Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що внаслідок умисних злочинних дій [PERSON], за які той засуджений за ст. 121 ч.1 КК України, завдана шкода його здоровю, у звязку з чим він поніс витрати в сумі 11\~223 грн. на процедури, лікування, медичне обстеження, донорську допомогу, транспортні витрати у звязку з поїздками на обстеження, лікування та донорів до пункту переливання крові у міста Вознесенськ та Миколаїв; також непоправно пошкоджений його одяг внаслідок порізу ножем і кровотечі. Крім того, йому завдана моральна шкода, оскільки він зазнав фізичних, душевних страждань, болю; хвилювався за своє життя, здоровя, знаходився у пригніченому стані, витрачав і досі витрачає багато часу і коштів на лікування, внаслідок чого не може вести звичний для нього та його сімї спосіб життя. Моральну шкоду він оцінює у 10\~000 грн. і просить стягнути такі суми з відповідача на його користь. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи в її відсутність, повністю підтримали позов, просили його задовольнити, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не зявився. Згідно довідки № 7/2780 від 24.04.2017 року [PERSON] 06.04.2017 року направлений для відбування покарання до Ольшанської ВК № 35 Миколаївської області /а.с.52/. [PERSON] через адміністрацію установи виконання покарань повідомлений про час та місце розгляду справи, проте будь-яких заяв про розгляд справи в його відсутність, про розгляд справи в режимі відео-конференції або ж заперечення проти позову [PERSON] суду не направив. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, однак заяв про розгляд справи в його відсутність не направив, суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Позивач проти такого не заперечує. Дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.08.2016 року у справі № 484/1818/16-к, провадження № 1-кп/484/125/16 [PERSON] засуджений за ч.1 ст. 121 КК України за спричинення 19.03.2016 року потерпілому [PERSON] умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, яке виявилося у проникаючому пораненні грудної клітини ліворуч, відкритому пневмотораксі, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 188-М від 23.03.2016 року /а.с.31/. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 03.02.2017 року вирок в частині засудження [PERSON] залишено без змін, а в частині вирішення цивільного позову скасовано і направлено до суду першої інстанції на новий розгляд в порядку цивільного судочинства /а.с.34/. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] проходив лікування, що підтверджується медичними документами. Згідно довідки Первомайської ЦМБЛ № 26 від 26.05.2016 року [PERSON] знаходився на лікуванні у хірургічному відділенні з 19.03.2016 року по 29.03.2016 року з діагнозом: проникаюче поранення грудної клітини зліва, відкритий пневмоторакс /а.с.6,60/. Такі ж обставини підтверджуються випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1328/294 /а.с.8,61/. Згідно наданих документів позивачу було проведено операцію, чотири рентгенограми. Йому призначалося: фізрозчин, реосорбілакт, рінгер, цефтріаксон, анальгін, димедрол, діцинон, АКК, хлорид кальцію; використані для лікування лідокаїн, анальгін, дімедрол, діцинон, АКК, крапельниці, шприці, вата, спирт, лейкопластир, перчатки, чотири рентгенівські плівки. Згідно довідки Первомайської ЦМБЛ № 475 від 26.05.2016 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з 04.04.2016 року по 06.04.2016 року з діагнозом лівобічний пневмоторакс /а.с. 5, 63/. Такі обставини також підтверджуються епікризом з історії хвороби № 1626/329 /а.с. 7, 64/. Позивачу було призначено УЗІ плевральної порожнини, КТ грудної клітини, з медикаментів ампісульбін, лінекс, карсіл. [PERSON] направлений на консультацію обласного торокального хірурга. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 109 [PERSON] перебував на лікуванні у Миколаївському обласному протитуберкульозному диспансері в торакальному відділенні з 06.04.2016 року по 11.05.2016 року з діагнозом: ножове проникаюче поранення грудної клітини зліва (19.03.20176 року); згорнутий малий гемоторакс, ДН-1-П ст. /а.