Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права його особистої власності на кошти в сумі 16550,00 гривень та стягнення вказаних коштів. Позов обґрунтовано тим, що відповідач у період шлюбу 15 травня 2008 року поштовим переказом отримала кошти (частину родинного спадку) в розмірі 16550,00 гривень від [PERSON] сестри позивача. Дані кошти є особистою власністю [PERSON], як чоловіка в подружжі. Однак відповідач кошти не повертає, у звязку з чим змушений звернутися до суду внаслідок порушення права власності. У судовому засіданні відповідач позову не визнала. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та суду пояснив, що позивач привласнила його кошти в розмірі 16550,00 гривень та не має наміру повертати. Кошти не є спільною власністю подружжя, оскільки це частина родинного спадку. Просив позов задовольнити. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Суду пояснили, що позов є безпідставним. Просили у задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, відповідно до яких вона є рідною сестрою позивача та відправляла частину родинного спадку переказом брату [PERSON] в 2008 році. Він у той час був за кодоном. Зі слів брата і слів відповідача знає, що [PERSON] отримала ці кошти. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог та заперечень, зясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що із встановлених обставин справи випливають цивільні правовідносини сторін, а також про необґрунтованість позовних вимог у звязку з наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. При розгляді справи для зясування порушення права власності позивача на кошти суд досліджував обставину належності коштів до спадкового майна та обставину отримання відповідачем коштів в розмірі 16550,00 гривень за грошовим переказом. За змістом пункту 2 частини 1 статті 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним в порядку спадкування. Обставина належності коштів до спадкового майна не підтверджена у судовому засіданні належними доказами. Показання свідка - сестри позивача щодо такої належності суд вважає недостатніми для підтвердження цієї обставини, оскільки жодних інших доказів цього суду не представлено. Положеннями ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, на яку теж посилається позивач, визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. З квитанції від 15 травня 2008 року вбачається, що в цей день здійснювалась операція переказу коштів в сумі 16550,00 гривень платником [PERSON] та зазначено отримувача [PERSON] (а.с. 12). Однак, докази отримання [PERSON] вказаного переказу суду не представлено. У квитанції підпис міститься в графі «готівку прийняв касир». Таким чином суд вважає, що зазначена обставина ґрунтується на припущеннях отримання відповідачем цих коштів, а тому вважається не доведеною. За таких обставин,

Outcome: dismissed