Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON]\~\~звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 18.06.2011 року він зареєстрував шлюб із відповідачем увиконавчому комітеті Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області. Сімейні відносини з відповідачем не склалися, так як вона не серйозно ставилася до сім'ї. 20.06.2014 року [PERSON] покинула його як чоловіка та втекла зі своїм новим обранцем. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 04.11.2014 року шлюб між ними розірвано. З 20.06.2014 року вони взагалі не проживають з [PERSON] і жодних сімейних відносин не підтримують та фактично з цього часу вона проживала з іншим чоловіком, про що йому сама повідомила. Лише в даний час позивач дізнався, що відповідач 02.05.2015 року народила дитину [PERSON] і записала його в свідоцтві про народження батьком, так як дитина народжена до 9 місяців з моменту розірвання шлюбу. В ДРАЦС він взагалі не ходив і заяву про визнання свого батьківства не подавав. Він не підтримував жодних сімейних відносин з відповідачем з 20.06.2014 року, а тому не може бути батьком народженої 02. 05.2015 року [PERSON] В зв'язку з викладеними вище обставинами [PERSON]\~\~звернувся з даним позовом до суду, який просить задовольнити. В судове засідання сторони не з'явились. Попередньо через канцелярію суду надійшли письмові заяви від представників сторін про розгляд справи у їх відсутності, при цьому представник позивача за довіреністю [PERSON]\~позов підтримує та просить його задовольнити, а представник відповідача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує.\~\~ Згідно ч.2\~ст.158 ЦПК України\~особа, яка бере участь\~\~у\~\~справі,\~\~має\~\~право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного висновку. Судоми встановлено, що 18.06.2011 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії 1-АМ № 104445 від 18.06.2011 року (а.с.9). Після укладення шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище «Марчук» на «Коровячук». Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 04.11.2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5). Згідно п.3\~ст.61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 04.11.2014 року встановлена та обставина, що відповідач 20.06.2014 року покинула чоловіка - [PERSON]\~\~ та втекла разом із своїм новим обранцем, тому дана обставина не підлягає доказуванню. Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 312067, виданого 07.05.2015 року виконавчим комітетом Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно частин 1, 3, 4\~статті 144 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов'язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до\~ст. 121 Сімейного кодексу України\~права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони не перебували у шлюбі між собою на час народження дитини. Відповідно до\~ст.125 СК України,\~якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Згідно ч.1\~ст.126 СК України\~походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частин 1, 2, 3, 6\~статті 136 Сімейного кодексу України\~особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і 127\~цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини та до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до розяснень, що містяться в пунктах 10, 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті\~122,\~124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті\~126,\~127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановлює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] і дитиною [PERSON] не доводився, в звязку з\~визнання відповідачем позовних вимог. Згідно ч.1\~ст.61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч.4 та ч.5\~ст.174 ЦПК України\~встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року\~в п.24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Представник позивача в поданій письмовій заяві просила судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved