Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 01 вересня 2016 року [PERSON] за договором позики позичив у нього, [PERSON] гроші у розмірі 575000 грн. строком до 25 червня 2015року. Договір позики між ними був оформлений письмовим договором - розпискою. До теперішнього часу відповідач суму позики не повернув і повертати у добровільному порядку відмовляється, у звязку з чим, він змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Не виконавши зобовязання щодо своєчасного повернення грошової позики до 30 квітня 2017 року, відповідач продовжує користуватися грошима. Тобто строк виконання за (договором) 30 квітня 2017р.та є таким , що настав. Тобто до розрахунку ціни позову входить лише основна сума заборгованості 575000,00грн. Тому він просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 575000,00грн., та судові витрати які він поніс при зверненні до суду. У судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. \~\~ У судове засідання відповідач не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. \~\~ \~Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, 01 вересня 2016 року відповідач [PERSON] за договором позики позичив у позивача [PERSON] гроші у розмірі 575000,00грн. строком до 25 червня 2015року, що підтверджується договором (розпискою) (а.с.12). Відповідно ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. До теперішнього часу відповідач суму позики не повернув та його заборгованість складає 575000,00грн. Враховуючи вищевикладене, те, що на даний час сума боргу не повернута в повному обсязі, відповідач визнає позовні вимоги, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу, та згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved