Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області, ОРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області яким просив суд скасувати розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області № 215 від 03.03.2005 року «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам України [PERSON] та [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красносільської сільської ради», визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 858576 від 08.09.2006 року, площею 2,19 га, виданий на ім'я [PERSON], визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 852980 від 07.04.2006 року, площею 2,19 га, виданий на ім'я [PERSON], скасувати державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки виданих на імя [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що відповідачами порушене його право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, на яку він набув право власності згідно розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області № 77 від 17 лютого 2003 року та 14.05.2003 року отримав на своє ім'я державний акт на право приватної власності серія Р1 № 499767. [PERSON] зазначив, що дві земельні ділянки, право власності на які посвідчене оскаржуваними державними актами, накладаються на земельну ділянку позивача. В судовому засіданні [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в уточненому позові, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] просив відмовити в повному обсязі. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - [PERSON], управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області, ТОВ «Розвиток А» якою просила суд скасувати розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області № 77 від 17 лютого 2003 року, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 499767 виданий на ім'я [PERSON], та скасувати його реєстрацію. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позові, а в задоволенні позову [PERSON] просила відмовити, пояснивши, що жодних прав [PERSON] вона та її сестра [PERSON] не порушували, отримані ними державні акти є дійсними, а державний акт на землю на імя [PERSON] є недійсним, так як він виготовлений на незрозумілому бланку, котрий не має ні номера, ні серії, не зареєстрований. Представник Управління Держземагенсгва у Комінтернівському районі Одеської області [PERSON] вважав можливим частково задовольнити вимоги [PERSON] в частині скасування розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області № 215 від 03.03.2005 року «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам України [PERSON] та [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красносільської сільської ради», визнання недійсним та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки видані на ім'я [PERSON] та на ім'я [PERSON], скасування державної реєстрації цього права та кадастрового номеру, решту вимог залишив на розсуд суду, в задоволенні позову [PERSON] просив відмовити. Наступним пояснив, що в січні 2013 року [PERSON] звернувся до Управління Держземагенсгва у Комінтернівському районі Одеської області з питанння переєстрації права власності на земельну ділянку в реєстраційній службі Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, в ході чого було виявлено, що земельні ділянки [PERSON], [PERSON] співпадають з земельною ділянкою, котра перебуває у приватній власності [PERSON], тобто дві земельні ділянки відповідачів за первісним позовом накладаються на земельну ділянку позивача за первісним позовом. Також, повідомив, що [PERSON] на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області № 77 від 17 лютого 2003 року виготовлено та затверджено технічну документацію про передачу в натурі земельної частки(паю) із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складання державного акту на право приватної власності на землю на території Красносільської сільської ради, передано земельну ділянку площею 4,39 га, присвоєно кадастровий номер 5122782600:01:003:0010, а 14.05.2003 року видано державний акт на право приватної власності серія Р1 № 499767, котрий зареєстровано в установленому законом на той час порядку в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 59. На дату видачи розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області № 215 від 03.03.2005 року та державних актів на право власності на земельну ділянку: серія ЯА № 858576 від 08.09.2006 року на ім'я [PERSON], серія ЯА № 852980 від 07.04.2006 року на ім'я [PERSON] вказана земельна ділянка вже знаходилась у приватній власності у гр. [PERSON]. Матері відповідачів [PERSON], як в подальшому і відповідачам - спадкоємцям до 03.03.2005 року, належала земельна частка, а не чітко визначена земельна ділянка, котра була без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, яка перебуває у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» с. Переможне Комінтернівського району Одеської області. Комінтернівська районна державна адміністрації Одеської області, ОРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», реєстраційна служба Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON], ТОВ «Розвиток А» в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про розгляд судової справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, згідно розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області № 77 від 17 лютого 2003 року (а.с.51), громадянину [PERSON] затверджено технічну документацію про передачу в натурі земельної частки(паю) із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складання державного акту на право приватної власності на землю на території Красносільської сільської ради, передано земельну ділянку площею 4,39 га, кадастровий номер 5122782600:01:003:0010, із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , та 14.05.2003 року видано державний акт на право приватної власності серія Р1 № 499767 ( а.с. 12) та зареєстровано в установленому законом порядку в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 59. Відповідно додатку до акту про передачу та перенесення в натурі меж земельної ділянки від 03 березня 2003 року земельна ділянка площею 4,39 га, кадастровий номер 5122782600:01:003:0010, передана громадянину [PERSON] із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 13). Межі належної [PERSON] земельної ділянки, згідно з актом про передачу та перенесення в натурі меж земельної ділянки від 03.03.2003 р., закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками, де вказано, що на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області № 77 від 17 лютого 2003 року, складено акт в присутності Красносільського сільського голови [PERSON], начальника Комінтернівського районного відділу земельнихресурсів [PERSON], власниска земельної ділянки [NUMBER] гр. [PERSON], представника суміжних власників земельної ділянки № 112 гр. [PERSON], інженера ДП « Одеського регіонального центру державного земельного кадастру» [PERSON], де проведено передачу та встановленняна місцевості меж земельної ділянки [ADDRESS], переданої в приватну власність гр.[PERSON], площею 4.39 га. Межі погоджені і не викликають спірних питань. Поворотні точки зовнішньої межі закріплені межовими знаками. Акт про передачу та перенесення в натурі меж земельної ділянки від 03.03. 2003 р. підписано вищезазначеними особами та скріплено печатками. 25 серпня 1998 року Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі власного розпорядження № 706 від 04.08.1998 року громадянці [PERSON] було видано сертифікат на право земельну частку (пай) № 0568350 розміром 4,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, яка перебуває у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» с. Переможне Комінтернівського району Одеської області, котрий 25.08.1998 року зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за № 13863 ( а.с.31). 08 листопада 2001 року [PERSON] державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серія АЕЕ № 635553, що зареєстроване в реєстрі за № 2421, спадкова справа 335/2001, до майна померлої [INFO] [PERSON] в рівних частках, де спадкоємці [PERSON] та [PERSON] отримали права на земельну частку( пай) розміром 4,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, яка перебуває у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» с. Переможне Комінтернівського району Одеської області, яке належало померлій на підставі сертифіката на право земельну частку (пай) № 0568350, виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області 25 серпня 1998 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за № 13863 тоді ж. Розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області № 215 від 03 березня 2005 року «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам України [PERSON] та [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красносільської сільської ради» передано у власність громадянам України [PERSON] земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 2,19 ріллі та [PERSON] земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 2,19 ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» на території Красносільської сільської ради ( а.с. 50). 08 вересня 2006 року на ім'я [PERSON] Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯА № 858576, площею 2,19 га, кадастровий номер 5122782600:01:003:0096, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ділянка [NUMBER] Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право на постійне коистування землею, договорів оренди землі за № 010652400696 ( а.с. 14). 07 квітня 2006 року на ім'я Леонової [PERSON] районною державною адміністрацією Одеської області видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ЯА № 852980, площею 2,19 га, кадастровий номер 5122782600:01:003:0097, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ділянка [NUMBER] Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право на постійне коистування землею, договорів оренди землі за № 010652400276 ( а.с. 15). Станом на 17 лютого 2003 року належна на праві приватної власності [PERSON] земельна ділянка площею 4,39 в умовних кадастрових гектарах була визначена в натурі ( на місцевості) із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому, до 03 березня 2005 року земельна частка ( пай) розміром 4,57 в умовних кадастрових гектарах, що належала померлій [INFO] [PERSON], а в подальшому поділена на дві частки спадкоємцям [PERSON] та гр. [PERSON], була без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, яка перебуває у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога». Тим самим, в теперішній час виявилось, що на момент передачи у власність гр. [PERSON] та гр. [PERSON] вказаних земельних ділянок, вони в сукупності як єдина земельна ділянка перебували у власності [PERSON], який не давав згоди на передачу земельних ділянок у приватну власність зазначеним особам. Тобто, на земельну ділянку площею 4,39 га, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що належить на праві приватної власності громадянину [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності серія Р1 № 499767, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 59 (а.с. 12) виданого відповідно до розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області № 77 від 17 лютого 2003 року, було помилково на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області № 215 від 03 березня 2005 року «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам України [PERSON] та [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красносільської сільської ради» 08.09.2006 року на ім'я [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯА № 858576, загальною площею 2,19 га, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації' державних актів на право власності на землю та постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010952400353, а 07.04.2006 року на ім'я [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯА № 852980 загальною площею 2,19 га, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010652400276. Встановлено, що фактичні межі земельної ділянки площею площею 4,39 га, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що належить на праві приватної власності громадянину [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності серія Р1 № 499767, повністю співпадають та накладаються з земельними ділянками згідно державних актів: - серія ЯА № 858576 від 08.09.2006 року на ім'я [PERSON], площею 2,19 га; - серія ЯА № 852980 від 07.04.2006 року на ім'я [PERSON], площею 2,19 га. Відповідно ст. 19 ЗК України (в редакції від 13.03.92 р.) і ст. 123 ЗК України (в редакції від 25.10.2001 р.) надання земельних ділянок юридичним особам у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Згідно до ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Право власності на земельну ділянку, відповідно до ст. 125 ЗК України виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації, яким, згідно зі ст. 126 ЗК України, був державний акт. Статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Одним із основних завдань землеустрою, відповідно до положень ст. 183 ЗК України, є встановлення на місцевості меж земельних ділянок власників і землекористувачів. Землеустрій, згідно зі ст. 184 ЗК України, передбачає, зокрема, підготовку документів, що посвідчують право власності або право користування землею. Відповідно до положень ст.186 ЗК України проекти відведення земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності затверджується органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які надають і вилучають земельні ділянки. Згідно до п. а ст. 17 ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить, зокрема, вирішення питань щодо використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля. Згідно п. 2 ст. 21 зазначеного Закону місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону. Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля, згідно ст.14 Конституції України, є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Частиною 2 ст. 2 ЦК України унормовано, що учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права. Водночас, ст. 170 ЦК України визначено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Отже, райдержадміністрація, у даному випадку, виступає як суб'єкт цивільних правовідносин і має такий же правовий статус, як і інші учасники цих відносин. Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває у її власності, державна адміністрація відповідно до ст. 5 ЗК України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Тобто, при здійсненні повноважень власника землі районна державна адміністрація є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 346 ЦК України, ст. 140 ЗК України передбачені підстави припинення права власності на земельну ділянку. Відповідно до ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно з положеннями ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а)визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г)визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їм земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Приписами ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі тощо. Оскільки спірні розпорядження підлягають визнанню незаконними, то і державні акти на земельні ділянки видані на підставі цих розпоряджень підлягають визнанню недійсними. Судом встановлено, що при виготовленні технічної документації із землеустрою на виготовлення на ім'я [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 858576 від 08.09.2006 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,19 га, що розташована на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, на ім'я [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 852980 від 07.04.2006 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,19 га, що розташована на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, допущені помилки, які потягли за собою накладення координат ціх земельних ділянок на земельну ділянку площею 4,39 га, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що належить на праві приватної власності громадянину [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності серія Р1 № 499767, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 59. На підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області № 215 від 03 березня 2005 року «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам України [PERSON] та [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красносільської сільської ради» на ім'я [PERSON] виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 858576 від 08.09.2006 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,19 га, що розташована на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, на ім'я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 852980 від 07.04.2006 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,19 га, що розташована на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Таким чином, було порушене право власності [PERSON], на земельну ділянку площею 4,39 га, цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яке він набув 14.05.2003 року, згідно видано державного акту на право приватної власності серія Р1 № 499767, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 59, що полягає в неможливості розпорядитися своєю власністю. Про порушення свого права позивач за первісним позовом дізнався в січні 2013 року, що підтвердив і представник Управління Держземагенсгва у Комінтернівському районі Одеської області [PERSON], про що він повідомив в ході судових засідань.Таким чином немає підстав вважати, що позивач за перісним позоом пропустив строк для захисту свого права. Обраний позивачем спосіб захисту свого права власності на володіння та розпорядження майном - визнання недійсними державного акту на земельну ділянку відповідачів, скасування його державної реєстрації та скасування розпорядження райдержадміністрації, - не суперечить ст. 152 ЗК України. Тим самим, розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області № 215 від 03.03.2005 року «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам України [PERSON] та [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красносільської сільської ради» суперечить вимогам ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та прийнято необґрунтовано та є протиправним. Оскільки державний акт є посвідченням права приватної власності на земельну ділянку, та видається на підставі рішення відповідного органу про передачу у власність земельної ділянки, яке в даному випадку є протиправним державні акти, видані гр. [PERSON] та гр.[PERSON] є недійсними. Встановивши дійсні правовідносини, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість підстав задоволення позову [PERSON], відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] виходячи з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків передбачених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відкриваючи провадження у справі суд попередив сторони про те, що відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Виходячи зі змісту положень статті 60 ЦПК України суд розглядає справу на підставі доказів, які подані сторонами до справи до початку безпосереднього судового розгляду. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці фактичні дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. У відповідності до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з наведених норм діючого цивільно - процесуального закону суд розглядає справу виключно за наявними у справі матеріалами та в межах заявлених позовних вимог. За приписами ст. ст. 317, 319, 658 ЦК України виключно власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, лише власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України, 393 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України державний акт є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Частиною 2 ст. 126 ЗК України також встановлена можливість посвідчення права власності на земельну ділянку іншими документами, а саме, на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується або цивільно-правовою угодою або свідоцтвом про право на спадщину. Отже, державний акт на право власності на земельну ділянку законодавчо прирівняний до інших титулів на право власності, тобто підстав виникнення цього права, а саме, до цивільно-правових угод та заповітів. З огляду на зазначене, захист права власності позивача на земельну ділянку відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України можливий шляхом припинення правовідношення власності відповідачів визнанням недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки. В силу положення ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, зокрема, суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення таким, що це рішення, після набрання ним законної сили, є підставою для повернення особами державного акту до Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області (в силу приписів глави 4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 № 325). В зв'язку із тим, що суд дійшов до висновку про неправомірність розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області № 215 від 03 березня 2005 року «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам України [PERSON] та [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красносільської сільської ради», а також виданих на підставі цього розпорядження державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 858576 від 08.09.2006 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,19 га, на ім'я [PERSON], державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 852980 від 07.04.2006 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,19 га на ім'я [PERSON], тому позовні вимоги [PERSON] про скасування розпорядження, визнати недійсним державного акту на земельну ділянку, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню. Крім того, на момент видачі оскаржуваного розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області № 77 від 17 лютого 2003 року, державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 499767 виданого 14.05.2003 року на ім'я [PERSON] у [PERSON], так і у її померлої [INFO] Матері, [PERSON], не виникло право вимоги оскаржуваних документів, так як в них була земельна частка без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, яка перебувала у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога». Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved