Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк терміном в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття за заповітом спадщини після померлої 03 липня 2016 року баби по материній лінії [PERSON], обгрунтовуючи свої вимоги тим, що передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки має проблеми зі здоровям, не мав коштів на оформлення спадщини, не був обізнаний з новими положеннями спадкового законодавства, помилково вважаючи, що існування заповіту є фактичним прийняттям спадщини. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що даний позов поданий до [PERSON] міської ради, оскільки на її території знаходиться спадкове майно. Відповідач [PERSON] міська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується розпискою про одержання судової повістки, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалась, у встановлений судом строк відзиву на позов не подала, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність, не заперечує проти позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 03 липня 2016 року померла [PERSON], яка з 01 серпня 2015 року по день смерті була зареєстрована та постійно проживала на повному державному утриманні в Любецькому психоневрологічному інтернаті, що знаходиться в с. Пересаж Ріпкинського району Чернігівської області. При житті 31 липня 2015 року [PERSON] склала на користь [PERSON] заповіт на все належне їй майно. У визначений законом строк ніхто зі спадкоємців, в тому числі й [PERSON], відповідно до вимог ст.1268, 1269 ЦК України не прийняв спадщину. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про смерть, заповіту, домової книги, довідками Любецького психоневрологічного інтернату №167 від 12.07.2016р. та [PERSON] районної державної нотаріальної контори №1779 від 22.11.2018р. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким за ст.1220 ЦК України є день смерті особи. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з\~керівними розясненнями,\~викладеними в\~ п.24\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30.05.2008р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» відповідачами у справі щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, й лише при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом положень пункту 1.12 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р. (чинного на час існування спірних правовідносин) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст.29 ЦК України;\~якщо спадкодавець\~мав декілька\~місць проживання,\~місцем відкриття\~спадщини вважається\~останнє місце\~реєстрації спадкодавця; після смерті громадянина, який проживав у будинку-інтернаті для інвалідів, ветеранів, самотніх осіб та людей похилого віку, іншому закладі соціального призначення, місцем відкриття спадщини вважається місцезнаходження відповідного закладу. З аналізу положень ст.13 ЦПК України вбачається, що суд зобовязаний вирішити справу за тим зверненням особи, що предявлене, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд (принцип диспозитивності цивільного судочинства). Позивачем самостійно визначено коло учасників цивільного процесу у даній справі, зокрема, відповідачем зазначено [PERSON] міську раду Чернігівської області, оскільки земельна ділянка, що має входити до складу спадкового майна померлої 03 липня 2016 року [PERSON], знаходиться на території даного органу місцевого самоврядування. Однак, як вбачається з довідки Любецького психоневрологічного інтернату №167 від 12.07.2016р. спадкодавиця [PERSON]\~була зареєстрована\~і постійно\~проживала до\~своєї смерті\~у закладі\~соціального забезпечення\~-\~Любецькому психоневрлогічному\~інтернаті.\~В звязку\~з цим,\~уразі задоволення позову [PERSON] в спосіб, у який він просить, до [PERSON] міської ради Чернігівської області судом буде вирішено питання про інтереси осіб, яких не залучено до участі у справі, територіальної громади в особі відповідного органу місцевого самоврядування, де розташований вказаний заклад соціального забезпечення, а отже буде порушено її права, інтереси та, крім того, може бути вирішено питання про її обовязки. Ця обставина, за змістом п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України, є безумовною підставою для відмови в позові. Водночас позивач всупереч вимогам ч.1-3 ст.51 ЦПК України своїм процесуальним правом на внесення клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, або залучення у справі територіальної громади в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням Любецького психоневрлогічного інтернату як співвідповідача, не скористався, хоча суд у підготовчому засіданні зясовував це питання, тоді як з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу суд позбавлений можливості самостійно вчинити дані процесуальні дії. При цьому, суд зважує і на ту обставину, що ще до подачі даного позову [PERSON] був обізнаний про місце проживання спадкодавця, долучивши до заяви відповідну довідку. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed