Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] , в яких просить виключити з актового запису №4450 від 27.09.2018 р. про народження [PERSON] , [INFO] вчиненого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відомості про те, що він є її батьком. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.11.2017р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, 05.05.2018р. позивач змінив ім`я з « [PERSON] » на « [PERSON] », [INFO] народилась донька [PERSON] . Періодично між позивачем та відповідачем виникали сварки та кожного разу відповідач збирала його речі, виганяла з дому, він переїжджав проживати до своїх батьків та перебував там тривалий час, іноді до місяця, іноді-більше. Під час чергової сварки відповідач висловила припущення, що не знає, хто є батьком [PERSON] . Це висловлювання породило сумніви у позивача щодо його батьківства відносно [PERSON] , однак на пропозицію про проведення тесту на батьківство відповідач відмовилась та в черговий раз вигнала з дому. 12.06.2020р. рішенням Суворовського районного суду м.Одеси шлюб між сторонами розірвано. Позивач не є біологічним батьком дитини, однак в інший спосіб, ніж встановлення цього рішенням суду, довести цей факт не в змозі, а тому звернувся до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 14.07.2020р. прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини до спільного провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 14.07.2020р. судом клопотання відповідача [PERSON] про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено, призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи являється [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , року народження, народженої [INFO] [PERSON] , [INFO] ? 14.09.2020р. ухвала суду від 14.07.2020р. повернулась без виконання у зв`язку з неприбуттям 05.08.2020р. [PERSON] і дитини [PERSON] та неприбуттям 08.09.2020р. обох сторін до експертної установи для одночасного відбору біологічних зразків та неможливістю проведення експертизи (а.с.50) 16.12.2020р. судом задоволено заяву [PERSON] та залишено без розгляду її позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 16.12.2020р. закрито підготовче провадження справу призначено до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги про виключення з актового запису №4450 від 27.09.2018 р. про народження [PERSON] відомостей про те, що він є батьком дитини, та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибула, в матеріалах справи є її заява, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає повністю, справу просить розглядати за її відсутності (а.с.44). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши [PERSON] , з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, інших членів сім`ї та родичів, визначення походження дитини, визначає Сімейний кодекс України, зокрема, порядок визначення походження дитини регулює глава 12 Сімейного кодексу України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 24.11.2017 року в Суворовському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1455, згідно виданого 24.11.2017р. свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.5) 05.05.2018р. [PERSON] , [INFO] , змінив ім`я на « [PERSON] », про що Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис №11 (а.с.19). [INFO] народилась [PERSON] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №4450. Батьками дитини зазначені: [PERSON] та [PERSON] , (а.с.20). Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 12.06.2020р. шлюб, зареєстрований 24.11.2017 року у Суворовському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1455, між [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] ), розірвано. У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради СРСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція) закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 7 Конвенції дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, у порядку ч. 1 ст. 138 СК України. Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У відповідності до пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Згідно п.11 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ст..121 СК України). При реєстрації народження дитини- [PERSON] , [INFO] , відомості про батька були внесені відповідно до ч.1 ст.122 СК України, в силу положень якої, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з нормами ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Суд враховує, що відповідачем не було забезпечено відібрання біологічного матеріалу дитини для визначення батьківства, що в силу ст. 109 ЦПК України враховується на користь позивача, як підтвердження його доводів. Також необхідно зазначити, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та підтвердила, що позивач не є біологічним батьком дитини - обставина відсутності кровного споріднення між сторонами визнана. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять зокрема державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх. Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст.134 СК України). Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та визнання відповідачем [PERSON] позову, а також те, що визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, обставини, викладені позивачем [PERSON] в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а відповідач не спростовувала встановлені факти, а отже, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та виключення відомостей про батька [PERSON] з актового запису №4450 про народження [INFO] [PERSON] , складеного 27.09.2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області .

Outcome: approved