Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Великоолександрівського підприємства «Комсервіс» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку вказуючи, що з 18.10.13р. працював директором підприємства «Комсервіс». 12.11.2015р. звільнився з роботи за згодою сторін, відповідно до вимог ст. 36 КЗпП України. В день звільнення підприємство не провело з ним розрахунок, що суперечить вимогам ст. 116 КЗпП України, в зв»язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги, зазначивши, що повний розрахунок підприємство провело з ним 22.12.15р., однак середній заробіток за час затримки розрахунку не виплатило, в зв»язку з чим наполягає на її виплаті. При цьому пояснив, що працював директором підприємства «Комсервіс» з 18.10.2013р. по 12.11.2015р. В день звільнення він звернувся в бухгалтерію за отриманням розрахунку, однак йому відповіли, що коштів в касі немає. 13.11.2015р. він отримав трудову книжку, але розрахункових не видали, пояснюючи тим, що відсутні грошові кошти. Лише 15.12.15р. до нього додому приїхав працівник підприємства і повідомив, щоб отримав розрахункові, на що він відмовився, оскільки вже підготував позов до суду. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 6655,74 грн., які просить стягнути з відповідача. Представник відповідача позовні вимоги не визнав і пояснив, що в день звільнення [PERSON] перебував на підприємстві лише зранку, тому адміністрація не змогла виплатити йому розрахункові в день звільнення саме із-за його відсутності на робочому місці. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, якщо працівник в день звільнення не працював, сума належних йому виплат має бути виплачена не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. [PERSON] такі вимоги письмово до підприємства не надав, тому відсутня вина підприємства у затримці розрахунку при звільненні позивача. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що дійсно [PERSON] звільнився 12.11.15р. В день звільнення він перебував на робочому місці лише зранку, після чого 13.11.2015р. з»явився на підприємстві лише для отримання трудової книжки, письмову заяву про виплату йому розрахункових не надавав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що дійсно [PERSON] звертався до неї по питанню виплати розрахункових, на що вона пояснила йому, що ці питання вирішує керівник, до нього і слід звертатися. В день звільнення він також звертався, але в касі достатньої суми не було, і тому підприємство не мало змоги з ним розрахуватися. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] дійсно був відсутній на робочому місці в день звільнення. Зранку лише декілька годин перебував на роботі. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги слідуюче. [PERSON] відповідно до розпорядження селищного голови № 23 від 18.10.13р.( наказ № 55 від 18.10.13р.) призначений на посаду директора [PERSON] підприємства «Комсервіс», яку займав до 12.11.15р., коли дія контракту про трудову діяльність була припинена за згодою сторін згідно з розпорядженням селищного голови № 145 від 11.11.15р. (наказ № 52 від 12.11.15р.). Як встановлено у судовому засіданні в день звільнення з ним не проведена виплата всіх сум, що належать йому від підприємства. Повний розрахунок відповідач провів з [PERSON] 22.12.15р. Доказів на підтвердження того, що з позивачем не проведено повний розрахунок в день звільнення по причині його відсутності на робочому місці відповідач не надав. Відповідно до табелю обліку робочого часу в графі 12.11.2015р. стоїть «8 год.», що вказує на те, що особа перебувала на робочому місці повний робочий день. При цьому суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] як доказ, на який посилається представник відповідача. Таким чином суд приходить до висновку, що з позивачем не проведено повний розрахунок в день його звільнення з вини підприємства «Комсервіс». Визначаючи суму середнього заробітку за час затримки розрахунку суд враховує, що [PERSON] було запропоновано 15.12.15р. з»явитися для отримання розрахунку. Однак він відмовився, оскільки мав намір звернутися до суду для примусового стягнення суми розрахункових коштів. Таким чином з 15.12.15р. вина підприємства за невиплату [PERSON] належних при звільненні сум відсутня. Тому розрахунок суми позовних вимог слід проводити з урахуванням даної обставини. З урахуванням викладеного вище суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved