Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що 21 жовтня 2011 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, [NUMBER], актовий запис № 184. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Спільне проживання не склалося по причині різних поглядів на шлюб та сім'ю, відсутнє взаєморозуміння, кожен живе своїм життям. Шлюбні відносини припинені з 16 грудня 2014 року. Просить суд шлюб з відповідачем розірвати та визнати місце проживання дитини разом з матір'ю. У судове засідання позивачка не з'явилася але на дала заяву в якій просить позовні задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Ухвалою суду від 26.01.2015 року у даній справі залучено службу у справах дітей Генічеської РДА в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову. Представник служби у справах дітей Генічеської райдержадміністрації проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21 жовтня 2011 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 184, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського РУЮ Херсонської області. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які стали підставою для позивачки звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, втратили почуття поваги та любові один до одного, примиритися не бажають. За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження сім'ї неможливо, оскільки це буде протирічити інтересам позивачки, що мають істотне значення, шлюб між позивачкою та відповідачем слід розірвати. Відповідно до положень ст.. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Неповнолітній [PERSON] [INFO], проживає разом з позивачкою. Зазначена обставина відповідачем в справі не оспорюється. Згідно акту оцінки потреб дитини та її сім'ї від 26.01.2015 року, складеного Генічеським ЦСССДМ, на даний час дитина проживає разом з матір'ю, знаходяться на її утриманні. Позивачка приділяє достатньої уваги виконанню своїх батьківських обов'язків. В будинку створені всі умови для повноцінного розвитку та виховання малолітньої дитини. Згідно пояснень в судовому засіданні представника служби у справах дітей Генічеської РДА, батько з дитиною не спілкується, дитина більше прихильна до матері, якою створені необхідні умови для належного виховання та розвитку дитини, вважає, що дитину необхідно залишити проживати з матір'ю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки, щодо визначення місця проживання дитини з матір'ю є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved