Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 350 доларів США. Свої вимоги мотивує тим, що за договором позики передав позичальнику [PERSON] гроші в сумі 350 доларів США. На підтвердження при фактичному одержані вказаної суми, позивальником надано розписку від 05.12.2013 року. У розписці відповідач зобов'язався повернути кошти до 01.05.2014 року, однак в зазначений термін і до теперішнього часу відповідач свого зобов'язання не виконав. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 грудня 2013 року, позивач [PERSON] позичив [PERSON] 350 доларів США терміном до 01.05.2014 року, що підтверджується розпискою, оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач вказує на те, що відповідач не повернув йому кошти у визначений договором строк та просить стягнути з відповідача суму боргу 350 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 11.08.2015 року становить 7441 грн. 00 коп. Враховуючи те, що між сторонами було укладено договір позики та розписка на час звернення до суду знаходиться у позивача, суд приходить до висновку, що відповідач не повернув грошові кошти та сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути суму боргу за договором позики в сумі 350 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.08.2015 року становить 7441 грн. 00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Враховуюючи те, що [PERSON] звільнений від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 530, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України та

Outcome: approved