Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивача її представник [PERSON] зазначає, що позивач є власником квартири, в якій зареєстровані її колишні співвласники - відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які не є членами її родини. Відповідачі виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації. Представник позивача просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідачі не проживають тривалий час у вказаній квартирі і добровільно з реєстраційного обліку не знімаються. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] у судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, до суду надіслали заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири № 169186 від 23.11.2020, посвідченим приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Хрипуном М.М., реєстр № 2223, яку вона придбала у [PERSON] та [PERSON] ; копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 233724698 від 23.11.2020. З пункту 4.6 зазначеного договору вбачається, що продавці зобов`язані знятися з реєстрації місця проживання до 26.11.2020. Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 18649, виданою Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку 20.11.2020, за адресою: [ADDRESS] , станом на 20.11.2020 зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Однак, як свідчить подані [PERSON] та [PERSON] заяви на адресу суду, останні визнають позовні вимоги, а отже і той факт, що станом на момент розгляду справи не виконали вимоги договору та не знялися з реєстраційного обліку у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Отже,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу\~захисту позивачем\~свого права\~власності,\~а саме\~права користування\~та розпорядження\~житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачами, а також те, що вони не проживають у вказаній квартирі, не є її власниками або членами сім`ї власника, існування реєстрації відповідачів в квартирі обмежує право власності позивача, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0.1919776399.1 від 25.11.2020 у сумі 840, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved