Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача 1 600 грн. за договором позики, посилаючись на ті обставини, що 16.03.2011р. дав у борг відповідачу 500 грн. і додатково ще 100 грн. строком повернення до 01.04.2011р., 14.11.2012р. - 200 грн. строком повернення до 18.11.2012р., 17.05.2013р. - 500 грн. строком повернення до 24.05.2013р., 21.05.2013р. - 200 грн. строком повернення до 22.05.2013р., 10.01.2014р. - 100 грн. строком повернення до 25.01.2014р., а всього: 1 600 грн., але відповідач борг в добровільному порядку не повертає. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 526, 625, 1049 ЦК України. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення відповідачем договірних зобов*язань. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність, а також пояснив про те, що виконував для [PERSON] певні ремонтно-будівельні роботи і передавав речі, які позивач приймав, в рахунок погашення боргу за договором позики, про що будь-яких письмових доказів не має, у зв*язку із чим вважав, що не має перед позивачем боргових зобов*язань. За клопотанням відповідача по справі була оголошена перерва для допиту свідків, але в судове засідання відповідач не з*явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується його особистою розпискою (а.с. 18), про поважність причин неявки суд не повідомив, явку свідків до суду не забезпечив. Суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 16.03.2011р. [PERSON] дав у борг [PERSON] 500 грн. і додатково ще 100 грн. строком повернення до 01.04.2011р. (а.с. 2 - копія розписки), 14.11.2012р. - 200 грн. строком повернення до 18.11.2012р. (а.с. 3 - копія розписки), 17.05.2013р. - 500 грн. строком повернення до 24.05.2013р. (а.с. 4 - копія розписки), 21.05.2013р. - 200 грн. строком повернення до 22.05.2013р. (а.с. 5 - копія розписки), 10.01.2014р. - 100 грн. строком повернення до 25.01.2014р. (а.с. 6 - копія розписки), а всього позивач надав у борг відповідачу 1 600 грн. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов*язковим для виконання сторонами. Заперечуючи проти позову, відповідач, крім особистих пояснень, не надав суду належних і допустимих доказів в спростування правової позиції позивача. Згідно частини 1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такій самій якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, враховуючи те, що [PERSON] борг в сумі 1 600 грн. [PERSON] не повернув, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved