). Відповідач надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що жодних вимог щодо повернення грошових коштів від позивача не отримувала, тому ставити питання щодо ігнорування нею вимог позивача не можна. Крім того, з доданої розписки неможливо встановити валюту, якою проводився розрахунок з позивачем, не встановлено строку повернення залишку грошових коштів, не визначено природу виникнення правовідносин між сторонами, а тому вимоги позивача заявлені в позовній заяві є неконкретизованим, безпідставними та не підтверджуються доказами та обставинами справи. Відповідач зазначає, що в розписці вказано лише те, що [PERSON] передає позивачу грошові кошти в зазначеній сумі, а залишок лише зобов'язується виплатити, при цьому не вказано підстав для передачі цих коштів та сплати залишку. А також відповідач вказує на те, що в матеріалах позовної заяви та доданих до неї документів відсутнє з чого саме виходив позивач при обчисленні саме такої суми боргу, а також не долучено касового ордеру та акту приймання-здачі виконаних робіт, за якими б можна було встановити факт сплати позивачем послуг адвоката. Відповідач вважає, що дана позовна заява, є лише спробою позивача вчинити дії які спрямовані на затягування справи за позовом [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення моральної шкоди, де позивач є відповідачем по справі. В судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, надав суду клопотання про те, що він не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання з'явилася представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Надала суду клопотання в якому просить справу розглянути в заочному порядку на підставі доказів, які маються в матеріалах справи. В судове засідання відповідач та її представник не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У травні 2013 року позивач продав відповідачу будинок [ADDRESS]. Відповідач взяла у борг у позивача грошову суму в розмірі 7 500,00 (сім тисяч п'ятсот) доларів США, еквівалентну 97 500,00 грн. (дев'яносто сім тисяч п'ятсот грн.), на власні потреби, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.5). Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідач не повернув позивачеві вказаний борг, тому що розписки про виконання відповідачем зобов'язання не має. Оригінал письмової розписки, написаної власноручно [PERSON] знаходиться у позикодавця [PERSON] Вказані обставини сторонами не оспорюються. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого ж самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем оплачено суму судового збору у розмірі 975 грн. (дев'ятсот сімдесят п'ять грн.), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до угоди, укладеної між адвокатом та [PERSON], акту виконаних робіт, довідки та журналу обліку доходів адвоката, [PERSON] оплатив послуги адвоката у розмірі 2 000 грн. за підготовку процесуальних документів, участь в засіданні апеляційного суду Запорізької області та судових засіданнях. Тому суд вважає спів мірною суму витрат, пов'язану з наданням послуг адвоката і такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved