Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2010 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135, ст. ст. 70, 75 КК України та йому визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік 6 місяців, з іспитовим строком на 2 роки. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 1751 грн. 90 к., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., а також витрати за надання правової допомоги в розмірі 7000 грн., всього 58 751 грн. 90 коп. На даний час [PERSON] борг не погашений. Вважає, що з боржника має бути стягнуто суму інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду. Згідно рішення Шепетівського міськрайонного суду від 05 жовтня 2016 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] інфляційні витрати за час простроченого виконання грошового зобов'язання в розмірі 58 281 грн. 88 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 9136 грн. 32 коп. та 5000 грн. моральної шкоди, а всього 72 418 грн. 20 коп. В період з липня 2017 року і по даний час боржником було сплачено лише 2570 грн. 55 коп. За повідомленням відділу ДВС встановлено, що сума заборгованості [PERSON] становить 123 801 грн. 97 коп. Провівши розрахунки з врахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на його користь 35 057 грн. 23 коп. відшкодування інфляційних втрат, 3% річних в рахунок відшкодування несвоєчасного виконання грошового зобов'язання. Крім того, просить стягнути з відповідача 35 057 грн. 23 коп. моральної шкоди, яка була йому завдана внаслідок неправомірних дій відповідача через несплату йому грошових коштів, систематичне лікування за свій рахунок, періодичні звернення до адвокатів та суду за суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позову. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до вироку Шепетівського міськрайонного суду від 13 грудня 2010 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України та йому остаточно визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік 6 місяців; [PERSON] звільнений від основного покарання з іспитовим строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України. Разом з тим, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 1751 грн. 90 коп., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., а також витрати за надання правової допомоги в розмірі 7000 грн., всього 58 751 грн. 90 коп. Відповідно до рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування інфляційних втрат, 3% річних, моральної шкоди, внаслідок несвоєчасного виконання грошового зобов'язання задоволено частково: з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] інфляційні втрати за час прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 58 281 грн. 88 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 9 136 грн. 32 коп. та 5000 грн. моральної шкоди, а всього 72 418 грн. 20 коп. Згідно рішення апеляційного суду Хмельницької області від 24 листопада 2016 року рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2016 року в частині вирішення позову про відшкодування моральної шкоди [PERSON] скасовано та ухвалено в цій частині вимог нове рішення, а саме: в позові [PERSON] до [PERSON] про відшкодування 100 000 грн. моральної шкоди відмовлено. В решті рішення залишено без змін. На підставі довідки №2171, виданої 30 січня 2018 року Шепетівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області встановлено, що в примусовому порядку з боржника [PERSON] на користь [PERSON] згідно даних виконавчих листів було стягнуто кошти в сумі 2 368 грн. 13 коп.; заборгованість по виконавчих документах становить 123 801 грн. 97 коп. З моменту набрання вироком законної сили, а саме з 12 квітня 2011 року у відповідача [PERSON] виникло зобов'язання перед позивачем [PERSON] Таке зобов'язання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов'язанням. Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у цивільній справі №6-49цс12 від 06 червня 2012 року зазначила, що проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 01 жовтня 2014 року №6-113цс14, 30 січня 2018 року у справі № 910/17993/15, від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16, постановах Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, від 07 червня 2016 року у справі № 761/5817/15-ц. Відповідач [PERSON] прострочив виконання грошового зобов'язання, що виникло між сторонами.Оскільки невиплачена відповідачем [PERSON] позивачу сума заборгованості становить 123 801 грн. 97 коп., то з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню інфляційні витрати за несвоєчасне здійснення розрахунку по відшкодуванню збитків, які були завдані позивачу, сума 3% річних. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 35 057 грн. 23 коп. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому докази повинні бути належними, допустимими, достовірними і достатніми (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Таким чином, можна зробити висновок, що підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов'язань у випадках, передбачених договором або законом. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, оскільки останній тривалий час не виконує вирок Шепетівського міськрайонного суду від 13 грудня 2010 року в частині стягнення матеріальної, моральної шкоди, а також витрат за надання правової допомоги. Суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Враховуючи, що між сторонами не виникло договірних відносин, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, доказів існування домовленості сторін про відшкодування моральної шкоди за усним договором позивачем не надано, як і не передбачено вимогами Цивільного кодексу України відшкодування моральної шкоди в зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань. Виходячи з цього, підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди відсутні. Таким чином, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial