Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 85881 гривень, вказавши, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2015 року визнано мирову угоду між ним та відповідачем, згідно з якою домовилися про здійснення відшкодування суми боргу позивачу в розмірі 3414 євро протягом п'яти місяців: щомісячно рівними частинами по курсу НБУ станом на день погашення до 10 числа кожного місяця. Сторони також домовилися між собою, що по даній мировій угоді відповідач відшкодовує позивачу 842 гривні, що становлять витрати по оплаті судового збору. Але відповідач порушив умови мирової угоди - за період з 10 лютого 2015 року по даний час сплатив борг частково: 10 лютого 2015 року 20000 гривень і 18 березня 2015 року 600 євро. В результаті станом на 26 серпня 2015 року відповідач повинен сплатити йому борг в сумі 2130 євро. По курсу НБУ від 26 серпня 2015 року борг становить 57254 гривні. 29 червня 2015 року ним надіслано відповідачу поштою письмова претензія з проханням до 10 липня 2015 року погасити йому борг повністю. Але відповідач претензію не задовольнив і відповіді не надав. Крім того на підставі розписки відповідача від 17 січня 2012 року він зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 50% від неповернутої суми за кожний день прострочки. А тому він вимагає щоб відповідач сплатив йому штраф тільки за один день, що складає 28627 гривень. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, в частині стягнення боргу в сумі 57254 гривень, та заявив клопотання про застосування строку позовної давності в частині стягнення штрафу. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що 17.01.2012 року [PERSON] позичив у [PERSON] 7000 євро та зобов'язувався повернути до 24.01.2012 року про що свідчить розписка. Відповідно до даної розписки у випадку не виконання зобов'язань [PERSON] зобов'язується сплачувати штрафні санкції в 50% від суми в день. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2015 року визнано мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], згідно з якою сторони домовилися про здійснення відшкодування суми боргу позивачу в розмірі 3414 євро протягом п'яти місяців: щомісячно рівними частинами по курсу НБУ станом на день погашення до 10 числа кожного місяця. Сторони також домовилися між собою, що по даній мировій угоді відповідач відшкодовує позивачу 842 гривні, що становлять витрати по оплаті судового збору. Відповідач порушив умови мирової угоди - за період з 10 лютого 2015 року по даний час сплатив борг частково: 10 лютого 2015 року 20000 гривень і 18 березня 2015 року 600 євро. Станом на 26 серпня 2015 року [PERSON] не повернув [PERSON] борг в сумі 2130 євро, що по курсу НБУ від 26 серпня 2015 року становить 57254 гривні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року №6-274 цс15 - відповідно до статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. На момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди вона не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою. Системний аналіз зазначених норм показав, що у разі невиконання однією зі сторін зобов'язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови у задоволенні указаного позову. А тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] в розмірі 57254 гривень боргу підлягають задоволенню. Також суд вважає, що позовні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 28627 гривень задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. ст. 257, 258, 267 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Представником відповідача заявлено клопотання про застосування строку позовної давності в частині стягнення штрафу, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved