Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку (пай), що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», розміром 2,88 в умовних кадастрових гектарах, розташована в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, і належить [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0245994, виданого Смілянською районною державною адміністрацією 11 вересня 1997 року. Позивач є спадкоємцем на це нерухоме майно за законом першої черги після смерті спадкодавця, оскільки є сином спадкодавця, а також вчасно і у визначений спосіб подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Проте в нотаріальному оформленні права на спадщину йому було відмовлено з підстав того, що у нього відсутній правовстановлюючий документ на це спадкове майно. Посилаючись на ці обставини позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 15 липня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 22 вересня 2020 року. Позивач та його представник адвокат Петренко О.В. у підготовче судове засідання не з`явились, проте від представника позивача до суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, але до суду надійшла від нього заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи не з`явились в підготовче судове засідання то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, висловлену письмово, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24 вересня 2003 року серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку (пай), що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», розміром 2,88 в умовних кадастрових гектарах, розташована в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області. Спадкове майно, частку у праві власності на яке позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , належить спадкодавцю згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0245994, виданого Смілянською районною державною адміністрацією 11 вересня 1997 року. Ця обставина підтверджується як засвідченою позивачем копією зазначеного сертифікату, так і відповіддю на адвокатський запит начальника Міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Смілі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області за №80/119-20 від 24.06.2020, що знаходиться в матеріалах справи. Крім того, із вказаної відповіді начальника Міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Смілі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області судом встановлено, що був здійснений поділ земельної ділянки, що належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР за №0245994 від 11.09.1997. Так, на частину земельної ділянки був виданий державний акт серії ЯЕ за №126211 на ім`я [PERSON] - сина спадкодавця та відповідача у справі, з кадастровим номером 7123789000:02:001:0984, площею 1,0754 га. Друга частина земельної ділянки, що належала [PERSON] відповідно до сертифікату серії ЧР за №0245994, площею 1,0751 га, зареєстрована у ДЗК з кадастровим номером 7123789000:02:001:1062, як не витребуваний пай. З постанови державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 20 лютого 2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що після смерті [PERSON] 12 березня 2004 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця - [PERSON] . На підстави поданої ним заяви була заведена спадкова справа №245/2004. Крім того, 19 березня 2004 року із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] . Отже, спадкоємцями після смерті [PERSON] є діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] . Такий висновок суду ґрунтується в тому числі і на листі Смілянської державної нотаріальної контори за №801/02-14 від 18.07.2020, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи. 14 лютого 2020 року позивач звернувся до державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай), що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», розміром 2,88 в умовних кадастрових гектарах, розташована в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, що залишилась після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Проте нотаріус у задоволенні заяви позивача вказаною постановою від 20 лютого 2020 року відмовила, посилаючись на те, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. А оскільки у [PERSON] відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , нотаріус відмовила позивачу в отриманні на це спадкове майно свідоцтва про право власності за законом. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Тобто, цей пункт слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася після 01 липня 2003 року, однак не була ніким із спадкоємців прийнята до 01.01.2004 - дня набрання чинності ЦК України; із заявами про прийняття спадщини спадкоємці звернулись лише 12 та 19 березня 2004 року, у зв`язку із цим конкретні відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, а не ЦК УРСР 1963 року. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ч. 1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до положень ст.1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , оскільки є її сином, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 17 травня 1947 року, виданого Ташлицьким сільським ЗАГС Ротмистрівського району Київської області. Частинами 2,3 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)» від 05.06.2003 передбачено, що невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку. Граничний строк оформлення права власності на невитребувану земельну ділянку ч.4 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)» визначено 31 грудня 2024 року Пунктом 17 Перехідних положень ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом . Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні було встановлено, що правовстановлюючий документ на спадкове майно - на 1/2 частину земельної ділянки (паю), що перебуває у колективній власності колективного с/г підприємства «Зоря» с. Ташлик Смілянського району Черкаської області, розміром 2,88 в умовних кадастрових гектарах, що складає 1,0751 га, що зареєстрована у ДЗК з кадастровим номером 7123789000:02:001:1062, - відсутній, а тому позивач позбавлений можливості оформити спадщину в позасудовому порядку. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , спадщину прийняв шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса, інший спадкоємець за законом - [PERSON] - оформив своє право власності на частину спадкового майна та з метою усунення обставини, що перешкоджає оформленню права власності на спадкове майно, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки (паю), що перебуває у колективній власності колективного с/г підприємства «Зоря» с. Ташлик Смілянського району Черкаської області, розміром 2,88 в умовних кадастрових гектарах, що складає 1,0751 га, кадастровий номер: 7123789000:02:001:1062 і розташована в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, що належить спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0245994, виданого Смілянською районною державною адміністрацією 11 вересня 1997 року. На підставі ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)», ст.328, 392, 1216, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved