Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення витрат по сплаті комунальних послуг в порядку регресу. Позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги тим, що позивач та відповідач разом із спільним сином були зареєстровані та проживали з 2005 року в службовій квартирі [ADDRESS], та відповідно споживали комунальні послуги. Відповідач не оплачувала послугу утримання будинку та опалення з 2008 до серпня 2013 року. Позивач зазначає, що через відмову відповідача брати участь в оплаті житла, позивач тривалий час оплачував рахунки за квартиру одноосібно, що призвело до фінансових неузгодженостей і розлучення, накопичення боргу за комунальні послуги та його стягнення через виконавчу службу. На думку позивача, відповідач повинна нести солідарну відповідальність в якості члена сім'ї наймача за зобов'язаннями по оплаті ком послуг та утримання будинку згідно ст. 64 ЖК України. Відповідач залишилася проживати в квартирі після вступу в силу 02.05.2012 року рішення про розірвання шлюбу Солом'янським судом міста Києва від 26 березня 2012 року, а тому на думу позивача відповідач несе солідарну відповідальність по стягненню боргу на користь КП «ДУОЖФ» в сумі 3161,76 грн. відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2011 року. На виконання вимог виконавця позивачем 19.11.2011 року було оплачено 3535,9 грн (за послуги утримання будинку та комунальні послуги в жовтні 2011 року та борг повністю). В зв'язку із зазначеним позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 1767,95 грн. в порядку регресу сплачених коштів за комунальні послуги в 2011 році. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив суд про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що оплачувала послуги по утриманню будинку, опаленню, комунальні та комунікаційні послуги, з моменту проживання за адресою [ADDRESS] разом з позивачем, окрім того, відповідач вважає що вона не несе солідарну відповідальність по стягненню боргу на користь КП «ДУОЖФ» в сумі 3161,76 грн. В зв'язку із зазначеним відповідач просила суд відмовити в задоволенні позову повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] разом із спільним сином були зареєстровані та проживали з 2005 року в службовій квартирі [ADDRESS], та відповідно споживали комунальні послуги (а.с. 2). Позивач при зверненні до суду стверджував, що відповідач не оплачувала послуги утримання будинку та опалення з 2008 до серпня 2013 року, оскільки відмовлялась брати участь в оплаті житла, в зв'язку з чим позивач тривалий час оплачував рахунки за квартиру одноосібно, що призвело до фінансових неузгодженостей та накопичення боргу за комунальні послуги та його стягнення через виконавчу службу. На думку позивача, відповідач повинна нести солідарну відповідальність в якості члена сім'ї наймача за зобов'язаннями по оплаті ком послуг та утримання будинку згідно ст. 64 ЖК України. Вбачається, що на виконання вимог виконавця позивачем 19.11.2011 року було оплачено 3535,9 грн (за послуги утримання будинку та комунальні послуги в жовтні 2011 року та борг повністю), в зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 1767,95 грн. в порядку регресу сплачених коштів за комунальні послуги в 2011 році. Відповідач заперечувала проти позову посилаючись на те, що оплачувала послуги по утриманню будинку, опаленню, комунальні та комунікаційні послуги, з моменту проживання за адресою [ADDRESS] разом з позивачем, окрім того, відповідач вважає що вона не несе солідарну відповідальність по стягненню боргу на користь КП «ДУОЖФ» в сумі 3161,76 грн. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим місяцем. Відповідно до п. 2.5 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року №529 послуги надаються відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Нарахування за послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, нарахування за надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої і холодної води та водовідведення здійснюється на підставі тарифів, затверджених розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Встановлено, що сторони отримували від виконавця житлово-комунальні послуги та відповідно зобов'язані були сплачувати кошти за їх користування, тобто фактично відповідачі знаходились у договірних відносинах із виконавцем. Вбачається, що сторонами не своєчасно вносилась плата за спожиті житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка в подальшому була стягнута з позивача через виконавчу службу. Відповідно до ст.. 64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним та користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначено договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає доводи відповідача щодо відсутності солідарного обов'язку по оплаті жатлово-комунальні послуги, такими що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому не приймає їх до уваги. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved