Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, пені та відсотків за договором позики. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 червня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав 67500,00 грн. які останній зобов'язався повернути до 31 липня 2016 року разом із 10% річних. Проте, свої зобов'язання відповідач виконав частково у сумі 31102,00 грн. Отже, станом на 10.04.2017 року залишок боргу становить 36398,00 грн. Крім цього, відповідач повинен сплатити позивачу 32580,00 грн. пені та 18156,00 три відсотка річних. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. про причини неявки суду не повідомив. Суд відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Під час розгляду справи судом встановлено, що 10 червня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кошти у сумі 67500,00 грн., з кінцевим терміном повернення 31 липня 2016 року. На підтвердження отримання коштів, відповідачем було власноруч складено розписку. 01 липня 2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 1-П, згідно якого остання зобов'язалася солідарно з [PERSON] відповідати за виконання договору позики. Відповідно до п.1.3 Договору, позичальник зобов'язується сплатити позикодавцю 10 % річних за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або повністю. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). Згідно п. 3.2 Договору у випадку порушення строків сплати коштів, позичальник повинен сплатити позикодавцю пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день та 30% річних. Відповідач свої зобов'язання до договором виконав частково, залишок основної частки боргу становить 36398,00 грн., а також 32580,00 грн. пені та 18156,00 грн. 30% річних, а отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 87134,00 грн. На підставі вищевказаного, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та про можливість їх задоволення. Відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід також стягнути витрати на правову допомогу у сумі 3000,00 грн., а також судовий збір в розмірі 798,97 грн. та в рахунок держави судовий збір у розмірі 72,37 грн.

Outcome: approved