Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу, а саме просить суд: стягнути з [PERSON] на користь позивача суму боргу у розмірі 170752 грн., суму штрафних санкцій в розмірі 10245 грн.; стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, згідно письмової заяви позов підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.07.2013 року позивач дав в борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 16000 доларів США на строк до 31.12.2013 року, що підтверджується розпискою про отримання грошей. Відповідачка також зобов'язалася щомісячно виплачувати позивачу відсотки в розмірі 2 проценти щомісячно, починаючи з січня 2014 року. У зазначений строк відповідачка гроші не повернула, на неодноразові прохання позивача повернути борг відповідала обіцянками, а згодом почала уникати зустрічей з ним. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно положень ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У відповідності до положень ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно довідки АТ «Імексбанк» курс НБУ долара США до гривні станом на 27.03.2014 року складає 1067,20 грн. за 100 доларів США. Таким чином, на час звернення до суду сума основного боргу згідно курсу Національного Банку України складає 170752 грн., сума штрафних санкцій (2 проценти щомісячно, згідно договору позики) складає 10245 грн., загальна сума заборгованості складає 180997 грн. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що невиконання відповідачкою умов укладеного з позивачем договору позики порушує права останнього, а отже його позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені та документально підтверджені судові витрати позивача: судовий збір в сумі 247,00 грн. Згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.03.2014 року, позивач звільнений від сплати судового збору частково, а саме від сплати судового збору в розмірі 1562,97 гривень, а отже у відповідності до положень ч.3 ст.88 ЦПК України зазначена сума підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved