Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Люблинецької селищної ради про переведення прав забудовника в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на незавершений житловий будинок [ADDRESS]. Він, як син спадкодавця, є спадкоємцем за законом згаданого нерухомого майна. Окрім нього, спадкоємцями за законом є його мати, дружина померлого - [PERSON] та його сестра, дочка померлого - [PERSON], які відмовляються від прийняття спадщини. Заповіт від імені померлого не посвідчувався. Оскільки згаданий житловий будинок не завершений будівництвом і не зданий в експлуатацію, то він не може належним чином оформити спадкові права на даний об'єкт нерухомого майна. Адже, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Враховуючи, що будівництво житлового будинку проводилось на законних підставах, вважає, що права та обов'язки батька, як забудовника земельної ділянки, входять до складу спадщину, а він є законним спадкоємцем цих прав та обов'язків. В судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі та представник відповідача - Люблинецької селищної ради в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають, не заперечують проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Згідно довідки виконавчого комітету Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області № 597 від 10.02.2017 року [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 1991 року по [INFO] і був виписаний у зв'язку зі смертю. За вказаною адресою крім померлого проживали і були зареєстровані [PERSON] - дружина, з 1991 року і по даний час, [PERSON] - син, проживає по даний час, [PERSON] - дочка, проживає по даний час. Земельна ділянка під забудову, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], що належала померлому, не приватизована. Заповіт на майно в Мощенській сільській раді Ковельського району не посвідчувався. Заборони (арешту) на майно, яке належить [PERSON], не накладено. Відповідно до акту про винос в натуру меж земельної ділянки під будівництво індивідуального жилого будинку в містах, селищах міського типу, селах від 01.03.1995 року на підставі рішення виконкому Мощенської сільської ради народних депутатів від 21.10.1994 року № 3 винесено в натуру (на місцевості) межі земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку в с. Мощена Ковельського району. Площа земельної ділянки 2500 кв.м. Згідно пояснювальної записки до проекту забудови земельної ділянки на вказаній земельній ділянці споруджується жилий будинок за індивідуальним проектом № Во-4к-І. Крім жилого будинку споруджується господарський хлів, надвірна вбиральня. Від вулиці ділянка огороджується металевою сіткою. З повідомлення КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» № 1073 від 23.05.2017 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно, що знаходиться в [ADDRESS] не зареєстровано, технічна інвентаризації не проводилась. У зв'язку з викладеним надати інформацію з матеріалів інвентаризаційної справи не являється можливим. Із повідомлення нотаріуса від 09.06.2017 року вбачається, що оформити право власності нотаріус відмовила з підстав відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також; інші матеріальні і нематеріальні блага (ст. 177 ЦК України). Об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи (ст. 178 ЦК України). Відповідно до норм ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Зважаючи на викладені вище обставини справи та норми чинного цивільного законодавства, а також враховуючи, що будівництво житлового будинку проводилось на законних підставах закону, тому вважаю, що права та обов'язки батька, [PERSON], як забудовника земельної ділянки, входять до складу спадщини, а [PERSON] є законним спадкоємцем цих прав та обов'язків. Таким чином, вимоги позивача про визнання права на переведення прав забудовника в порядку спадкування підлягають до задоволення.

Outcome: approved