Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням будинку [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він являється одноособовим власником житлового будинку [ADDRESS]. Право власності він набув шляхом укладення 20.12.2013 договору купівлі-продажу, який посвідчений нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу [PERSON] Право власності внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення (індексний номер 9327787), про що йому нотаріусом видано витяг за №15086102. На час укладення договору у вказаному домоволодінні була зареєстрована колишня власниця [PERSON], а тому десятим пунктом зазначеного договору сторони домовились, що продавець вирішить питання про зняття з реєстраційного обліку місця проживання та звільнить будинок від речей домашньої обстановки та вжитку до 10.01.2014. Проте, дана умова так і не виконана. Як йому відомо від представника [PERSON], яка від імені [PERSON] уклала договір купівлі-продажу, сама [PERSON] вже понад рік відсутня на території України, оскільки перебуває на заробітках і знятися з реєстрації за фізичної відсутності не має можливості. Маючи намір розпорядитися придбаним домоволодінням на власний розсуд він був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. Згідно з ухвалою Знам'янського міськрайонного суду від 06.02.2014 розгляд справи проводиться заочно. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з договором купівлі-продажу від 20.12.2013, [PERSON] придбав у [PERSON], житловий будинок [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.12.2013, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, за [PERSON] зареєстровано право власності на будинок [ADDRESS] (а.с.9). Згідно з копією паспорта серії [NUMBER] та довідкою Знам'янського РС УДМС України в Кіровоградській області, [PERSON] зареєстрована у будинку [ADDRESS]. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS], а тому мав право на звернення до суду з даним позовом. Десятим пунктом зазначеного договору купівлі-продажу передбачено, що [PERSON] вирішить питання про зняття з реєстраційного обліку місця проживання та звільнить будинок від речей домашньої обстановки та вжитку до 10.01.2014, проте дана умова договору не виконана. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні доведено, що відповідач не проживає в будинку позивача понад рік і місце знаходження її невідоме. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. На підставі ст.317, 319, 386, 379, 391, 655, 657 ЦК України,

Outcome: approved