overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки від суми несплачених аліментів в розмірі 2777грн. 32 коп. за період з 1 листопада 2014 року по 1 серпня 2015 року, посилаючись на наявність заборгованості відповідача по сплаті аліментів на утримання малолітньої доньки Катерини, [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на те, що в [PERSON] знаходиться на утриманні малолітній син [PERSON], [INFO], а тому вона не має можливості сплачувати неустойку від суми несплачених аліментів. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 6 листопада 2014 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки Катерини, [INFO], в розмірі ? частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 6 жовтня 2014 року і до повноліття дитини. Заборгованість відповідача за вказаним рішенням суду станом на 1 вересня 2015 року становить 1853 грн., що підтверджується довідкою Першогоміського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції №34337/0327 від 18 вересня 2015 року. Відповідно до вимог ст. 196 ч. ч. 1 та 2 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Розмір неустойки за період з 1 листопада 2014 року по 31 липня 2015 року становить в сумі 910 грн. 84 коп.: за листопад 2014 року: 385 грн. 80 коп.х1%х30 днів=115 грн. 74 коп.; за грудень 2014 року: 385 грн. 80 коп.х1%х31 день=119 грн. 60 коп.; за січень 2015 року: 385 грн. 80 коп.х1%х31 день=119 грн. 60 коп.; за лютий 2015 року: 385 грн. 80 коп.х1%х28 днів=108 грн. 02 коп.; за квітень 2015 року: 309 грн. 80 коп.х1%х30 днів=92 грн. 94 коп.; за травень 2015 року: 385 грн. 80 коп.х1%х31 день=119 грн. 60 коп.; за червень 2015 року: 385 грн. 80 коп.х1%х30 днів=115 грн. 74 коп.; за липень 2015 року: 385 грн. 80 коп.х1%х31 день=119 грн. 60 коп. Як з»ясовано судом, в [PERSON] знаходиться на утриманні малолітній син [PERSON], [INFO]. За таких обставин, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку від суми несплачених аліментів за період з 1 листопада 2014 року по 31 липня 2015 року в сумі 650 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення позики. Позивач посилається на те, що 01.08.2014 року відповідач отримав у борг від позивача 4\~000 дол. США, що еквівалентно 85200 грн., які відповідач зобовязався повернути до 01.12.2014 року, що підтверджується розпискою написаною відповідачем. Відповідач кошти не повернув. Просить стягнути з відповідача борг в сумі 4000 дол. США, що еквівалентно 85200 грн. та судові витрати в сумі 852 грн. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 01.08.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав у борг [PERSON] грошові кошти у сумі 4\~000 дол. США, що еквівалентно 85200 грн., а [PERSON] зобовязався повернути борг до 01.12.2014 року, що підтверджується розпискою написаною [PERSON]. Відповідач своє зобовязання щодо повернення грошових коштів не виконав. Таким чином судом встановлено, що між сторонами склалися договірні правовідносини, позивач надає відповідачу грошові кошти, а відповідач зобовязується повернути позивачу кошти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи вище наведені обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та необхідно стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 4\~000 дол. США. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 852 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення процентів від суми позики в розмірі 28565 грн. 07 коп., трьох процентів річних в розмірі 5363 грн. 01 коп., збитків в зв'язку з інфляцією в сумі 15375 грн., а всього: 49303 грн. 08 коп., посилаючись на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 5 вересня 2016 року вирішено стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 250000 грн., проценти за користування грошовими коштами в сумі 65156 грн. 05 коп. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 8568 грн. 49 коп. А рішенням цього ж суду від 20 грудня 2017 року вирішено стягнути з відповідача на його користь проценти за користування грошовими коштами в сумі 39981 грн. 64 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 8890 грн. 35 коп. та збитки в зв'язку з інфляцією в сумі 59153 грн. 72 коп. Однак, виплату вказаних грошових коштів [PERSON] проведено не було. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 5 вересня 2016 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 250000 грн., проценти за користування грошовими коштами в сумі 65156 грн. 05 коп. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 8568 грн. 49 коп. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 грудня 2017 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] проценти за користування грошовими коштами в сумі 39981 грн. 64 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 8890 грн. 35 коп. та збитки в зв'язку з інфляцією в сумі 59153 грн. 72 коп. Виплату вказаних грошових коштів відповідачем проведено не було. Відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1048 ч. 1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Розмір збитків в зв'язку з інфляцією за період з 7 листопада 2017 року по 1 липня 2017 року складає 15375 грн. (250000 грн. х 106,15%). Розмір трьох процентів річних від простроченої суми за період з 7 листопада 2017 року по 25 липня 2017 року складає 5363 грн. 01 коп. (250000 грн. х 3% : 365 днів х 261 день). Розмір процентів від суми позики за період з 7 листопада 2017 року по 25 липня 2017 року складає 28565 грн. 07 коп. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення річних, інфляційних та процентів за договором позики. 28.12.2015 р. Черкаським районним судом Черкаської області ухвалено заочне рішення, згідно якого позов [PERSON] задоволено в повному обсязі, а з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість в сумі 9 202,93 грн. 12.05.2016 р. представник позивача - [PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку ст.220 ЦПК України про ухвалення додаткового рішення по даній справі, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача 4073,97 грн., оскільки при вирішення спору по суті судом не були враховані збільшені позовні вимоги, зокрема не врахована сума інфляції, 3% річних та відсотки за користування порукою за жовтень 2015 року. В судове засідання сторони не з'явились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку, проте згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою. Згідно п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Судом встановлено, що станом на момент подання заяви про ухвалення додаткового рішення суду, строк виконання рішення суду не закінчився. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява представника позивача - [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки в ході розгляду справи позивачем дійсно були збільшені позовні вимоги на суму 4073,97 грн., які були донараховані позивачем за жовтень 2015 року і які складаються з: 1000 грн. - сума інфляції; 328,77 грн. - 3% річних і 2745,20 грн. - відсотки за користування позикою. Оскільки згідно заочного рішення суду позовні вимоги [PERSON] були задоволені повністю, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 4073,97 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сплаченого ним авансу в сумі 64000 грн. за договором про наміри, укладеного між ними 29 грудня 2012 року, за яким він зобовязувався в строк до 29 січня 2013 року укласти відповідний договір купівлі-продажу з відповідачем щодо придбання в останнього житлового будинку №2/2, що по вул. Отрадній - 3 в м. Хмельницькому. Однак, до цього часу вказаний договір купівлі-продажу з вини [PERSON] так і не укладено. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що вказана сума не є ні авансом, ні завдатком, а є гарантійною сумою . Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до вимог ст. 571 ч. 1 ЦК України я кщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 29 грудня 2012 року укладено договір про наміри, за яким позивач зобовязувався в строк до 29 січня 2013 року укласти відповідний договір купівлі-продажу з відповідачем щодо придбання в останнього житлового будинку №2/2, що по вул. Отрадній - 3 в м. Хмельницькому. За цим же договором відповідач отримав у нього аванс в сумі 64000 грн. Однак, до цього часу вказаний договір купівлі-продажу з вини [PERSON] так і не укладено. Посилання представника відповідача на те, що сплачена [PERSON] сума є гарантійною, до уваги суду не береться, оскільки відповідно до вимог ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. Вказує, що 09 липня 2009 року відповідач уклав з ним договір позики грошових коштів на суму 85000 гривень. За умовами договору повернення позики мало бути здійснено 01 листопада 2009 року, але цього не сталося, незважаючи навіть на численні нагадування боржнику про його борг. Тому, просить через суд стягнути з відповідача на його користь вказані грошові кошти. В судовому засіданні позивач позов підтримав, повторивши доводи, що містяться в позовній заяві. Відповідач [PERSON] неодноразово належним чином викликався до суду, але в судове засідання не з*явився, про причини неявки суд не повідомив, тому, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, згідно ч. 4 ст. 169 ЦІЖ України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Як вбачається з пояснень позивача 09 липня 2009 року між ним та відповідачем укладено договір позики грошових коштів на суму 85000 грн. зі строком повернення зазначеної суми 01 листопада 2009 року. Ця обставина підтверджується укладеним між сторонами договором у письмовій формі від 09 липня 2009 року. Дружина відповідача [PERSON] надала йому згоду на укладання цього договору, посвідчену нотаріально 09 липня 2009 року. У вказаний у договорі строк грошові кошти позичальникові повернуті не були. Тому, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього ж кодексу - отже зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції, тощо. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму позики і державне мито у розмірі 850 гривень, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи у розмірі 120 гривень. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що 11 лютого 2014 року він уклав з відповідачем договір позики строком на три місяця у розмірі 20000 гривень. Після спливу обумовленого терміну відповідач гроші не повертає, чим не виконує свої зобов'язання. Оскільки, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, просить суд стягнути з відповідача грошові кошти за договором позики в розмірі 20000 гривень та суму сплачених судових витрат. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена протягом тридцяти днів від дня пред'явлення вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначенної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до договору позики від 11 лютого 2014 року [PERSON] отримав від [PERSON] суму в розмірі 20000 гривень, яку зобов'язався повернути в строк до 11 травня 2014 року (а.с. 6-8). Беручи до уваги, що відповідач [PERSON] у повному обсязі визнав позовні вимоги позивача [PERSON] про що подав суду заяву, і визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а оскільки відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся\~ до\~ суду\~ з\~ позовом\~ до [PERSON] про стягнення суми боргу в розмірі\~ 96\~500 гр., суми інфляці та суми у відшкодування моральної шкоди в розмірі 96\~500 гр., а всього в сумі 193\~000 гр.. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу в якому просить стягнути на його користь з [PERSON] грошові кошти в сумі 3000 доларів США та 17000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно розписки від 03 травня 2017 року відповідачем [PERSON] отримано у борг від громадянина [PERSON] суму 3000\~ (три тисячі) доларів США та 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, які зобов`язався повернути до 01 травня 2018 року, але станом на 20 листопада 2020 року позика позивачу не повернута. На телефонні дзвінки відповідач не реагує, борг повертати не бажає. За курсом валют НБУ станом на 20.11.2020 року (день подачі позову до суду) курс долара до гривні становить 28,25 грн. за 1 долар. За розрахунком 3000*28,25=(84750+17000) = 101750 загальна сума заборгованості у національній валюті гривнi. Сума 3% річних від простроченої заборгованості за період з 01.05.2018 року по 02.11. 2020 року, за період 933 календарних днів, згідно розписки від 03.05.2017 року - становить 7 799 (сім тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Його представник [PERSON] подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Його представник [PERSON] надіслала до суду заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутності та відсутності відповідача., позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~ Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] ) про стягнення суми боргу за договором купівлі-продажу автомобіля. У відповідності до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити всіх учасників справи, що вони зможуть ознайомитись з повним текстом рішення з 15 год 00хв 09 липня 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за розпискою від 05.07.2016 року у розмірі 76 590,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17.01.2017 року відкрито провадження по справі. 30.11.2016 року від представника позивача надійшло клопотання про проведення судових засідань у даній справі в режимі відеоконференції. Розглянувши подане клопотання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Згідно ч.1 ст.158-1 ЦПК України, суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи іншого учасника цивільного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в обов'язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за сім днів до дня проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь. Питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніш як за п'ять днів до дня проведення такого судового засідання. Ухвала суду, прийнята за наслідками вирішення цього питання, оскарженню не підлягає. Копія ухвали про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції негайно надсилається до суду, який зобов'язаний організувати її виконання, та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. З метою забезпечення своєчасного проведення відеоконференції копія ухвали також може бути надіслана за допомогою кур'єра, факсу або електронної пошти. Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов'язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. Крім того, такий спосіб участі має винятковий характер, та має бути зумовлений обґрунтованими причинами, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні. Заявником не було надано доказів тяжкого матеріального становища, на яке заявник посилається та не надано доказів, які фактично ускладнюють або роблять неможливою участь [PERSON] в судовому засіданні Оболонського районного суду м. Києва. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання представника позивача про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed