Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказавши, що він є власником двокімнатної квартири №174 по Львівському шосе, буд. 16 в м. Хмельницькому, житловою площею 28,10 кв.м. відповідно до договору дарування квартири від 07.08.2007 року, з реєстрацією права власності на нерухоме майно в Хмельницькому БТІ 27.08.2007 року за реєстраційним номером 19817354. Його право власності внесено в державний реєстр речових прав на нерухоме майно, про що свідчить інформаційна довідка від 17.11.2016 року. Квартиру йому подарувала його бабуся по мамі [PERSON], [INFO], яка до цього часу мешкає у квартирі та зареєстрована в ній. Окрім бабці в квартирі до цього часу зареєстрований, але не проживає з 2002 року відповідач по справі [PERSON], [INFO], який приходився їй сином чоловіка [PERSON]. Фактично він проживає у своєї матері [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Про ці обставини свідчать акти, складені за участю мешканців будинку та завірені головою ЖБК. Так, 10.02.2013 року був складений комісійний акт за участю мешканців квартир №175 [PERSON], №176 [PERSON], №178 [PERSON], про те, що [PERSON], який зареєстрований у спірній квартирі, ніколи в ній не проживав, а проживає зі своєю мамою [PERSON] [ADDRESS]. 12.08.2014 року був складений ще один комісійний акт за участю мешканців квартир №175 [PERSON], №176 [PERSON], №178 [PERSON], майстра ЖЕК [PERSON], паспортистки ЖЕК [PERSON], про те, що [PERSON], який зареєстрований у спірній квартирі, але ніколи в ній не проживав і не проживає по Львівському шосе, 16, кв. 174. 20.05.2016 року та 24.11.2016 року комісія в складі майстра та бухгалтера ЖЕКа, з участю голови будинкового комітету [PERSON], в присутності сусідів мешканців квартир №175 [PERSON], №178 [PERSON], №161 [PERSON], склали акти про те, що на час перевірки 20.05.2016 року та 24.11.2016 року [PERSON] та його особистих речей в квартирі не виявлено, зі слів сусідів в даній квартирі він не проживає з 2002 року моменту реєстрації в ній. Відповідач не живе і не користується спірною квартирою з 2002 року, в квартирі відсутні будь-які речі відповідача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. З пояснення позивача, свідчень свідків [PERSON], [PERSON] та матеріалів справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником квартири №174 по Львівському шосе, буд. 16 в м. Хмельницькому. Відповідач на даний час прописаний за вищевказаною адресою, однак більше одного року не проживає у квартирі, що підтверджується відповідними актами від 10.02.2013 року, 12.08.2014 року, 16.05.2016 року, 24.11.2016 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні посвідчила, що відповідач не проживав жодного дня у квартирі №174 по Львівському шосе, буд. 16 в м. Хмельницькому; свідок [PERSON], мешканка сусідньої квартири №178, посвідчила, що не знає, хто такий відповідач, оскільки він ніколи не проживав у квартирі позивача. Згідно ст. 60 ЦПК України -- кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач більше одного року не проживає у спірній квартирі без поважних причин. Діями відповідача, який створює перешкоди позивачу у користуванні належною йому квартирою, порушується право власності останнього на житло. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved