overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 серпня 2014 року відділом ДРАЦС по місту Каховка Каховського місьрайонного управління юстиції Херсонської області, про що зроблено актовий запис № 162. В обґрунтування позову зазначається, що з 02 серпня 2014 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних дітей не мають. Майже два роки проживають окремо. За час сумісного проживання спільне життя не склалося, спільного господарства не вели та міцні сімейні стосунки не будували. Шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Спору майнового характеру не має. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка Каховського місьрайонного управління юстиції Херсонської області, про що зроблено актовий запис № 162. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу дітей не мають. Враховуючи той факт, що позивач категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу, наданий сторонам строк для примирення позитивного результату не надав, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 32. Від шлюбу дітей не мають. Позивач вказав, що спільне життя між відповідачем та ним не склалось, тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що і призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, примирення з відповідей є неможливим, тому просить розірвати шлюб. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Хоча повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02 травня 2009 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 32. Від шлюбу дітей не мають. Позивач не бажає строк на примирення. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач миритись не бажає, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач до суду не з`явилась, суд вирішує справу по суті - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.01.1999 року Каланчацькою сільською Радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №01, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя, та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов визнала в повному обсязі. Наслідки визнання позову їй роз'яснено відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України. Вислухавши сторони, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.01.1999 року Каланчацькою сільською Радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №01. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.07.2009 року, посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим, сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, понад два роки тому вони шлюбні відносини припинили взагалі та проживають окремо. Позивач надав до суду заяву, де зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу за його відсутності (а.с.15). Відповідач також надала заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю та просила розглянути справу без її присутності (а.с.12). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджені такі докази. Згідно з свідоцтвом про шлюб сторони зареєстрували шлюб 03 липня 2009 року у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 475 (а.с.4). Від шлюбу у подружжя є син [PERSON], [INFO], який проживає з матірю (а.с. 6). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість ухвалити рішення про задоволення позову згідно з ст. 112 СК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.08.2002 р. Скаржинецькою сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, актовий запис №10. Усторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що сторони припинили подружні відносини, впродовж тривалого часу з жовтня місяця 2018 р. проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу слухати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просить справу слухати за її відсутності. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача з наступних підстав. Судом встановлено, що з 03.08.2002 р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Скаржинецькою сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 03.08.2002 р. Під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.07.2003 р. Позивач стверджує, що подружні відносини з відповідачем припинено, з жовтня місяця 2018 р. сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення вважає неможливим. Відповідач позов визнала повністю. Шлюб існує формально. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, що понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 березня 1984 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №110, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки виявилися невдалими, з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалася, вони разом не проживають, та сумісного господарства не ведуть. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслала, своєї думки щодо позову не висловила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 березня 1984 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №110. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін відсутній, дітей від шлюбу не мають. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 березня 2006 року виконкомом Явченської сільської ради Рогатинського району, актовий запис за № 1. В обґрунтування позовних вимог вказує, що шлюб фактично припинено з 2013 року, відтоді проживає з дружиною окремо. Сімейне життя не склалося, шлюб має формальний характер. Малолітній син, [INFO], проживає з [PERSON], дружина вихованням сина не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з вищенаведених підстав та додатково вказав на такі причини розірвання шлюбу, як зловживання відповідачкою алкогольними напоями, ведення нею аморального способу життя. Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Тому, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON], [INFO], був зареєстрований 03 березня 2006 року виконкомом Явченської сільської ради Рогатинського району, актовий запис за № 1 (а. с. 5). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01.02.2007 року виконкомом Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, подружжя має сина, [PERSON], [INFO] (а. с. 6). В судовому засіданні встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені понад два роки тому, відповідачка участі у вихованні та утриманні малолітнього сина не бере. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розірвані шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, щоподальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та малолітнього сина подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 вересня 1994 року в виконкомі Приколотненської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області. На обґрунтування позову вказав, що спільне життя не склалося і з жовтня 2017 вони проживають окремо, він фактично проживає у м. Бєлгород РФ. У підготовчому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу без надання строку на примирення. Також пояснив, що ним помилково було зазначено у позовній заяві роки народження їх спільних з відповідачем дітей 2005 та 2009, хоча насправді їх сини [PERSON] і Віталій є повнолітніми і народилися у 1995 та 1999 роках відповідно. Відповідач позов визнала і також просила не надавати строк на примирення, про що подала письмову заяву. При цьому пояснила, що чоловік живе в м. Бєлгород з іншою жінкою. Позивач визнав те, що фактично проживає однією сімєю з іншою жінкою. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджено такі докази. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №330784 сторони зареєстрували шлюб 03 вересня 1994 року у виконавчому комітеті Приколотненської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 14 (а.с.5). Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. На підставі зазначеного суд дійшов висновку про можливість ухвалити згідно зі ст. 112 СК України рішення про задоволення позову, оскільки таке рішення не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 листопада 2007 року виконавчим комітетом Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 24. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказав, що спільне життя між відповідачем та ним не склалось, тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що і призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, тому просить розірвати шлюб. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Хоча повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2007 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 24. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач не бажає строк на примирення. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач миритись не бажає, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач до суду не з`явилась, суд вирішує справу по суті - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 травня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ренійської держадміністрації Одеської області, актовий запис №43, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки виявилися невдалими, з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалася, вони разом не проживають, та сумісного господарства не ведуть. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслала, своєї думки щодо позову не висловила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 травня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ренійської держадміністрації Одеської області, актовий запис №43. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін відсутній, неповнолітніх дітей не мають. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved