Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Долинненської сільської ради Бахчисарайського району АР Крим та згідно з заявою про уточнення позовних вимог просить визнати право власності на ? частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (з урахуванням технічного паспорту домоволодіння від 2014 року) в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді ? частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], яку вона прийняла після смерті [PERSON] (батька позивача). За життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON]. Після звернення позивача до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину постановою від 10.09.2013р. державним нотаріусом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Позивач до судового засідання не з'явився. Представниками позивача [PERSON] та [PERSON] надіслані до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. На позовних вимогах наполягали та просили суд задовольнити останні. Відповідач - Долинненська сільська рада Бахчисарайського району АР Крим до судового засідання явку свого представника також не забезпечив. Про причини неявки суд не повідомив. Про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, наявними в матеріалах справи. Третя особа - [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Проти позовних вимог не заперечував. Додатково вказував, що від своєї частки в спадщині він відмовився на користь батька - [PERSON] Судове засідання не фіксувалось технічними засобами в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши в їх сукупності надані суду докази, встановив наступне. [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.71). [PERSON] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.09.1980р. (а.с.62). 06.11.1981р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Долинненським с/ЗАЦС Бахчисарайського району Кримської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.72). Внаслідок укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с.61). За життя - 13.10.2009р. [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Долинненської сільської ради Псевкіной Т.В., згідно з яким на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, і все те, що буде їй належати на день смерті, та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в рівних частках кожному з них (а.с.63). 14.03.2013р. [PERSON] звернувся до Бахчисарайської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Корольової В.О. від 10.09.2013р. було відмолено [PERSON], представнику спадкоємця [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку з не наданням нотаріусу правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с.10). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадщина, що залишилась після смерті [PERSON], складалась, зокрема, з ? частки житлового будинку під [ADDRESS], яка була придбана ним за договором купівлі-продажу з колгоспом «Перемога» від 28.12.1974р. та належала на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, видане на підставі рішення виконавчого комітету Бахчисарайської районної ради народних депутатів Кримської області №30-І від 25.01.1990р. «Про оформлення права власності на будинок», висновком Сімферопольського БТІ від 11.01.1990р., що вбачається з рішення виконавчого комітету Бахчисарайської міської ради №30-т від 25.01.1990р. (а.с.81) та висновку Сімферопольського БТІ від 11.01.1990р. (а.с.82). На запит суду КРП «Сімферопольським МБРТІ» надано відповідь, згідно з якою станом на 01.01.2013р. за [PERSON] зареєстроване ? частки домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, видане за рішенням виконавчого комітету Бахчисарайської міської ради №30-тот від 25.01.1990р. (а.с.76). При цьому згідно з наданими виконавчим комітетом Долинненської сільської ради довідками від 03.02.2014р. №№95, 96 [PERSON] на день смерті проживав та був прописаний за адресою: [ADDRESS], разом з ним проживали та були прописані [PERSON] (дружина) та [PERSON] (помер [INFO]). В свою чергу [PERSON] на день смерті ([INFO]) проживала та була зареєстрована за вищевказаною адресою (а.с.85-86). З виписки з погосподарської книги від 19.12.2013р., наданої виконавчим комітетом Долинненської сільської ради Бахчисарайського району АР Крим, вбачається, що ? частка житлового будинку по [ADDRESS] значиться за [PERSON] (по господарська книга №38 о/р 0276-1) (а.с.48). З постанови нотаріуса від 10.09.2013р. також вбачається, що [PERSON] прийняла після смерті свого чоловіка - [PERSON] спадщину у вигляді ? частки спірного домоволодіння, однак не встигла його оформити (тобто зареєструвати у відповідних державних органах). Як пояснювали представника позивача в минулому судовому засіданні, знайти оригінал або копію свідоцтва про право особистої власності на ? частку спірного будинку не надається можливим. З цього питання представники позивача звертались до виконавчого комітету Бахчисарайської міської ради, в якому їм було видано лише копію рішення від 25.01.1990р. про оформлення права власності на будинок та висновок Сімферопольського БТІ. Інші документи у виконавчому комітеті Бахчисарайської міської ради відсутні. Як вбачається з вищевказаного рішення виконавчий комітет Бахчисарайської міської ради, розглянувши заяву [PERSON], вирішив оформити право власності на будинок [ADDRESS] на [PERSON] на ? частку будинку; видати на ім'я [PERSON] свідоцтво про право особистої власності на ? частку будинку (а.с.81). Відповідно до п. 44 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, яка втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції №22/5 від 25 серпня 1994 року, право особистої власності громадян на жилий будинок (частину будинку) або квартиру в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників може бути підтверджено, зокрема, свідоцтвом про право особистої власності на будинок (частину будинку). Якщо право власності відчужувача на жилий будинок (частину будинку) згідно з реєстрацією в погосподарській книзі виконавчого комітету сільської (селищної) Ради депутатів трудящих підтверджується одним з правовстановлюючих документів, передбачених у пункті 44 цієї Інструкції, службова особа виконавчого комітету при посвідченні договору про відчуження жилого будинку (частини будинку) вимагає подання цього документа і, крім цього, до договору також додається вищезазначена довідка виконавчого комітету сільської (селищної) Ради депутатів трудящих. В свою чергу п.22 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романова від 3.01.1966р., яка втратила чинність на підставі наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р. №56, встановлено, що на підставі правовстановлюючих документів, перелічених в додатку N 1, бюро технічної інвентаризації складає письмовий висновок, в якому зазначається: а) адреса будинку (домоволодіння), площа земельної ділянки і кількість основних будівель; б) дані про власників з зазначенням відносно громадян прізвища, ім'я та по батькові, а для установ, підприємств і організацій - повного їх найменування; в) детальний перелік поданих документів, що встановлюють право теперішніх власників; г) вид власності (державна, кооперативна, громадська, особиста); д) участь кожного із співвласників у спільній власності відповідно до належної йому частки (1/4, 1/2, 1/3 і т. д.). Таким чином, виходячи з системного аналізу норм діючого на час набуття [PERSON] права власності на будинок законодавства, суд доходить висновку, що право власності останнього на спірний будинок (1/2 частку) підтверджується документами, що відповідають діючому на той час законодавству, зокрема записом в погосподарській книзі, рішенням виконавчого комітету Бахчисарайської міської ради та реєстрацією права власності в органах БТІ. Як вказувалось судом раніше, записи в погосподарських книгах були зроблені щодо ? частки спірного домоволодіння із вказанням власником як [PERSON] (запис в погосподарський книзі №2 о/р 80), так і [PERSON] (запис в погосподарській книзі №3 стор.38 о/р[NUMBER]). Положеннями статей 1, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952 від 01.07.2004 передбачено, що цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. За таких обставин, право власності [PERSON] на ? частку домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] яке виникло до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та не зареєстровано у встановленому цим законом порядку, є дійсним, оскільки остання фактично прийняла вказане майно у спадщину та запис в погосподарській книзі свідчить про реєстрацію такого права у відповідності до вимог чинного на той час законодавства. При цьому відсутність реєстрації права власності [PERSON] в органах БТІ та наявність до даного часу запису в органах БТІ, що власником ? частки домоволодіння є [PERSON] не свідчить про відсутність в [PERSON] права на отриману нею спадщину. Оскільки [PERSON] проживала з [PERSON] на час його смерті, вона вважається такою, що прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, виходячи з положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (1963 року). Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва на спадщину вимоги про визнання права власності на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У зв'язку з тим, що позивач як спадкоємець не має можливості надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа на будинок, а саме свідоцтва про право особистої власності на спірне домоволодіння та право власності за [PERSON] не зареєстровано в органах БТІ, позивач позбавлений у встановленому законом порядку оформити спадщину на будинок, оскільки свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про можливість задоволення позовних вимог та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на спірне домоволодіння після смерті матері - [PERSON] При цьому судом прийнято до уваги, що іншій спадкоємець - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] на користь [PERSON], що підтверджується нотаріально оформленою заявою, яка в свою чергу була ним направлена до Бахчисарайської державної нотаріальної контори (а.с.49, 97). На підставі ст.ст. 1218, 1220, 1222, 1223, 1225 ЦК України,

Outcome: approved