Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про\~ розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з \~16.11.1995 року він перебуває з відповідачкою\~ у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Від шлюбу діти уже повнолітні. В сімї склалась ситуація, за якої фактично сімейні відносини припинились, причиною тому є істотні розбіжності в погляді на життя та сімейні обовязки подружжя. У звязку з цим відбувались сварки, які призвели до того, що подружжя стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини припинились між ними з червня 2014 року, що слугує причиною звернення із цим позовом до суду. В судове засідання сторони не зявились, позивач надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, шлюб розірвати. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~ Відповідач також не зявилася у судове засідання, була повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог 211 ЦПК України подала заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутності, шлюб розірвати. У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що\~ позов\~ підлягає\~ до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 16.11.1995 року у виконавчому комітеті Карачієвецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 9.\~ В сімї склалась ситуація, за якої фактично сімейні відносини припинились, через різність поглядів подружжя на обовязки членів сімї. Позивач повідомляє, що з червня 2014 року вони проживають окремо і не підтримують сімейні стосунки, які фактично розірвані і поновлювати їх не бажає. Відповідачка не заперечує проти цього, що відображено в її заяві. Шлюбне життя у сторін не склалось, та подружніх стосунків вони не підтримують. Їхній шлюб існує формально. Відповідно до\~ст.\~24\~ч.\~1\~СК України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.\~105\~ч. 3, ст.\~112\~ч. 2\~СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі.\~\~\~\~\~\~\~\~ Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані позивачем\~докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання чоловіка продовжувати шлюбні відносини, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу [PERSON] суперечило б інтересам позивача та відповідача, оскільки сторони наміру відновлювати подружні відносини не мають, тому\~ суд вважає за необхідне шлюб розірвати з підстав небажання сторін зберегти сімю. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved