Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства дорожнього зв*язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв*язок» та просив стягнути з відповідача 193 456 грн. 14 коп. інфляційних витрат і 21 844 грн. 62 коп. трьох відсотків річних, посилаючись на те, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 25.09.2013р. з ДП «Укрдорзв*язок» стягнуто на його користь 452 000 боргу за договором і 3 441 грн. судового збору, на виконання якого 14.10.2013р. був виданий виконавчий лист і ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області було відкрито виконавче провадження №4651008, яке закрито постановою від 07.04.2015р. у зв*язку із виконанням. Враховуючи те, що грошове зобов*язання відповідача перед ним не було виконаним тривалий час, позивач зазнав інфляційних втрат і має право на отримання трьох відсотків річних за весь час прострочення. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610-612, 625 ЦК України. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення його майнових прав і строків виконання грошового зобов*язання. Представник відповідача проти позову заперечував частково і просив застосувати до спірних правовідносин ст.258 ЦК України щодо спеціального строку позовної давності в один рік. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що на підставі рішення Святошинського районного суду м.Києва від 25.09.2013р. з ДП «Укрдорзв*язок» стягнуто на користь [PERSON] 452 000 боргу за договором і 3 441 грн. судового збору (а.с. 6 - копія рішення суду), на виконання якого 14.10.2013р. був виданий виконавчий лист (а.с. 8-9 - копія виконавчого листа) і ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області було відкрито виконавче провадження №4651008, яке закрито постановою від 07.04.2015р. у зв*язку із виконанням (а.с. 10 - копія постанови про закінчення виконавчого провадження). В матеріалах справи є претензія-вимога [PERSON] ДП «Укрдорзв*язок» від 07.08.2013р., з відміткою про її отримання (а.с. 11 - копія). Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Згідно ст.526 ЦК України, зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов*язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 2 ст.368 ЦК України визначає, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист… Виконання судових рішень регулюється Законом України «Про виконавче провадження». У відповідності до ст.599 ЦК України, зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 625 ЦК України в частинах 1, 2 передбачає про те, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В даному випадку обов*язок відповідача щодо виконання судового рішення від 25.09.2013р. виник з набранням рішенням законної сили 07.10.2013р. і дане грошове зобов*язання виконано 07.04.2015р., тобто має місце прострочення. В позовній заяві [PERSON] провів розрахунок інфляційних втрат в сумі 193 456 грн. 14 коп. і трьох відсотків річних в сумі 21 844 грн. 62 коп. за час прострочення (а.с. 4). Представник відповідача доказів в спростування такого розрахунку суду не надав. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв*язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов*язнаня перед позивачем. Суд не може прийняти до уваги заперечення представника відповідача щодо застосування скороченої спеціальної позовної давності в один рік згідно частини 2 ст.258 ЦК України, оскільки пункт 1) цієї норми права стосується прострочення неустойки (штрафу, пені), однак в даному випадку предметом спору є інфляційні витрати і три відсотки річних, які мають іншу правову природу, ніж штрафні санкції, а тому до спірних правовідносин частина 2 ст.258 ЦК України застосуванню не підлягає. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 154 грн.

Outcome: approved