Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошей у розмірі 114,200 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] отримав від позивача 140 000,00 гривень за продаж автомобіля «Тайота камрі», державний номер [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору. Остання розписка про отримання грошей в розмірі 140 000,00 гривень була написана 30.03.2010 року. Однак до теперішнього часу автомобіль не переоформлений на ім'я позивача, належить [PERSON] Оскільки відповідач до теперішнього часу не переоформив автомобіль на позивача, на неодноразові звернення не реагує, позивач просить стягнути у відповідності зі ст.625 ЦК України суму з розрахунком трьох процентів річних в розмірі 4 200,00 гривень Оскільки до позивача не перейшло право власності на автомобіль «Тайота камрі», державний номер [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору то й в [PERSON] не було підстав отримувати грошові кошти за продаж вказаного автомобілю. В зв'язку з чим, позивач був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою та просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 114 200,00 гривень. У судове засідання представник позивач не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги підлягаючими задоволенню по наступних підставах. Частиною 1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов'язки, а й орієнтовно вказує на його зобов'язання. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Судом встановлено, що між сторонами у справі 30 березня 2010 року було досягнуто домовленості про купівлю-продаж «Тайота камрі», державний номер [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору Фактично позовні вимоги [PERSON] зведені до стягнення грошових коштів в сумі 140 000,00 гривень, безпідставно отриманих відповідачем за вище вказаний автомобіль, у зв'язку з тим, що відповідач не передав автомобіль йому у користування і не переоформив вказаний автомобіль на його ім'я до тепер. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Право власності, відповідно до ст. 328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України в письмовій формі належить вчинити правочини фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує у двадцять та більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. У тексті договору повинні бути вказані його сторони, предмет і зміст угоди, інші істотні умови договору. Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена постановою КМУ від 07.09.1998 року №1338, котрою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила) ( що діяли на момент правовідносин), згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб. Відповідно п. 4 Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Зняття з обліку транспортного засобу здійснюється як передбачено п. 44 Правил після його огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з наданням документу, який засвідчує його особу. Як встановлено судом спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ і до 07 листопада 2013 року залишався зареєстрованим за [PERSON] Статтею 8 Правил передбачено, що правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема: довідкою-рахунком наданою за формою згідно додатку №1 до Правил; договором та іншими посвідченими і установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Бланки довідок-рахунків є бланками суворого обліку і виготовляються в порядку, передбаченому постановою КМУ від 19.04.1993 року №283. Відповідно до ст. 57-60 ЦПК України відповідачем не було наведено доказів набуття права власності на автомобіль за позивачем. Як вбачається з розписки, [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в розмірі 140 000,00 за проданий належний йому автомобіль «Тайота камрі», державний номер [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору. Таким чином, встановлено, що у встановленому законом порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, тому грошові кошти підлягають стягнення з відповідача. Положення Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. (стаття 1212). Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із змісту розписки, відповідач взяв на себе зобов'язання в строк десять днів переоформити автомобіль в ДАІ. Належних доказів чи заперечень, які б спростовували доводи позивача, відповідачем у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України, суду не надано. Крім того, в своїй позовній заяві [PERSON] просить стягнути з [PERSON] 3% річних за користування грошима, посилаючись на положення ст. 625 ЦК України. Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно розрахунку наданого позивачем, загальна сума 3% річних за прострочений час повернення боргу складає 4200,00грн. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму в розмірі 140 00,00грн., та 3% річних в розмірі 4200,00, а всього стягнути 144 200,00 гривень. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошей є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 1442,00гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved