Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], просить розірвати шлюб з дружиною з підстав несумісності характерів та різних поглядів на життя. Із зустрічним позовом звернулась [PERSON] до [PERSON], просить розділити спільне майно подружжя. Їй виділити ліжко і матрац вартістю 8 500 грн. та набір кухонного посуду вартістю 1 500 грн., а чоловікові виділити набір кухонних меблів вартістю 10 000 грн. Сторони повідомляють в заявах, що вони перебувають у шлюбі від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом разом не проживають, подружні стосунки не підтримують. Добровільно вирішити питання про поділ майна не можуть. Чоловік в судовому засіданні підтримав свої вимоги, просить шлюб розірвати з підстав зазначених у позовній заяві та тривалого не проживання з дружиною з січня 2015 року і неможливістю примиритись з нею. Повідомив, що в неї є інший чоловік. Відповідачка його вимоги не визнала. Повідомила, що в нього є коханка, але шлюб вона розірве тільки тоді, коли він віддасть належне їй майно, зазначене у позовній заяві, тобто ліжко із дуба , ручної роботи, яке їй подарували батьки та набір кухонного посуду. Просила шестимісячний строк на примирення. Ці речі залишились в будинку чоловіка і він ліжко та частину посуду не віддає, а батьки вимагають їх повернення. Чоловік також не визнав зустрічний позов і повідомив, що ліжко і посуд жінка забрала і вивезла в березні 2015 року з його будинку, а в ньому стоїть інше ліжко яке належить його сестрі, оскільки вона власниця цього домоволодіння. Представник [PERSON] звернув увагу суду на неможливість примирення подружжя через тривалий строк їх непроживаня разом і небажання позивача поновлювати сімейні стосунки, а дружина не вживала жодних заходів для поновлення сімейних стосунків. Зазначив, що набір кухонних меблів розподілу не підлягає, оскільки він куплений [PERSON] до шлюбу і не є спільним майном подружжя. Заслухавши позицію сторін, представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, слід вважати позов про розірвання шлюбу обґрунтованим, який підлягає задоволенню, а зустрічний позов таким , що підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що 23 листопада 2013 року сторони уклали шлюб який зареєстрували у відділі РАЦС Ярмолинецького районного управління юстиції, актовий запис № 99. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю, а батько його відвідує відповідно до висновку органу опіки Віньковецької РДА у визначений цим органом час. З січня 2015 року сторони живуть окремо, в різних населених пунктах, подружні стосунки не підтримують, що сторони не заперечують і в силу ст. 61 ч.1 ЦПК України ці обставини приймаються судом без доказування. В судовому засіданні дружина, висуваючи зустрічний позов, ставить вимогу про те, що згоду на розірвання шлюбу вона дає при умові повернення їй посуду та ліжка чоловіком, який ці речі приховав. Тобто, метою її зустрічного позову являється не бажання зберегти та урегулювати сімейні стосунки з [PERSON], а отримання майна, про яке вона зазначає у позовній заяві. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За вказаних обставин збереження сімейних стосунків протирічить інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати. При цьому, судом береться до уваги та обставина, що сторони з січня 2015 року спільно не проживають і подружні стосунки не підтримують, у чоловіка є коханка, а протягом 10 місяців дружина не вживала заходів до примирення. Примирення вона бачить під умовою повернення спірного майна, оскільки їй погрожують батьки. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] не віддає її доньці дубове ручної роботи ліжко, яке вони привезли в його будинок після весілля, а кухонний посуд з зображенням маків віддав не весь. Вона особисто купувала посуд з маками і закусочний посуд. В будинку в смт. Ярмолинці дві кімнати закрито на ключ і туди зять нікого не допускає. 19 вересня 2015 року їй говорила матір відповідача, що спірне ліжко знаходиться в будинку [ADDRESS]. Набір кухонних меблів зять купував в розстрочку до шлюбу, але його матері вона давала 3000 грн., щоб та сплатила кошти за ці меблі. Допитаний свідок [PERSON] повідомив, що його як працівника міліції у вересні 2015 року запрошувала [PERSON] в будинок чоловіка щоб забрати своє майно. Вона забрала коробку з посудом, що помістився в два пакети. Говорила, що залишився іще посуд і є ліжко. 19 вересня 2015 року [PERSON] водив працівників по всіх кімнатах. Ліжка дерев'яного не було в кімнатах, а дружина на той час забрала металеве ліжко. Він бачив в будинку одне ліжко в розібраному стані. На кухні був посуд, але кому він належить не знає. В кімнаті сестри господаря також бачив ліжко дерев'яне коричневого кольору та меблеву стінку. Із аналізу досліджених доказів слідує, що дружина довела той факт, що подружжю її батьками дарувалось дерев'яне ліжко із дубу ручної роботи, яке вони привезли в будинок чоловіка в смт Ярмолинці, але звідти відповідач ліжко не віддав , про що повідомила свідок [PERSON] Про наявність розібраного дерев'яного ліжка в будинку свідчить також [PERSON] Згідно акта опису майна від 13 жовтня 2015 року в будинку [ADDRESS] спірне дубове ліжко не виявлено. За таких обставин, виходячи з того, що чоловік обмежив дружині доступ до будинку [ADDRESS], про що зазначено у висновку Ярмолинецького РВ УМВС У в Хмельницькій області від 23.09.2015 року, слід вважати доведеним факт приховання ним спільного майна подружжя - дубового ліжка ручної роботи. Згідно п.30 Постанови ПВС України « від 21.12.2007 року» Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб… та поділ майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У зв'язку з зазначеною позицією суд оцінює ліжко в 8 500 грн., і половину вартості його присуджує дружині. Також суд стягує на користь дружини посуд зазначений в акті опису майна в силу ст. 61 ч.1 ЦПК України оскільки чоловік погодився повернути їй зазначені в акті опису майна речі: сервіз чайний із 6 чашок і 6 блюдець; сервіз кофейний із6 чашок і 6 блюдець; пластмасове сито червоного кольору; пластмасову миску рожевого кольору; пластмасову тацю; глибоку пластмасову та глибоку металеву миску; 4 стакани; металевий черпак. Інші вимоги позивачки суд вважає недоведеними, оскільки вона не надала належних та допустимих доказів які б підтверджували, що набір кухонних меблів із дуба вартістю 10 000 грн. куплено за спільні кошти подружжя, не заперечуючи, що його купив чоловік до реєстрації шлюбу. Також не навела доказів, що під час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок її трудових або грошових затрат.

Outcome: approved