Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить позбавити її батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що 14.02.2009 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у них не склалося, фактично шлюбні відносини були припинені з січня 2016 року, а 04 липня 2016 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова шлюб між ними було розірвано. Після припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу, їх син [PERSON] залишився проживати з ним. Сімейні відносини з відповідачкою не склалися через її алкогольну залежність та аморальну поведінку. [PERSON] вчиняла скандали в присутності сина, після чого [PERSON] перебував у стані стресу. Алкогольна залежність відповідачки триває майже з 2012 року. Маючи можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідачка з власної ініціативи самоусунулась від виконання своїх обов`язків, не спілкується з дитиною, участі у житті сина не приймає. [PERSON] не цікавиться життям сина, станом його здоров`я, не спілкується з ним, не відвідує заклади де він навчається, не цікавиться його шкільним життям. [PERSON] пам`ятає свою матір як неврівноважену особу, яка часто перебуває у нетверезому стані. Будь-яке нагадування про матір викликає у нього біль та образу. Саме він надає своєму сину матеріальну, емоційну та моральну підтримку. Перешкод у спілкуванні матері з сином він ніколи не чинив, але [PERSON] жодних спроб щодо спілкування не робила протягом досить тривалого часу. Така поведінка відповідачки по відношенню до сина призвела до того, що [PERSON] бажає того, щоб її позбавили батьківських прав відносно нього, про що він неодноразово висловлював в бесідах. Останній раз [PERSON] бачив свою матір 05.02.2019 року, коли вона у нетверезому стані перелізла через паркан його подвір`я за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з чим він вимушений був натиснути кнопку тривожної сигналізації. За даним фактом був зібраний первинний матеріал, який зареєстрований у Київському ВП ГУНП в Харківській області за № 4296 від 05.02.2019 року. Отже відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками стосовно сина [PERSON] . Ухвалою суду від 19.08.2019 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.09.2019 року справа призначена до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Перепелиця І.І. позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини не явки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Представник третьої особи Департамент служб у справах дітей позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради наданий письмовий висновок щодо розв`язання спору та акт обстеження умов проживання дитини. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши позивача, свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 150, 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний та моральний розвиток та утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 164 Сімейного Кодексу України мати (батько) може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . ( а. с. 12-17, 19, 27-29) Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 липня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. (а. с. 20) Неповнолітній [PERSON] , [INFO] мешкає з батьком, саме батько займається емоційним та інтелектуальним розвитком сина, утримує його матеріально. Мати дитини самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, з дитиною не спілкується, участі у його житті не приймає. Згідно довідки КНП «Міська дитяча поліклініка № 23 Харківської міської ради», за інформацією лікаря педіатра, вихованням [PERSON] , [INFO] , в тому числі і під час хвороби, займається батько [PERSON] . Рекомендації лікарів батько виконує в повному обсязі. Амбулаторні прийоми лікаря неповнолітній [PERSON] відвідує також у супроводі батька. ( а. с. 23) Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.04.2019 року № 271 було затверджено висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо підтвердження місця проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] для його тимчасового виїзду за межі України. ( а. с. 21) З довідки про реєстрацію місця проживання від 07.02.2019 року встановлено, місце проживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . ( а. с. 22) Як пояснив позивач, відповідачка [PERSON] неодноразово проходила лікування від алкогольної залежності у 2015 році на 6-8 місяців та у 2016 році на 10 місяців, але вона нехтувала лікуванням та продовжувала вживати алкоголь. Також, у 2012 році відповідачка написала листа, в якому обіцяла не вживати алкогольні напої та вести аморальний спосіб життя, звернутися за медичною допомогою. З довідки Міністерства охорони здоров`я України ТОВ «Центр здоров`я лікаря Артемчука» від 22.04.2016 року встановлено, що пацієнт [PERSON] має діагноз алкогольна залежність, дата лікування 22.04.2016 року. (а. с. 25) Згідно свідоцтва [PERSON] проходила проти рецидивне лікування алкогольної залежності, лікування виконане 25.09.2015 року.( а. с. 24) Позивач, як на підставу для позбавлення відповідачки батьківських прав посилається на п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України (ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини). Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватися про дітей, в чому воно б не виражалось ( не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, не задовольняти життєво важливих потреб дитини). В ході розгляду справи було допитано свідка [PERSON] , який суду пояснив, з позивачем у нього дружні та партнерські відносини вже більше 30 років, мешкають вони по сусідству. Неповнолітня дитина сторін весь час проживає з батьком, навіть після розірвання шлюбу дитина залишилася мешкати з позивачем. Причиною розірвання шлюбу між сторонами стала алкогольна та психотропна залежність відповідачки. Він не раз був свідком, як колишня дружина позивача перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Дитиною [PERSON] ніколи не цікавилася, не опікувалася нею, навіть коли [PERSON] був ще дуже малим. Позивач намагався не залишати дитину з матір`ю, бо вона поводила себе неадекватно по відношенню до дитини, близько чотирьох разів він лікував [PERSON] від алкоголізму, але позитивних результатів це не надало. [PERSON] поведінку матері бачив та весь час знаходився у стресовому стані. Весь час позивачу приходилося наймати няню для малолітнього, бо відповідачка ніякої уваги, турботи та піклування по відношенню до дитини не проявляла та не приділяла. Після розірвання шлюбу між сторонами, [PERSON] дитиною не цікавилася, на свята та дні народження [PERSON] ніколи не приходила, подарунків не дарувала. Йому відомо, що позивач ніколи не забороняв колишній дружині бачитися з [PERSON] , приходити до нього або до додому або до школи. Після того, як матір пішла з дому, [PERSON] дуже змінився в кращу сторону, став спокійнішим, багато читає, а матір він боїться та зустрічатися з нею не бажає. Аналогічні пояснення щодо обставин справи надала свідок [PERSON] , з пояснень якої також встановлено, що у [PERSON] материнського почуття до сина ніколи не було. Вона [PERSON] не опікувалась, любов та турботу не проявляла. Після розірвання шлюбу, [PERSON] дитиною не цікавиться, зі святами не поздоровляє, зустрічей з сином не шукає, хоча [PERSON] ніколи не перешкоджав зустрічі сина з мамою. В судовому засіданні було заслухано думку дитини [PERSON] , який суду пояснив, що він розуміє про що розглядається справа, підтримує це рішення батька. Дійсно проживає із батьком, який ним опікується, відвідує батьківські збори, коли він хворіє, ходить з ним до лікарні. Мати бачив давно, йому було з нею погано жити, особливо коли батько їхав по справам, тоді мати випивала та починала його бити та лаятися. Зараз їм з батьком разом добре, він доглядає за ним, влітку вони відпочивають на дачі, їздять в Туреччину до сестри, в Німеччину коли батьку потрібне лікуватися. Коли мати проживала з ними в будинку, вона постійно ображала його, била, вживала алкогольні напої, влаштовувала сварки. Материнську опіку та любов він не пам`ятає, його виховували няні, наразі він не хотів би, щоб мати їм займалася, не бажає спілкуватися з нею та хоче, щоб її позбавили батьківських прав відносно нього. В ході розгляду справи не встановлено наявності перешкод у спілкуванні матері з дитиною. Протягом тривалого часу [PERSON] будь-якої участі у вихованні, утриманні, розвитку дитини не приймає, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, неповнолітній [PERSON] мешкає з батьком фактично після припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу між сторонами. З акту обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] встановлено, за вказаною адресою знаходиться приватний житловий будинок, загальною площею 446,2 кв. м., житловою площею 136 кв. м., яка складається з 5 житлових кімнат, кухні, коридору, вбиральні. В будинку сухо, світлі стелі, зроблено сучасний ремонт. Для проживання дитини створені належні умови. Для хлопчика виділено окрему кімнату 24 кв. м. на другому поверсі. В кімнаті є дитяча стінка з вмонтованим ліжком, шафами, письмовим столом, сучасною оргтехнікою та всі необхідним для виховання та розвитку дитини. [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком [PERSON] , [INFO] . ( а. с. 54) Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради (далі - Комісія). [PERSON] на засідання комісії не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вищезазначене та рекомендацію Комісії,

Outcome: approved