Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги позивач, мотивує тим, що Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 13.10.2015 року було прийнято рішення, відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON],[INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.08.2015 року. Позивач вважає заявлений відповідачем розмір аліментів надто великим, оскільки він має на утриманні, окрім сина позивача та відповідача, ще свою дружину, з якою уклав інший шлюб та яка ніде не працює та перебуває на його повному утриманні. Вказана обставина не була врахована судом при ухваленні рішення про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача у розмірі, який заявлений останньою. Крім того, сам [PERSON] отримує не значну заробітну плату, що стверджується відповідною довідкою, яка додана до матеріалів справи, а тому перебуває у вкрай тяжкому матеріальному становищі, який не дає можливості сплачувати аліменти у встановленому судовим рішенням розмірі. За таких обставин позивач звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив стягувати із нього аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів. Розгляд вказаної справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на підставі ухвали суду від 07.11.2018 року. Позивач в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, а також змінив свої позовні вимоги та просив стягувати із нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Відповідач в судове засідання не зявилась, направивши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій уточнені позовні вимоги про стягнення із позивача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів визнала повністю. Суд вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення із наступних підстав. Судом встановлено та сторонами не заперечується, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.10.2015 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.08.2015 року. Таким чином суд вважає доведеним обовязок позивача по утриманні свого сина [PERSON] [INFO]. У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з нормами ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 вищезазначеної Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно із\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями\~ст. 182 СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 23\~Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками розмір аліментів, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як встановлено судом та стверджується свідоцтвом про шлюб (серії І-СР №152554 від 14.02.2018 року) позивач та [PERSON] 14.02.2018 року зареєстрували шлюб, внаслідок якого прізвище дружини було змінено на [PERSON]. Позивач наполягає, що його дружина ніде не працює та перебуває на його утриманні, оскільки здійснює пошук роботи, окрім того він сам отримує незначну заробітну плату, що стверджується довідкою виданою ТОВ Підприємство з іноземними інвестиціями «Еконія» від 12.10.2018 року №ЕК000000050, а тому його матеріальне становище з часу прийняття судового рішення погіршилося та він не має можливості сплачувати аліменти в раніше визначеному судом розмірі. Суд зважає, що відповідач проти викладених обставин не заперечує, а тому на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказані обставини, про які зазначає позивач, не підлягають доказуванню. Таким чином суд приходить до висновку, що за час, що минув з дня проголошення судового рішення змінилися обставини, що слугували для суду для визначення розміру аліментів, які впливають на матеріальне становище позивача, а тому суд вважає, що обставини на які посилається позивач для зменшення розміру аліментів знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Тому очевидним є той факт, що виконання обов'язку по сплаті аліментів у тому стані, який перебуває на час розгляду матеріалів справи в суді, є неможливим та порушує відповідні норми чинного законодавства та права позивача. За таких обставин, та виходячи з системного аналізу наведених правових норм, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати зміни розміру аліментів шляхом їх зменшення, що не буде порушенням вимог чинного законодавства, оскільки можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Крім того суд також враховує, що запропонований сторонами розмір аліментів фактично відповідає вимогам чинного законодавства. Також суд вважає за необхідне зазначити, що нормами ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що \~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд,

Outcome: partial