Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його навчання у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення навчання. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що рішенням Сватівського районного суду від 12 серпня 2013 року ухвалено стягувати аліменти до його повноліття з [PERSON] Нині він навчається в Харківському національному економічному університеті ім. Семена Кузнеця, що потребує витрат як на навчання так і на проїзд до місця навчання. Відповідач ухиляється від покладеного на неї обовязку у відповідності до ст. 180 СК України утримувати свою дитину. На скільки йому відомо аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам не проводиться, у шлюбі після розлучення з його батьком не перебуває, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, відповідно до наданих нею письмових заперечень підтвердила той факт, що працевлаштована в ДП МНПО «Медбуд» та додала, що знаходиться на лікарняному з 16.01.2017 року та з її заробітної плати щомісячно відраховувались аліменти на виконання рішення про стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення ним повноліття. Просить врахувати обставини, які унеможливлюють та не дають їй фізично працювати та сплачувати кошти на навчання позивача, оскільки 22 березня 2017 в неї народилась донька, у звязку з пологами перебуває в післяпологовій відпустці до досягнення дитиною 3-річного віку, єдиний матеріальний дохід це кошти, які вона буде отримувати по догляду за дитиною. Новонароджену дитину вона має намір виховувати одна, у шлюбі не перебуває. Просила розглянути справу без її участі, оскільки проживає в м. Києві та в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не зявився та відповідно до наданої ним заяви просив розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає. Надав письмові пояснення на заперечення відповідача по справі, відповідно до яких вказав, що [PERSON] добровільно коштів на його утримання на надавала, лише за позовом про стягнення аліментів з яким звернувся його батько [PERSON] та на утриманні якого перебував [PERSON] З березня 2013 року [PERSON] фактично проживала і працювала м. Києві, але своє місце проживання не повідомляла. Аліменти сплачувала в примусовому порядку через органи ДВС. На його думку відповідач не надала жодних доказів про відсутність інших доходів окрім тих, які вона розраховує отримати у звязку з народженням дитини. Звертає увагу на те, що вона має кошти для проживання у м. Києві, найм житла, сплату комунальних платежів, на задоволення своїх потреб. До того ж твердження [PERSON] про те, що вона не перебуває в шлюбі та виховує дитину одна не доводить відсутність самих відносин в розумінні того, що особа може перебувати в шлюбі без офіційної реєстрації. Суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів. Таким чином, відповідно до свідоцтва про народження I-ЕД № 081979 виданого 02 березня 1999 року Оборотнівською сільською радою Сватівського району (а.с. 6) [PERSON] народився 16 лютого 1999 року, відповідач [PERSON] є його матірю. [PERSON]В не виповнилося 23 років та відповідно до довідки від 04 лютого 2017 року № 32 він є студентом 1 курсу першого рівня освіти освітнього ступеня «Бакалавр» фінансового факультету, на денній формі навчання у Харківському національному економічному університеті імені [PERSON] за державним замовленням зі строком навчання до 30 червня 2020 року (а.с. 4). Між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано відповідно до рішення Сватівського районного суду Луганської області від 26 квітня 2013 року (а.с. 5). 30 серпня 2013 року видано виконавчий лист за рішенням Сватівського районного суду від 12 серпня 2013 року про стягнення «з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] у \~розмірі у \~розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 08 травня \~2013 року» (а.с. 3). Згідно наданих відповідачем копій списків-реєстрів сума аліментів переказувалась на імя [PERSON] з березня 2014 року (а.с. 30-64), Згідно запису в трудовій книзі [PERSON] прийнята дочірнім підприємством медичного науково-практичного обєднання «Медбуд» 25.03.2013 сестрою медичного лікувально-комунального відділення поліклініки (а.с. 78). Окрім цього факт її працевлаштування в ДП МНПО «Медбуд» ПАТ «ХК «Київміськбуд» по теперішній час підтверджено відповідною довідкою з місця роботи (а.с. 68). Відповідач [PERSON] 22 березня 2017 року народила дитину [PERSON], в графі батько вказаний [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження Серія І - БК № 543853, виданим Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 66). Відповідно до витягу з наказу № 42-В від 31 травня 2017 року про надання відпустки, відповідач по справі [PERSON], сестра медичного терапевтичного відділення поліклініки перебуває в соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку з 05 червня 2017 року по 22 березня 2020 року (а.с. 88). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, а також\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги положення вказаної постанови, суд обєктивно не мав змоги оцінити матеріальний та сімейний стан відповідача, оскільки документально пояснення щодо відсутності можливості надавати допомогу сину на навчання в запереченні відповідачем підтверджені не були, окрім тих, що на її утриманні знаходиться малолітня дитина та те, що вона перебуваючи у соціальній відпустці є працевлаштованою та раніше сплачувала аліментні платежі на утримання її старшого сина, а відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положенням\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи те, що суд не знаходить підтверджень того, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання, а також те, що відповідач має законодавчо встановлений обов'язок підтримувати матеріально повнолітню дитину, яка продовжує навчання, беручи до уваги докази, які підтверджують факт навчання позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача, який продовжує навчання, підлягають задоволенню, а саме у твердій грошовій сумі - 500 гривень, по час закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до\~ст. 88 ч. 3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 640,00 гривень. На підставі викладеного

Outcome: approved