Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що він на праві приватної власності має житловий будинок, в [ADDRESS] . В даному житловому будинку зареєстровані відповідачі: дружина його сина та двоє їх дітей. Однак фактично вони більше 7 років у будинку не проживають і не з`являються. Вони у 2012 році, не знявшись з реєстрації, виїхали на постійне місце проживання в Автономну Республіку Крим. А тому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, що розташований в [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити та згодний на заочний розгляд справи. Відповідачі на виклик в судове засідання не з`явились, хоча про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом поміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Даний позов зареєстровано в суді 15.01.2020 року. Згідно ухвали Коропського районного суду Чернігівської області від 27.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначене спрощене позовне провадження. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні власником житлового будинку, в [ADDRESS] , є позивач, що підтверджується дговором купівлі-продажу від 31.08.1999 року. Відповідачі, принаймні, протягом 5 останніх років у будинку позивача не проживають, що підтверджується довідкою Риботинського старостинського округу Коропської селищної ради. Відповідно до ст. 41 Конституції України: Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 150 Житлового кодексу України, ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, мають право використовувати помешкання для особистого проживання, проживання членів їх сім`ї та інших осіб. Вони мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд та вимагати усунення будь-яких порушень їх прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України: Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач бажає позбавити права користування житловим будинком, який йому належить на праві власності, відповідачів, оскільки останні зареєстровані за вищевказаною адресою, але фактично не проживають. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі викладеного,

Outcome: approved