Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту з майна. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Він є сином померлого [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , право власності зареєстроване на ім`я батька на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.06.2017 року виданого Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради. Він вчасно, у шестимісячний термін, а саме 17 лютого 2021 року звернувся із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до Першої Кам`янської державної нотаріальної контори, спадкова справа № 921/2020. Але нотаріусом при перевірці відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно було виявлено наявність обтяження № 10365040, а саме: арешт на спадкову квартиру на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 47755537 виданої Баглійським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 04 червня 2015 року, що підтверджується відповідним витягом, тому йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта особа в інтересах якої встановлено обтяження: ТОВ «Теплосервіс», опис предмета обтяження: все нерухоме майно. Судовим наказом Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.08.2013 року з його батька, [PERSON] було стягнуто на користь ТОВ «Теплосервіс» заборгованість в сумі 4564,14 грн. З листа Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське від 09.02.2021 року вбачається, що відсутні підстави для зняття арешту з майна, яке на праві власності належить його батькові, у зв`язку з тим, що відповідно до ст.ст. 14-17 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік учасників виконавчого провадження, а також їх права та обов`язки, у зв`язку з чим у відповідного відділу відсутні законі підстави для зняття арешту з майна, яке на праві власності належить [PERSON] . Про існування судового наказу його батькові нічого не було відомо, тобто з 2013 року йому взагалі не було відомо, що існує перед ТОВ «Теплосервіс» заборгованість. На теперішній час такого товариства не існує. Арешт на спадкову квартиру створює йому перешкоди у здійсненні права володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов в якому зазначено, що згідно перевірки автоматизованої системи виконавчого провадження було встановлено, що на примусовому виконанні перебував судовий наказ № 207/3598/13-ц від 14.10.2013 року виданий Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Теплосервіс» боргу в сумі 4564,14 грн. та судового збору в сумі 114,70 грн. за № ЄДРВП 47755537 в період з 04.06.2015 по 25.05.2016р. Державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на майно боржника, у зв`язку з чим до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження № 10365040 від 10.07.2015 року та арештоване все нерухоме майно боржника. 25.05.2016 року державним виконавцем відділу винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Також надали заяву про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська 16.08.2013 року було видано судовий наказ, згідно якого з [PERSON] було стягнуто на користь ТОВ «Теплосервіс» заборгованість в сумі 4564,14 грн. [INFO] [PERSON] , [INFO] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Позивач є сином померлого [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , право власності зареєстроване на ім`я батька позивача [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.06.2017 року виданого Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради. У шестимісячний термін, а саме 17 лютого 2021 року, позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до Першої Кам`янської державної нотаріальної контори, спадкова справа № 921/2020. Але нотаріусом при перевірці відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно було виявлено наявність обтяження № 10365040, а саме: арешт на спадкову квартиру на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 47755537 виданої Баглійським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 04 червня 2015 року, що підтверджується відповідним витягом, тому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта особа в інтересах якої встановлено обтяження: ТОВ «Теплосервіс», опис предмета обтяження: все нерухоме майно. Згідно перевірки автоматизованої системи виконавчого провадження було встановлено, що на примусовому виконанні перебував судовий наказ № 207/3598/13-ц від 14.10.2013 року виданий Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Теплосервіс» боргу в сумі 4564,14 грн. та судового збору в сумі 114,70 грн. за № ЄДРВП 47755537 в період з 04.06.2015 по 25.05.2016р. Державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на майно боржника, у зв`язку з чим до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження № 10365040 від 10.07.2015 року та арештоване все нерухоме майно боржника. 25.05.2016 року державним виконавцем відділу винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ст.47 (в редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-ХІV зі змінами). Відповідно до п.9.9 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки. Згідно ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі наведеного, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, необхідно покласти на позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved