Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання спільним сумісним майном трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 55,90 кв. м. у звязку з істотним збільшенням у вартості вказаної кватири, стягнути судові витрати. [PERSON] у своїй позовній заяві посилається на те, що з жовтня 1984 року по серпень 2015 року він перебував у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. У 1998 році батько відповідача, [PERSON], на своє імя купив квартиру [ADDRESS] для його сімї, яка у 2001 році була подарована відповідачу. Вартість квартири на той час склала 13503 грн. За місцем роботи, ПАТ НКМЗ», йому була виділена квартира по вул. Леніна, яка в подальшому була приватизована та продана у 2001 році, а кошти були витрачені на ремонт спірної квартири. Окрім того він свою заробітну плату витрачав на поліпшення спірної квартири, яка була у занедбаному стані та потребувала ремонту. У 2001 році він, дружина та син зареєструвались у спірній квартирі З того часу по 2010 рік він за свої особисті кошти капітальне відремонтував квартиру, після чого вартість квартири зросла до 140000 грн., а його особисті кошти становлять у зробленому ремонті 100000 грн. Відповідачка розірвала з ним шлюб та проживає з іншим чоловіком окремо, а він сам залишився проживати у спірній квартирі. За час проживання у квартирі завдяки його трудовим та матеріальним затратам були здійснені поліпшення квартири, тому просить визнати спільним сумісним майном трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 55,90 кв. м. у звязку з істотним збільшенням у вартості вказаної квартири. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить визнати трикімнатну квартиру [ADDRESS] їх спільною сумісною власністю у звязку з істотним збільшенням вартості вказаної квартир, посилаючись на ті обставини, що він з дружиною за сумісні кошти купили спірну квартиру, вартість якої на той час склала 13503 грн. але була оформлена на батька відповідача, так як він у той час стояв на черзі на отримання за місцем роботи, ЗАО НКМЗ, трикімнатної квартири. З 2001 року він зареєстрований у спірній квартирі та став проживати з відповідачкою, так як свою квартиру однокімнатну, яку він отримав на підприємстві, приватизував з дружиною, сином та продали . До 2005 року проживав з дружиною та сином, а потім з дружиною. Квартира потребувала капітального ремонт , тому він замінив вікна, двері, сантехнічне обладнання, побутову техніку, шпалери, підлогу вкрив лінолеумом, були шпаклюванні стіни, стеля , покладена кахельна плитка, купив побутову техніку, витративши на це особисті кошти у сумі 100 000 грн. У 2015 році йому стало відомо, що квартира на підставі договору дарування належить колишній дружині. Іншого житла він не має, тому йому ніде жити, а відповідач не бажає визнавати квартиру спільною сумісною власністю, незважаючи, що за його особисті кошти квартира була відремонтована та її ринкова вартість на сьогодні складає 126461 грн., що підтверджується висновком експертизи. Не заперечує, що колишня дружина на ремонт квартири також витратила незначні особисті кошти. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає вони безпідставні. Вона дійсно з жовтня 1984 року по серпень 2015 року перебувала у шлюбі з позивачем. У 1998 році її батько за особисті кошти купив собі спірну кватиру, яку у 2001 році подарував їй. Батьки робили ремонт у квартирі у 1998 -2000 р.р. витративши близько 15000 грн. У 2008-2010 р. вона, син та невістка, які в той час проживали з нею, також приймали участь у ремонті квартири, затративши близько 25000 грн. Позивач свої кошти у ремонт спірної квартири не вкладав, а витрачав їх на свої нужди, посилаючись на те, що квартира не належить йому. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що знає позивача з 1981 року, так як з ним працює та проживає поруч, тому йому відомо, що відношенню з дружиною у позивача були нормальні, дружні, разом ремонтували квартиру на протязі 10 років. З 2015 року відповідач стала проживати за іншим адресом, шлюб був розірваний. Він особисто бачив як позивач ставив на будинку кондиціонер, супутникову антену. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що у період 2010 р.- 2012 р. вона , її чоловік та відповідач робили ремонт у спірній квартирі. Будівельні матеріали за власні кошти купляла відповідач. Позивач у ремонт квартири власні кошти не вкладав. Вислухавши пояснення сторін, свідків, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 жовтня 1984 р. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був розірваний 19 серпня 2015 року на підставі рішення Краматорського міського суд. Сторони цей факт не оспорюють. 5 вересня 2000 року [PERSON] подарував відповідачу [PERSON] квартиру [ADDRESS], загальною площею 55,90 кв. м. Інвентаризаційна оцінка квартири 13503 грн.. Сторони були згодні з даною оцінкою. Договір дарування був посвідчений нотаріусом Другої краматорської державної нотаріальної контори. а.с.-6.т.1. До цього часу квартира належить на підставі вище вказаного договору дарування відповідачу [PERSON] а.с.-73 т.1 26.04.2001 р. була продана квартира №4а у будинку №33 по вул. Дружбі (Леніна ) у м. Краматорську, яка належала в рівних частках [PERSON], [PERSON] та їх сину [PERSON], отриману позивачем на ЗАО НКМЗ , та приватизовану ним та членами його сімї. а.с.-68 т.1 З 2001 року сторони стали проживати у спірній квартирі, а з 2015 року проживає тільки позивач у ній, що також не оспорюється сторонами. Позивач [PERSON] працює слюсарем ЗАО НКМЗ та його дохід за період з 2005 р. по серпень 2015 р склав 475\~161 грн., що підтверджується довідками підприємства. а.с.-56-67 т.1 Відповідач [PERSON] надала довідки, що за період сумісного проживання з позивачем у спірній квартирі вона мала дохід сукупний 73069 грн., а.с.-4-8 т.2. З висновку судової будівельно-технічної експертизи видно, що ринкова вартість квартири [ADDRESS] на 11.01.2017 р. становить 126\~461 грн.,; вартість ремонтно-відбудовчих робіт проведених у квартирі з урахуванням вартості матеріалів, побутової техніки, без урахування зносу, становить 94868 грн., або 3/4 частки у загальній вартості, з урахуванням зносу становить 82282 грн., або 2/3 частки у загальній вартості. а.с.-88-150 т.1. Сторони згодні з висновком експертизи. Вартість спірної квартири, на той час коли відповідач стала її власником, становила 13503 грн. Встановлено, що за час шлюбу внаслідок трудових та грошових затрат позивача, його доходи дозволяли, істотно збільшилося у вартості майно дружини - спірна квартира, з 13503 грн. до 126\~461 грн. Відповідач не довела суду, що саме її грошові затрати привели до істотного збільшення вартості квартири, враховуючи, що її загальний дохід за весь час сумісного проживання з позивачем склав 73069 грн., з яких обовязкові витрати на своє існування-, харчування, одяг, комунальні затрати, та інше, так як відповідач посилається на те, що позивач гроші витрачав тільки на себе. Дохід позивача тільки за період з 2005 р. по серпень 2015 р склав 475\~161 грн., з яких він наполягає у судовому засіданні, затратив на істотне збільшення у вартості квартири 100 000 грн. Відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи вартість ремонтно-відбудовчих робіт проведених у квартирі з урахуванням вартості матеріалів, побутової техніки, без урахування зносу, становить 94868 грн., або 3/4 частки у загальній вартості, а з урахуванням зносу становить 82282 грн., або 2/3 частки у загальній вартості. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу. Відповідно до частини першої статті 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Пленум Верховного суду України у п. 23 своєї постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснив, що майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Відповідно до ч. 1 ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Суд приходить до висновку, що ремонтно-будівельні роботи проведені у спірній квартирі, що підтверджується висновком експерта, та про що наполягає позивач, привели до істотного в розумінні ст. 62 СК України збільшення вартості спірного майна як обєкта, його якісних характеристик та його цінності. При таких обставинах, суд вважає за можливе визнати спільним сумісним майном трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 55,90 кв. м. за [PERSON] та [PERSON] Суд вважає, що [PERSON] не надала суду належних, допустимих та несуперечливих доказів на підтвердження того, що саме за її кошти були здійснені ремонтно-будівельні роботи у спірній квартирі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати: 552 грн. судовий збір, 7636 грн. вартість судової будівельно-технічної експертизи.

Outcome: approved