Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначає, що 05.02.2019 року біля будинку [ADDRESS] на його собаку породи пітбультер`єр «Пірат», яку він вигулював у наморднику, скоїла напад собака породи американський бульдог, власниця якого [PERSON] здійснювала вигул, порушуючи правила вигулу тварин, вигулюючи собаку без намордника. Оскільки під час інциденту він зазнав тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу його здоров`я, а також було травмовано його собаку, [PERSON] просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 5 746 грн. 74 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 50 000 грн. компенсації моральної шкоди. У судове засідання [PERSON] не прибув, від його представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він зазначає, що позов підтримує у повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена шляхом направлення повістки за місцем реєстрації, вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що відповідно до родовіду на собаку № 0029/15, паспорту на тварину № 073992-С власником собаки породи пітбультер`єр, кличка Пірат є [PERSON] (а.с. 27, 28, 32). 16.11.2017 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір №_944.994131532.3053 обов`язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам (а.с. 30-31). Зі змісту заяви [PERSON] до УП ГУП в м. Києві від 05.02.2019 року вбачається, що 05.02.2019 року за адресою: м. Київ, вул. Героїв Сталлінграду, 2 Г, на нього та його собаку напали (а.с. 10). Як вбачається із довідки з травмпункту та виписки із медичної картки № 3871 амбулаторного (стаціонарного) хворого неврологічного відділення № 1 КМКЛ № 8, 05.02.2019 року о 19 год. 00 хв. [PERSON] звернувся за медичною допомогою з приводу численних численні укусів, забою правого передпліччя та стегна, йому призначено щеплення (а.с. 25). Вартість медичних послуг [PERSON] склала 1 426 грн. 72 коп., що підтверджується квитанціями (а.с. 25). 05.02.2019 року належну позивачеві собаку оглянуто у Ветеринарній клініці «А-Вет» з діагнозом кусні рани, їй була надана медична допомога та призначено лікування, що підтверджується виписками з ветеринарної клініки від 05.02.2019 року, 07.02.2019 року, 08.02.2019 року, 17.02.2019 року (а.с. 18-21). Загальна вартість ветеринарних послуг склала 4 320 грн. 02 коп., що підтверджується наданими позивачем квитанціями (а.с. 21-24). Згідно протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 188406 за ч. 1 ст. 154 КУпАП, 05.02.2019 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в громадському місці проводила вигул собаки потенційно небезпечної породи американський бульдог без намордника, чим порушив п. 5.5 Правил утримання собак в м. Києві. Постановою Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради накладено від 18.03.2019 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 154 КУпАП у виді штрафу у розмірі 51 грн. (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з утриманням собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» шкода, заподіяна особі твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. Згідно п. 1.4. Правил утримання домашніх собак та котів в м. Києві, затверджених рішенням Київської міської ради № 1079/3912 від 25.10.2007 року, відповідальність за дії тварин несуть їх власники, особи, яким тварини належать на інших підставах, що не суперечать чинному законодавству, а також особи, які супроводжують тварину. Відповідно до правового висновку постанови Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.03.2018 року у цивільній справі № 204/3783/16-ц особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України). Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних доказів установлено те, що відповідачу заподіяно майнову шкоду, доказів які б спростовували вину відповідачки суду не надано, суд дійшов про задоволення ввимог позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування документально підтвердженої заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 5 746 грн. 74 коп. Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю чи стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в рамках заявлених вимог в залежності від характеру та об`єму спричинених потерпілому фізичних та моральних страждань, з урахуванням в кожному окремому випадку ступені вини відповідача і інших обставин. Зокрема, враховуються характер та тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, наслідки тілесних ушкоджень, значних вимушених змін в його життєвих та виробничих відношеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи ступінь перенесених позивачем моральних страждань, вважає вимогу позивача про стягнення з відповідачки моральної шкоди на суму 50 000 грн. значно завищеною, а тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням розумності та достатності, характеру діяння відповідачки та страждань позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, клопотанняпозивача про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 24 500 грн. не підтверджені фактами реального надання послуг адвоката на вказану суму саме по цій цивільній справі. Розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 24 500 грн. є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним частково стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу, а саме у розмірі 3 000 грн.

Outcome: approved