Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що [INFO] помер його дядько [PERSON] , який був рідним братом (по лінії батька) його померлого батька [PERSON] , що помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на яку він заповіту не склав. Позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті померлого, однак постановою нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори від 13.09.2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , через неможливість встановити родинний зв`язок між померлим та його рідним братом (батьком позивача) [PERSON] . Під час прийняття позивачем спадщини [PERSON] не заперечував факт родинних відносин між позивачем та його померлим дядьком [PERSON] , втім, після того як виявилось, що свідоцтво про народження його батька відсутнє, відповідач став заперечувати факт родинних відносин між ним та спадкодавцем. У зв`язку з цим, позивач просив суд встановити факт, що він, [PERSON] , [INFO] , є племінником померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , який був рідним братом померлого [INFO] батька [PERSON] . Ухвалою суду від 13 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження в цивільній справі і призначено підготовче судове засідання на 15 вересня 2020 року. Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та зобов`язано Другу київську державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи №162/2018. В судове засідання учасники провадження не з`явилися, позивач на адресу суду надав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву в якій позов визнав, просив справу розглядати без його участі. Представник третьої сторони в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву в якій просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 09.03.2018 року відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ у м. Києві). Як вбачається з копії спадкової справи №162/2018 року 14 березня 2018 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] звернулися до Другої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті померлого [INFO] [PERSON] 13 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого [INFO] [PERSON] . Постановою нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори від 13.09.2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , через неможливість встановити родинний зв`язок між померлим [INFO] [PERSON] та його рідним братом [PERSON] . Між тим, як вбачається із самої заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті померлого [INFO] [PERSON] , відповідач сам повідомляє нотаріусу, що окрім нього, є інший спадкоємець за законом, племінник померлого, [PERSON] . Окрім цього, факт родинних відносин між позивачем та його дядьком [PERSON] підтверджується також наступними доказами: довідками №№ 309, 310, 311 від 01.07.2020 року Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області, витягами з погосподарських книг Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області за 1944-1949 роки, з яких вбачається, що померлий батько позивача [PERSON] , 1940 р.н. та померлий дядько [PERSON] , 1949 р.н., були рідними братами по лінії батька [PERSON] , 1914 р.н.; власноручно складеною розпискою відповідача [PERSON] від 14.03.2018 року, в якій він зазначає, що [PERSON] є племінником [PERSON] ; посвідченими секретарем Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області письмовими поясненнями (заявами) громадян: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . На підставі ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно приписів ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Судом не встановлено обставин того, що визнання [PERSON] позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про успадкування» справи про успадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та наявності інших спадкоємців і спору між ними. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 16, 1266 ЦК України,

Outcome: approved