Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. При цьому посилається на те, що 05 червня 2001 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають двох спільних дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з лютого 2015 року шлюбні відносини між ним та відповідачкою фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. 07 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та розподіл спільного майна подружжя. При цьому посилаючись на те, що після того як сторони почали проживати окремо, [PERSON] перестав матеріально забезпечувати спільних дітей. [PERSON] зазначає, що оскільки вона працює вахтером у гуртожитку і її заробітна становить 1000,00 гривень на місяць, вона самостійно не може утримувати дітей. [PERSON] офіційно ніде не працює, однак [PERSON] відомо, що він займається ремонтом авто та отримає за це грошову винагороду, сума якої значно перевищує офіційну заробітну плату [PERSON] Враховуючи зазначене [PERSON] просить стягнути на свою користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. на кожного до досягнення дітьми повноліття. Крім того [PERSON] зазначає, що під час перебування у шлюбі сторони придбати два автомобіля: автомобіль «Опель Фронтера», 1996 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 138000,00 грн. та автомобіль «БМВ-730», 1993 року випуску, державний номер [NUMBER] вартістю 138000,00 грн. Між сторонами шлюбний контракт не укладався, будь-якої домовленості по питанню розподілу майна немає. В поданій до суду зустрічній позовній заяві [PERSON] просила суд розподілити спільно нажите у шлюбі майно та виділити їй у власність автомобіль БМВ-730 1993 року випуску, державний номер [NUMBER], а [PERSON] автомобіль «Опель Фронтера» 1996 року випуску, державний номер [NUMBER]. Однак, згідно уточнень до позовних вимог [PERSON] зазначила, що [PERSON] реалізував автомобіль БМВ-730 1993 року випуску, державний номер [NUMBER], у зв'язку з чим вона просить суд стягнути з нього вартість реалізованого автомобіля, а саме 80000,00 грн. [PERSON] та його представник у судовому засіданні підтримали первісний позов, просили задовольнити, при цьому позовні вимоги зустрічного позову визнали частково. [PERSON] та її представник у судовому засіданні первісний позов не визнали, зустрічну позовну заяву підтримали, просили задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а зустрічна позовна заява частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 червня 2001 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено актовий запис №388 (що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане повторно 22 квітня 2015 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи). Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. З лютого 2015 року сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Оскільки сім'я фактично розпалась та існує формально з лютого 2015 року, та протягом усього часу перебування справи у суді шлюбні відносини між сторони не відновились, суд вважає, що надання строку для примирення є безпідставним. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим. На підставі зазначеного суд вважає, що первісний позов про розірвання шлюбує є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Щодо зустрічного позову в частині вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. на кожного щомісячно до досягнення ними повноліття, суд повинен зазначити про таке. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші істотні обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. [PERSON] заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п'ятсот гривень) щомісячно на кожну дитину, зазначивши, що здійснювати виплатити зазначеної суму він не зможе, у зв'язку з відсутністю постійного заробітку, при цьому погодився сплачувати аліменти у розмірі 1200,00 грн. (одна тисяча двісті гривень) щомісячно на кожну дитину. Під час судового засідання [PERSON] вислухавши пропозицію [PERSON] щодо сплати ним аліментів у розмірі 1200,00 грн. (однієї тисячі двісті гривень) на кожну дитину, погодилася з нею. За вищевказаних обставин, з урахуванням пріоритетності прав та інтересів дітей, матеріального становища відповідача за зустрічним позовом, а саме відсутність у нього постійного доходу, а також згоду [PERSON] на пропозицією [PERSON] щодо виплати суми аліментів у розмірі 1200.00 грн. щомісячно на кожну дитину, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 грн. на кожного до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи вимогу позивачки за зустрічним позовом про розподіл спільного майна та стягнення з [PERSON] суми у розмірі 80000,00 грн. у якості відшкодування вартості реалізованого ним автомобіля БМВ-730, 1993 року випуску, д.н. [NUMBER], що був придбаний сторонами під час перебування у шлюбі, суд зазначає про таке. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно ч. 1, 2 та 4 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. У судовому засіданні [PERSON] та його представник не заперечували проти тієї обставини, що під час перебування у шлюбі з [PERSON] сторони придбали два автомобіля: Опель Фронтера, 1996 року випуску, та БМВ-730, 1993 року випуску. При судом, під час судового засідання було встановлено, що обидва зазначених автомобіля на даний час продані. Під час судового засідання представник [PERSON] зазначив, що відповідач за зустрічним позовом не погоджується з вимогою про стягнення з нього 80000,00 грн., у якості відшкодування вартості проданого автомобіля БМВ, зазначивши, що оскільки кошти від реалізації автомобіля Опель Фронтера, 1996 року випуску, що перебував у спільній власності подружжя, були витрачені [PERSON] на потреби родини, насамперед погашення заборгованості по комунальним платежам, то поділу між сторонами на даний час підлягають лише кошти отримані від реалізації автомобіля БМВ, у зв'язку з чим [PERSON] запропонував відшкодувати [PERSON] суму у розмірі 50000,00 грн., у якості компенсації вартості проданого автомобіля БМВ. Під час судового засідання [PERSON] погодилась з даною сумою грошової компенсації та просила стягнути її на свою користь. Таким чином, на підставі вищевикладеного,

Outcome: partial