Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей з батьком і просить визначити місце проживання дітей сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , разом з ним. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 31.03.2004 року між ним та [PERSON] розірвано шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають з ним, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 20.11.2020 року. Відповідно до посвідчення № [NUMBER] він має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей. Відповідач не бере участі у вихованні дітей та не підтримує з дітьми контакт, інколи телефонує, ніяких коштів на утримання дітей не надає. Однак із відповідачем мають спір стосовно місця проживання дітей. Тому він має намір звернутися до суду, аби визначити місце проживання дітей з батьком. На даний момент, він проживає разом з дітьми в [ADDRESS] . Даний будинок знаходиться у його власності. Будинок складається з 3 кімнат, він затишний, комфортний, є окремі кімнати для дітей, місце для навчання, сну та ігор. Також в будинку створені всі належні умови для проживання дітей. Діти навчаються в Безсалівській ЗОШ І-ІІІ ступенів Лохвицької районної ради. Зауважень з боку вчителів чи батьківського комітету не має, а сама школа знаходиться неподалік будинку. Він має велике підсобне госрподарство та земельну ділянку, займається підприємницькою діяльністю. Повністю в змозі забезпечити існування своїх дітей, виховувати та задовольняти їх потреби. Позивач в підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в підготовче засідання не з`явилась, в силу положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в заяві зареєстрованій 16.02.2021 року просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти визначення місця проживання дітей з батьком. Представник третьої особи органу опіки та піклування Лохвицької міської ради Полтавської області в підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та Висновок щодо визначення місця проживання дітей. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6, 7, 8). 31.03.2004 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5). З Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 20.11.2020 року та від 29.12.2020 року, з довідки виконавчого комітету Безсалівської сільської ради від 20.11.2020 року, встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , разом з своїми неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Колишня дружина [PERSON] , [INFO] на даний час невідомо де перебуває, із 30.10.2020 року з сім`єю не проживає, життям дітей не цікавиться, участі у їх вихованні не бере. [PERSON] проживає у власному будинку, 1964 року побудування, загальною площею 64 м2. За домоволодінням числиться земельна ділянка площею 0,59 га. В домогосподарстві сім`я утримує 2 корови, свині, птицю. Проживає сім`я за рахунок підсобного господарства. (а.с. 9, 17, 31). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори 21.01.2004 року, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , будинок зареєстрований КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» та записаний в реєстрову книгу № 8 за реєстровим № 261, 29 січня 2004 року (а.с. 12,13). Відповідно до довідок Безсалівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Лохвицької районної ради від 20.11.2020 року № 46, 47, 48, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно є учнем 11 класу Безсалівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , дійсно є ученицями 7 класу Безсалівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (а.с.14-16). [PERSON] та [PERSON] мають посвідчення багатодітної сім`ї № [NUMBER] та пільги передбачені законодавством для багатодітних сімей (а.с.11). Згідно Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Лохвицької міської ради від 25.05.2021р. про визначення місця проживання дітей, встановлено, що в ході проведення бесіди з дітьми з`ясовано, що вони виявляють бажання проживати з батьком. Між членами сім`ї склалися позитивні, дружні відносини, конфліктів не виникає. Також батько наголосив, що потреба у визначенні місця проживання дітей виникла у зв`язку з необхідністю оформлення державних соціальних допомог. Виходячи з інтересів дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з батьком, [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 160 Сімейного кодексу України передбачено право батьків на визначення місця проживання дитини. Частиною 1 вказаної норми закону визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно положень ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України», суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Судом встановлено, що відповідач не заперечує проти визначення місця проживання дітей разом з батьком. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що на даний час неповнолітні діти проживають разом з батьком (позивачем по справі) за місцем його проживання, у дітей створені всі необхідні умови для проживання та розвитку, відповідач в даний час тривалий період відсутня за місцем фактичного проживання дітей і своєї реєстрації, визнала позовні вимоги, а тому суд вважає доцільним визначити місце проживання неповнолітніх дітей з батьком. За наведених обставин, а також за відсутністю будь-яких заперечень з цього приводу відповідачем, на даний час визначення місця проживання дітей разом з батьком не суперечитиме інтересам дітей, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом сплатив судовий збір у сумі 840,80 грн.(а.с.1), в позовній заяві просив витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідача, тому у зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім у справі судові витрати - судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved