Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме просить встановити те, що заповіт складений 02 червня 2003 року від імені [PERSON], яка народилася [INFO] в селі Стольне Менського району Чернігівської області, посвідчений директором Чернігівського геріатричного пансіонату та зареєстрований в книзі за № 52, на ім'я [PERSON], Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 01 листопада 2003 року, виданий на підставі розпорядження Менської районної державної адміністрації №385 від 23 жовтня 2003 року на ім'я [PERSON], Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 01 листопада 2003 року, виданий на підставі розпорядження Менської районної державної адміністрації №385 від 23 жовтня 2003 року на ім'я [PERSON], Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 01 листопада 2003 року, виданий на підставі розпорядження Менської районної державної адміністрації №385 від 23 жовтня 2003 року на ім'я [PERSON], належать померлій [INFO] в місті Чернігові [PERSON]. Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали, посилаючись на викладені в ній обставини. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином. Вислухавши заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого 16 травня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] ( а.с. 9). Відповідно до заповіту, посвідчено директором Чернігівського геріатричного пансіонату 02 червня 2003 року та зареєстрованого в книзі за №52, [PERSON] належну їй на праві власності земельну частку (пай) в Менському сільськогосподарському товаристві КСГП «Зоря», право власності на яку підтверджено сертифікатом серії [NUMBER], виданим Менською районною державною адміністрацією 27 вересня 1996 року, а також грошовий вклад, що знаходиться в Менському відділенні Ощадбанку №021 Чернігівської області на рахунку [NUMBER], заповіла [PERSON] ( а.с. 10). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 01 листопада 2003 року [PERSON] на підставі розпорядження №385 Менської районної державної адміністрації від 23 жовтня 2003 року є власником земельної ділянки площею 0,92 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства ( а.с. 11). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 01 листопада 2003 року [PERSON] на підставі розпорядження №385 Менської районної державної адміністрації від 23 жовтня 2003 року є власником земельної ділянки площею 0,65 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства ( а.с. 12). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 01 листопада 2003 року [PERSON] на підставі розпорядження №385 Менської районної державної адміністрації від 23 жовтня 2003 року є власником земельної ділянки площею 0,25 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства ( а.с. 13). Відповідно до матеріалів спадкової справи [PERSON], в установлений законом строк звернувся до Другої чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], інформація щодо інших спадкоємців- відсутня ( а.с. 45-47). Заявник вказує, що оскільки в свідоцтві про смерть спадкодавця та оригіналах заповіту і правовстановлюючих документів на спадкове майно маються суттєві розбіжності у написанні прізвища та ім'я спадкодавця, а саме: у свідоцтві про смерть прізвище, ім'я та по батькові спадкодавця вказано як: [PERSON] ( а.с. 9), а в заповіті ( а.с. 10) та Державних актах на право власності ( а.с. 11-13) на земельні ділянки вказано як: [PERSON], подальше оформлення заявником своїх спадкових прав неможливе. Як вбачається з листа Чернігівського геріатричного пансіонату №422 від 23.10.2017 [PERSON], [INFO], знаходилась на повному державному утриманні з 14.04.1999 року (Наказ №104 від 14.04.1999 ) та по день смерті [INFO], проживала та була зареєстрована в пансіонаті. Путівка на влаштування до Чернігівського геріатричного пансіонату, яка видана Управлінням соціального захисту населення Чернігівської облдержадміністрації №116 від 15.04.1999 видана на [PERSON] ( а.с. 33), а особиста заява, про прийняття до пансіонату заповнена на [PERSON] ( а.с. 35). Відповідно до «Книги реєстрації оформлення заповітів і довіреностей по Чернігівському будинку-інтернату» заповіт на [PERSON] посвідчувався директором Чернігівського геріатричного пансіонату Симоненком А.О. №52 від 02.06.2003 ( а.с. 14). Дані в листі підтверджені наданими в судове засідання копіями матеріалів особової справи [PERSON]. Згідно довідки Менської міської ради Чернігівської області №03-03/359 від 24.10.2017, [PERSON], [INFO], дійсно була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Знята з реєстрації місця проживання 15.04.1999 року у зв»язку із зміною місця проживання, вибула до Чернігівського геріатричного пансіонату. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є однією і тією ж особою. На території Семенівської сільської ради за [PERSON] обліковуються земельні частки (паї) відповідно до державних актів ( а.с. 15). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] була дружиною брата матері [PERSON] та проживала в с. Семенівна Менського району. [PERSON] був племінником її чоловіку та здійснював за нею догляд. На час своєї смерті [PERSON] проживала в будинку пристарілих. Померла заповіла [PERSON] земельну ділянку. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знала [PERSON], оскільки проживали разом в с. Семенівка та були сусідами. [PERSON] доводився племінником її чоловіку та, коли [PERSON] залишилась сама, здійснював за нею догляд. Вказала, що в селі покійну звали просто [PERSON], як її прізвище зазначено в документах не знає. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності [PERSON], яка померла [INFO], правовстановлюючих документів: заповіту від 02 червня 2003 року, державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] від 01 листопада 2003 року, серії [NUMBER] від 01 листопада 2003 року, серії [NUMBER] від 01 листопада 2003 року. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів має юридичне значення для реалізації права заявника на спадщину. Встановлення його іншим шляхом, окрім судового, неможливе, а отже вимоги заявника слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved