Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних позовних вимог: комісія з питань захисту прав дитини Підволочиської РДА про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що з грудня 2006 року по грудень 2015 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], у якому [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Після розірвання шлюбу відповідач разом із малолітньою дочкою стали проживати у [ADDRESS] [PERSON] не дозволяє йому бачитись з дочкою та брати участь у її вихованні, тому він звернувся до комісії з питань захисту прав дитини Підволочиської районної державної адміністрації, яка своїм рішенням рекомендувала встановити час побачення з дочкою з 9.00 год. по 18.00 год. І-ІІІ суботу та ІІ-ІV неділю місяця. Однак, відповідач не виконує рішення комісії, не допускає його до дочки, тому він звернувся до суду за захистом свого права. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов уточнили та просять задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, однак належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник комісії з питань захисту прав дитини Підволочиської РДА в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності та позовні вимоги підтримують. Суд, дослідивши представлені докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. З довідки № 1425, виданої комунальним підприємством «Кременецька оселя» від 03.06.2016 року вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS]. До складу його сім'ї входять: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.4). З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2015 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дочка [PERSON] залишена на проживання та виховання з матір'ю (а.с.18). З наказу № 549-к ТзОВ «СЕ Борднетце-Україна» від 06.04.2016 року вбачається, що [PERSON] звільнено з роботи 06.04.2016 року, згідно ст.38 КЗпП України, за власним бажанням (а.с.20). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 08.07.2016 року вбачається, що [PERSON] проживає у батьків без реєстрації по [ADDRESS] В даний час знаходиться за кордом з метою заробітку для своїх малолітніх дітей (а.с.21). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно до ч. 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 159 СК України та ст.15 ч.3 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. З матеріалів справи видно, що після розірвання шлюбу [PERSON] перебралась разом із дочкою [PERSON] проживати до своїх батьків у с. с.Колодіївка Підволочиського району, Тернопільської області. [PERSON] вказав, що відповідач не допускає його до дочки, у зв'язку з чим він не має можливості вільно її відвідувати і брати участь у вихованні малолітньої [PERSON] Як видно із змісту рішення комісії з питань захисту прав дитини Підволочиської РДА від 04.04.2016 р. та розпорядження голови Підволочиської РДА від 04.04.2016 р. визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дочки [PERSON] шляхом відвідування дитини з 09.00 год. по 18.00 год. І-ІІІ суботу та ІІ-ІV неділю місяця (а.с.5). Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо участі батька у вихованні дочки [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] не бажає надавати можливість позивачу самостійно проводити час із дочкою, чинить перешкоди у їх спілкуванні. Дана обставина підтверджена висновками від 19.03.2016 року та від 05.05.2016 року складеними працівниками Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області за результатами перевірки у зв'язку із зверненням [PERSON] (а.с.6-7). Дитина повинна бути врівноважена та підтримувати на регулярній основі особисті та прямі контакти з обома батьками, відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини. Призначення днів та годин для зустрічей з дочкою встановлюється, щоб у такий спосіб позивач мав можливість брати участь у вихованні дитини та спілкуватися з нею, та уникнути конфліктних ситуацій з відповідачем. Суд, дослідивши всі доказі по справі, з'ясувавши всі обставини справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони в першу чергу стосуються інтересів малолітньої дитини підтримувати на регулярній основі особисті та прямі контакти з обома батьками. На підставі викладеного,

Outcome: approved