Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розділ спадкового майна, в обґрунтування якого вказав, що 07 квітня 2013 року померла його матір, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, серед іншого майна, увійшло: квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] та квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Як спадкоємець першої черги спадкування за законом, він прийняв спадщину. Окрім нього, спадкоємцем є відповідач [PERSON], який також прийняв спадщину. Позивач з відповідачем дійшли спільної згоди щодо розділу спадкового майна, відповідно до якої у власність позивача переходить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], а у власності відповідача залишається квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Але, через відмову нотаріуса, він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Свою відмову нотаріус вмотивував тим, що за законом прийняття спадщини є безумовною, і нотаріус не може видати йому з відповідачем окремі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до їх домовленості про розділ спадкового майна. Оскільки, в загальному порядку, він не може отримати документ, що посвідчує його право на спадкове майно, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, який бачить у розділі спадкового майна між спадкоємцями та визнанні за ним права власності на спадкове майно. Просив розділити майно, що увійшло до складу спадщини після [PERSON], померлої 07 квітня 2013 року між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] Визнати за ним, [PERSON] право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], яка померла 07 квітня 2013 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 686300 від 08 квітня 2013 року, [PERSON] померла 07 квітня 2013 року. До складу спадщини, що відкрилася зі смертю [PERSON] увійшло наступне майно: квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі договору дарування від 23.11.2005р., посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] та квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту від 19.11.2013р. на квартиру № 194, що розташована в будинку № 119 по проспекту Перемоги в місті Маріуполі, це житлове приміщення має загальну площу 35,1 кв.м., житлову площу 18,2 кв.м. та складається з однієї житлової кімнати площею 18,2 кв.м., кухні площею 7,1 кв.м., сполученої вбиральні площею 3,1 кв.м., коридору площею 4,6 кв.м., вбудованої шафи площею 1,3 кв.м., балкону площею 0,8 кв.м. З наявних у справі доказів судом встановлено, що позивач [PERSON] дійсно є спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадкодавця [PERSON]. Позивач [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отже, він є таким що прийняв спадщину. Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес шляхом визнання права. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1278 Цивільного кодексу України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Враховуючи ту обставину, що спадкування кількома спадкоємцями за загальним правилом призводить до встановлення спільної часткової власності, виділ частки особи в натурі здійснюється із дотриманням норм ЦК України, що регулюють виділ частки в праві спільної часткової власності (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Згідно частини 3 статті 264 Цивільного кодексу України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що спадщина, яка відкрилась зі смертю [PERSON] у вигляді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] та квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] має бути розділена між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] За [PERSON] має бути визнане право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved