Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 17.12.2015 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Судом встановлено, що [PERSON] 19.07.2015 близько 20.00 год., керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись у правій смузі руху автодороги Золотоноша-Черкаси-Сміла зі сторони м. Сміла у напрямку м. Черкаси, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 9.4, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого, знаходячись на 54 км. + 390 м., не подавши сигнал покажчиком повороту або рукою до початку маневру, перед зміною напрямку руху та повороту ліворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині дороги, призначеній для руху в цьому напрямку, та не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, виконав маневр лівого повороту, виїхав на ліву смугу руху та роздільну смуту, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку в лівій смузі руху. З висновку експерта № 69 судової-автотоварознавчої експертизи, складеного 03.09.2015 року судовим експертом авто товарознавцем, оцінювачем СПД [PERSON], вартість матеріального збитку йому як власнику автомобіля [NUMBER] підчас ДТП 19.07.2015 року складає 122 226,81 грн. Оскільки транспортний засіб винуватця дорожньо-транспортної пригод не був застрахований згідно з вимогами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то у частині стягнення 50 тисяч гривень він звернувся з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України. Так як сума страхового відшкодування менша від розміру нанесеного йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріального збитку просить суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду 77226, 81 грн. та сплачений судовий збір в сумі 722, 27 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлявся в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд зі згоди позивача та його представника ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної чи юридичної особи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. Судом встановлено, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 17.12.2015 року по справі № 707/2844/15-к [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. З вироку суду від 17.12.2015 року вбачається, що [PERSON] 19 липня 2015 року близько 20-00 год., керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись у правій смузі руху автодороги Золотоноша-Черкаси-Сміла зі сторони м. Сміла у напрямку м. Черкаси, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 9.4, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого, знаходячись на 54 км. + 390 м., не подавши сигнал покажчиком повороту або рукою до початку маневру, перед зміною напрямку руху та повороту ліворуч, завчасно не зайняв відповідне крайне положення на проїзній частині дороги, призначеній для руху в цьому напрямку, та не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, виконав маневр лівого повороту, виїхав на ліву смугу руху та роздільну смуту, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку в лівій смузі руху. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить позивачу [PERSON] Згідно висновку експерта № 69 судової-автотоварознавчої експертизи, складеного 03.09.2015 року судовим експертом авто-товарознавцем, оцінювачем СПД [PERSON], вартість матеріального збитку причиненому [PERSON], як власнику автомобіля [NUMBER] підчас ДТП, що мало місце 19.07.2015 року, складає 122 226,81 грн. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 гривень на одного потерпілого. Оскільки транспортний засіб винуватця дорожньо-транспортної пригод не був застрахований згідно з вимогами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то у частині стягнення 50000 гривень позивач [PERSON] звернувся з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілої врегульовані ст. 1192 ЦК України і\~ їх розмір визначається до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 передбачено що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В звязку з тим, що відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не зявилися, у суду відсутня можливість дати оцінку їх запереченням та доводам. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, оскільки у порушення вимог цивільного законодавства відповідач [PERSON] не відшкодовував шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути у відшкодування матеріальної шкоди 77226 гривень 81 копійка. Судові витрати мають бути розподілені відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на підставі наданих документів, що підтверджують дані витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір у сумі 722 грн. 27 коп.

Outcome: approved