Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з обмеженою відповідальністю „Сухі суміші про стягнення компенсації за невикористану відпустку, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та зобовязання вчинити певні дії. З урахуванням збільшення позовних вимог, відповідно до заяви від 19.06.2018 року, позивач просив стягнути з [PERSON] з обмеженою відповідальністю „Сухі суміші (Код ЄДРПОУ 30493238) на свою користь компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 1 січня 2016 року по 30 червня 2016 року у розмірі 1 310 грн. 88 коп.; стягнути з [PERSON] з обмеженою відповідальністю „Сухі суміші на свою користь середній заробіток за весь час затримки виплати компенсації за невикористану щорічну відпустку, а саме з 30 червня 2016 року по день ухвалення рішення по справі; зобовязати [PERSON] з обмеженою відповідальністю „Сухі суміші видати наказ про звільнення [PERSON] з посади директора [PERSON] з обмеженою відповідальністю „Сухі суміші та внести відповідний запис до трудової книжки [PERSON]; судові витрати по справі покласти на [PERSON] з обмеженою відповідальністю „Сухі суміші. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначав, що 03.02.2014 року рішенням загальних зборів ТОВ „Сухі суміші, яке оформлено протоколом № 20 його було призначено на посаду директора підприємства. Письмовий трудовий договір або контракт, як особлива форма трудового договору, з [PERSON] не укладався, однак 04.02.2014 року був виданий Наказ № 15 про здійснення позивачем повноважень директора ТОВ „Сухі суміші. 01.02.2017 року [PERSON] на імя учасників ТОВ „Сухі суміші (Вищого органу товариства) було подано заяву про звільнення з посади директора за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Заяву про звільнення учасниками товариства отримано в той же день, однак ними не було вжито жодних дій щодо скликання загальних зборів та вирішення питання про звільнення позивача з посади директора. Постановою апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2018 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю „Сухі суміші, третя особа Публічне акціонерне товариство „Завод залізобетонних конструкцій № 1, про звільнення з посади директора було скасовано заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2017 року\~ та ухвалено нове судове рішення, відповідно до якого у задоволенні позову [PERSON] у цій справі\~відмовлено. Скасовуючи заочне рішення суду першої інстанції апеляційний суд встановив, що позивача з посади директора товариства було звільнено 30 червня 2016 року (відповідно до рішення загальних зборів учасників відповідача, яке оформлено протоколом № 30/06/16 від 30 червня 2016 року), а не 15 лютого 2017 року. Беручи до уваги постанову Апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2018 року у справі № 335/3235/17, вбачається, що періодом розрахунку заборгованості по компенсації за невикористану відпустку є січень 2016 року - червень 2016 року. Посилаючись на положення ст.ст. 6, 21, 24, Закону України „Про відпустки, положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), позивач просить стягнути з відповідача на свою користь компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 1 січня 2016 року по 30 червня 2016 року у розмірі 1 310 грн. 88 коп. Крім того, позивач з посиланням на постанову апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2018 року у справі № 335/3235/17, інформацію, зазначену в довідці за формою ОК-7 „Індивідуальні відомості про застраховану особу від 17 квітня 2018 року,

Outcome: dismissed