Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , Публічного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позову вказує, що 10 січня 2016 року близько 20 год. 40 хв., у темну пору доби, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючи автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний номер д [NUMBER] , [PERSON] , рухаючись автодорогою Київ-Ковель-Ягодин, за межами населеного пункту, поблизу с. Іванівка Сарненського району, зі сторони Ковель у напрямку м. Сарни, з увімкненим ближнім світлом фар, зі швидкістю 60 км/год., на 312 км + 600 м вказаної дороги, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, перед початком зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, допустив наїзд керованого ним автомобіля на зустрічну смугу, де відбулося зіткнення із автомобілем Mersedes-Benz 213, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу як власнику пошкодженого автомобіля Mersedes-Benz 213, реєстраційний номер [NUMBER] завдано матеріальний збиток в розмірі 205 534,24 грн., що підтверджується Звітом № 060П про оцінку автомобіля Mersedes-Benz 213, реєстраційний номер [NUMBER] складений 10 лютого 2016 року ПП «Експерт-Сервіс-Альфа». На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний номер д [NUMBER] , яким керував [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна» згідно страхового поліса АЕ/6926263. Згідно полісу ліміт відповідальності по відшкодуванню шкоди завданої майну 50000 грн. Відповідачі не відшкодували завдану позивачу шкоду, чим порушили його законні права та інтереси. Просить стягнути з [PERSON] на його користь 155 534,24 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та стягнути з ПАТ «СК «Універсальна»» 50 000 грн. страхового відшкодування за полісом обов`язквого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та стягнути з [PERSON] витрати понесені на експертне дослідження транспортного засобу в розмірі 1 200 грн. Позивач та його представник - адвокат Поліщук Д.В. в судовому засідання позовні вимоги підтримали повністю, просять їх задоволити. Відповідач - 1 - [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач - 2 - ПАТ «СК «Універсальна» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представником - адвокатом Квятківським О.В. через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 21.01.2019 року подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. Заслухавши думку позивача та його представника - адвоката Поліщука Д.В., дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2016 року близько 20 год. 40 хв., у темну пору доби, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючи автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний номер д [NUMBER] , [PERSON] , рухаючись автодорогою Київ-Ковель-Ягодин, за межами населеного пункту, поблизу с. Іванівка Сарненського району, зі сторони Ковель у напрямку м. Сарни, з увімкненим ближнім світлом фар, зі швидкістю 60 км/год., на 312 км + 600 м вказаної дороги, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, перед початком зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, допустив наїзд керованого ним автомобіля на зустрічну смугу, де відбулося зіткнення із автомобілем Mersedes-Benz 213, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Вказані обставини підтверджуються вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2018 року у справі № 572/833/17, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців з позбавленням права керування транспортними засобами стоком 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням якщо він протягом 2 років 6 місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт неправомірних винних дії відповідача [PERSON] із порушення правил дорожнього руху, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, внаслідок якого було пошкоджено транспортний засіб Mersedes-Benz 213 реєстраційний номер [NUMBER] є підтвердженим, і за змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України ця обставина вже не підлягає доказуванню і є обов`язкова для суду щодо цивільно-правових наслідків цього діяння. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу Mersedes-Benz 213 реєстраційний номер [NUMBER] є позивач [PERSON] Позивач вказав, що ним було подано в один день повідомлення про настання страхового випадку разом із заявою про виплату відшкодування. Відповідач визнав факт подачі письмового повідомлення, однак заперечує факт подачі заяви на виплату. На ухвалу суду від 25.03.2019 року про витребування доказів відповідач не надав копії журналу реєстрації вхідної кореспонденції, чим позбавив можливості суд спростувати доводи позивача подачі заяви на виплату відшкодування. Крім того, відповідач ПАТ «СК «Універсальна» несе відповідальність в межах договору страхування за деліктне зобов`язання відповідача (водія) в межах загального строку позовної давності - 3 роки. Внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] у зв`язку із пошкодженням автомобіля Mersedes-Benz 213, реєстраційний номер [NUMBER] завдано матеріальний збиток у розмірі 205 534 грн. 24 коп., що підтверджується Звітом № 060П про оцінку автомобіля Mersedes-Benz 213, реєстраційний номер [NUMBER] , складений 10.02.2016 року ПП «Експерт-Сервіс-Альфа». Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з наведеного правовими нормами та постановою Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначені розміру шкоди враховується розмір майнової шкоди, спричиненої майну або особистим немайновим правам потерпілого. Під шкодою, що має бути відшкодована, розуміють знешкодження або зменшення блага потерпілого внаслідок порушення його матеріальних благ або приниження нематеріальних благ (життя, здоров`я тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідальність у таких випадках має нести винна в завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля, який керував ним та з вини якого сталася ДТП. Тобто якщо особа під час керування автомобілем має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на нього, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 Правил дорожнього руху). Зазначений висновок міститься у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року. Встановлена вина [PERSON] відповідно до вироку Сарненського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2018 року у справі № 572/833/17 у спричиненні дорожньо- транспортної пригоди, що призвела до матеріальної шкоди завданої позивачу, свідчить про те, що саме він має відповідати за даним позовом [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Разом з тим, на момент зазначеної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний номер д [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] винуватець ДТП, була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна», що підтверджується, зокрема, полісом АЕ № 6926263 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно змісту якого він був чинним на час ДТП. Тобто ця ДТП є страховим випадком. Згідно полісу АЕ № 6926263 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності ПАТ «СК «Універсальна» по відшкодуванню шкоди завданої життю і здоров`ю становить 100 000 грн., а майну - 50 000 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України та 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог ст. 988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його представника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що страхова компанія відшкодовує потерпілому вартість матеріального збитку в межах ліміту відповідальності, а винний у ДТП - різницю між страховим відшкодуванням (матеріальним збитком) та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу. В добровільному порядку відповідачі завдану позивачу шкоду не відшкодували, чим порушили його законні права та інтереси на відшкодування завданої шкоди. Верховним Судом України у постанові від 29 червня 2016 року у справі № 6- 192цс16 висловлено наступну правову позицію. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. Оскільки розмір матеріального збитку завданого позивачу перевищує ліміт відповідальності встановлений договором страхування, то відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України потерпілому, як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Позивач має право вимоги по деліктному зобов`язанню до заподіювача шкоди в межах 3-річного строку позовної давності, який на момент подачі позову не закінчився. Однак вимоги позивача за завдану шкоду в межах ліміту відповідальності за договором обов`язкового страхування можуть пред`являтися виключно до страховика, про що свідчить правовий висновок Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Решта збитку, яка не покривається страховим відшкодуванням підлягає стягненню в порядку реалізації деліктного зобов`язання завдавачем шкоди. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-17цс18) зроблено правовий висновок, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він сплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що на користь позивача з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення 155 534 грн. 24 коп. - відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП, з відповідача Публічного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Універсальна» в межах ліміту відповідальності за полісом слід стягнути усю завдану пошкодженням автомобіля майнової шкоду, яка охоплюється належним за полісом страховим відшкодуванням 50 000 грн. страхового відшкодування. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 11 від 10 лютого 2016 року [PERSON] за експертне дослідження транспортного засобу сплатив 1 200 грн. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з відповідачів на користь позивача підлягають солідарному стягненню витрати за експертне дослідження транспортного засобу у розмірі 1 200 грн. та в дохід держави судовий збір в розмірі 2 067,34 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved