Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, переданих однією із сторін в зобовязання за договором, який не може бути виконаний. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] 06 лютого 2016 року уклав з ним інвестиційний договір, згідно з яким він передав відповідачу 10\~000 гривень в якості інвестиції в проект останнього по реалізації світлих нафтопродуктів, а відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно виплачувати йому по 10 % грошових коштів від його суми інвестиції, тобто по 1000 гривень щомісячно. На виконання вимог даного інвестиційного договору [PERSON] в березні та квітні 2016 року перерахував йому по 1\~000 гривень, але в подальшому припинив виплату вищевказаних 10 %, не пояснюючи причин, від спілкування ухиляється. В результаті невиконання відповідачем умов зазначеного інвестиційного договору від 06.02.2016 р. йому відповідачем завдана матеріальна шкода в сумі 8\~000 гривень. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 8\~000 гривень, отриманих за інвестиційним договором від 06.02.2016 р. та судові витрати. В судове засіданні позивач та його представник не зявилися, однак надали суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити їх, згодні на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті «Урядовий Курєр» № 29 (5898) від 15.02.2017 р.. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. За таких обставин, враховуючи думку позивача та його представника, які згодні на ухвалення заочного рішення, а суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Під час розгляду справи встановлено, що 06 лютого 2016 року між ПП [PERSON] (виконавець), фізичною особою-підприємцем, яка проживає в [INFO], з одного боку, та [PERSON] (інвестор), який проживає в [INFO], з другого боку, був укладений інвестиційний договір, згідно з яким інвестор зобовязався передати виконавцю 10\~000 гривень, а виконавець зобовязався здійснювати управління коштами інвестора з метою отримання прибутку та як субєкт, що здійснює оперативне управління крштами інвестора зобовязався щомісячно сплачувати інвестору 50% прибутку або 10 % від суми інвестицій, що генерується загальною торгівлею паливом виконавця, а також долею інвестоора, однак не менше ніж 1000 гривень, кожні 30 днів протягом, за виключенням першої виплати на 41 день, трьох місяців з місяця включення коштів інвестора в загальний оборот виконавця; починаючи з четвертого місяця з місяця включення коштів інвестора до загального обороту виконавця - виконавець зобовязався повернути інвестору 100 % його інвестицій або договір може бути пролонгований (п. 4.2.1, п. 4.5.1, п. 4.5.2 Інвестиційного договору від 06.02.2016 р.). Договір був підписаний сторонами та вступив в силу з дати підписання його сторонами. Даним договором був визначений план виплат ФОП [PERSON] [PERSON] відсотків та повернення інвестицій (п.10.10 Інвестиційного договору від 06.02.2016 р.) Згідно додатку № 1 до Інвестиційного договору від 06.02.2016 р. [PERSON] повинен був виплатити [PERSON] відсотки 16.03.2016 р., 16.04.2016 р., 16.05.2016 р. по 1000 гривень та з 16.05.20126 р. по 16.06.2016 р. повернути останньому інвестиції в розмірі 10\~000 гривень, а всього 13\~000 гривень (а. с. № 48). Відповідно до п. 4.2.2 Інвестиційного договору від 06.02.2016 р. передача коштів інвестором виконавцю повинна бути оформлена: актом прийому-передачі грошових коштів у разі передачі коштів готівкою або квитанцією банківської установи про переказ коштів у разі здійснення безготівкового переказу коштів. [PERSON] свої зобовязання за вказаним договором виконав повністю, переказавши кошти відповідачу, про що свідчить копія квитанція ПАТ КБ «ПриватБанк» та акт прийому-передачі коштів інвестором виконавцю від 06.02.2016 р., а також зазначено в інвестиційному договорі, що на дату підписання інвестор перерахував/передав виконавцю в якості виконання своїх зобовязань за інвестиційним договором 10\~000 гривень (а. с. № 40, 49). В свою чергу фізична особа-підприємець [PERSON] взяті на себе зобовязання за вищевказаним договором виконавла частково, перерахувавши [PERSON] в березні та квітні 2016 року по 1\~000 гривень. В подальшому ФОП [PERSON] припинила виплату [PERSON] коштів, передбачених п. 4.5.2 Інвестиційного договору від 06.02.2016 р. та планом виплат (додаток № 1 до Інвестиційного договору від 06.02.2016 р.). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі наступного. Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до п. 4.5.2 Інвестиційного договору від 06.02.2016 р. ФОП [PERSON] зобовязалася своєчасно і в повному обсязі сплачувати винагороду інвестору згідно п. 4.5.2 та додатком № 1 до даного договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч.1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідачем до суду н надано будь-яких доказів, які спростовували б твердження позивача. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин суд дійшов висновку, що ФОП [PERSON] порушені умови інвестиційного договору та норми цивільного законодавства України. Відповідно п. 4.1.4 Інвестиційного договору від 06.02.2016 р. у разі не виконання своїх обовязків виконавцем інвестор набуває матеріальні права на, або права на відшкодування коштів, із наступних джерел виконавця (згідно своєї частки в загальному обороті виконавця, що становить 10\~000 гривень в перерахунку), в тому числі: б) на грошові кошти, які знаходяться у виконавця як субєкта господарської діяльності; в) власні кошти та матеріальні та нематеріальні активи виконавця. Згідно п. 5.1 Інвестиційного договору від 06.02.2016 р. сторони погодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання виконавцем своїх зобовязань за цим договором, інвестор матиме право вимагати, а виконавець зобовязаний вчинити всі необхідні дії з метою відшкодування усіх витрат інвестора, здійснених ним в процесі укладення та дії договору. Таким чином, стягненню з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] підлягають грошові кошти в сумі 8\~000 гривень, отримані відповідачем за Інвестиційним договором від 06.02.2016 р., Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача також підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 551,20 гривень, сплачений останнім при звернені до суду з даним позовом, витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 гривень та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420 гривень.

Outcome: approved