Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати його право, як споживача щодо створення неналежним умов користування ліфтом та зняття плати за користування ліфтом та зобов'язати відповідача створити належні умови користування ліфтом та зробити перерахунок плати за прибудинкову територію за період неналежних умов користування ліфтом. Свої вимоги мотивує тим, що він мешкає разом із сім'єю у службовій квартирі за адресою: [ADDRESS]. 22.09.2014 р. позивач звернувся до БУ-12 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України із заявою щодо створення належних умов для користування ліфтом як для нього самого так і його сім'ї , а саме створенні зупинки ліфта на 2 поверсі із повним обладнанням посадочної площадки, із можливістю погрузки та вигрузки пасажирів ліфта. 28.10.2014 р. позивач отримав відповідь від БУ де йшлося лише про тариф і було зазначено лише підзаконні нормативні документи, що є підставою для нарахування плати за ліфт. Позивач зазначає, що підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків між ним та відповідачем є глава 52 ЦК України і при цьому умови договору істотно змінювались в порушення положень ст.652,654 ЦК України. Так після чергового підвищення тарифів зросла плата за користування ліфтом , але належним умов для користування ліфтом зроблено не було. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив задовольнити. Пояснив, що просить зобов'язати відповідача створити посадочну площадку на 2 поверсі будинку та зробити перерахунок плати за прибудинкову територію за 3 роки до дати звернення до суду з позовом - з 11.11.2011 р. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову. Повідомив, що як свідчить поетежний план такої площадки в будинку не передбачено. Крім того, відповідач як експлуатаційна організація не має можливості вчинити такі дії. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, і не заперечується сторонами, що позивач проживає в квартирі [ADDRESS]. Дане помешкання є службовим. Як свідчить поетажний план будинку, і це не оспорювалось сторонами, на другому поверсі будівлі відсутня площадка ліфта. Позивач зазначає про обов'язок Будинкоуправління № 12 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України створити належні умови користування ліфтом - створити відповідну площадку. Також в судовому засіданні встановлено, що такої площадки про яку йдеться в позову в будинку не існувало. Крім того також не оспорювалась сторонами та обставина, що позивачу нараховується плата за користування ліфтом. За приписами ст. 15 ЦК України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В свою чергу положеннями ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому статтею 60 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З іншого боку положення ст. 11 ЦПК України передбачають обов'язок суду розглядати цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зважаючи на те, що позивачем не доведено в судовому засіданні та обставина, що саме Будинкоуправління порушує його права, беручі до уваги наявність доказів щодо технічної можливості створити відповідну площадку, суд не знаходить підстав для задоволення вимог [PERSON] Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed