Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку, зазначивши, що на підставі рішення Полтавського районного суду від 08.04.2008 року за позивачем визнано право власності на приватизовану земельну ділянку розміром 0,058 га, що надана для ведення садівництва, що розташована по [ADDRESS]. Проте розпорядитися належною йому земельною ділянкою позивач не може, оскільки фактична площа земельної ділянки не співпадає з раніше зареєстрованим державним актом на право приватної власності на землю. У судове засідання позивач не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити. Представники відповідача - Полтавської районної державної адміністрації та третьої особи - КП «Полтавський районний центр земельного кадастру» у судове засідання не з'явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з таких підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2008 року за позивачем визнано право власності на садовий будинок [NUMBER] з господарськими будівлями та спорудами та на приватизовану земельну ділянку розміром 0,058 га, що надана для ведення садівництва, що розташована по [ADDRESS] (а.с.20). Згідно із договором № 777-Т1-ф від 07.08.2014 року комунальним підприємством «Полтавський районний центр земельного кадастру» проведено робити по встановленню в натурі ( на місцевості) меж земельної ділянки площею, що розташована в с.Куликово Полтавського району та області в садівничому товаристві «Лада», в ході геодезичних робіт було встановлено площу по фактичному користуванню - 0,0558 га, яка не співпадає з раніше зареєстрованим державним актом на право приватної власності на землю, згідно якого площа становить - 0,058 га (а.с.18). У зв'язку з тим, що фактична площа земельної ділянки не співпадає з раніше зареєстрованим державним актом на право приватної власності на землю, позивач не може розпорядитися належною йому земельною ділянкою. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Враховуючи викладене, суд вважає, що визнання за позивачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб, позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved