Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно вій 30.07.2008р., виданого Стрілецько-Кутською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області, йому на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с.Стрілецький Кут, провулок Заводський, 7, Кіцманського району Чернівецької області. Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано в державною реєстрі нерухомого майна. Також, йому на праві власності належить земельна ділянка розміром 0,2195га, яка розташована в с. Стрілецький Кут, провулок Заводський, 7, Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 7322588500:01:002:0209. Право власності на земельну ділянку зареєстровано в державному реєстрі, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 443465873225. На даний час має намір відчужити вказаний житловий будинок. Однак, в ході укладання цивільно-правової угоди в приватного нотаріуса йому стало відомо, що на належне йому майно накладено заборону відчуження об'єктів нерухомого майна, яка була зареєстрована в державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна державним нотаріусом Кіманської державної нотаріальної контори 05.05.2008р. за №7124248. В подальшому заборона відчуження нерухомого майна була перереєстрована згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 15499777 від 01.09.2014р. державним реєстратором реєстраційної служби Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області. Заборона відчуження об'єктів нерухомого майна накладена 05.05.1966р. з ініціативи Чернівецького панчішного комбінату, реорганізованого в АТ «Виробничо-торгова фірма «Мальва», м. Чернівці, вул. Севастопольська, 36. Жодних зобовязань перед даним товариством він не має. Про накладений арешт дізнався 23.10.2018р. у приватного нотаріуса при отриманні інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно якого АТ «Виробничо-торгова фірма «Мальва» припинене згідно рішення суду про припинення юридичної особи у звязку з визнанням її банкрутом, правонаступників немає. Накладеним арештом на порушується його право приватної власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Так як АТ «Виробничо-торгова фірма «Мальва» ліквідоване, він не має змоги, навіть при наявності заборгованості, погасити борг чи отримати згоду на зняття заборони на відчуження майна. Відповідач не має до нього жодних матеріальних претензій і з часу накладення заборони, тобто з 1966 року, і до нього ніколи ніяких претензій не предявлялося. Тому просив зняти заборону на належне йому нерухоме майно. Позивач [PERSON] подав письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи у його відсутності. Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивачу [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно вій 30.07.2008р., виданого Стрілецько-Кутською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області, йому на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с.Стрілецький Кут, провулок Заводський, 7, Кіцманського району Чернівецької області. Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано в державною реєстрі нерухомого майна. Також, позивачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка розміром 0,2195га, яка розташована в с. Стрілецький Кут, провулок Заводський, 7, Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 7322588500:01:002:0209. Право власності на земельну ділянку зареєстровано в державному реєстрі, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 443465873225. На дане нерухоме майно накладено заборону відчуження, яка зареєстрована в державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна державним нотаріусом Кіманської державної нотаріальної контори 05.05.2008р. за №7124248, і яка в подальшому перереєстрована згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 15499777 від 01.09.2014р. державним реєстратором реєстраційної служби Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області. Заборона відчуження об'єктів нерухомого майна накладена 05.05.1966р. з ініціативи Чернівецького панчішного комбінату, реорганізованого в АТ «Виробничо-торгова фірма «Мальва». Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно якого АТ «Виробничо-торгова фірма «Мальва» припинене згідно рішення суду про припинення юридичної особи у звязку з визнанням її банкрутом, правонаступників немає. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ч.1\~ст.319\~ЦК України\~власник володіє,\~користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Згідно п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не повязаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року № 364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна. З 01 січня 2013 року, відповідно до ст.ст.8, 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до ст.73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернень органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки з рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Враховуючи те, що нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття заборони на відчуження об'єкту нерухомого майна позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене, ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved