Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Благодатненської сільської ради Іванівського району Херсонської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 10 березня 2005 року померла [PERSON], яка постійно проживала в Комунальному закладі Херсонської обласної ради «Голопристанський геріатричний пансіонат» за адресою: м. Гола Пристань, вул. Червоноармійська, 103-А і знаходилася на повному державному забезпеченні з 13 листопада 2001 року. 05 березня 2001 року [PERSON] склала заповіт № 5 на імя [PERSON], який згідно довідки, виданої виконкомом Благоданенської сільської ради Іванівського району Херсонської області, станом на 04 квітня 2016 року № 109 не змінювався і не скасовувався. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки розміром 6,96 га, розташованої за межами населеного пункту на території Благодатненської сільської ради Іванівського району Херсонської області. 06 жовтня 2009 року за № 842 до Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області надійшла заява від [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом, посвідченого виконкомом Благодатненської сільради Іванівського району Херсонської області від 05 березня 2001 року за № 5, нотаріусом заведена спадкова справа № 428/2005. Станом на 17 березня 2016 року він звернувся до Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області, але видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус не має можливості в звязку з відсутністю оригіналу державного акту на земельну частку (пай), який не зберігся. Зазначена обставина підтверджується листом нотаріуса за №172/02-14 та обявою про втрату державного акту в газеті «Нове життя» за № 46(8610) від 19 листопада 2015 року. Він є єдиним спадкоємцем на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] Відділом Держгеокадастру в Іванівському районі Херсонської області для звернення до суду йому видана копія державного акту. Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 6,69 га., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту на території Благодатненської сільської ради Іванівського району Херсонської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В якості співвідповідача у справі була залучена Голопристанська міська рада Херсонської області (а.с.26). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник відповідача - Благодатненської сільської ради Іванівського району Херсонської області [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що позовні вимоги визнає повністю, заперечень немає (а.с.21,58). Представник відповідача - Голопристанської міської ради Херсонської області [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що міська рада не претендує на землі, розташовані на території Благодатненської сільської ради Іванівського району Херсонської області, однак вважає неправильним задовольняти позовні вимоги і передати земельну ділянку позивачу, який не турбувався про свою тітку і жодного разу її у пансіонаті не відвідав. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи видно, що [PERSON], [INFO], проживала в Комунальному закладі Херсонської обласної ради «Голопристанський геріатричний пансіонат» з 13 листопада 2001 року до смерті, яка настала 10 березня 2005 року (а.с.4). 05 березня 2001 року [PERSON] склала заповіт на племінника [PERSON] на земельну частку (пай), що знаходиться на території Благодатненської сільської ради, посвідчену сертифікатом (а.с.22). 31 січня 2003 року Благодатненською сільською радою Іванівського району Херсонської області [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС №043442, згідно якого вона є власником земельної ділянки площею 6,96 га, що розташована на території Благодатненської сільської ради Іванівського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8). [PERSON] померла 10 березня 2005 року в м. Гола Пристань, Херсонської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області 15 березня 2005 року, серії 1-КГ № 002881 (а.18 спадкової справи), копією актового запису про смерть (а.с.86) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть (а.с.67). 17 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до Голопристанської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом [PERSON], але йому було відмовлено у прийнятті заяви в звязку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду (а.26 спадкової справи). 19 листопада 2015 року в районній газеті «Нове життя» розміщено оголошення про те, що втрачений державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ІІІ-ХС №043442, виданий 31 серпня 2003 року на імя [PERSON], вважати недійсним (а.с.9). 05 серпня 2009 року Іванівським районним судом Херсонської області [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.9 спадкової справи). 06 жовтня 2009 року [PERSON] подав до Голопристанської районної державної нотаріальної контори Херсонської області заяву про прийняття спадщини за заповітом (а.8 спадкової справи). Згідно довідки № 172/02-14 від 17 березня 2016 року, виданої Голопристанською державною нотаріальною конторою Херсонської області, єдиним спадкоємцем на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] є [PERSON]П (а.с.6). Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» в редакції статті від 16 квітня 2009 року нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно п.1 ч. 212 розділу 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882 нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Із матеріалів справи видно, що спадкоємець [PERSON] звертався до Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, але свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видавалось в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на землю та те, що заповіт складено на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом за наявності державного акту на право приватної власності на землю (а.7,26 спадкової справи). Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 3 Указу Президента України від 10 листопада 1994 року N 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» (Указ втратив чинність крім статті 3 на підставі Указу Президента України N 650/2007 від 20 липня 2007 року) (далі Указ) право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. За змістом п. 3 Указу сертифікат на право на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника права розпорядження земельною часткою (паєм), зокрема скласти заповіт. Суд вважає визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату та державного акту на право приватної власності на землю, так як [PERSON] в заповіті виразила своє волевиявлення щодо земельної частки (паю), посвідченої сертифікатом тим, що заповіла її позивачу. Через півроку після складання заповіту [PERSON] була відправлена до геріатричного пансіонату, де перебувала до своєї смерті. В цей період їй був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку. Оскільки [PERSON] після видачі їй державного акту не змінювала своє виявлення щодо спадщини, то суд вважає його таким, що поширюється і на земельну ділянку, яка передана [PERSON] у власність. На підставі викладеного та

Outcome: approved