Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 07.09.2018 року в справі № 638/20463/16-ц та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.09.2018 року він звільнився із лав Збройних сил України у зв`язку із закінченням контракту, на теперішній час офіційно не працевлаштований, є інвалідом ІІІ групи і надалі не має фізичної можливості продовжувати службу. Його матеріальний стан дає можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1700 грн, оскільки змінився його матеріальний стан як платника аліментів, оскільки у нього є повноцінна сім`я, він втратив роботу, а тому не має можливості сплачувати аліменти саме в такий спосіб, який встановлений попереднім судовим рішенням. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачка позовні вимоги не визнала, зверталась до суду із зустрічним позовом про стягнення заборгованості по аліментах, зміну розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів, який ухвалою суду від 22.06.2020 року залишений без руху та через не усунення недоліків ухвалою суду від 16.09.2021 року визнаний неподаним та повернутий заявнику. В подальшому відповідач в судові засідання не з`явилась, причини нявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялась належно, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. У відповідності до ст.ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.09.2018 року зменшено розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , за рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 жовтня 2012 року на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.09.2012 року і до досягнення нею повноліття на 1/8 частину усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як вбачається зі змісту позову та доданих до нього доказів [PERSON] , обставиною, яка свідчить про необхідність зменшення призначеного судом розміру аліментів є наявність у відповідача на утриманні іншої сім`ї, звільнення з військової служби у запас у зв`язку із закінченням дії контракту (наказ № 217 від 25.09.2018 року), наявність ІІІ групи інвалідності з 04.09.2019 року (строк дії до 01.09.2021 року). Проте, відповідачем не подано доказів, які б свідчили про погіршення його матеріального становища у зв`язку з вище викладеними обставинами, та неспроможність його сплачувати аліменти у вказаному в рішенні суду розмірі, докази, на підставі яких можливо встановити розмір доходу позивача, суду не надані. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 640/10064/16-ц від 09.08.2018 року. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed