Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, вказавши про те, що 03.03.2015 р. він та відповідач уклали договір позики, за умовами якого він надав грошові кошти відповідачу у розмірі 23\~760 грн., який зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів протягом 14 календарних днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це. У разі прострочення повернення позики відповідач несе відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 100% від суми позики. Також у забезпечення виконання зобовязань за договором позики ними був укладений іпотечний договір, за умовами якого відповідач передав йому в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Вимогу про повернення позики він надіслав відповідачу 10.04.2015 року, проте сума позики так і не була йому повернута. 06.05.2015 р. ним була направлена вимога відповідачу про усунення порушень за договором, яка була ним отримана 08.05.2015 р. Заборгованість відповідача дорівнює 111\~709,44 грн., з яких сума позики 23\~760 грн., штраф за порушення строку повернення суми позики 23\~760 грн., проценти 3\~578,64 грн., штраф за порушення строку звільнення предмету іпотеки - 60\~610,80 грн. Позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості у розмірі 111\~709,44 грн., за ціною 303\~054,00 грн. визначеною субєктом оціночної діяльності; виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надіслав до суду письмову заяву про підтримання ним заявлених позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Розгляд справи судом здійснювався на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України без участі сторін у справі. Зясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що 03 березня 2015 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір позики, на підставі якого [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 23\~760 грн. П.7 договору передбачено, що на вимогу позикодавця сума позики підлягає поверненню позичальником протягом 14 календарних днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це. 03 березня 2015 року у забезпечення вимог за договором позики [PERSON] уклав з [PERSON] іпотечний договір, згідно з умовами якого [PERSON] передав в іпотеку [PERSON] квартиру, яка розташована за адресою:[ADDRESS]. Судом також встановлено, що на час винесення рішення відповідач борг не повернув, про це також свідчить його письмова заява суду від 05.07.2016 р., де він вказує про те, що гроші не повернув, та просив відстрочки у поверненні позики. Сума заборгованості відповідача дорівнює 51 098,64 грн., з яких сума позики 23\~760 грн., штраф за порушення строку повернення суми позики 23\~760 грн., проценти 3\~578,64 грн. Суд вважає, що зараховані позивачем у загальну суму заборгованості сума штрафу у розмірі 60\~610,80 грн. за порушення строку звільнення предмета іпотеки згідно п.5.7 іпотечного договору є безпідставними, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений умовами договору не відбулося. Частинами 1, 3\~статті 33 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Згідно п.41 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.11.2012 року №5 при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд\~має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої\~статті 3 ЦК). Суд вважає, що обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на квартиру не є співмірним з загальною сумою заборгованості за договором позики. З письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що вартість предмету іпотеки - двокімнатної квартира [ADDRESS] а у м.Запоріжжя на день оцінки 02.12.2015 р. ,становить 303\~054 ,00 грн. (а.с. 54)., що значно вище заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, суд вважає, що задоволення позовних вимог [PERSON] та звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на зазначену квартиру, яка по вартості значно перевищує суму боргу [PERSON] за договором позики, в забезпечення виконання якого було укладено договір іпотеки, спричинить порушення прав та законних інтересів відповідача, оскільки різниця між вартістю квартири та сумою заборгованості за договором позики поверненню на користь відповідача не підлягає. Даний спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки порушує права іпотекодавця. Позовні вимоги про виселення відповідача з квартири [ADDRESS] є похідними від вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, внаслідок чого не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed