Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Рівненського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ в Рівненській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Рівне Рівненської області про відшкодування моральної шкоди. У позовній заяві позивач вказує, що 03.04.2015 року в службовому кабінеті начальника Рівненського МВ УМВС України [PERSON] по відношенню до нього були вчинені неправомірні дії, які полягали у неправомірному звинуваченні його у хуліганських діях, за що його постановою Рівненського міського суду від 22 червня 2015 року було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді громадських робіт. Постановою апеляційного суду Рівненської області від 17 липня 2015 року Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 22 червня 2015 року було скасовано, а провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП було закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Неправомірні дії працівників Рівненського MB УМВС України привели до душевних страждань та необхідності змінювати свій звичний спосіб життя та звертатися до правоохоронних органів з відповідними скаргами, також у нього погіршився стан здоров'я. Моральну шкоду він оцінив у 100000 гривень. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав просить стягнути з Рівненського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ в Рівненській області заподіяну йому моральну шкоду в сумі 100000 гривень. Представник відповідача Рівненського MB УМВС України в Рівненській області в судовому засіданні позовні вимоги заперечила та пояснила, що позивач в позовній заяві посилається на те, що до нього працівниками міліції було застосовано фізичну силу та його змусили підписати клопотання. Дане твердження [PERSON] не підтверджено жодним належним доказом. Окрім того, пояснила, що [PERSON] вважає, що йому у період з 03.04.2015 року до 17.07.2015 року було завдано моральної шкоди, однак докази до позову не долучені. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Позивачем докази на підтвердження своїх позовних вимог не надані, наявність моральної шкоди не підтверджено, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи по суті надіслав заперечення в яких позовні вимоги позивача вважає безпідставними виходячи з наступного. Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 460/2011, Казначейство України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Положенням про управління, затвердженим наказом Державної казначейської служби України № 119 від 21.11.2011 року, не передбачено права щодо представлення інтересів держави. Казначейство України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства фінансів України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України і Міністра фінансів України. Положення статті 48 Бюджетного кодексу України вказує, що в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України та передбачає здійснення Державним казначейством України: операцій з коштами державного бюджету; розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів; контролю бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті зобов'язань та проведені платежів; бухгалтерського обліку та складання звітності при виконанні державного бюджету. Відтак, управління Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненській області не розпоряджається бюджетними коштами, а тільки здійснює операції з ними в порядку та у відповідності з вимогами, передбаченими законодавством. Частиною другою статті 95 Конституції України видатки державного бюджету мають цільове спрямування і передбачаються Законом України про Державний бюджет на відповідний бюджетний рік. Вказує, що позиція позивача по залученню в якості відповідача державу Україна в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки управління ніяких правовідносин з [PERSON] не має. Просить відмовити у задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, оцінивши докази та всі обставини справи у їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що Рівненським міським судом Рівненської області розглядався протокол про адміністративне правопорушення від 03.04.2015 р., про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство). Даний протокол надійшов з Рівненського MB УМВС України в Рівненській області. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.04.2015 року, [PERSON] обвинувачувався в тому, що він близько 10 год. 30 хв., 03 квітня 2015 року в приміщенні, а саме, в кімнаті прийому громадян та в холі першого поверху Рівненського MB УМВС України в Рівненській області. по вул. Пушкіна, 4 в м. Рівне, що є громадським місцем, вчинив дрібне хуліганство яке виразилось у нецензурній лайці в адресу працівників міліції, зокрема в адресу слідчого Гуменецького Р.В., начальника відділу міліції [PERSON] та інших працівників, які перебували поруч виконуючи службові обов'язки, та не зважаючи на вимоги останніх припинити протиправну поведінку, продовжував свої дії, чим порушив громадський порядок. Постановою Рівненського міського суду від 22 червня 2015 року [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді громадських робіт на строк 50 годин. Постановою апеляційного суду Рівненської області від 17 липня 2015 року Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 22 червня 2015 року було скасовано, а провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП було закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постановою Апеляційного суду Рівненської області було встановлено, що [PERSON] 03 квітня 2015 року в приміщенні Рівненького MB УМВС України в Рівненській області конфліктував із працівниками міліції, однак нецензурною лайкою не виражався, громадський порядок не порушував. На підтвердження своїх показів надав аудіо запис диктофону. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що 03.04.2015 року вони перебували в холі Рівненського MB УМВС України та бачили, що [PERSON] був в емоційному стані, однак нецензурною лайкою не виражався. Таким чином, Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 17 липня 2015 року, яка набрала законної сили та є чинною встановлено, що в діях [PERSON], які відбулись 03.04.2015 року відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судовим органом встановлено, що дії працівників Рівненського MB УМВС України по складанню 03.04.2015 року протоколу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП є неправомірними. За змістом частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р., моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних наслідків, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Враховуючи встановлену Апеляційним судом Рівненської області неправомірність дій працівників Рівненського MB УМВС України по складанню 03.04.2015 року протоколу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], які призвели до приниження честі, гідності, моральних переживань, погіршення здоров'я, порушення нормальних життєвих зв'язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди слід задоволити частково в сумі 10000 гривень, що відповідатиме критеріям розумності та справедливості. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 1167 ЦК України,

Outcome: approved