Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» матеріальної шкоди в розмірі 8\~635 грн. 39 коп., завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 500 грн. (франшизи), оплат послуг експерта у розмірі 600 грн. та моральної шкоди в розмірі 3 000 грн., завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.11.2014 року [PERSON], керуючи автомобілем «Man», реєстраційний номер [NUMBER] на перехресті вулиць Автозаводської та Новокузнецької у м. Запоріжжі порушив Правила дорожнього руху і скоїв зіткнення з належним позивачу автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача. ДТП сталася з вини [PERSON] Постановою Московського районного суду м. Харкова від 16.12.2014 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. та визнано винним у ДТП. У результаті ДТП було пошкоджено належний позивачеві автомобіль «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ГРУ ПрАТ «УПСК» за договором АІ/6805228 від 24.06.2014 року. Відповідно до виконаного страховою компанією розрахунку вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування експлуатаційного зносу замінних частин, франшизи (500 грн.) склала 14\~448 грн. 49 коп. з ПДВ. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу склала 8\~782 грн. 64 коп. Таким чином, сума страхового відшкодування, сплаченого позивачеві страховою компанією, склала суму 8\~782 грн. 64 коп. Позивач не погодився із визначеною сумою страхового відшкодування та замовив у субєкта оціночної діяльності звіт про оцінку матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] у результаті пошкодження внаслідок ДТП на дату оцінку 10.08.2015 року; згідно з вказаним звітом сума збитку становить 17\~918 грн. 03 коп. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 9\~135 грн. 39 коп. і підлягає відшкодуванню страховою компанією в розмірі, що не перевищує ліміт відповідальності та винною особою в ДТП у сумі, що перевищує вказаний ліміт. Тобто, франшиза у розмірі 500 грн. підлягає стягненню з [PERSON], а 8\~635 грн. 39 коп. з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». За проведення експертизи пошкодженого автомобіля позивачем було сплачено 600 грн. Також, позивач зазначає про наявність моральної шкоди, спричиненої йому [PERSON] в результаті ДТП, та оцінює її в сумі 3000 грн. Відповідач-2 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» проти позову заперечило, надавши письмові заперечення. Зазначає, що страховик у встановленому законом порядку вжив заходів щодо огляду пошкодженого транспортного засобу позивача. Позивач не висловив зауважень з приводу проведеного огляду. Аварійним комісаром складена ремонтна калькуляція від 19.12.2014 року, згідно з якою вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування експлуатаційного зносу змінних частин, франшизи, розрахованого із застосуванням програмного комплексу, становить 14\~448 грн. 49 коп. з ПДВ. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 10\~539 грн. 17 коп. з ПДВ. Страхове відшкодування зменшено на суму франшизи 500 грн. Сума ПДВ у розмірі 1\~756 грн. 53 коп. тимчасово утримана на підставі ст. 36.2 Закону України № 1961-ІV. Страхова компанія 13.07.2015 року перерахувала на рахунок позивача оцінений розмір шкоди у сумі 8\~282 грн. 64 коп. та у повному обсязі виконала зобовязання за договором/полісом АІ/6805228 від 24.06.2014 року. Наданий позивачем звіт від 12.08.2015 року № 146 не може бути взятий до уваги, оскільки позивач мав право самостійно обрати експерта для визначення розміру збитків виключно в разі, якщо страховик протягом 10 робочих днів не здійснить заходів щодо визначення розміру збитків. Крім того, оцінка розміру відновлювального ремонту проведена страховою компанією станом на 21.11.2014 року, а оцінювачем позивача станом на 10.08.2015 року; також, різниться пробіг пошкодженого автомобіля між вказаними датами. Відповідач-2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог відносно нього. В судовому засіданні присутній позивач [PERSON] підтримав доводи, викладені в позовній заяві. Крім того, просив стягнути з відповідачів витрати за проведення експертизи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини неявки останнього суду невідомі. Представник відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином. У наданих останнім письмових запереченнях зазначав, що просить слухати справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне. 17.11.2014 року о 17 год. 30 хв. [PERSON] керував автомобілем МАН, реєстраційний номер [NUMBER] в м. Запоріжжі по вул. Автозаводській на перехресті з вул. Новокузнецькій та в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху, при здійсненні обгону не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Фольксваген, реєстраційний номер [NUMBER]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 16.12.2014 року у справі № 643/19386/14 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та стягнуто з нього на користь Держави штраф у розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили. Власником автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САО № 293291 від 03.11.2012 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6805228 від 24.06.2014 року. 17.11.2014 року позивач звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою-повідомленням про настання страхового випадку, а також із заявою про страхове відшкодування. 21.11.2014 року за участю позивача та представника страхової компанії був складений акт огляду транспортного засобу «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER]. 19.12.2014 року аварійним комісаром складена ремонтна калькуляція №uip_8765, за змістом якої вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] становить 14\~448 грн. 49 коп. 10.07.2015 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» складений страховий акт № ОЦ/123/250/14/0792 (аварійний сертифікат), за змістом якого вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу деталей згідно з ремонтною калькуляцією, складеною аварійним комісаром відносно автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] становить 10\~539 грн. 17 коп. З вказаної суми позивачем утримана сума ПДВ у розмірі 1\~756 грн. 53 коп. та безумовна франшиза в розмірі 500 грн. На підставі цього встановлено страхове відшкодування у розмірі 8\~282 грн. 64 коп. Платіжним дорученням № 953 від 13.07.2015 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» перерахувало на користь [PERSON] суму 8\~282 грн. 64 коп. страхового відшкодування, згідно з актом № ОЦ/123/250/14/0792 від 10.07.2015 року. Позивач не погодився із розміром страхового відшкодування та звернувся до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою від 20.08.2015 року про перегляд страхової справи у звязку з неповною виплатою страхового відшкодування. До заяви позивача доданий звіт № 146 від 12.08.2015 року, за замовлення якого позивачем сплачено суму 600 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 146 від 12.08.2015 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 146 від 10.08.2015 року. Листом від 30.09.2015 року за № 204/1 ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» повідомило позивача про відсутність підстав для розрахунку страхового відшкодування на підставі звіту № 146 від 12.08.2015 року в сумі 17\~918 грн. 03 коп., оскільки вказаний розрахунок зроблений виключно за замовленням позивача і в розрахунок суми збитків включені роботи, не передбачені актом огляду пошкодженого транспортного засобу від 21.11.2014 року. Збільшення витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу також сталося у результаті невчасного його проведення та курсових коливань іноземних валют до гривні у зазначений період, що не покривається страховим відшкодуванням. У звязку з незгодою із встановленою та виплаченою страховою компанією сумою страхового відшкодування, позивач звернувся в суд з даним позовом. Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. У звязку із наявністю спірних питань щодо визначення розміру матеріального збитку, спричиненого позивачеві як власнику автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER], останній звернувся до суду з клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою Комунарського районного суду від 16.05.2016 року призначено у цивільній справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання: 1) Яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого [PERSON], власнику транспортного засобу VOLRSWAGEN, державний реєстраційний номер АР 2367 CI, унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.11.2014 року, з вини [PERSON] на перехресті вулиць Автозаводська та Новокузнецька у м. Запоріжжі, станом на 17.11.2014 року? 2) Яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу VOLRSWAGEN, державний реєстраційний номер АР 2367 CI, належного [PERSON], пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.11.2014 року, з вини [PERSON] на перехресті вулиць Автозаводська та Новокузнецька у м. Запоріжжі, станом на 17.11.2014 року? Проведення судової автотоварознавчої експертизи доручено експертам Запорізького НДЕКЦ МВС України. Оплату за проведення експертизи покласти на позивача. Запорізьким НДЕКЦ МВС України складений висновок експерта № 173/16 від 12.09.2016 року. Відповідаючи на перше питання, судовим експертом зазначено, що матеріальний збиток, нанесений власнику транспортного засобу «Volkswagen Caddy 1.9 TDI», реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП, а саме 17.11.2014 року, може складати 14\~338 грн. 69 коп. Відповідаючи на друге питання, судовим експертом зазначено, що вартість відновлювального ремонту пошкоджень, нанесених після ДТП, транспортному засобу «Volkswagen Caddy 1.9 TDI», реєстраційний номер [NUMBER] станом на 17.11.2014 року, може складати 28\~732 грн. 48 коп. Відповідно до ст. 66 ЦПК України, висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Згідно зі ст. 147 ЦПК України, експерт дає у письмовій формі свій мотивований висновок, який приєднується до справи. Висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Незгода суду з висновком експерта повинна бути мотивована в рішенні або ухвалі. Дослідивши складений судовим експертом висновок № 173/16 від 12.09.2016 року, суд не вбачає підстав для незгоди з його висновками. З урахуванням висновку судового експерта № 173/16 від 12.09.2016 року, суд вважає, що матеріальний збиток, нанесений позивачеві, як власнику транспортного засобу «Volkswagen Caddy 1.9 TDI», реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП, а саме 17.11.2014 року, складає 14\~338 грн. 69 коп. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Отже, з урахуванням припису п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сума 14\~338 грн. 69 коп. матеріального збитку має бути зменшена на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, тобто на суму 2\~389 грн. 78 коп. Крім того, згідно з п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Оскільки полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6805228 від 24.06.2014 року передбачена франшиза у розмірі 500 грн., то вказана сума підлягає відшкодуванню [PERSON], згідно з п. 36.6 ст. 36 вищевказаного Закону. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» зобовязано було сплатити позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 11\~448 грн. 91 коп. (розрахунок: 14\~338 грн. 69 коп. матеріального збитку 2\~389 грн. 78 коп. ПДВ 500 грн. франшизи = 11\~448 грн. 91 коп.). Згідно з платіжним дорученням № 953 від 13.07.2015 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» перерахувало на користь [PERSON] суму 8\~282 грн. 64 коп. страхового відшкодування. Отже, недоплачена сума страхового відшкодування становить 3\~166 грн. 27 коп. (розрахунок: 11\~448 грн. 91 коп. 8\~282 грн. 64 коп. = 3\~166 грн. 27 коп.). У звязку з цим, з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь [PERSON] підлягає стягненню сума 3\~166 грн. 27 коп. страхового відшкодування (матеріальної шкоди). В іншій частині позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги ґрунтуються на звіті субєкта оціночної діяльності № 146 від 12.08.2015 року. При цьому, вказаний звіт складався без участі інших зацікавлених осіб відповідачів по даній справі. До розрахунку суми збитків за вказаним звітом включені роботи, не передбачені актом огляду пошкодженого транспортного засобу від 21.11.2014 року. Визначення розміру збитків проведено оцінщиком не на дату скоєння ДТП. Отже, наданий позивачем звіт № 146 від 12.08.2015 року не є належним доказом по справі. З цих же підстав не підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на оплату послуг оцінщика по складанню звіту № 146 від 12.08.2015 року в сумі 600 грн. В порядку п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума 500 грн. франшизи. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 3 000 грн., суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством (п. 5 Постанови). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 Постанови). Як на спричинення [PERSON] позивачу моральної шкоди, останній посилається на те, що внаслідок ДТП був отриманий емоційний стрес, наслідками чого стала втрата сну, страх транспортних засобів, підвищена нервозність, був порушений нормальний уклад життя, відбувалися постійні сварки у сімї; неможливість тривалий час здійснювати своє право власності на автомобіль та ведення активного і повноцінного образу життя. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не знаходить підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки ним у встановленому законом порядку не було доведено наявності такої шкоди та тих обставин, на які він посилається в якості спричинення йому шкоди. З матеріалів справи не вбачається того, що дії [PERSON] у спірних правовідносинах були спрямовані на приниження честі і гідності позивача, або ж спричинення будь-яких моральних страждань. Не доведений позивачем і розмір моральної шкоди, а також того, з чого він виходив при визначенні розміру моральної шкоди. Таким чином, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є недоведеними і не підлягають задоволенню. Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial