Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Коларівська сільська рада Приморського району Запорізької області, про тлумачення заповіту (а.с.2-5). Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 8,1354 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER] Вказаною земельною ділянкою мати розпорядилася ще за життя, склавши про це заповіт від 20 липня 2005 року, посвідчений секретарем Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області [PERSON], за реєстровим номером 248. Інших спадкоємців за вказаним заповітом немає. Спадкоємцями за законом першої черги є він та ще один син померлої - [PERSON] За умовами заповіту [PERSON] після своєї смерті заповіла йому державний акт на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER], зареєстрований 11.03.2005 року в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER]. У встановлений законом шестимісячний строк, він звернувся до Приморської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері. Після спливу означеного строку він звернувся до вказаної нотаріальної контори із заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки в заповіті мова йде про спадкування державного акту, а до складу спадкового майна входить земельна ділянка, у зв'язку з чим неможливо встановити волю заповідача. [PERSON] на час складання заповіту мала у приватній власності земельну ділянку площею 8,1354 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER], яка належала їй саме на підставі державного акту Серії [NUMBER], зареєстрованого 11.03.2005 року в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER]. Тобто, спадкодавець, складаючи заповіт мала на меті заповісти йому саме вказану земельну ділянку та забезпечити після своєї смерті можливістю володіти належною їй земельною ділянкою, однак в своєму заповіті вказала лише правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду з вимогою про тлумачення заповіту та вважає, що справжньою волею [PERSON] був перехід до нього її права власності на земельну ділянку площею 8,1354 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER] Позивач просить: розтлумачити заповіт, складений 20 липня 2005 року [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], посвідчений секретарем Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області [PERSON], за реєстровим номером 248, як виявлення волі [PERSON] заповісти йому земельну ділянку площею 8,1354 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER], яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER], зареєстрованого 11.03.2005 року в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER]. Позивач - [PERSON], який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій зазначив, що на обставинах, викладених в позові, та заявлених вимогах наполягає, просить позов задовольнити в повному обсязі, розглянути справу за його відсутності (а.с.46а). Представник позивача - адвокат Полулях Т.В. надала письмову заяву, в якій зазначила, що на заявлених позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх у повному обсязі. Судове засідання просить провести за її відсутності та за відсутності [PERSON] (а.с.64). Відповідач - [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просить позов задовольнити в повному обсязі, розглянути справу за його відсутності (а.с.55). Третя особа - Коларівська сільська рада Приморського району Запорізької області, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання представника не направила, надала письмову заяву, в якій розгляд справи просила провести за відсутності представника (а.с.57). Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності позивача, його представника, відповідача та третьої особи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO], його батьками записано: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.16). Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 21.06.1973 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 21.06.1973 року зроблено запис №169. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому [PERSON] їй [PERSON] (а.с.17). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15 липня 2011 року, прізвище [PERSON] до реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.18). Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 11.03.1978 року у Коларівському сіл. ЗАГС Приморського району Запорізької області, актовий запис № 1. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON] (а.с.19). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER], виданого 11.03.2005 року, зазначений Державний акт видано [PERSON], яка проживає: [ADDRESS] і на підставі розпорядження голови Приморської районної держаної адміністрації від 25.12.2003 року № 519 є власником земельної ділянки площею 8,1354 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010527800045. У плані меж земельної ділянки, доданому до вказаного акту, зазначений кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с.20). Згідно із заповітом, посвідченим 20 липня 2005 року секретарем Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №248, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер - [NUMBER], місце народження: село Зеленівка Приморського району Запорізької області, що мешкає в с. Коларівка Приморського району Запорізької області, на випадок її смерті зробила таке розпорядження: державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER] 11.03.2005 року вона заповідає [PERSON] (а.с.21). Згідно із свідоцтвом про смерть [PERSON], [INFO], померла [INFO] у віці 70 років у с. Коларівка Приморського району Запорізької області, Україна, про що 06.07.2006 року складено відповідний актовий запис №10 (а.с.15). Згідно із свідоцтвом про смерть [PERSON] помер [INFO] у віці 69 років (а.с.65). Згідно із повідомленням Приморської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 15 лютого 2019 року № 24/02-14, після померлої [INFO] [PERSON] в Приморську державну нотаріальну контору Запорізької області 25 жовтня 2006 року звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Коларівською сільською радою Приморського району Запорізької області 20 липня 2005 року, за реєстром №248, [PERSON], 1965 року народження, який на момент подачі заяви мешкав в [ADDRESS]. Заведена спадкова справа № 361/2006. Спадкова справа містить заяву від 25 жовтня 2006 року про відмову від отримання обов'язкової частки у спадщині чоловіка померлої - [PERSON], 1938 року народження, що на момент подання заяви мешкав в [ADDRESS]. Заяв від інших спадкоємців спадкова справа не містить. Свідоцтва про право на спадщину ще не видавались (а.с.51). Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 55122999, виданою Бердянською державною нотаріальною конторою 14 лютого 2019 року, після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], Приморською державною нотаріальною конторою Запорізької області 25 жовтня 2006 року заведена спадкова справа, номер у нотаріуса 361, номер у спадковому реєстрі 41079219 (а.с.52). 13 грудня 2018 року постановою державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області Зиріної О.Ю., на яку покладені обов'язки по обслуговуванню населення Приморського району, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої [INFO] [PERSON], 1936 року народження, на земельну ділянку, оскільки розглянувши документи, подані для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Коларівською сільською радою Приморського району Запорізької області 20 липня 2005 року за реєстровим номером 248, після померлої [INFO] [PERSON], 1936 року народження, що постійно мешкала в селі Коларівка Приморського району Запорізької області по вулиці Коларова, будинок 25, встановлено, що по заповіту заповідано державний акт на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі за [NUMBER] 11.03.2005 року, а в склад спадкового майна входить земельна ділянка, розташована на території Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області, видана [PERSON] на підставі розпорядження голови Приморської районної державної адміністрації від 25.12.2003 року №519, таким чином неможливо встановити волю заповідача (а.с.22). Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 1216-1219 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця , зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на нерухоме майно, можуть переходити у спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1233-1236 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю та здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. За змістом ст. 317 Цивільного кодексу України право розпорядження майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном. Згідно із ст. 1256 Цивільного кодексу України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Статтею 213 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу положень норм ст.ст. 213, 1256 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у звязку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ч.2 ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення в тексті самого правочину. За змістом ст. 78 ЗК України (у редакції, чинній на час посвідчення заповіту) зміст права власності на землю складає право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України (у редакції, що діяла на час посвідчення заповіту) право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Судом встановлено, що [INFO] у віці 70 років у с. Коларівка Приморського району Запорізької області, Україна померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 8,1354 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області, за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], право власності на яку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], виданим 11.03.2005 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010527800045. Відповідно до заповіту, посвідченого 20 липня 2005 року секретарем Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за №248, на випадок своєї смерті [PERSON] зробила розпорядження про те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER] 11.03.2005 року, вона заповідає [PERSON] 13 грудня 2018 року постановою державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області Зиріної О.Ю. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, після померлої [INFO] [PERSON], оскільки неможливо встановити волю заповідача, а саме: відповідно до заповіту, посвідченого Коларівською сільською радою Приморського району Запорізької області 20 липня 2005 року за реєстровим номером 248, [PERSON] заповіла [PERSON] державний акт на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 11.03.2005 року та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі за [NUMBER], а в склад спадкового майна входить земельна ділянка, розташована на території Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області, видана [PERSON] на підставі розпорядження голови Приморської районної державної адміністрації від 25.12.2003 року №519. Судом встановлено, що на час складання заповіту [PERSON] мала у приватній власності земельну ділянку площею 8,1354 га, яка розташована на території Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області, за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], право власності на яку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], виданим 11.03.2005 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010527800045. За наведених обставин, суд вважає, що справжньою волею [PERSON] був перехід до [PERSON] її права власності на вказану земельну ділянку та що склавши 20.07.2005 року заповіт [PERSON] фактично реалізувала свою волю на передачу у спадок [PERSON] зазначеної земельної ділянки. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Необхідно розтлумачити заповіт, складений 20 липня 2005 року [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], посвідчений секретарем Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області [PERSON], за реєстровим номером 248, як виявлення волі [PERSON] заповісти [PERSON] земельну ділянку площею 8,1354 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER], яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], зареєстрованого 11.03.2005 року в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER].

Outcome: approved