с.4,65/. Під час лікування в зазначеному закладі позивачу було проведено УЗД плевральної порожнини, бронхоскопію, дві рентгенограми ОКГ. З медикаментів йому було призначено: цефепім, орнігіл, реосорбілакт, глюкозу, аспаркам, вітамін С, аналгін, флюконазол, амброксол. Проводилися ЛФК, масаж, гімнастика, електрофорез з новокаїном та хлористим кальцієм. Після лікування позивачу рекомендовані амбулаторний нагляд за місцем проживання, рентгеноконтроль, консультації хірурга та знеболювальні. Такі призначення також підтверджуються листом лікарських призначень /а.с.66/. Медикаменти призначені як в таблетках, так і у вигляді інєкцій. Витрати на придбання вказаних медикаментів, медичного приладдя та обстежень зокрема КТ легенів, підтверджені наданими позивачем касовими чеками і товарними чеками, датованими датами лікування /а.с.9-12,69-72/. Придбані ним медикаменти відповідають медичному призначенню. Витрати за такими документами на придбання медикаментів складають загалом 2\~024 грн. 88 коп. Витрати на придбання медикаментів, шприців та іншого медичного приладдя для процедур, обстеження та лікування, зазначені у довідці ПЦРА № 65 ПКВО «Фармація» у відповідь на запит адвоката від 08.06.2016 року відповідають призначенням лікарів. Сума таких витрат становить 4\~943 грн. 70 коп. /а.с. 4,68/. Крім того, на проїзд до м. Вознесенська, де проводилося КТ, за двох осіб витрачено 240 грн. Суд погоджується з тим, що через негативний стан здоровя [PERSON] їздив на КТ у супроводі іншої особи /а.с. 13,62/. Також підлягають відшкодуванню витрати потерпілого на рентген в сумі 42 грн., який згідно касового чеку він робив у Миколаївському обласному тубдиспансері. Як зазначено вище. Потерпілому рекомендований подальший медичний нагляд, тож таке обстеження є виправданим. Витрати потерпілого на проїзд до м. Миколаєва за цей день згідно чеку на придбання палива (газу) становлять 450 грн. 02 коп. /а.с.19/. Крім того, на думку суду документально підтверджені витрати позивача на оплату донора [PERSON], який здавав для нього кров у Миколаївському обласному тубдиспансері 08.04.2016 року, що підтверджується відповідною довідкою. Згідно розписки донора [PERSON], він отримав від [PERSON] 600 грн. /а.с.17, 73-77/. Витрати на донора [PERSON] документально не підтверджені, оскільки відсутні довідки медичного закладу про те, що він направлявся на здачу крові і здав їх для [PERSON] /а.с.15,80/. Також документально не підтверджені витрати [PERSON] на проїзд до м. Миколаєва по 800 грн. 06.04.2016 року та 11.05.2016 року /а.с. 82/, оскільки відсутній розрахунок таких витрат, проїздні документи або ж документи про витрати на пальне. З таких же підстав суд вважає недоведеними витрати потерпілого на проїзд донора в м. Миколаїв 12.04.2016 року, крім того відсутні документи про здачу крові донором у цей день /а.с.84/. Витрати на проїзд до м. Миколаєва та назад 09.04.2016 року та 27.04.2016 року в загальній сумі 480 грн. не підлягають відшкодуванню, оскільки не встановлена їх належність до наданої справи /а.с.86/. Крім того, на думку суду підлягає відшкодуванню в даному випадку вартість пошкодженого внаслідок ножового поранення одягу потерпілого: куртки, светра, футболки, яка згідно довідки ФОП [PERSON] становить всього 1\~580 грн. /а.с.78-79/. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок злочину, вчиненого [PERSON], потерпілому завдано матеріальну шкоду внаслідок пошкодження його одягу в сумі 1\~580 грн.; на лікування наслідків тілесного ушкодження він витратив 8\~300 грн. 58 коп. (документально підтверджено належними і допустимими доказами), тобто всього розмір матеріальної шкоди, завданої злочином, становить 9 880 грн. 58 коп. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, слід стягнути 9 880 грн. 58 коп. Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності та ділової репутації. Моральна шкода відшкодовується грішми або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, одноразово, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, рішеннями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд визнає, що внаслідок умисних протиправних дій відповідача позивачу було завдано і моральну шкоду, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, тривалих переживаннях за своє життя та здоровя, зміні звичайного укладу його життя. Суд погоджується з тим, що розмір такого відшкодування може становити 10\~000 грн. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди слід стягнути 10\~000 грн. Оскільки позов задоволено частково, позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial