Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис, вчинений 07.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Юлією Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за №2045, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 01.08.2013 між ПАТ «ФідоБанк» та ним, укладено кредитний договір №1335627837901030. За умовами якого, отримав кредит шляхом перерахування кредитних коштів в сумі 14100, 00 на картковий рахунок Клієнта № [NUMBER] у ПАТ «ФідоБанк». Кредит надано на строк до 31.07.2016. До вказаного строку ним повернуто кредит в повному обсязі. Жодних вимог щодо наявної заборованості, банк до нього не заявляв, про те що в нього є заборгованість по кредиту йому відомо не було. Ніячких письмових вимог від ПАТ «ФідоБанк» або від інших осіб щодо вищевказаного крединого договору, ніколи не отримував. Про наявність боргу, дізнався 16.11.2019, коли приватним виконавцем на його адресу було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження та стягнення заборгованості з заробітної плати. Після чого 03.12.2019, звернувся з заявою про надення копії документів виконавчого провадження. 06.12.2019, отримав копії документів від приватного виконавця виконавчого коругу м. Києва Пімахової Д.В., з яких дізнався, що у нього нібито рахується заборгованість по кредиту «ФідоБанк» та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Ю.В. вчинено нотаріальний напис, на підставі якого видкрито виконавче провадження. Вважає, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис всупереч чинному законодавству, оскільки з моменту виникнення права вимоги ПАТ «ФідоБанк» пройшло більше ніж три роки, так, як право вимоги банк міг заявит из 31.07.2016, з дати закінчення терміну сплати кредиту, і в разі наявності заборгованості, банк би повідомив його як боржника, або звернувся б до суду з позовом про стягнення заборгованості, однак, до цього часу до нього ніхто не звертався з приводу заборгованості за кредитом. Представник відповідача ПАТ «ФідоБанк» в судове засідання не з`явився, але надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити [PERSON] в задоволенні його позову в повному обсязі. Зазначив, що позовні вимоги позивача є незконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем в позовній заяві зазначено недостовірні дані про те, що кредит ним сплачено у повному обсязі. Однак це. Не відповідає дісйності. Оскільки за весь період користування кредитом, останнім було здіснено лише один платіж, у вересні 2013 року на суму 80, 84 грн. Інших платежів по погашенню заборгованості, з боку позивача здійснено не було. Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позову. Позивач подав суду відповідь на відзив, в якій наполягає на тому, що забогованості за кредитом він не має, кредит сплачено ним в повному, однак квитанції про сплату, не збереглися. Тож, просить задовольнити вимоги позову. Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі представник ТОВ «Вектор Неос», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В., приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Пімахова Д.В. в судове засідання не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, відзив на позов не подали. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] 01.08.2013 укладено договір про надання споживчого кредиту №1335627837901030 (а.с.130). Зі змісту вказаного договору вбачається, що на його виконання відкрито поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] . Шляхом перерахування коштів на картковий рахунок, [PERSON] отримав від ПАТ «Фідобанк» кредитні кошти в сумі 14100, строком до 31.07.2016 року. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Ю.В. 07.10.2019 вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №2045. З даного виконавчого напису вбачається, що нотаріус пропонує звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за договором №1335627837901030 від 01.08.2013 укладеним між ПАТ «Фідобанк». 31.10.2014, згідно з договором факторингу №3, право вимоги боргу відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Вендор». Згідно договору факторингу №3 від 01.08.2019, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Вендор» та ТОВ «Вектор Неос», право вимоги за Кредитним договором№1335627837901030 від 01.08.2013. укладеним з ПАТ «Фідобанк», відступлено ТОВ «Вектор Неос». Стягнення заборгованості проводиться за період з 31.07.2016 по 13.09.2019. Сума заборгованості, яка підлягає стягненню складає 19581 грн. 26 коп., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту в сумі 14018 грн. 93 коп., комісії за обслуговування кредиту в сумі 5368 грн. 46 коп. (а.с.16). Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пімаховою Д.В. з виконання вказаного виконавчого напису прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2019 №60620781 (а.с.19). Копію даної постанови направлено [PERSON] , що вбачається з супровідного листа від 14.11.2019 з вихідним номером 2809/01-29 (а.с.18). Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат»,\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~№1172\~«Про затвердження\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» (далі Перелік), а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~№296/5 (далі Порядок). За загальними правилами статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1\~ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.\~\~ Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч. 1\~ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом законодавства станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису був, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено в\~Главі 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Главі 16\~Порядку. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. При цьому\~ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172\~(Перелік документів) передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктами 3.1, 3.2 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі (висновок Верховного Суду у постанові від 5 березня 2018 року, справа № 756/11960/15-ц). За змістом\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2\~ст. 258 ЦК України). Копій документів з якими стягувач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куби Ю.В. з метою вчинення виконавчого напису, суду не надано. З виконавчого напису вбачається, що строк за який здійснюється стягнення: з 31.07.2016 по 13.09.2019. З розрахунку заборгованості наданого банком, вбачається, що заборгованість розраховано станом на 21.10.2014. Сума заборгованості складає 19581,26 грн., у тому числі: 14018,93 грн. тіло кредиту; 5368,46 грн комісія за обслуговування кредиту. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 07.10.2019 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів України №622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням\~статті 87 цього Закону. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20червня 2018 року у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляду хвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017року\~. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 07.10.2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між позивачем та пат «ФідоБанк». Тобто, з викладеного вище вбачається, що виконавчий напис нотаріуса здійснено з порушенням чинного законодавства, оскільки зазначена у виконавчому написі заборгованість не є безспірною, тому приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, тому оскаржуваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Крім того, перевіряючи доводи позивача з метою з`ясування, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості та її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, судом встановлено, що сума заборгованості за кредитним договором, на яку видано виконавчий напис не є безспірною, оскільки позивач наявність боргу взагалі заперечує, отже суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі\~ст.141 ЦПК України\~суд стягує з відповідачів на користь\~позивача\~судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved