Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення половини вартості додаткових витрат на дитину в розмірі 2320,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн., посилаючись на те, що він з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі, шлюб між сторонами розірваний і від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , яка проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, оскільки відповідач 09 липня 2015 року покинула родину та виїхала до Російської федерації. Донька на даний час навчається в Харківській гімназії № 46 ім. М.В. Ломоносова та додатково відвідує гурток айкідо. Також дитина відвідує заняття, які не входять до загальноосвітньої безоплатної програми навчання, та згідно з умовами навчання у даному закладі є необхідність сплати безповоротної фінансової допомоги в благодійний фонд «Натхнення», оплату яких також здійснює позивач. Відповідачка не бажає приймати участь у виховані та навчанні дитини, в тому числі надавати матеріальну допомогу, в зв`язку з цим просить стягнути з відповідача на свою користь половину вартості додаткових витрат на дитину та витрати на правову допомогу у зв`язку з подання позову. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст.280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.08.2016 (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 20.03.2018, місцем проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] визначене з батьком [PERSON] (а.с. 15). Згідно довідки № 468 від 16.05.2019, виданої Харківською гімназією № 46 ім. М.В. Ломоносова Харківської міської ради Харківської області, [PERSON] сплачує за додаткові платні освітні послуги за [PERSON] ученицю 7-Б класу. У 2018 навчальному році (з вересня місяця) плата за додаткові платні освітні послуги склала 385,00 грн. на місяць і було сплачено 1540,00 грн. за період з 01.09.2018 по 31.12.2018 (а.с. 8). Згідно довідки № 5 від 15.02.2019, виданою Харківською районною благодійною організацією «Натхнення», [PERSON] надає безповоротну фінансову допомогу кожного місяця (з вересня по травень) на виконання статутної програми за ученицю 7-Б класу Харківської гімназії № 46 ім. М.В. Ломоносова [PERSON] за період з 01.09.2018 по 31.12.2018 у розмірі 600 грн. (а.с. 9). Також відповідачем сплачено за навчання доньки [PERSON] в секції айкідо за період з 01.09.2018 по 31.12.2018 в сумі 2000 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 12). Положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Позивачем надано документи, що підтверджують понесені ним додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню половина вартості додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 2320,00 грн. Враховуючи те, що відповідач добровільно додаткові витрати на дитини не надає, тому позов підлягає задоволенню. Стосовно стягнення витрат за надання правничої допомоги у розмірі 1500 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ст.137 КЗпП України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому суд враховує, що відповідач копію позовної заяви отримав, її представник приймав участь у судовому засіданні, але не заявив суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу у відповідності до вимог ч.5 ст.137 ЦПК України, не довів не співмірність витрат позивача. Позивачем надано суду квитанцію № 10/HH від 18.06.2019 про надання юридичної консультації та складання позову на загальну суму 1500,00 грн. (а.с.18). Таким чином, понесені позивачем витрати за надану йому професійну правничу допомогу суд вважає повністю доведеними. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved