Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача 18 950 грн. 43 коп. у відшкодування матеріальної шкоди у зв*язку із ДТП, яка мала місце 15.10.2013р. приблизно о 08 годині 15 хвилин на Старообухівській дорозі, 21 в м.Києві за участю автомобіля «Шкода Фабія», держномер [NUMBER] під керуванням [PERSON] і автомобіля «Субару Форестер», держномер [NUMBER] під керуванням [PERSON], що належить [PERSON], яка сталася з вини відповідача, що порушив пункти 12.1., 13.1., 2.3. б) ПДР і в результаті якої автомобіль «Субару Форестер», держномер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] був застрахована в НАСК «Оранта», яка відшкодувала йому, позивачу, 41 097 грн. 56 коп., але, на думку позивача, загальний розмір матеріальної шкоди, спричинений йому пошкодженням автомобіля складає 60 047 грн. 99 коп., у зв*язку із чим не відшкодованою залишилась частина матеріальної шкоди в розмірі 18 950 грн. 43 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача як винної в спричиненні шкоди особи. Крім цього, просив стягнути з відповідача 350 грн. 88 коп. витрат на визначення розміру заподіяної шкоди і судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на спричинення позивачу матеріальної шкоди з вини відповідача. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність, а також на те, що свою цивільно-правову відповідальність він застрахував і розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу, як власнику пошкодженого в ДТП автомобіля, охоплюється межами відповідальності страховика, а тому вважав, що він не повинен відповідати за позовом. Також, зазначив, що рахунок-фактура ТОВ «Богдан-Авто Поділ» від 18.10.2013р. не є належним доказом розміру шкоди, оскільки ці витрати позивачем фактично не понесені, розрахунок проводився на замовлення лише однієї заінтересованої сторони - позивача, натомість як страховиком у відповідності до визначеної законом процедури було проведено розрахунок розміру суми страхового відшкодування, яка виплачена позивачу. Представник залученої до участі в справі в якості третьої особи НАСК «Оранта» в судове засідання не з*явився неодноразово, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується поштовими повідомленнями (а.с. 50, 56), поштовим конвертом, повернутим на адресу суду за закінченням терміну його зберігання на пошті (а.с. 51), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника третьої особи на підставі матеріалів, що є в справі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача і його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до частини 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 15.10.2013р. приблизно о 08 годині 15 хвилин на Старообухівській дорозі, 21 в м.Києві мала місце ДТП за участю автомобіля «Шкода Фабія», держномер [NUMBER] під керуванням [PERSON] і автомобіля «Субару Форестер», держномер [NUMBER] під керуванням [PERSON], що належить [PERSON] (а.с. 6 - копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ), яка сталася з вини відповідача, що порушив пункти 12.1., 13.1., 2.3. б) ПДР, у зв*язку із чим був притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с. 4 - копія постанови суду). В результаті якої автомобіль «Субару Форестер», держномер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що стверджується довідкою ДАІ (а.с. 5 - копія довідки). На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в НАСК «Оранта» згідно Полісу №АЕ/1248617 обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів із страховою сумою за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50 000 грн. з нульовою франшизею (а.с. 52 - копія страхового полісу). У зв*язку зі страховим випадком НАСК «Оранта» 15.10.2013р. і 16.10.2013р. оглянута пошкоджений в ДТП транспортний засіб «Субару Форестер», держномер [NUMBER] (а.с. 30-31, 32-33 - копії актів), на підставі чого була складена калькуляція (а.с. 26-29 - копія), у зв*язку із чим 22.11.2013р. страховиком був складений страховий акт і розрахована сума страхового відшкодування в розмірі 41 097 грн. 56 коп. (а.с. 15 - копія страхового акту). Як вбачається з листа НАСК «Орана» відповідачу [PERSON], сума страхового відшкодування в розмірі 41 097 грн. 56 коп. перерахована на рахунок Головного офісу «Укрсоцбанк» для отримувача платежу - [PERSON] (а.с. 25 - копія листа). В матеріалах справи є рахунок-фактура від 18.10.2013р., складений ТОВ «Богдан-Авто Поділ» на замовлення [PERSON], згідно якого загальна вартість ремонту автомобіля «Субару Форестер», держномер [NUMBER] складає 60 047 грн. 99 коп. (а.с. 11-12 - копія рахунку-фактури), яка станом на 15.10.2014р. [PERSON] чи його представником не сплачувалася і зазначені в акті послуги з ремонту та запчастини ТОВ «Богдан-Авто Поділ» йому не надавались (а.с. 67 - лист). Відмовляючи в позові, суд виходив з наступного. Згідно пункту 3) частини 1 ст.988 ЦК України, страховик зобов*язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Аналогічне правило закріплено в спеціальному законодавчому акті, зокрема, в пункті 22.1. ст.22 Закону України «Про обов*язкове страхування власників наземних транспортних засобів», де вказано, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров*ю, майну третьої особи. У відповідності до частини 1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов*язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, у особи, винної в завданні шкоди і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, настає обов*язок по її відшкодуванню виключно у випадку, коли страхової виплати (страхового відшкодування) не достатньо для повного відшкодування завданої шкоди. В спірному випадку розмір матеріальної шкоди, спричиненої з вини відповідача та визначений відповідно до правил Закону України «Про обов*язкове страхування власників наземних транспортних засобів», складає 41 097 грн. 56 коп., який виплачений позивачу і не виходить за межі майнової відповідальності НАСК «Оранта» як страховика, у зв*язку із чим суд вважає, що умови для виникнення у відповідача [PERSON] обов*язку перед позивачем у відшкодуванні матеріальної шкоди у зв*язку з ДТП згідно правил ст.1194 ЦК України в даному випадку не настали. При цьому, рахунок-фактуру від 18.10.2013р. складений ТОВ «Богдан-Авто Поділ» на замовлення [PERSON], суд не може визнати належним і допустимим доказом в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України матеріального збитку, завданого позивачеві, оскільки цей розрахунок проведений не за процедурою оцінки, визначеної Законом України «Про обов*язкове страхування власників наземних транспортних засобів», поза межами судової справи і без попередження осіб, що складали цей рахунок-фактуру, про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, замовлений за ініціативи виключно позивача і станом на 15.10.2014р. [PERSON] чи його представником не оплачений та зазначені в акті послуги з ремонту та запчастини ТОВ «Богдан-Авто Поділ» йому не надавались, що в сукупності свідчить про те, що даний документ не спростовує розміру розрахованої страховиком і виплаченої позивачу суми страхового відшкодування, а тому правові підстави для задоволення позову відсутні. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними і допустимими доказами, не ґрунтовані на матеріальному законі, а тому задоволенню не підлягають. У зв*язку із відмовою в позові, на підставі ст.88 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню і витрати на визначення вартості заподіяної шкоди в сумі 350 грн. 88 коп. і судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: dismissed