Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з нього 3 679,20 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення та 10 000 грн. моральної шкоди. В обгрунтування позову покликається на те, що [PERSON] 07 січня 2017 близько 17:00 год., перебуваючи по вул. Братів Міхновських, 21А у м.Львові, увійшов у довіру до нього та під приводом здійснити телефонний дзвінок, заволодів мобільним телефоном марки «АКАІ» імей1: [NUMBER], імей2: [NUMBER], який йому не повернув, завдавши матеріальної шкоди на суму 3679 гривень 20 копійок. Вироком Залізничного районного суду м. Львова [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 90 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 530 гривень. У вказаному кримінальному провадженні він був визнаний потерпілим, цивільного позову не заявляв, оскільки відповідач обіцяв повернути кошти за телефон, проте до цього часу не повернув. Крім того, йому завдано і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, втраті спокою, стан його здоров'я погіршився, почались проблеми з тиском, постійно боліла голова, оскільки під час розслідування кримінального правопорушення [PERSON] уникав слідчих дій, на виклики не з'являвся, тому вважає, що з відповідача слід стягнути завдану моральну шкоду. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 11.01.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, а ухвалою від 14.03.2018 року - в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з для вручення даної ухвали для відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу п'ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу - п'ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення (а.с.12, 16). В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на мотиви такого, просить позов задовольнити. Відповідач, який належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В силу ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. У свою чергу, загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Судом встановлено, що вироком Залізничного районного суду м.Львова від 30.11.2017 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 90 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1530 гривень. Крім цього, вказаним вироком встановлено, що [PERSON] 07 січня 2017 близько 17:00 год., перебуваючи по вул. Братів Міхновських, 21А у м. Львові, маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, увійшов в довіру до потерпілого [PERSON] та під приводом здійснити телефонний дзвінок, заволодів мобільним телефоном марки «АКАІ» імей1: [NUMBER], імей2: [NUMBER], який останньому не повернув, завдавши матеріальної шкоди на суму 3 679 гривень 20 копійок (а.с. 4). У вказаному кримінальному провадженні позивач був визнаний потерпілим, цивільний позов по справі не заявлений. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, враховуючи визначений ч. 6 ст. 82 ЦПК України принцип обов'язковості обвинувального вироку суду у питанні вини відповідача, позивач у силу того, що не звертався із цивільним позовом у рамках вказаного вище кримінального провадження, правомірно звернувся до суду із даним позовом у порядку цивільного судочинства про відшкодування шкоди, завданої злочинними діями [PERSON] і саме він має нести відповідальність за завдану позивачу майнову та моральну шкоду. З урахуванням зазначеного, суд погоджується у повній мірі з наведеними позивачем доказами на підтвердження заподіяння йому відповідачем шкоди, внаслідок злочинних дій, а також обставин, при яких така шкода була заподіяна. Тому, майнова шкода в розмірі 3 679,20 грн., виходячи з положень ст. ст. 1166, 1177 ЦК України підлягає відшкодуванню у повному обсязі. Щодо вимоги про відшкодування моральноїшкоди у розмірі 10 000 грн., суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Судом встановлено, що позивач зазнав душевних страждань та інших негативних явищ, у нього погіршився стан здоров'я, внаслідок вчинених відповідачем злочинних дій. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Верховний суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4(з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого [PERSON] правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, беручи до уваги, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз та виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 1 000 грн. Більший розмір відшкодування моральної шкоди позивачем не доведений, тому в такому слід відмовити. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1 409,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 4, 12, 13, 82, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України,

Outcome: partial