Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті 25 грудня 1996р. дідуся [PERSON]. Позивач в заяві вказав, що 25 грудня 1996р. помер його дідусь [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді ? частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, буд. 249, с. Новопокровка, Чугуївського району, Харківської обл., яка належала померлому на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 27.09.1978р. За своє життя померлий склав заповіт, який не змінювався та не скасовувався, згідно якого все своє майно заповів йому. Він є єдиними спадкоємцем померлого діда, але оформити спадщину він не має можливості, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ на будинок, і тому вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог (а.с. 19). Представник відповідача [PERSON] селищної ради Чугуївського району Харківської області в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, від селищного голови надійшла заява про відсутність заперечень проти розгляду справи, в якій просив розглядати справу без участі представника селищної ради (а.с. 18). Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню як такі, що знайшли своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25 грудня 1996 року у с. Новопокровка, Чугуївського району, Харківської області, помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ВЛ № 031861 (а.с. 6). Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді ? житлового будинку, що розташований за адресою: с. Новопокровка, Чугуївського району, Харківської обл., вул. Леніна, буд. № 249, який належав померлому на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 27.09.1978р., виданого виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Чугуївського району (а.с. 5). [PERSON] зареєстрував ? частини будинку у КП «Чугуївське МБТІ», про що свідчить відмітка на зворотній сторінці свідоцтва про право приватної власності на будинок та технічний паспорт на будинок (а.с. 4, 5). Згідно наданого технічного паспорту на житловий будинок № 249 по вул. Центральній, с. Новопокровка, Чугуївського району, виготовленого КП «Чугуївське МБТІ» 14.03.2017р., [PERSON] є власником ? частини будинку (а.с. 16). За своє життя - 27 травня 1992 року померлий [PERSON]М склав заповіт, згідно умов якого заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, взагалі все, що буде належати йому на день смерті та на що він буде мати право заповів [PERSON], заповіт посвідчено секретарем Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області та зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під № 85, згідно відмітки секретаря селищної ради заповіт станом на 14.03.2017 року не скасований та не змінений (а.с. 7). Відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, відповідно до особистого розпорядження померлого [PERSON] на випадок смерті право на спадкування належного йому майна має [PERSON], який в розумінні ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. Як вбачається з повідомлення Чугуївської державної нотаріальної контори № 1988/01-16 від 19.04.2017р., після смерті [PERSON] Матвій овича, померлого 25.12.1996 року в термін передбачений ст. ст. 529, 531 ЦК Української РСР від 18.07.1963р. і заключних та перехідних положень ЦК України, прийнятого 16.01.2003р., (шість місяців), спадкоємиця [PERSON] спадщину прийняла фактично, тим що відповідно до вимог ст. 549 ЦК України постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; заведена спадкова справа за № 48/1998; 28.01.1998р. за р. № 150 видано свідоцтво на право власності на спадщину за законом на грошові внески з відсотками та компенсаціями на імя [PERSON], яка спадщину прийняла фактично, тим що відповідно до вимог ст. 549 ЦК України постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 14). Згідно довідки [PERSON] селищної ради Чугуївського району № 449 від 24.04.2017р., [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлого діда [PERSON], проживав та був зареєстрований на день смерті за адресою: с. Новопокровка, Чугуївського району, вул. Центральна, буд. 249, Харківської обл.; проводив догляд за домоволодінням проводив ремонт, обробляв город (а.с. 15). Також на день смерті [PERSON] разом з ним проживала дружина [PERSON], факт родинних відносин якої з померлим підтверджується свідоцтвом про шлюб № 88 (а.с. 24), яка прийняла спадщину фактично на грошовий вклад, а з заявою про прийняття спадщини на будинок не зверталась. Крім того, [PERSON] 16.05.2017р. надала суду заяву про згоду з позовними вимогами онука [PERSON] і не заперечує проти визнання за ним права вланості на ? частину житлового будинку за адресою: с. Новопокровка, Чугуївського району, вул. Центральна, буд. 249, Харківської обл. (а.с. 22). Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу і рекомендовано звернутися до суду (а.с. 17). Таким чином, єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є його онук [PERSON] позивач по справі, якому все своє майно заповів померлий [PERSON], та якій звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, а інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини на житловий будинок до нотаріальної контори не зверталися, а дружина померлого [PERSON], яка прийняла спадщину на грошові вклади, не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок за онуком відповідно до заповіту померлого. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про виникнення у позивача права на спадкування за заповітом, а дружина померлого, яка на день смерті спадкодавця також проживала разом з ним та прийняла спадщину фактично на грошові вклади, не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, і тому є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved