Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 жовтня 2006 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 911. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14 жовтня 2006 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з підстав несхожості характерів, різних поглядів на життя, сімейні відносини та постійні непорозуміння між ними. З вересня 2012 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, надав суду письмову заяву, згідно до якої просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, згідно до якої просить суд розглядати справу за її відсутності, позов визнає, проти задоволення позову не заперечує, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158, ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін по справі, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Враховуючи визнання відповідачкою позову та підтримання позивачем своїх позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову в повному обсязі. Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються: - копіями паспортів [PERSON] /а.с.5/ та [PERSON] /а.с.17/, згідно до яких підтверджуються особи сторін та місця їх реєстрації; - копією свідоцтва про шлюб /а.с.7/, яким підтверджується, що сторони перебували у шлюбі з 14 жовтня 2006 року; - копією свідоцтва про народження [PERSON] /а.с.8/, згідно до якої підтверджується, що сторони мають неповнолітню дитину. Суд, дослідивши надані письмові докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. У відповідності до вимог ч.2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, оскільки судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, спільного господарства не ведуть, сумісного бюджету не мають, приймаючи до уваги, що сім'я в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України фактично припинила своє існування, а також враховуючи той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем докази і обставини, у суду відсутні та надані не були, вимоги позивача є обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved