Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Іванівська селищна рада Херсонської області про визнання заповіту недійсним, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка постійно проживала в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельних ділянок, розміром 7,62 га та 7,2974 га, розташованих на території Воскресенської сільської ради Іванівського району Херсонської області. За життя [PERSON] склала два заповіти: 1) 13.08.2001, реєстр № 15, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] ; 2) 06.04.2015, реєстр № 30, згідно якого, земельну ділянку розміром 7,62 га заповіла [PERSON] . Вважає, що заповіт від 13.08.2001 за реєстром № 15, посвідчений секретарем Воскресенської сільської ради Іванівського району Херсонської області, є недійсним, оскільки заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт, а саме: заповіт за реєстром № 30. До Іванівської нотаріальної контори ним подана заява про прийняття спадщини. Просить суд визнати недійсним заповіт, складений [PERSON] 15.08.2001, посвідчений секретарем Воскресенської сільської ради Іванівського району Херсонської області на ім`я [PERSON] 22.10.20199 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому він заперечує проти позову, посилаючись на те, що його мати [PERSON] померла [INFO] , яка за життя склала заповіт 13.08.2001, посвідчений секретарем виконавчого комітету Воскресенської сільської ради Іванівського району Херсонської області, зареєстрований в реєстрі за № 15, про який позивач [PERSON] був обізнаний в період з 2001 до 2004 року. Позивач звернувся до суду з позовною заявою у 2019 році з пропуском трирічного строку для звернення до суду. Мати за життя склала щодо нього два заповіти: перший від 13.08.2001, яким все майно заповіла йому та другий від 06.04.2015, яким заповіла йому земельну ділянку. Заповіти посвідчені однією особою, стосуються одного спадкоємця, не суперечать один одному. Останній заповіт від 06.04.2015 не змінює умови попереднього заповіту та не скасовує його, а лише уточнює в частині, що стосується земельної ділянки площею 7,62 га, розташованої на території Воскресенської сільської ради Іванівського району Херсонської області. Просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.35-38). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник позивача Вознюк [PERSON] підтримала вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві. Представник відповідача [PERSON] . в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена 15.10.2019 (а.с.32), 17.02.2020 судова повістка повернулась до суду без вручення (а.с.91-93). Представник третьої особи Іванівської селищної ради Херсонської області Трохименко Л.М. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.99). З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2, ч. 4 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Із матеріалів справи видно, що [PERSON] померла [INFO] , в смт. Іванівка Іванівського району, Херсонської області, була прописана (зареєстрована) на території [ADDRESS] та проживала одна, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.01.2019, виданого Іванівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та довідкою Іванівської селищної ради Херсонської області (а.с.2). [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , юридичний факт родинних відносин встановлено рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 09.04.2019 (а.с.4-5). 13.08.2001 [PERSON] склала заповіт, зареєстрований секретарем виконкому Воскресенської сільської ради Іванівського району Херсонської області М.Ф.Федорук в журналі № 15, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.6). 06.04.2015 [PERSON] склала другий заповіт, зареєстрований секретарем виконкому Воскресенської сільської ради Іванівського району Херсонської області В.С.Якущенко в журналі № 30, яким заповіла [PERSON] земельну ділянку, площею 7,62 га, розташовану на території Воскресенської сільської ради Іванівського району Херсонської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить їй на підставі акту серії ХС № 022142, виданого Іванівською районною державною адміністрацією 10.11.2004 (а.с.7). Позивач [PERSON] звернувся до Іванівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , але 26.03.2019 за вихідним № 184/01-16 отримав відмову, з посиланням на те, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 62/20149, згідно інформації із Спадкового реєстру [PERSON] склала два заповіти, посвідчені секретарями виконкому Воскресенської сільської ради Іванівського району Херсонської області, а саме: 13.08.2001 за № 15 та 06.04.2015 за № 30, згідно яких все майно заповіла [PERSON] , який звернувся до нотаріальної контори 07.05.2019 із заявою про прийняття спадщини за заповітами. Оскільки новий заповіт скасовує попередній в частині, в якій він йому суперечить, то свідоцтво про право на земельну ділянку буде видано згідно нового заповіту, а на все інше майно згідно попереднього заповіту (а.с.11). Із спадкової справи № 62/2019, заведеної після смерті [PERSON] [INFO] , видно, що із заявами про прийняття спадщини до Іванівської державної нотаріальної контори Херсонської області звернулись спадкоємці: дочка - [PERSON] та сини: [PERSON] і [PERSON] (а.с.77-80); 22.08.2019 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на 5/6 часток земельної ділянки загальною площею 7,6205 га, з кадастровим номером 6522981200:03:021:0012, що знаходиться на території Воскресенської сільської ради Іванівського району Херсонської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження голови Іванівської районної державної адміністрації від 29.09.2003 № 497 (а.с.86) та свідоцтво про право на спадщину на 5/6 часток земельної ділянки загальною площею 7,2974 га, з кадастровим номером 6522981200:03:004:0011, що знаходиться на території Воскресенської сільської ради Іванівського району Херсонської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження голови Іванівської райдержадміністрації від 31.08.2009 № 428 (а.с.87). Предметом заявленого позову є визнання недійсним попереднього заповіту [PERSON] від 13.08.2001. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на норми матеріального права, що визначають права спадкоємців на спадщину, зокрема ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 1254 ЦК України. Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 3\~ ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Зазначені норми права встановлюють, який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно. Проте зазначені норми права є обставинами, за яких заповіт може бути визнано недійсним. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Оскільки заповіт є розпорядженням, основним змістом якого є призначення спадкоємця або спадкоємців, то визнання його недійсним може бути у випадках, передбачених законом. За загальним правилом, заповіт є одностороннім правочином, оскільки в ньому знаходить свій вираз волевиявлення однієї особи заповідача. Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦК України правочин, що обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обов`язки, є нікчемним. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься в заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. Суд вважає, що підстав для визнання заповіту [PERSON] від 13.08.2001 недійсним немає, оскільки позивачем не наведені, передбачені законом обставини, за яких заповіт може бути визнаний недійсним, не встановлені вони і під час судового розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 роз`яснено, що право на пред`явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача. Оскільки предметом позову є визнання заповіту недійсним, право на пред`явлення позову про недійсність заповіту виникає після смерті заповідача, яка настала [INFO] , позивач звернувся до суду 27.08.2019, тобто в межах строку позовної давності, то заява відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed