Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою та моральної шкоди, відмовившись в процесі розгляду справи від позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, зазначивши в обґрунтування позову наступне. 11.07.2016 року відповідач по справі [PERSON] узяв у [PERSON] в борг по розписці 15000 грн., терміном на 5 місяців, до 11.12.2016 року. Але до теперішнього часу борг не повернуто. У зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за розпискою, з урахуванням індексу інфляції. У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу реєстрації місця проживання відповідача судом направлялись судові повістки, копія позовної заяви з додатком, які повернуті до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». У відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. На підставі вищевикладеного, з урахуванням письмової заяви представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно оригіналу розписки від 11.07.2016 року, [PERSON] взяв у борг у [PERSON] гроші в сумі 15 000 гривень, строком на 5 місяців, до 11.12.2016 року. Тобто, між сторонами був укладений договір позики у формі письмової розписки. Згідно ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Під час укладення такого договору між сторонами було узгоджено всі істотні умови, що є обов'язковими для такого роду договорів, а саме: було погоджено кількість та валюта грошових коштів, що були передані відповідачу, було погоджено строк, на який ці грошові кошти мають бути повернуті відповідачем. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У встановлений у розписці строк позичальник [PERSON] борг не повернув, чим порушив свої грошові зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, позикодавець, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивача розрахував суму боргу з урахуванням індексу інфляції, нараховані на суму боргу у 15000 грн.. що складає 16370,61 грн. Суд погоджується з розрахунком позивача, будь-яких інших розрахунків заборгованості не надано. Таким чином, суд вважає, що уточнені позовні вимоги повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved