Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про захист права власності шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що домоволодіння за адресою [ADDRESS] належало йому, як власнику на підставі договору дарування від 17.03.2003 року, згідно з яким [PERSON] за згодою своєї дружини [PERSON] подарував, а він прийняв в дар це домоволодіння. Він був зареєстрований у вказаному домоволодінні з 11.03.1998 року і постійно проживав там до 29.09.2010 року, крім тих періодів коли йому чинив перешкоди в користуванні [PERSON] В період 2005-2008 років він завіз і зберігав в данному домоволодінні своє особисте майно, а саме: облицювальну будівельну плитку різних кольорів та розмірів (дона); два прожектори; пресовану бруківку 60 м кв. та поребрики в кількості 100 штук; котел «Данко», ребра алюмінієві, насос циркулярний, фільтр, два крани та комплект пробок; насос «Віола -4»; кран, фільтр та бочонок; унітаз «Лідер АЛКАПЛАСТ»; душову кабіну та вагонку; ванну чавунну ВТ 1700 170*80; умивальник з тумбою; вікна пластикові в кількості 3 штуки; біде Еко 2000; електротовари (дріт, розетки, вимикачі, світильники та лампи); катамаран; металеві вироби та запчастини; балон кисневий; драбину металеву; 2 бочки металеві, труби діаметром 40, 32, 25; бетонозмішувач; тачку; двері гаражні; дошки та бруси соснові; стовпчики металеві; бетонні круги для септика; покриття з чавунною кришкою; цемент розсипом та в мішках всього на загальну суму - 49779 грн. 74 коп.. На його звернення добровільно повернути майно та компенсувати понесені витрати [PERSON] не реагував. На даний час [PERSON] відчужив домоволодіння з належним йому майном [PERSON]. Просить захистити його право власності шляхом зобов'язання відповідачів повернути йому майно на загальну суму 49779 грн. 74 коп., а у випадку відмови відповідачів повернути майно - примусово його вилучити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовільнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] на виклики суду в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі. В заяві зазначила, що при купівлі домоволодіння у [PERSON] їй майно, яке належало [PERSON] не передавалось і де воно знаходиться їй не відомо. В задоволені позову просила відмовити. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] проти позову заперечив, мотивуючи тим, що спірне майно відсутнє у відповідача. Показав, що позивач [PERSON] в судовому засіданні не довів, що у будинковолодінні по [ADDRESS] знаходиться його майно зазначене в позовній заяві. Крім того, позивач не представив суду належних доказів, які підтверджували б його право власності на зазначене у позовній заяві майно. Враховуючи безпідставність позовних вимог, в задоволенні позову просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. За положеннями ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зазначений спосіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння. Позивачем за таким позовом може бути неволодіючий власник або особа, у якої майно власника перебувало у законному володінні за відповідною правовою підставою. Відповідачем за віндикаційним позовом має бути незаконний володілець майна власника. Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння (це факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача тощо). З позицій процесуального права ці та інші обставини становлять предмет доказування. Судом встановлено, що 17.01.2003 року [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно рішення Радивилівського районного суду Рівненстької області від 12.03.2012 року договір дарування від 17.01.2003 року укладений між [PERSON] та [PERSON] був розірваний у зв'язку з вчиненням злочину проти здоров'я дарувальника обдарованим. [PERSON] у зустрічному позові до [PERSON] про захист оспорюваного права власності на домоволодіння - відмовлено. Рішенням апеляційного суду Рівнеської області від 24.04.2012 року рішення Радивилівського районного суду 12.03.2012 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання договору дарування від 17.01.2003 року, який був вчинений ним на користь [PERSON] було скасовано та в задоволені цих вимог [PERSON] відмовлено. В решті оскажене рішення залишено без змін. За касаційною скаргою [PERSON] ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.09.2012 року рішення Апеляційного суду Рівненської області 24.04.2012 року скасовано, залишено в силі рішення Радивилівського районного суду 12.03.2012 року. Відповідно до вимог ст.ст.57, 212 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач та його представник [PERSON], обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилаються на те, що [PERSON], а після продажу будиковолодіння 18.09.2013 року його новий власник [PERSON] незаконно утримує за місцем свого проживання належне позивачу майно, однак достовірних доказів на підтвердження цієї обставини суду не надали. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував факт перебування спірного майна в натурі у будиковолодінні [PERSON], яке до 18.09.2013 року належало йому. Будь-які об'єктивні докази на підтвердження наявності у відповідачів [PERSON], [PERSON] спірного майна в матеріалах справи відсутні. Не встановлено таких доказів і з показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитаних в судовому засіданні. Так, свідок [PERSON] показав, що він перебудовував гараж і сарай в будиковолодінні по [ADDRESS], коли там проживав [PERSON] зі своєю дружиною. На території господарства він бачив батареї опалення, котел, душову кабінку, вікна пластикові, катамаран, бруківку. Зі слів [PERSON] йому відому, що це майно належало йому. Свідок [PERSON] підтвердив, що 3-4 роки назад допомагав [PERSON] завозити в господарство по [ADDRESS] дошки, цемент, круги. На подвір'ї бачив складену бруківку, в гаражі катамаран, бетономішалку, цемент в мішках. Свідок [PERSON] показав, що 2007 чи в 2008 роках він робив електропроводку в будинку і в гаражі по [ADDRESS] в якому проживав [PERSON]. На подвір'ї бачив круги для септика, дошки, бруківку, будівельну плитку. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] позичав у ньго кошти для купівлі облицювальної плитки, батарей для опалення, ванни. Покази данних свідків суд оцінює критично. Так як троє із них працювали разом з [PERSON] і перебували в його підпорядкуванні, а свідок [PERSON] є його другом з дитинства. Свідок [PERSON] підтвердив у судовому засіданні лише факт придбання [PERSON] в нього металопластикових вікон. Суд не може взяти до уваги покази свідка [PERSON], який за клопотанням позивача був допитаний у якості свідка та показав, що 16.07.2010 року перебуваючи на посаді начальника ДВС Радивилівського РУЮ брав участь у примусовому вселенні [PERSON] у будинковолодіння по [ADDRESS]. Бачив в господарстві бруківку, круги для септика, облицювальну плитку так як він є представником позивача по даній справі, тобто зацікавленою особою. Не можуть бути належними доказами по справі накладні та чеки на придбання товарів, які зазначені в позові, так як вони підтверджують лише факт прибдання товарів, а не перебування їх в незаконному володінні відповідачів. Посилання позивача на звукозапис судового засідання по справі №2-04/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом, де [PERSON] підтвердив наявність в його будинковолодінні даних речей зазначених в позовній заяві не може бути належним доказом, так як справа розглядалась в 2008-2009 роках, позивач як він сам стверджує проживав в даному будинковолодіння до 29.09.2010 року. Тобто [PERSON] мав можливість на свій розсуд розпорядитись належним йому майном. Таким чином на час звернення до суду з позовом позивач не представив суду доказів щодо перебування майна в натурі у відповідачів. За таких обставин, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню у зв'язку з їх недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed