Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, йому на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] є його колишньою співмешканкою. Більше року тому будь-які стосунки між ними припинилися, відповідачка забрала свої речі та переїхала з своєю неповнолітньою дочкою - [PERSON], [INFO] проживати в інше місце в смт.Володимирець. Після того вони не підтримують будь-яких інших відносин, спільне господарство ними не ведеться. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити в його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з'явилися, але надали суду заяви в яких просили розгляд справи проводити в їх відсутності, заявлені вимоги визнають повністю та не заперечують проти їх задоволення. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів управління Державної міграційної служби України в Рівненській області в судове засідання не з'явився, але надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у відсутності представника УДМС України в Рівненській області та не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. Згідно договору купівлі-продажу № 629 від 04.04.2011 р. вбачається, що [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], Із витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно №29682012 від 15.04.2011 року, вбачається, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до актів від 01.11.2013 року, 01.01.2014 року, 01.03.2014 року, 01.05.2014 року, 01.07.2014 року, 01.09.2014 року про перевірку проживання [PERSON] та [PERSON], в квартирі [ADDRESS], де вбачається, що останні у зазначеному будинку більше одного року не проживають. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 72 ЖК України особа втрачає право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців там не проживає. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.2 статті 29 ЦПК України особи у віці від 14 до 18 років можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів наявних у матеріалах справи. Оскільки судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], не проживають в спірному будинку понад один рік без поважної причини, будинок є власністю позивача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житлом та, зняти [PERSON] та [PERSON], з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved