Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати зобов'язання за кредитним договором № 0283/ПОЗ/95/0037641 від 31.07.2008 року таким, що припинено у зв'язку з його виконанням боржником в повному обсязі, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 31.07.2008 року між ним та кредитною спілкою «Аккорд», яка відступила право вимоги за договором ПАТ «Ідея Банк», був укладений кредитний договір № 0283/ПОЗ/95/0037641, згідно якого він отримав кредит в сумі 5499,69 гривень на строк 12 місяців з 31.07.2008 року по 31.07.2009 року з оплатою комісії та сплатою процентів за користування кредитом. В зв'язку з неналежним виконанням умов договору Івано-Франківським міським судом 01.04.2009 року видано судовий наказ про примусове стягнення з боржника кредитної заборгованості в сумі 7050,58 гривень та судових витрат, які останній погасив повністю в рамках виконавчого провадження. Незважаючи на це, кредитор факту виконання зобов'язання не визнає та продовжує нарахування боргу. В судове засідання представник позивача [PERSON] не прибув, надав суду заяву про слухання справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив на позов, в якому зазначає, що ПАТ «Ідея Банк» є неналежним відповідачем у справі, оскільки право вимоги за договором № 0283/ПОЗ/95/0037641 від 31.07.2008 року 30.10.2015 року було відступлено ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» (а.с.43-44). Представник третьої особи «Кредитекспресс Юкрейн Ел.Ел.Сі» в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 31.07.2008 року між позивачем [PERSON] та кредитною спілкою «Аккорд» був укладений кредитний договір № 0283/ПОЗ/95/0037641, згідно якого позивач отримав кредит в сумі 5499,69 гривень на строк 12 місяців з 31.07.2008 року по 31.07.2009 року з оплатою комісії та сплатою процентів за користування кредитом (копія договору - а.с.8-9). 01.02.2008 року кредитна спілка «Аккорд» відступила право вимоги за даним договором відкритому акціонерному товариству «Плюс Банк» (а.с.80-83), яке 13.10.2011 року змінило своє найменування на публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - а.с. 85-92). В зв'язку з неналежним виконанням боржником умов договору ВАТ «Плюс Банк» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, в результаті чого 01.04.2009 року Івано-Франківським міським судом видано судовий наказ про примусове стягнення з боржника кредитної заборгованості в сумі 7050,58 гривень, що склала 5499,69 гривень заборгованості за кредитом, 969,08 гривень заборгованості за процентами та 581,81 гривень заборгованості за пенею та судових витрат (а.с. 10-11, 12). 28.04.2010 року в рамках виконавчого провадження заборгованість [PERSON] була погашена в повному обсязі в сумі 7100,83 гривень, квитанція № 39074. В зв'язку цим державним виконавцем відділу ДВС Тетіївського РУЮ 03.08.2010 року виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Івано-Франківського міського суду № 2-Н-1920 від 01.04.2009 року закінчено (копія постанови про закінчення виконавчого провадження - а.с. 13-14). Позивач неодноразово, в тому числі і 02.12.2016 року та 01.12.2017 року, звертався до відповідача ПАТ «Ідея Банк» із заявами про надання довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором № 0283/ПОЗ/95/0037641 від 31.07.2008 року (а.с.15-18, 22-23), на що отримав відповіді від 30.12.2016 року, від 18.01.2017 року та від 12.04.2017 року, в яких зазначається, що заборгованість за кредитним договором № 0283/ПОЗ/95/0037641 від 31.07.2008 року ще не погашена в повному обсязі та станом на 17.01.2017 року складає 64454,07 гривень, а станом на 13.04.2017 року - 70955,39 гривень (а.с.19,20,21). Таким чином відповідач факту виконання боржником зобов'язання не визнає та продовжує нарахування боргу. Крім того, залучивши колекторську компанію ТОВ «Кредитекспресс Юкрейн Ел.Ел.Сі», відповідач в примусовому порядку вимагає погашення боргу. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України, який, зокрема, включає і припинення правовідношення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, в тому числі зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином з моменту виконання боржником зобов'язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов'язків сторін, що складають зміст конкретного зобов'язального правовідношення. Як вбачається із кредитного договору № 0283/ПОЗ/95/0037641 від 31.07.2008 року, укладеного між позивачем [PERSON] та кредитною спілкою «Аккорд», кредитодавець в разі систематичного порушення рекомендованого графіка платежів має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів (п.3.1 договору). Цим правом скористався ВАТ «Плюс Банк», стягнувши з [PERSON] в примусовому порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 7050,58 гривень, що склала 5499,69 гривень заборгованості за кредитом, 969,08 гривень заборгованості за процентами та 581,81 гривень заборгованості за пенею. Таким чином, боржником зобов'язання було виконане. Крім того, відповідно до п. 4.5 кредитного договору № 0283/ПОЗ/95/0037641 від 31.07.2008 року, у разі виникнення заборгованості за цим договором, сторони погоджуються на таку послідовність її погашення: у першу чергу погашається неустойка (штраф, пеня), у другу чергу погашається заборгованість за процентами за користування кредитом, у третю чергу погашається плата за перерахунок заборгованості за договором, у четверту чергу погашається заборгованість за кредитом. Дане положення договору відповідає і вимогам ст. 534 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що відповідач, виконуючи положення чинного законодавства та умови договору № 0283/ПОЗ/95/0037641 від 31.07.2008 року, зарахував погашення боргу [PERSON] саме в такому порядку. Як вбачається з листів ПАТ «Ідея Банк» від 18.01.2017 року та від 12.04.2017 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 0283/ПОЗ/95/0037641 від 31.07.2008 року станом на 17.01.2017 року складає 64454,07 гривень, а станом на 13.04.2017 року - 70955,39 гривень, в останньому варіанті з якої: основний борг - 0 гривень, прострочений борг - 2988,27 гривень, прострочені проценти - 9761,12 гривень, нарахована плата за обслуговування кредиту - 160,64 гривень, прострочена плата за обслуговування кредиту - 0 гривень, пеня - 57295,36 гривень, віндикаційні витрати - 750 гривень. А тому суд вважає, що оскільки основний борг [PERSON] за кредитним договором № 0283/ПОЗ/95/0037641 від 31.07.2008 року складає 0 гривень, який погашається в останню чергу, то зобов'язання позивача перед відповідачем виконане в повному обсязі, а тому позовні вимоги в частині припинення зобов'язання задовольняє. Твердження відповідача про те, що ПАТ «Ідея Банк» є неналежним відповідачем у справі, оскільки право вимоги за договором № 0283/ПОЗ/95/0037641 від 31.07.2008 року 30.10.2015 року було відступлено ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє», суд відхиляє, оскільки своїми листами від 30.12.2016 року, від 18.01.2017 року та від 12.04.2017 року ПАТ «Ідея Банк» визнає існування зобов'язання між [PERSON] та саме ПАТ «Ідея Банк». Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, інших витрат, пов'язаних з розглядом справи, не поніс, а тому суд відмовляє йому у стягненні з відповідача на його користь судових витрат у вигляді судового збору.

Outcome: partial