Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 28 квітня 2007 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2016 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. В позові зазначає, що відповідач ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання дітей, оскільки матеріально не допомагає, окрім несистемного придбання продуктів. Згоди щодо сплати аліментів між сторонами не досягнуто. У зв'язку з наведеним, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в сумі по 1500 грн. на кожну дитину з моменту звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття. Представник відповідача подала до суду заперечення на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала частково, оскільки вважає, що дійсно відповідач повинен утримувати своїх дітей разом з позивачем. Відповідач з моменту припинення шлюбних відносин не ухилявся від утримання дітей, матеріальне допомогу надає в повній мірі. Відповідач офіційно не працює, а тому визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі не можливо. Крім того, відповідач має грошові зобовязання за кредитним договором з 06.06.2013 року по 05.06.2028 року та здійснює повернення кредиту щомісяця не пізніше 28-го числа. Представник відповідача зазначає, що мінімальний розмір аліментів у відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з урахуванням ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, становить на одну дитину у віці від 6 до 18 років 506 грн. 70 коп., тому позивач заявляючи вимоги про стягнення з відповідача аліментів на дітей по 1500 грн., перекладає свою частину обовязку по утриманню дітей на відповідача. Просить стягнути з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти в розмірі ? частки від його заробітку (доходу). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, пояснила що відповідач не утримує дітей в достатній мірі, хоч і купує деякі речі, однак такі речі не забезпечують належне утримання батьком своїх дітей. Старша дочка [PERSON] займається в художній школі. Менша дочка [PERSON] хворіє на дерматит та потребує дієтичного харчування, спеціально визначених засобів для гігієни. Зазначила, що вона працює, отримує заробітну плату, відповідач також працює, хоч не офіційно, однак отримує заробітну плату, а тому може утримувати дітей сплачуючи аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину. Заявляти вимоги до відповідача щодо стягнення додаткових витрат на дитину у звязку з хворобою вважала за непотрібне. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 10 липня 2017 року не брав участь, однак брав участь в судовому засіданні 09 червня 2017 року, під час якого зазначив, що він офіційно не працевлаштований, однак працює неофіційно та знаходить кошти для зобовязань, надає послуги різним компаніям для сервісу басейнів та отримує за це кошти. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що відповідач офіційно не працює, у звязку з чим, не можливо говорити що він має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідач має сплачувати аліменти в розмірі від частки свого доходу, тоді як готовий сплачувати щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на двох дітей. Також пояснила, що відповідач має кредитні зобовязання, за станом здоровя здоровий, утриманців не має. Докази щодо наявності додаткових витрат на навчання дітей позивачем не надано. Менша дитина [PERSON] хоч і хворіє, однак хвороба не носить постійний чи складний характер. Представник відповідача вважала, що при визначені аліментів, суд має застосувати законодавство, яке діяло на час звернення до суду з позовом. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 28 квітня 2007 року сторони зареєстрували шлюб в Уманському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №155, який розірваний рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2016 року, яке набрало законної сили 21.11.2016 року (а.с. 9-10). На час розгляду справи, позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ №102156, виданого 22.04.2017 року виконавчим комітетом Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 111). В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-БК №223649, виданого 20 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, та [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-БК №128642, виданого 24 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва (а.с. 11, 12). Згідно довідки про склад сімї за №605, виданої 17 березня 2017 року виконавчим комітетом Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, діти числяться разом з позивачем в с. Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 14). В судовому засіданні встановлено, що діти сторін на час розгляду справи фактично проживають разом з позивачем в смт. Коцюбинське Ірпінського району Київської області та навчаються в Ірпінській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №18 Ірпінської міської ради Київської області, що підтверджується наданими позивачем довідками за №№222, 223 від 05.07.2017 року. Згідно наданих представником відповідача копій чеків, які досліджені в судовому засіданні, та достовірність інформації на яких про купівлю певних товарів, визнано позивачем, підтверджують, що відповідач купував дітям харчування 08.06.2016 року на суму 218 грн. 50 коп. (а.с. 79), приладдя для школи 15.07.2016 року на суму 334 грн. (а.с. 81), продукти харчування 20.11.2016 року на суму 225 грн. 78 коп. (а.с. 82), взуття 10.07.2016 року на суму 1290 грн. (а.с. 85), іграшку Фербі Бум 29.07.2014 року на суму 790 грн. (а.с. 91), а також згідно квитанції від 07.08.2014 року перераховував позивачу грошові кошти в сумі 500 грн. для дітей (а.с. 92). Інші досліджені чеки не підтверджують надання матеріальної допомоги відповідачем, оскільки в таких документах відсутня інформація про покупця товару, а позивач в судовому засіданні заперечувала про отримання дітьми речей, які зазначені на таких чеках (а.с. 76-78, 80, 83-84, 86-90, 93-100), а тому такі докази є неналежними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач частково надає матеріальну допомогу, однак така допомога є недостатньою для гармонійного розвитку дітей, враховуючи незначні витрати відповідача, що призвело позивача звернутися до суду. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VІІІ від 08.06.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, тобто після звернення представником позивача з відповідним позовом до суду, було внесено ряд змін до Сімейного кодексу України, зокрема змінено порядок визначення розміру аліментів. Представник відповідача вважала, що застосуванню підлягають норми Сімейного кодексу України, які діяли на час звернення представника позивача з позовом до суду, однак суд не погоджується з таким твердженням, оскільки спір між сторонами хоч і виник до набрання чинності відповідних змін, однак існує і на час розгляду справи, а тому суд не може застосовувати акт цивільного законодавства, який втратив чинність. Суд визначає порядок сплати та розмір аліментів під час дії нових норм, з урахуванням норм ст. 5 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що діти, які потребують матеріальної допомоги, проживають з матірю, а тому відповідач, як батько дітей, також зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття і таке утримання може бути визначене в твердій грошовій сумі, яке обрано позивачем. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує: стан здоровя дітей, одна з яких ([PERSON]С.) має алергічне захворювання та потребує дієтичного харчування, догляду за шкірою, що підтверджується консультативним висновком від 01.03.2017 року; те, що відповідач визнав позов частково, є здоровою працездатною людиною, працює неофіційно та має дохід у вигляді грошових коштів про що зазначив під час слухання справи, має щомісячні зобовязання за кредитним договором, що підтверджується копією кредитного договору від 06.06.2013 року (а.с. 64-74), інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має; позивач офіційно працює та отримує заробітну плату, розмір якої за період з березня по травень 2017 року склав 14155 грн. 56 коп. (а.с. 110). Суд також враховує, розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 8 років, який згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01.05.2017 року становить 1777 грн., а тому, суд\~дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну. Вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, яка хворіє, позивачем не заявлялись. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України\~ суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову (ч. 1\~ст. 191 Сімейного кодексу України). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі -\~ у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 640 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial