Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON] , померлому [INFO] , свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння (розташоване за адресою: [ADDRESS] , виданого на підставі рішення виконкому Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області № 17 від 16 жовтня 1964 року. На обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який проживав та був зареєстрований на дату смерті за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку садибного (індивідуального) типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . 16 серпня 2019 року Великобурлуцьким державним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з наявністю відмінності у прізвищі батька. У всіх належних батькові документах його прізвище зазначено - « [PERSON] ». У свідоцтві про право власності на домоволодіння, що знаходиться за вказано вище адресою виданому на підставі рішення виконкому Великобурлуцької селищної ради від 16 жовтня 1964 року № 17 помилково вказано прізвище - « [PERSON] ». З приводу різності у написанні прізвища у свідоцтві про право власності на домоволодіння та у особистих документах, заявник звертався до Великобурлуцької селищної ради. 17 липня 2019 року виконкомом Великобурлуцької селищної ради було винесено рішення про внесення змін до тексту свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння на [PERSON] , однак дане рішення не вирішує питання щодо видачі Великобурлуцькою державною нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] , оскільки свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння не видаються та не можуть бути видані померлій особі. В зв`язку з чим заявник вимушений був звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності документа. В судовому засіданні представник заявника - адвокат Зінченко С.А., яка діє на підставі наказу № 331/19 від 04 жовтня 2019 року Чугуївського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, заявлені вимоги [PERSON] підтримала повністю, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа - представник Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи були повідомлені належним чином, судову повістку отримано 08 липня 2020 (а.с.35). На адресу суду Великобурлуцький селищний голова надав заяву в якій просить справу слухати без участі представника селищної рада та прийняти законне рішення (а.с.35). Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.257 ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі; прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України, серія [NUMBER] , що був виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області від 08 липня 2002 року, заявником являється - [PERSON] (а.с.20). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком заявника [PERSON] , який народився [INFO] , вказано [PERSON] (а.с.06). [PERSON] помер [INFO] про що в Книзі реєстрації смертей 30 червня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 79, що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.05). Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного (індивідуального) типу з господарськими будівлями та спорудами розташованого на [ADDRESS] , який виготовлений за станом на 02 липня 2019 року, замовником технічної інвентаризації є заявник [PERSON] (а.с.09-15). Згідно до свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на домоволодіння, ціле домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] на праві особистої власності (а.с.16). Рішенням засідання виконавчого комітету від 17 липня 2019 року № 78 про виправлення помилок у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 18 листопада 1964 року № 26856 внесено зміни до тексту свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 18 листопада 1964 року № 26856, а саме: «…домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на праві особистої власності» та «Домоволодіння [ADDRESS] ціле зареєстровано в Вовчанському бюро технічної інвентаризації по праву особистої власності за [PERSON] …» (а.с.18). Відповідно до довідки від 29.11.2019 за вих. № 4475, виданої виконавчим комітетом Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, [PERSON] , [INFO] , проживав разом з померлим [INFO] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] по день смерті і вели спільне господарство (а.с.17). Згідно з постановою державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] було відмовлено в прийняті спадщини, оскільки документ, що посвідчує право власності на спадкове майно спадкоємець надати не має можливості, так як спадкодавцем за життя він не був оформлений належним чином (в свідоцтві про право особистої власності прізвище власника « [PERSON] », а у всіх інших документах прізвище « [PERSON] »(а.с.19). Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що свідоцтво № [NUMBER] про право особистої власності на домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] належить [PERSON] , який помер [INFO] , місце смерті - смт. Великий Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved