Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист прав споживачів та відшкодування шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в листопаді 2016 року між ним та [PERSON] було укладено усний відплатний договір на проведення ремонтних робіт у будинку [ADDRESS] За умовами договору відповідач зобов'язався за 14 календарних днів, але не пізніше 1 грудня 2017 року, виконати роботи по демонтажу добудови, а також збудувати на тому ж місці нову добудову на новому фундаменті з новою покрівлею і з влаштуванням відливів без зміни технічних характеристик добудови та її функціонального призначення. Відповідач також зобов'язався утеплити фасад всього будинку, включно з новою добудовою; виконати ізоляційні, штукатурні та малярні роботи, інші супутні роботи. В свою чергу, позивач зобов'язався сплати відповідачу 27000 грн. вартості виконаних робіт. До завершення будівельних робіт [PERSON] повністю сплатив кошти за договором та оплатив вартість матеріалів, необхідних для виконання робіт. Однак, [PERSON] роботи виконав не в повному обсязі та з дефектами, що спричинили суттєве порушення функціональних властивостей окремих елементів будинку. Зокрема, наявні були такі дефекти: намокання внутрішніх стін прибудови; постійна підвищена вологість, що проявляється утворенням конденсату як на внутрішніх, так і на зовнішніх стінах прибудови та на вікнах; утворення грибку на стінах та стелі. 26 грудня 2016 року відповідач за фактом виявлених недоліків написав розписку, за умовами якої зобов'язався до 3 лютого 2017 року усунути недоліки проведених робіт, а в разі їх невиконання - відшкодувати понесені позивачем витрати. У визначений термін [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, а тому позивач був змушений звернутись до інших осіб для виконання необхідних робіт. В зв'язку з цим, ним були понесені витрати у розмірі 15845 грн. 16 коп., з яких 6945 грн. 16 коп. становлять витрати на матеріали та 8900 грн. - оплата праці робітників підрядної організації. А тому, позивач просив стягнути цю суму матеріальних збитків, а також 55080 грн. неустойки за прострочення виконання обумовлених договором робіт. В судове засідання сторони не з'явились, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В направленій до суду заяві позивач просив розглядати справу у його відсутності та задоволити позов в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що в позові належить відмовити з наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 2 наведеної статті правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Як встановлено з ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Звертаючись до суду з наведеним позовом позивач стверджує, що між ним і [PERSON] склались договірні відносини, за якими одна сторона зобов'язалась виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов'язався прийняти та оплатити виконану роботу. Позивач також стверджує, що між ними була досягнута домовленість щодо об'єкту, ціни, строків та якості виконання робіт. Підтвердженням викладеного позивач вважає розписку [PERSON] від 26 грудня 2012 року. Згідно з цією розпискою відповідач 26 грудня 2016 року засвідчив своє зобов'язання перед [PERSON] щодо виконання до 3 лютого 2017 року наступних робіт: усунення недоліків виконаних робіт дослівно - «удлинить подшиву, розширить дах, усунуть сирість, вікно (прибрати вологість), покраска фасаду, обштукатурить стіну». [PERSON] також зобов'язався всі витрати по роботі та матеріалам нести самостійно, а також відшкодувати всі понесені позивачем витрати у разі виконання таких робіт іншими особами. Однак, розписка не мітить будь-яких відомостей щодо об'єкта ремонту. Позивач стверджує, що ремонтні роботи проводились саме в будинку [ADDRESS] Про те, жодного документу на підтвердження викладеного суду не надано, як і не надано документу на підтвердження права власності позивача на цей будинок або будь-якого іншого документу, що засвідчує його право на укладення відповідних договорів щодо цього майна. Крім того, позивач в позовній заяві стверджує, що відповідачем роботи виконані неякісно, внаслідок чого було виявлені недоліки та дефекти, що спричинили суттєві порушення функціональних властивостей окремих елементів будівлі. Як наслідок цього наявне намокання внутрішніх стін прибудови; постійна підвищена вологість, що проявляється утворенням конденсату як на внутрішніх, так і на зовнішніх стінах прибудови та на вікнах; утворення грибку на стінах та стелі. Однак, які саме недоліки допустив відповідач під час виконання ремонтних робіт позивач не зазначив. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов'язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов'язання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов'язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України. Відповідно до положень ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спорів про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в заподіянні. В розписці [PERSON] дійсно міститься зобов'язання щодо усунення недоліків виконаних робіт, однак суду не надано доказів підтвердження того, що виконання саме цих робіт усуне ті наслідки, які настали в результаті первинних ремонтних робіт. Визначаючи розмір матеріальної шкоди [PERSON] зазначив, що вартість роботи по усуненню виявлених недоліків склала 8900 грн., підтвердження чого є акт № 1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг); вартість матеріалу для виконання цих робіт складає 6945 грн. 16 коп., підтвердження чого є відповідна накладна. Акт приймання виконаних робіт - це документ, який фіксує закінчення будь-яких робіт та приймання їх замовником за кількістю та якістю. Накладна - це документ, що використовується при передачі товарно-матеріальних цінностей від однієї особи іншій. Пунктом 1 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Згідно ст.2 наведеного Закону розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Положенням про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №13 від 21 січня 2013 року визначено форми і зміст розрахункових документів, які повинні видаватися при здійсненні розрахунків суб'єктами господарювання для підтвердження факту продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг, а також комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами при прийманні готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів, та розрахунків при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти. Враховуючи вищевикладене, видаткова накладна та акт приймання-передачі виконаних робіт не є розрахунковими документами. Таким чином, позивач не надав належних доказів, які б підтверджували факт проведення оплати за придбані товари та надані послуги. Крім того, акт прийому-передачі виконаних робіт містить перелік проведених будівельних робіт ФОП [PERSON] Жодного доказу, який би підтверджував, що для усунення зазначених в позовній заяві негативних наслідків необхідно провести саме ці роботи та використати саме ті матеріалі, які зазначені в накладній, суду не надано. Висновок експерта щодо встановлення відповідних обставин в матеріалах справи відсутній, клопотання про призначення судом відповідної експертизи позивач не заявляв. Згідно із 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З огляду на наведене в позові належить відмовити в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed