Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Білозерської міської ради про надання додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка постійно проживала у [ADDRESS] . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді однокімнатної квартири за вказаною адресою. Позивач є спадкоємцем першої черги. Проте пропустив шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки він є інвалідом 1 групи та потребує постійного стороннього догляду. Захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, після травми поставлено діагноз розсіяний склероз, церебральна форма з різким обмеженням функції ходьби і самообслуговування, позбавлений можливості пересування. Сім`ї він не має. Догляд за ним здійснює стороння людина. Через смерть матері в нього загострилось захворювання, у зв`язку з чим був вимушений проходити інтенсивне лікування вдома великими дозами гормонів, якого потребує дуже часто. Влітку 2019 року він проходив обстеження лікарями вдома для чергового проходження комісії МСЕК та 12 вересня 2019 року його визнано інвалідом першої групи безстроково. Інших спадкоємців, які б претендували на прийняття спадщини або прийняли спадщину немає. У зв`язку з наявністю об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій для прийняття спадщини, просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , тривалістю три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили. Позивач у відкрите судове засідання не з`явився. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі та за участю його представника адвоката Акульшиної Віри Дмитрівни. Позов підтримав у повному обсязі. Представник позивача у відкрите судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Білозерської міської ради у відкрите судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, рішення просив ухвалити на розсуд суду. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 квітня 2019 року Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді однокімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 червня 1993 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 24 травня 1993 року № 123 (а.с.11). На день смерті померла за вказаною адресою була зареєстрована одна, що підтверджується листом Білозерської міської ради від 18 лютого 2020 року. (а.с.10) Постановою завідуючої Другої добропільської державної нотаріальної контори Гусєвої О.В. від 21 лютого 2020 року № 96/02-31, було відмовлено [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від імені [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] матері довірителя - [PERSON] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України. З листа Другої добропільської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) № 207/01-16 від 06 липня 2020 року, вбачається, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не відкривалась, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.07.2020 року. Випискою № 5525 із медичної карти стаціонарного хворого, [PERSON] хворіє з 2009 року (а.с.14). Випискою № 11 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 24 лютого 2020 року підтверджується загострення у травні місяці захворювання, через що позивач проходив лікування великими дозами гормонів, проходив дообстеження у вузьких спеціалістів для подальшого проходження комісії МСЕК (а.с.17). Як вбачається з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0602350, 11 жовтня 2016 року [PERSON] було встановлено з 01.10.2016 року першу «Б» групу інвалідності з подальшою перекомісією 11.10.2019 року (а.с.16). Як вбачається з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 065560, 12 вересня 2019 року [PERSON] було встановлено першу «Б» групу інвалідності безстроково, захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, через що потребує постійного стороннього догляду (а.с.7). Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як установлено судом, позивач пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою в порядку визначеному законодавством України про прийняття спадщини, через загострення захворювання та об`єктивною необхідністю проходження лікування, медичного обстеження, та обслідування МСЕК. Тяжке захворювання, яке обмежило пересування та самообслуговування позивача, суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. З огляду на викладене суд вважає, що вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved