Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Дану квартиру придбав з прилюдних торгів, які відбулися 12 квітня 2014 року. Відповідач була попереднім власником цієї квартири, однак залишилась зареєстрованою за цією адресою. Оскільки відповідач втратила своє право власності на цю квартиру, то разом із втратою такого права припинилося і її право користування нею, а тому, вважаючи своє право власності порушеним, позивач і звернувся до суду з цим позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Представник третьої особи [PERSON] не заперечував щодо задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, що регулюються нормами ЖК України в частині користування жилими приміщеннями в будинках ( квартирах ) приватного житлового фонду та ЦК України щодо захисту права власності. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом від 19.04.2013 року, виданим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, зареєстрованим в реєстрі за №246 та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.04.2013 року, номер запису про право власності 730722. За вказаною адресою зареєстрована відповідач по справі [PERSON], [INFO]. Право власності [PERSON] на вказану квартиру припинилося, зважаючи на її відчуження на прилюдних торгах, які проведені 12 квітня 2013 року. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 08 квітня 2015 року у справі №902/671/13, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23 червня 2015 року, скасоване рішення Господарського суду Вінницької області від 25.02.2014 року у справі №902/671/13 та в позові ПАТ «Укрсоцбанк» до ПП «Нива - В.Ш.» в особі філії 02 ПП «Нива В.Ш.», Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - [PERSON], та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - [PERSON], про визнання прилюдних торгів проведених 12.04.2013 року з реалізації нерухомого майна квартири [ADDRESS], відмовлено. Судом не встановлено укладення договору про користування даним житловим приміщенням відповідача з позивачем. Суд знаходить обгрунтованою вимогу про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловою площею в належному позивачу на праві приватної власності помешканні. Право власності позивача на його квартиру [ADDRESS] згідно ст.ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України захищено положенням про те, що право власності є непорушним. Право позивача порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгялду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року №5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Зважаючи, що право попереднього власника [PERSON] на квартиру [ADDRESS] є припиненим, а [PERSON] є власником цього майна, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про визнання відповідача (попереднього власника) такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved