overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30 січня 2015 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 20. Подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з`явились. У поданій до суду заяві позивач просив розглядати справу за його відсутності у судовому засіданні та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання також не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити без її участі, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що між сторонами виник спір із сімейних правовідносин. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , 30 січня 2015 року зареєстрували шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 20. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, з огляду на принцип добровільності шлюбу, зважаючи на визнання позову відповідачем, як підтвердження викладених в позовній заяві обставин, ураховуючи, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вимог про стягнення з відповідача судового збору позивач не заявив, а тому їх слід віднести на його рахунок. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 31 липня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області вони зареєстрували шлюб за актовим записом № 1352. У шлюбі дітей немає. Спільне життя у них не склалося по причині різних поглядів на життя та несумісності їх характерів. Їх сім`я практично розпалась і шлюб існує лише формально. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, позов визнає. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому статтями 206, 207 цього кодексу. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вказана норма закону відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Крім того, відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету позивачу 50 відсотків сплаченого судового збору, внаслідок визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 05 жовтня 1993 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у нього з відповідачем не склалося. На даний час вони не підтримують шлюбних відносин, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Причиною цьому стала втрата почуттів одне до одного. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON]. В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання також не зявилася, але надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна та просить розглянути справу без її участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05 жовтня 1993 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом ЗАГС Арбузинського району Миколаївської області за актовим записом № 59, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а. с. № 4). Від шлюбних відносин мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а. с. № 5). Шлюбне життя подружжя не склалося. На даний час сторони не підтримують шлюбні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть у звязку з втратою одне до одного почуттів. На примирення не згоді. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як на погляд суду подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вищевказаної заяви відповідача, вона виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень, сплачений останнім при зверненні до суду з даним позовом (а. с. № 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 12 лютого 2011 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у нього з відповідачем не склалося. Понад рік вони не підтримують шлюбних відносин, разом не проживають. Відповідач утворила нову сімю. Вважає подальше збереження сімї неможливим та таким, що протирічить його інтересам та інтересам дитини. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON]. В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання також не зявилася, але надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна та просить розглянути справу без її участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 12 лютого 2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 26, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. № 4). Від шлюбних відносин мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. № 5). Шлюбне життя подружжя не склалося. Понад рік сторони не підтримують шлюбних відносин, разом не проживають. Відповідач утворила нову сімю. На примирення не згоді. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як на погляд суду подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вищевказаної заяви відповідача, вона виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 17 серпня 2012 року він зареєстрував шлюб із відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 168. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припиненні з травня 2013 року, проживають вони окремо та спільного господарства не ведуть. Так як шлюб між ними носить формальний характер, просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить розписка отримана останнім особисто (а.с.19). Відповідач у судове засідання не з'явилася. Про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно. Надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 168 (а.с.21). Як вбачається із свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, як це передбачено ст. 109 СК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 27 грудня 2013 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Сімейне життя у нього з відповідачем не склалося у зв'язку розбіжністю характерів, втратою порозуміння та поваги. З січня 2014 року вони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають. Вважає неможливим збереження сім'ї. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден та просить розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила. Про день та час розгляду справи була повідомлена через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 86 (5955) від 12.05.2017 року. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27 грудня 2013 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом № 297, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. № 4). Шлюбне життя подружжя не склалося у зв'язку розбіжністю характерів, втратою між ними порозуміння та поваги один до одного. З січня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач на примирення не згоден, вважає неможливим збереження сім'ї. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як на погляд суду подальше спільне життя та збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 640 гривень, сплачений останнім при зверненні до суду з даною позовною заявою (а. с. № 1) та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 30 листопада 2007 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у нього з відповідачем не склалося. З березня 2014 року вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя, між ними втрачено почуття взаємоповаги. На примирення не згоден, вважає подальше збереження сімї неможливим. Кожен з них вже утворив іншу сімю. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON]. В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання також не зявилася, але телефонограмою повідомила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна та просить розглянути справу без її участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 30 листопада 2007 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 365, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. № 4). Від шлюбних відносин мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а. с. № 5). Шлюбне життя подружжя не склалося. З березня 2014 року сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть мають протилежні погляди на шлюбне життя, між ними втрачено почуття взаємоповаги у звязку різними поглядами на сімейне життя, втратою одне до одного поваги. На примирення сторони не згоді. Кожен з них вже утворив іншу сімю. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як на погляд суду подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вищевказаної телефонограми відповідача, вона виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 02 серпня 2013 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Братського районного управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 28. Від шлюбних відносин мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON]. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав повністю, на примирення не згоден. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, на примирення не згодна. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02 серпня 2013 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Братського районного управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 28, про що свідчить свідоцтво про одруження (а. с. № 4). Від шлюбних відносин мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. № 9). Шлюбне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. В даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На примирення останні не згодні. Вивчивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім'ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 093362, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Братського районного управління юстиції у Миколаївській області прізвище після державної реєстрації шлюбу змінила дружина з «Кошкодан» на «Запорожан» (а. с. № 4). В судовому засіданні відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем - [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 гривень, сплаченого останнім при зверненні до суду з даною позовною заявою (а. с. № 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 19 листопада 1999 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 309. Від шлюбних відносин мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Підставою припинення шлюбних відносин є те, що кожен з них має свої погляди на життя та побут у зв'язку з чим в сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння, вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, збереження сім'ї неможливим. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, однак телефонограмою повідомив, що позовні вимоги підтримує повністю, на примирення не згоден, просить розглянути справу без його участі (а.с. № 46). Відповідач також не з'явилася в судове засідання, але надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна та просить розглянути справу без її участі (а. с. № 45). Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19 листопада 2000 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 309, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. № 4). Від шлюбних відносин мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а. с. № 5, 6). Шлюбне життя подружжя не склалося через те, що кожен з них має свої погляди на життя та побут у зв'язку з чим в сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На примирення не згодні. Вивчивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім'ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, прізвище після державної реєстрації шлюбу змінила дружина з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а. с. № 4). Відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем - [PERSON], про що зазначила у вищевказаній заяві. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 гривень, сплаченого останнім при зверненні до суду з даною позовною заявою (а. с. № 1).

Outcome: approved