Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що в серпні 2015 року між позивачем та відповідачем як фізичною особою-підприємцем (далі ФОП) укладено усний договір з приводу виготовлення та монтажу відповідачем деревяних сходів в житловому будинку позивача. За домовленістю, позивачем передано відповідачеві частину грошових коштів в розмірі 2000,00 доларів США. До передачі коштів сторонами обумовлено ескізний план виробу та строки виконання робіт. Відповідач роботи в обумовлений строк не виконав, а також не дотримався плану виробу. Із зазначеного приводу позивачем здійснено зауваження відповідачеві. Натомість останній припинив монтажні роботи і взагалі зник. 10 травня та 21 травня 2016 року [PERSON] направляв листи претензії на адресу ФОП [PERSON], які залишились без задоволення. Позивач звертався і до правоохоронних органів, натомість постановою слідчого СВ ГУНП у Вінницькій області кримінальне провадження за заявою [PERSON] закрито за відсутності складу кримінального правопорушення. Крім того, позивач вказує, що йому крім спричиненої матеріальної шкоди завдано і моральну шкоду, яку останній оцінює у 8000,00 грн. З наведеного, з посиланням на положення Закон України «Про захист прав споживачів» та ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 58000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 8000,00 грн. 06 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про виконання умов договору побутового підряду. Свої вимоги мотивував тим, що в серпні 2015 року до нього звернувся [PERSON] з проханням виготовити та змонтувати деревяні сходи в житловому будинку на вже встановлений металевий каркас. В усній формі сторони домовились про укладання договору побутового підряду, відповідно до умов якого вартість матеріалу становить 58000,00 грн., вартість робіт 22000,00 грн., термін виконання до кінця 2015 року. При цьому вартість матеріалів сплачується замовником до початку виконання робіт, а остаточний розрахунок відбувається після виготовлення та встановлення деревяних сходів. [PERSON] виготовив та встановив сходи в листопаді 2015 року, натомість відповідач вартість виконаних робіт не оплатив, обґрунтувавши тим, що сходи йому не подобаються, адже наявна занадто велика відстань від перила до стін. Позивач стверджує, що це повязане з тим, що сходи монтувались на вже існуючий металевий каркас. З посиланням на положення ст. 526 ЦК України, просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 22000,00 грн. вартості виконаних робіт за договором побутового підряду, а також понесені судові витрати (а. с. 27-28). Ухвалою суду від 07 червня 2017 року позовні вимоги обєднанні в одне провадження (а. с. 37). В судовому засіданні позивач відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] первинний позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили його задовольнити. Щодо задоволення зустрічного позову просили відмовити, адже вважають його безпідставним. Відповідач-позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первинним позовом не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Зустрічний позов просили задовольнити з підстав викладених в останньому. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що працює разом із [PERSON] приблизно 3 роки по виготовленню деревяних виробів. [PERSON] не знає, умов, на яких сторони домовлялись про виготовлення та встановлення деревяних сходів не знає. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що допомагав [PERSON] здійснювати монтаж деревяних сходів за замовленням [PERSON] До цього приблизно 5 разів здійснював виїзд на обєкт. Стосовно оплати, умов та строків виконання робіт йому невідомо. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, оцінивши докази в їх сукупності приходить до наступного. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. [PERSON] та [PERSON] стверджують, що в серпня 2015 року між ними було укладено усний договір побутового підряду, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязався виготовити та встановити на замовлення [PERSON] деревяні сходи. Вартість матеріалу (деревини) становила 58000,00 грн., які [PERSON] передав [PERSON] до початку виконання робіт. Зазначені обставини не заперечуються сторонами та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Натомість, [PERSON] стверджує, що сторонами було погоджено ескізний план виробу та строки виконання робіт, при цьому не зазначає сам строк виконання робіт, а лише вказує, що відповідач-позивач не дотримався такого строку. Крім того, не вказує і про домовлену між сторонами вартість робіт. В свою чергу [PERSON] зазначає, що строк виконання робіт був обумовлений сторонами, та встановлений на кінець 2015 року, а вартість робіт становила 22000,00 грн. При цьому встановлення деревяних сходів відбулось в листопаді-грудні 2015 року, тобто у межах встановленого строку. Щодо позовних вимог за первинним позовом, зокрема про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, суд зазначає наступне. Сторони вважають, що між ними виникли правовідносини щодо укладання та виконання умов договору підряду. Відповідно до ч. 1 ст. 837, ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ст. 628, 639 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 843, ст. 846 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. З наведеного вбачається, що істотними умовами договору підряду є ціна роботи та строки виконання робіт, які сторони мають погодити під час укладання зазначеного виду договору. Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти зокрема і правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч 1 ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. З врахуванням того, що сторони не заперечують факт укладання договору підряду, суд вважає, що між сторонами наявні договірні відносини, навіть за умови укладання договору підряду в усній формі. Натомість суд зауважує, що сторони при цьому не погодили строк виконання робіт та вартість таких робіт. Обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, [PERSON] посилається на положення ЗУ «Про захист прав споживачів» та положення ст. 1209 ЦК України. При цьому [PERSON] посилається саме на положення ч. 1 ст. 1209 ЦК України, якою в свою чергу врегульовано підстави відшкодування шкоди при виготовленні нерухомих речей. Натомість, деревяні сходи, які у даному випадку є товаром за договором підряду, не є нерухомим майном в розумінні положень ст. 181 ЦК України. Такі правовідносини врегульовані положеннями ч. 3 ст. 1209 ЦК України, відповідно до якої підстави для відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі такого, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, встановлюються законом. Таким законом у даному випадку є ЗУ «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати зокрема і відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання). [PERSON] стверджує, що ним були виявлені недоліки у виконаній роботі після виготовлення та монтажу деревяних сходів, які виразились у занадто великій відстані сходів від перила до стіни, що в свою чергу є недодержанням ескізного плану виробу погодженого між сторонами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, стверджуючи про наявність недоліків, тобто невідповідність продукції умовам договору, [PERSON] не надає доказів про їх наявність, зокрема погодженого плану виробу, що виключає можливість встановити обставину наявності недоліків у виконаній роботі [PERSON] При цьому обставина виготовлення деревяних сходів з матеріалу [PERSON], за якій сплачено [PERSON], та їх встановлення (монтаж) сторонами не заперечується. За наведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди слід відмовити за недоведеністю. Щодо позовної вимоги за первинним позовом про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Отже, підставою для відшкодування моральної шкоди є порушення прав особи, а за правовідносинами врегульованими ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача. Як зазначалось вище, [PERSON] не доведено порушення його прав, та судом відмовлено у задоволенні вимог про стягнення матеріальної шкоди, а тому відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди. Щодо вимог [PERSON] за зустрічним позовом про стягнення вартості виконаних та неоплачених робіт за договором підряду суд зазначає наступне. Як зазначалось вище, між сторонами наявні правовідносини, врегульовані положеннями цивільного законодавства щодо виконання договору підряду. При цьому сторони погоджуються, що вартість матеріалів (деревини) становить 58000,00 грн., які сплачені [PERSON] [PERSON], адже деревяні сходи виготовлялись з матеріалу підрядника. Натомість, спір між сторонами виник з приводу розміру вартості робіт, адже [PERSON] стверджує, що вона була обумовлена в розмірі 22000,00 грн., а відповідач [PERSON] вважає, що відсутні підстави для стягнення зазначеної суми коштів. Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Як зазначалось, роботи [PERSON] виконанні в листопаді-грудні 2015 року (протягом 4-5 місяців), при цьому строк виконання робіт сторонами не обумовлений при укладанні договору, а тому в розумінні ст. 846 ЦК України, суд вважає, що роботи виконані в розумний строк. Щодо належності виконаних робіт, суд зазначав, що [PERSON] не доведено такої обставини. Отже, у замовника наявний обовязок по сплаті вартості виконаних робіт. Щодо розміру вартості виконаних робіт суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 843 ЦК України, якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Позивачем [PERSON] не доведено, що вартість виконаних робіт становить саме 22000,00 грн., при цьому і в договорі підряду не встановлено такої ціни, адже відповідач заперечує щодо наявності такої обставини, а тому, за наведеного, суд вважає, що в задоволенні вимог зустрічної позовної заяви слід відмовити. Враховуючи те, що в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено, судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід залишити за сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed