Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом\~ до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, просить стягнути з відповідача на його користь 200000 гривень заборгованості за договором позики. \~\~\~\~\~\~\~\~ На обґрунтування свого позову вказав, що між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з яким він передав у власність позичальнику суму в розмірі 200000 гривень, а він в свою чергу зобов`язався повернути йому таку ж суму грошових коштів до 15.01.2019 року. Факт укладення між сторонами договору позики на вказану суму підтверджується розпискою від 07 грудня 2018 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Він, неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернення належних йому коштів, однак він пояснив, що коштів не має, будуть пізніше і вони будуть повернуті вчасно, однак борг не повертав. Станом на 07 лютого 2019 року, жодних\~ дій з боку відповідача на повернення суми боргу не було вчинено. За таких обставин, незважаючи на закінчення встановленого\~ договором терміну, відповідач взяті на себе за договором позики зобов`язанням не виконав, суму боргу не повернув. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернувся до суду\~ з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання розписки без грошовитою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На обґрунтування свого позову\~ вказав, що з 22 грудня 2017 року по 03 січня 2019 року він працював в ТОВ «Виробнича компанія ГУД ФУД» на посаді представник-торгівельний, під безпосереднім керівництвом [PERSON] , який займає посаду регіонального керівника відділу продажу ТОВ «Виробнича компанія ГУД ФУД». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В грудні\~ 2019 року [PERSON] повідомив його про те, що він заборгував ТОВ «Виробнича компанія ГУД ФУД» суму 467000 гривень. Він відмовився надати будь-як документи чи накладні, які б підтверджували суму вказаної заборгованості перед ТОВ «Виробнича компанія ГУД ФУД». \~\~\~\~\~\~\~\~\~ 28 грудня 2018 року,\~ попередньо домившись про зустріч, вони знову зустрілися: він, та [PERSON] \~ дана зустріч відбувалася на офісі, при цьому він надав [PERSON] особисті кошти в розмірі 80000 гривень. [PERSON] пообіцяв провести ці кошти на рахунок фірми та надати йому підтверджуючі документи про перерахунок коштів на рахунок фірми та надати йому\~ підтверджуючі документи про перерахунок коштів на рахунок фірми нібито в рахунок сплати його заборгованості\~ фірмі. При передачі коштів також була присутня бухгалтер яка працює у ТОВ «Виробнича компанія ГУД ФУД». Після передачі коштів він став в черговий раз вимагати його звільнення, на що [PERSON] повідомив, що звільняти його не збирається, оскільки планує за рахунок його заробітної плати отримувати його кошти нібито в рахунок сплати заборгованості по борговій розписці. Звіти про проведення коштів на рахунок фірми йому надані не були, тобто де поділися кошти, які він надав [PERSON] нібито для оплати заборгованості не відомо.\~ Пізніше\~ [PERSON] запропонував переписати йому боргову розписку з суми 200000 гривень на суму 100000 гривень, на що він\~ погодився, в той час коли він писав боргову розписку вже на суму 100000 гривень [PERSON] порвав перед ним боргову розписку яку він написав раніше на суму 200000 гривень. [PERSON] ввів його в оману погрозами примусив його написати боргову розписку на суму 200000 гривень, а наступного разу ввівши в оману нібито порвавши оригінал першої боргової розписки, злочинним шляхом, отримав ще одну\~ боргову розписку на суму 100000 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дана розписка на суму 200000 гривень, як документ не підтверджує боргове зобов`язання так як не містить в собі умов отримання позичальником ( [PERSON] ) в борг грошей із зобов`язанням їх повернути, а також не містить дати, часу і місця отримання коштів, зазначених обставин і умов фактично і не було. \~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача відповідача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечив. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач позивач в судовому засіданні позов [PERSON] не визнав, свої позовні вимоги підтримав. \~\~\~\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідка [PERSON] , яка в судовому засіданні посвідчила, що\~\~ вона віддала [PERSON] спочатку кошти в сумі 20000 гривень, а потім ще 80000 гривень і він порвав розписку про заборгованість [PERSON] перед підприємством; потім [PERSON] заставив [PERSON] написати розписку, в поліцію вони не зверталися, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики підлягає задоволенню, зустрічна позовна заява\~\~ [PERSON] до [PERSON] про визнання розписки без грошовитою задоволенню не підлягає, з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що\~ 07.12.2018 року між\~\~\~ [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики в формі розписки. Відповідно з умовами вказаного договору (розписки),\~\~\~ [PERSON] отримав в борг від\~\~\~ [PERSON] суму грошових коштів у розмірі\~ 200000 гривень та зобов`язався повернути їх до\~ 15.01.2019 року.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~ Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується його розпискою від\~\~ 07.12.2018 року. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до висновку експерта\~ від 10.01.2020 року №2137/2138/19-26\~ підписи від імені [PERSON] в розписці датованій 07.12.2018 року виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів. Підписи від імені [PERSON] в розписці датованій 07.12.2018 року виконанні самим [PERSON] . Надати відповідь на питання: «Чи перебувала особа, яка виконала рукописний текст та підпис у розписці від 07.12.2018 року у незвичайному стані?» не представляється за можливим по причині вказаній у дослідницькій частині висновку. \~\~\~\~\~\~\~ Свої зобов`язання відповідач не виконав, кошти не повернув. \~\~\~\~\~\~\~\~ Частинами першою, другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~\~ Відповідно до\~ ст.. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.\~ Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з нормами ст. 1046 та ст. 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. \~\~\~\~\~\~\~\~ За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). \~\~\~\~\~\~\~\~ За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона -позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона -позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18), за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отриманя від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з абзацом 2 частини першої статті 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. \~\~\~\~\~\~\~\~ Аналогічні положення містяться й у статті 1051 ЦК України, згідно з якою позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. \~\~\~\~\~\~\~ Отже, якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з частиною частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. \~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні судом встановлено, що в порушення умов договору позики\~\~ [PERSON] не повернув\~\~\~ [PERSON] грошові кошти в розмірі\~ 200000 гривень, а тому слід стягнути вказані кошти з відповідача\~ в судовому порядку.\~ \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.141\~ ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір\~\~ в розмірі\~\~\~ 2000 гривень.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed