Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що у 2009 році він звернувся за юридичною допомогою до [PERSON], оскільки вважав його адвокатом та сподівався на його допомогу у захисті його прав та інтересів в судах та в нотаріаті. Оскільки він не розумівся в галузі права, повністю довірився відповідачу, який представляв його інтереси за поданим ним цивільним позовом до [PERSON] стосовно спадкових прав на квартиру [ADDRESS]. Письмовий договір про надання вказаної допомоги з відповідачем не укладався. Пізніше він дізнався, що в матеріалах справи мається довіреність на уповноваження відповідача представляти його інтереси в усіх судах, підприємствах, установах і т.п., яка посвідчена 25 червня 2009 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], яку він не підписував. \~ \~ \~ \~Зазначив, що на протязі тривалого часу, вводячи його в оману [PERSON] шахрайським способом заволодів його грошима, а саме 1000 доларів США та близько 30000 грн., але по справі ніяких дій не виконував та фактично допомоги йому не надав. Просив стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в сумі 65000 грн. та моральну шкоду в сумі 15000 грн., а всього в сумі 80000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги уточнив та просив стягнути з [PERSON] на його користь 1000 доларів США та 20000 грн. грошові кошти, які ним передано відповідачу згідно усного договору про надання правової допомоги. Пояснив, що відповідач назвався адвокатом та пообіцяв надати йому правову допомогу при розгляді цивільної справи у суді. Сподівався, що відповідач захистить його права та допоможе вирішити спір у суді, а тому за вказані послуги ним особисто відповідачу після ухвалення Октябрським районним судом м.Полтави рішення від 18 вересня 2008 року передано одну тисячу доларів США. Даної суми у нього не було, а тому його дружина їх взяла у борг у приватного підприємця [PERSON], у якого вона на той час працювала. Також ним відповідачу за юридичні послуги декілька разів сплачувалось різні суми, і таким чином протягом 2007-2008 років він сплатив відповідачу 20000 грн. Відповідач належних юридичних послуг йому не надав, до того ж, довіреність на імя відповідача від 25 червня 2009 року на представництво його інтересів ним не надавалось, хто за нього підписав довіреність йому не відомо. Моральної шкоди відповідачем йому не заподіяно, а тому він не вимагає її відшкодування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він дійсно за довіреністю, виданої йому позивачем, яка нотаріально посвідчена, представляв інтереси позивача та надавав на його думку, належні юридичні послуги. Грошові кошти він від [PERSON] не отримував. Останній передав тільки кошти на сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до довіреності від 25 червня 2009 року [PERSON] уповноважив [PERSON] до 25 червня 2012 року представляти його інтереси в усіх підприємствах, установах, організаціях, органах державної влади, кооперативних і громадських організаціях, правоохоронних органах, органах слідства і прокуратури, міліції, місцевих і господарських судах, РАЦС, в тому числі першій, апеляційній та касаційній інстанціях включаючи перегляд рішень, ухвал, постанов суду за нововиявленими обставинами. Довіреність посвідчено нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №1405 (а.а.5). \~ \~ \~ \~Твердження позивача [PERSON] щодо недійсності даної довіреності з тих підстав, що він особисто її не підписував, суд відхиляє, оскільки жодних доказів в обґрунтування таких доводів позивачем суду не надано. \~ \~ \~ \~Надана позивачем копія судового рішення свідчить, що [PERSON] представляв інтереси [PERSON] в Київському районному суді м.Полтави у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на квартиру та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про продовження строку на прийняття спадщини та визнання права власності на квартиру, що підтверджується рішенням Київського районного суд м.Полтави від 18 вересня 2008 року (а.с.102, 103). У відповідності до ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачем не надано належних доказів в обґрунтування позовних вимог щодо протиправної поведінки відповідача, оплати послуг за юридичну допомогу відповідачу, про неналежне виконання останнім зобовязань перед ним, факту заподіяння шкоди, та розмір збитків. Пояснення свідка [PERSON], надані нею у судовому засіданні не підтверджують факт отримання [PERSON] грошових коштів від [PERSON] та заподіяння останньому шкоди. Ксерокопія заяви [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] позичав грошові кошти дружині позивача [PERSON] [PERSON] також не підтверджує позовні вимоги та суд не приймає її як належний доказ (а.с.81). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже для відшкодування шкоди за правилами ст.1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; б) наявність шкоди - втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоровя тощо); в) причинний звязок між протиправною поведінкою та шкодою є обовязковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати обєктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. \~\~ \~ \~ \~ \~Наявність всіх вищезазначених умов є обовязковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Проте, позивач не надав\~\~належних, допустимих і достовірних доказів своїх\~\~позовних вимог наявності у\~\~позивача шкоди, причиненої в наслідок неправомірних дій відповідача.\~\~\~\~ Враховуючи те, що позивачем не надано доказів факту заподіяння шкоди, протиправної поведінки відповідача, внаслідок чого позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду, суд приходить до висновку про відмову у задоволення позову. Враховуючи, що позивач є інвалідом другої групи та звільнений від сплати судового збору, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України суд відносить судові витрати за рахунок держави.

Outcome: dismissed