Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про визнання батьківства. Так, звертаючись до суду з позовом просить визнати його батьком малолітньої [PERSON], [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису №233 від 22 березня 2006 року. Зокрема позивач зазначає, що з [PERSON] на протязі тривалого часу (біля восьми років) проживали однією сім'єю. 20 вересня 2008 року офіційно зареєстрували шлюб. До 12 вересня 2006 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і відповідно при народженні дитини він був записаний батьком дитини. Однак, в липні 2013 року позивач довідався про те, що можливо є біологічним батьком дитини, що в подальшому стало підставою звернення до суду з даним позовом про визнання батьківства. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.. Відповідачі та третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] у судове засідання також не з'явилися, повідомлялися належним чином про дату час та місце розгляду справи, тому зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 2 із 3 Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, судом було досліджено чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, зокрема судом встановлено, що позивач та [PERSON] на протязі тривалого часу (біля восьми років) проживали однією сім'єю. 20 вересня 2008 року офіційно зареєстрували шлюб. У свою чергу до вересня 2006 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і відповідно при народженні дитини він був записаний батьком дитини. Однак, в липні 2013 року позивач довідався про те, що можливо є біологічним батьком дитини, що в подальшому стало підставою звернення до суду з даним позовом про визнання батьківства. Відповідно до наданої суду копії свідоцтва про народження [PERSON] в актовому записі № 233 від 22 березня 2006 року в Книзі реєстрації народжень, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції, відомості про батька внесено [PERSON]. У відповідності до ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка на момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 134 Сімейного Кодексу України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження. Як вибачається з п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка на момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст.. 129 СК України особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності, перебіг якої починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У випадках коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини». За таких обставин, суд вважає, що позов є таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить нормам діючого законодавства. Судові витрати віднести за рахунок сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved