Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] - про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Позивач при зверненні до суду мотивує свої вимоги тим, що 21 липня 2013 року о 19-20 год. на вулиці Гетьмана, 25 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: водій [PERSON], керуючи автомобілем «Інфініті», державний реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є ПАТ «Філіп Морріс Україна» не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілями, в тому числі з автомобілем марки «Пежо 207» державний номер [NUMBER], який належить на праві власності позивачу, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 27. 08. 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаного ДТП. На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність відповідача була забезпечена полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 1100672 в АСК «ІнгоУкраїна». Позивач зазначає, що АСК «ІнгоУкраїна» виплатила йому страхове відшкодування у розмірі 25983,23 гривень, проте вказана сума є недостатньою для відновлення автомобіля позивача, пошкодженого відповідачем в ДТП. ТОВ «ІЛТА» офіційним дилером PEUGEOT згідно наряду-замовлення № 9968 від 23. 07. 2013 року було проведено діагностику пошкоджень автомобіля позивача. Вартість виконаних робіт склала 441 грн. Згідно Акту виконаних робіт поточного ремонту від 15. 11. 2013 року вартість необхідних ремонтних робіт пошкодженого автомобіля склала 38 120,00 грн. Загальна сума збитків, завданих позивачу внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача становить 38 561,00 грн. Позивач зазначає, що в зв'язку з тим, що страхова виплата у сумі 25 983,23 грн. є недостатньою для повного відшкодування завданої відповідачем позивачу шкоди, то відповідач, на думку позивача зобов'язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме: 38 561,00 грн. (розмір фактичної шкоди) - 25 983,23 грн. (розмір страхової виплати) = 12577,77 грн. Позивач посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати позивачу завдані матеріальні збитки, просить суд позов задовольнити стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 12577,77 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказано, що представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився надавши до суду заяву про визнання позову в повному обсязі в якій також зазначив, що просить суд розгляд справи провести у його відсутність. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, зважаючи на заяву представника позивача та заяву відповідача приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 21 липня 2013 року о 19-20 год. на вулиці Гетьмана, 25 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: водій [PERSON], керуючи автомобілем «Інфініті», державний реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є ПАТ «Філіп Морріс Україна» не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілями, в тому числі з автомобілем марки «Пежо 207» державний номер [NUMBER], який належить на праві власності позивачу, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 27. 08. 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаного ДТП. Вбачається, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність відповідача була забезпечена полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 1100672 в АСК «ІнгоУкраїна». Судом встановлено, що АСК «ІнгоУкраїна» виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 25983,23 гривень, що підтверджується довідкою АТ «Райффайзен банк аваль» від 01. 11. 2013 року № Р1-В77/50-466. ТОВ «ІЛТА» офіційним дилером PEUGEOT згідно наряду-замовлення №9968 від 23. 07. 2013 року було проведено діагностику пошкоджень автомобіля позивача. Вбачається, що вартість виконаних робіт склала 441 грн., що підтверджується копією квитанції про оплату послуг, що міститься в матеріалах справи. Згідно Акту виконаних робіт поточного ремонту від 15. 11. 2013 року вартість необхідних ремонтних робіт пошкодженого автомобіля склала 38 120,00 грн. Факт сплати позивачем коштів в сумі 38 120,00 грн. за ремонт пошкодженого автомобіля підтверджується копією квитанції № 06993 від 28. 10. 2013 року, що міститься в матеріалах справи. Вбачається, що загальна сума збитків, завданих позивачу внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача становить 38 561,00 грн. Таким чином вбачається, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка була виплачена позивачу становить 12577,77 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Під час розгляду справи відповідачем було подану заяву про визнання позову, яка міститься в матеріалах справи. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно положень ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, з урахуванням письмової заяви відповідача про визнання позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved