Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельним сервітутом, мотивуючи вимоги тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,2109 га, яка розташована по [ADDRESS] . Дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та на 2001 рік належала [PERSON] . Між позивачем та [PERSON] 28.08.2001 було укладено договір про встановлення земельного сервітуту, згідно якого власник земельної ділянки, який проживає по [ADDRESS] встановлює сервітут на власника або землекористувача сусідньої земельної ділянки, який проживає по [ADDRESS] , на прохід та проїзд транспортними засобами через земельну ділянку власника землі до дороги загального користування. Вказаний договір укладено на 20 років і на даний час дія його у встановленому законом порядку не припинена (термін дії договору закінчується у 2021 році). В подальшому, в 2007 році, змінився власник земельної ділянки, обтяженої сервітутом. Ним, на підставі договору дарування, стала відповідач - [PERSON] , в зв`язку з чим, 19.07.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору на встановлення земельного сервітуту від 28.08.2001 року, яку зареєстровано у Вінницькій регіональній філії Центру ДЗК 13.10.2010 року. Відповідно до п. 2 вказаної додаткової угоди, земельний сервітут встановлюється в інтересах позивача, як власника суміжної земельної ділянки площею 0,1101 га, на право проходу та проїзду транспортними засобами згідно схеми на встановлення земельного сервітуту, складеної до договору на встановлення земельного сервітуту від 28.08.2001 року, довжиною 95,56 м, шириною 1.5 м та загальною площею 0,0236 га. Разом з тим, умови Договору на встановлення земельного сервітуту від 15.08.2001 року залишились незмінними (п. 5 Угоди). Відповідно до п. 6 Договору власник земельної ділянки зобов`язаний виконувати в повному обсязі всі умови Договору. Крім того, згідно ч. 1 ст. 101 Земельного кодексу України, дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи. Однак, відповідач незважаючи на вищевказану норму та надане нею погодження на користування її земельною ділянкою не виконує умов Договору, яким встановлений земельний сервітут та чинить перешкоди позивачу в користуванні ним. Так, на тій частині земельної ділянки площею 0.0236 га, на яку встановлено сервітут і яка є необхідною для проходу та проїзду транспортними засобами до земельної ділянки позивача, відповідач посадила багаторічні дерева та кущі, що унеможливлює вільне користування нею. Відповідно до ч. 1 ст. 404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. До земельної ділянки позивача проїзд можливий лише через земельні ділянки, які належать відповідачу, іншої можливості немає. На неодноразові звернення з приводу виконання умов договору, яким встановлений земельний сервітут та надання позивачу можливості вільного проходу та проїзду до своєї земельної ділянки відповідач жодним чином не реагує і добровільно усунути перешкоди в користуванні відмовляється. Позивач є людиною похилого віку, постійно хворіє і не має фізичної можливості обробляти свій город власними силами без сторонньої допомоги та застосування відповідної техніки. Однак, через перешкоди, створені відповідачем, та відсутності іншої можливості дістатись до земельної ділянки, окрім як через її земельну ділянку, жоден транспортний засіб дістатись не може. Позивач вважає, що вищевказані дії відповідача порушують його право, встановлене земельним сервітутом, на вільний прохід та проїзд транспортними засобами через земельну ділянку відповідача, а тому змушений звернутись за захистом свого права до суду. Згідно наданих заперечень на позовну заяву позивача, представник відповідача зазначила, що додаткова угода від 19.07.2010 року до договору на встановлення земельного сервітуту від 28.08.2001 року не підписана зі сторони відповідача. Як пояснює сама відповідач вона ніколи не вела перемовин із позивачем (його представниками) щодо укладення цієї додаткової угоди, відповідно й не підписувала її. Схема встановлення земельного сервітуту від 19.07.2010 року, як Додаток №1 до додаткової угоди від 19.07.2010 року до договору на встановлення земельного сервітуту від 28.08.2010 року від імені відповідача [PERSON] підписана невідомою особою. Як пояснює сама відповідач вона ніколи не вела перемовин із позивачем (його представниками) щодо складання нової схеми земельного сервітуту 2010 року, яка відмінна від схеми земельного сервітуту 2001 року, відповідно й не підписувала схему 2010 року. Акт від 08.06.2017 року про обстеження земельної ділянки позивача було складено без участі відповідача. Відповідач про дату та час проведення комісійного обстеження на місцевості земельної ділянки відведеної під сервітут не була жодним чином поінформована. Із складеного акту не можливо встановити згідно із якою схемою земельного сервітуту (2001 чи 2010) комісія прийшла до висновків, що «проїзд, який має бути до земельної ділянки, згідно сервітуту, [PERSON] засаджено багаторічними деревами (горіх, черешня, груша, малина, купа гною та ін.)». Протокол №15 від 20.04.2017 року комісії з врегулювання земельних відносин Лука-Мелешківської сільської ради, який було складено без участі відповідача, не підписаний всіма членами комісії. Також, відповідач про дату та час роботи цієї комісії з питання щодо встановлення нового земельного сервітуту не була жодним чином поінформована. Водночас, як розуміється із тексту цього протоколу, цей доказ підтверджує бажання та мотиви позивача встановити земельний сервітут на нових умовах. Тобто, позивач стверджує перед судом, що він в квітні 2017 року звернувся до комісії з врегулювання земельних відносин Лука-Мелешківської сільської ради з клопотанням «про укладання сервітуту для під`їзду до земельної ділянки позивача». Відповідно, ці обставини підтверджують про відсутність будь - якого спору між позивачем та відповідачем в користуванні існуючим земельним сервітутом (згідно схеми 2001 року). Довідка №97 від 11.05.2017 року, видана головою Лука-Мелешківської сільської ради, «про під`їзд до земельної ділянки позивача можливий через земельну ділянку відповідача», не підтверджує обставини за яких відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні земельним сервітутом (згідно схеми 2001 року). Позивач до суду не надав жодного доказу, який би підтвердив обставини, вказані в тексті позовної заяви, що позивач неодноразово звертався з приводу виконання умов договору, а відповідач жодним чином не реагує і добровільно усунути перешкоди в користуванні відмовляється. За принципами процесуального законодавства, якщо особа, яка бере участь у справі, вважає, що доданий до справи або наданий суду для ознайомлення документ є фальшивим, вона, як під час дослідження цього доказу, так і під час судових дебатів, має право просити суд виключити цей доказ із числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів. Висновок про фальшивість документа особа може зробити, якщо ознаки фальшування (підробки) видно неозброєним оком або така фальшивість переконливо підтверджена іншими доказами у справі. Водночас, відповідачу відомо, що на стадії судового розгляду питання про достовірність чи фальшивість документа та/або виключення його з числа доказів суд не ноже вирішувати, а повинен це робити лише в нарадчій кімнаті під час прийняття судового рішення у справі, оскільки під час дослідження доказів суд не дає їм оцінку. Документи, надані позивачем на обґрунтування позову, на думку відповідача, мають ознаки фальшивості в частині підробки та відсутності підпису відповідача - [PERSON] . Зразок підпису відповідача можна побачити на першій сторінці паспорту, де неозброєним оком видно, що він відмінний від підпису зробленого від мені [PERSON] на схемі 2010 року. Враховуючи, що позивач просить суд зобов`язати відповідача здійснити вирубку багаторічних дерев, які росли в 2001 році в межі із земельною ділянкою сусіда праворуч - [PERSON] , довжиною 95,56 м, шириною 2,5м та загальною площею 0,0236 га, ці вимоги не можуть бути обгрунтовані сфальсифікованою схемою 2010 року та хибними математичними розрахунками. Іншими словами, на підставі сфальсифікованої схеми земельного сервітуту від 2010 року позивач фактично просить суд встановити новий земельний сервітут, відійшовши від схеми земельного сервітуту, встановленого в 2001 році. Проте позивач замовчує той факт, що дерева, які він вимагає вирубати, росли в 2001 році та раніше не позбавляли позивача вільно проходити та проїжджати до своєї земельної ділянки, згідно схеми 2001 року. Також, вимагаючи від відповідача вирубати багаторічні дерева, позивач не наводить обґрунтувань правомірності вимоги щодо безоплатності їх вирубки та не обґрунтовує як ця вимога відповідає ідеї справедливості та умовам найменш обтяжливим для власника земельної ділянки. Також, мають місце преюдиційні факти/обставини, що встановлені в рішенні Вінницького районного суду Вінницької області від 18.05.2010 року: 28.08.2001р. [PERSON] (власник земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ) та [PERSON] землекористувач (власник сусідньої земельної ділянки) уклали Договір на встановлення земельного сервітуту строком на 20 років (п.1). За умовами п. 11 до Договору додається схема встановлення земельного сервітуту (як Додаток №1). Схема складена землевпорядником Луко-Мелешківської сільської ради [PERSON] , і підписана сторонами Договору про згоду щодо відведеної земельної смуги в натурі на виконання Договору про встановлення земельного сервітуту від 28.08.2001 року. 28.08.2001 року Договір на встановлення земельного сервітуту зареєстрований в Лука- Мелешківській сільській раді за №2 в книзі реєстрації договорів оренди землі. 06.09.2007 року був посвідчений нотаріусом Договір дарування земельної ділянки, за умовами якого [PERSON] (Дарувальник) подарувала, а [PERSON] і [PERSON] (Обдаровані) прийняли в дар в рівних частках кожний земельну ділянку площею 0,4040 га (п.1). Відчужувана земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] . Кількісна характеристика відчужуваної земельної ділянки (п. 1.4): всього земель - 0,4040 га, в т.ч. сільськогосподарських угідь - 0,3547 га, з них: багаторічні насаджень - 0,3547 га; під будівлями - 0,0493 га. За домовленістю Дарувальника і Обдарованих - Обдарованій [PERSON] припадає частка земельної ділянки на якій у відповідності до умов Договору на встановлення земельного сервітуту від 28.08.2001 року встановлено сервітут в інтересах позивача строком на 20 років (п. 1). Також, підтверджено доказами у справі, що кількісна характеристика отриманої відповідачем земельної ділянки становить: всього земель - 0,2020 га (з них: багаторічних насаджень - 0,1774 га; під будівлями - 0,0246 га). Згідно ч.6 ст. 403 ЦК України сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений. Згідно ч.1 ст. 101 ЗК України дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи. Правовідносини щодо встановлення земельного сервітуту регулюються Земельним кодексом України (ЗК України). Згідно зі ст. 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Відповідач при написанні заперечення зробила ряд фотографій земельної ділянки, через який проходить земельний сервітут, до земельної ділянки позивача, на яких видно всі істотні умови та характеристики місцевості, які враховувалися сторонами при складані схеми земельного сервітуту в 2001 році. За наведених обставин представник вважає позов необгрунтованим та просить відмовити в його задоволенні. 10.08.2018 року представник позивача надав відзив на заперечення представника відповідача щодо позову у якому вказав, що дійсно, відповідач додаткової угоди не підписувала, однак не через те, що вона не знала про її існування, а через те, що вона відмовилася ставити свій підпис в технічній документації, хоча жодних заперечень під час розгляду справи №2-223/2010 з цього приводу в неї не було. Підпис на схемі, де мав би бути підпис відповідача, помилково зроблено позивачем (два підписи є ідентичними), що ніколи не приховувалось та не заперечувалось позивачем. 20.04.2017 року Комісією з врегулювання земельних відносин Лука - Мелешківської сільської ради проведено розгляд письмової заяви позивача та встановлено, що в результаті виходу на місцевість та огляду сусідніх земельних ділянок виявлено, що під`їзд до вказаної земельної ділянки можливий лише через земельні ділянки [PERSON] , також встановлено, що на земельній ділянці, що має використовуватись для проїзду, ростуть дерева, горіхи, черешні, глек. При цьому, будь-яких вимог чи клопотань, які б свідчили про бажання та мотиви укладення нового земельного сервітуту (про що зазначено представником відповідача у запереченні) у зверненні позивача від 11.04.2017 року не містилось. Також, 08.06.2017 року комісією в складі депутатів Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області було проведено обстеження земельної і ділянки площею 0,1101 га, яка належить позивачу. Під час обстеження вказаної земельної ділянки було встановлено, що доступу до земельної ділянки позивача немає через наявність насаджень багаторічних дерев на тій частині земельної ділянки відповідача, яка обтяжена земельним сервітутом. Вказане обстеження також відбувалось за письмовим зверненням позивача від 08.06.2017 року . Таким чином, неодноразові звернення позивача до Лука-Мелешківської сільської ради з приводу надання допомоги в усуненні перешкод з боку відповідача в користуванні земельним сервітутом і прийняті за результатом їх розгляду рішення, свідчать про наявність перешкод у користуванні позивачем земельним сервітутом та відповідно порушень його прав з боку відповідача. Вказане спростовує твердження представника відповідача, викладене ним у запереченні, про відсутність будь-якого спору між позивачем та відповідачем щодо користування земельним сервітутом. Оскільки вищевказаними комісіями проводився огляд земельної ділянки позивача та сусідніх ділянок, які не належать відповідачу, її присутність при проведенні обстеження земельної ділянки не була обов`язковою. Крім того, присутність відповідача жодним чином не змінює обставин, встановлених вищевказаними документами. Представник відповідача зазначає про те, що довідка №97 від 11.05.2017 року, видана виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради не підтверджує обставин, за яких відповідач чинить перешкоди в користуванні земельним сервітутом. Вищевказана довідка підтверджує відсутність іншої можливості дістатись до земельної ділянки, належної позивачу, окрім як через земельну ділянку відповідача. Про те, що самі ці обставини підтверджує вищевказаний письмовий доказ, позивачем зазначено в його позовній заяві. В якості ознак фальшивості документів, представник відповідача зазначає про відсутність підпису відповідача на додатковій угоді до договору на встановлення земельного сервітуту від 28.08.2001 року та підпис на схемі на встановлення земельного сервітуту, зроблений за відповідача невідомою особою. Можливі різні форми підробки письмового доказу, зміна дати, зміна частини змісту документа, складання документа від імені підприємства, установи, організації чи особи, які в дійсності його не видавали, підробка штампа, печатки, виправлення цифр тощо. Тобто, підроблений або фальшивий документ спотворює або перекручує дійсний стан та існування фактів. Однак, відсутність підпису особи на тому чи іншому документі не може вважатись сфальсифікованим чи підробленим, тим більше, відповідач відмовлялась від підписання документів. Додаткова угода до договору на встановлення земельного сервітуту від 28.08.2001 року зареєстрована у встановленому порядку у Вінницькій регіональній філії «Центр ДЗК» 13.10.2010 року, в зв`язку з чим вона є дійсною; на схемі на встановлення земельного сервітуту, де мав би бути підпис відповідача, підпис помилково зроблено позивачем. Що цей підпис належить позивачу жодних сумнівів не викликає, адже обидва підписи є ідентичними, що видно неозброєним оком. Таким чином, позивачем не наданого жодного документа, який би міг вважатися фальшивим чи підробленим. Ні відповідачем, ні її представником не наданого жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував можливість позивача вільного, безперешкодного користування встановленим земельним сервітутом; надані фотознімки свідчать саме про відсутність можливості проїзду до земельної ділянки позивача через наявність молодих кущів та дерев, що в свою чергу також підтверджують обставини, викладені позивачем в позовній заяві. Особливо це видно на фотографіях №№ 6,7,8,12, на яких зображені молоді дерева, між якими проходить стежинка, по якій можливо пройти тільки пішки. Земельний сервітут встановлений щодо земельної ділянки, належної відповідачу, є найменш обтяжливим, адже проходить на ширині 2.5 м від межі, що не створює та не може створювати їй незручностей, тим більше, що вона там фактично не проживає. Незважаючи на тривалий розгляд даної цивільної справи в суді, перешкоди в користуванні земельним сервітутом відповідачем не усунуто, в зв`язку з чим позивач знову був змушений звертатись для вирішення цієї проблеми до голови Лука- Мелешківської сільської ради. В результаті розгляду звернення від 15.04.2018 року земельна комісія вкотре встановила те, що позивач позбавлений можливості проїзду до своєї земельної ділянки. За таких обставин, представник вважає, що позивачем надано достатньо доказів, які підтверджують наявність перешкод в користуванні земельним сервітутом. В судових засіданнях представники позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задоволити, врахувавши відзив на заперечення представника відповідача. Відповідач [PERSON] , яка під час розгляду справи змінила прізвище на « [PERSON] », її представник - [PERSON] в судових засіданнях позов не визнали, заперечували щодо його задоволення посилаючись на обставини, що викладені у раніше поданих запереченнях. Свідок [PERSON] суду показав, що він являється батьком відповідача та йому відомо, що існує якийсь договір про прохід, проїзд по земельній ділянці, яка раніше належала матері його дружини. Позивач захотів більшого: щоб вирізали всі дерева і вже більше п`яти років дочку «тягають» по судах. Раніше вони проходили там з тачкою, але зараз хочуть більшого. Дочка йому говорила, що якщо вони хочуть, то нехай їдуть і ніякої заборони їм не чинила. Вони обробляють свій город свій мотоблоком, то і позивач може так само проїжджати на свою земельну ділянку. Згідно показів свідка [PERSON] , яка була допитана в судовому засіданні, остання являється матір`ю відповідача та сестрою позивача. Спір виник фактично між жінкою брата, а не між її братом. Раніше вже був суд, але зараз жінка брата ходить по селу і розповідає, що вони не дають їй проходити до городу. Її дочка там не живе, вона з чоловіком періодично приїздить туди, обробляють город. Ніяких перешкод дочка не чинить позивачу, ніяких дерев не насаджувала, всі насадження були ще за життя батьків. Город вони обробляють маленьким трактором, ніяких перешкод не чинять. Дружина брата хоче там проїжджати вантажними автомобілями. Заслухавши пояснення сторін по справі, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2109 га, яка розташована по [ADDRESS] , що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ВН від 17.04.1998 року (а.с. 7). Оскільки вказана земельна ділянка межує з земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та на 2001 рік належала [PERSON] , 28.08.2001 року між [PERSON] та позивачем [PERSON] було укладено договір про встановлення земельного сервітуту, згідно якого власник земельної ділянки, який проживає по [ADDRESS] встановлює сервітут на власника або землекористувача сусідньої земельної ділянки, який проживає по [ADDRESS] , на прохід та проїзд транспортними засобами через земельну ділянку власника землі до дороги загального користування. Вказаний договір укладено на 20 років, термін дії договору закінчується в 2021 році (а.с.8). В подальшому, в 2007 році, на підставі договору дарування (а.с. 41), змінився власник земельної ділянки, обтяженої сервітутом. Ним стала відповідач [PERSON] , в зв`язку з чим 19.07.2010 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору на встановлення земельного сервітуту від 28.08.2001 року, яку зареєстровано у Вінницькій регіональній філії Центру ДЗК 13.10.2010 року (а.с. 9 - 10, 81 - 82). 27.08.2010 року відповідач, в зв`язку із реєстрацією шлюбу, змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 27, 35). Відповідно до п. 2 вказаної додаткової угоди, земельний сервітут встановлюється в інтересах позивача, як власника суміжної земельної ділянки площею 0,1101 га, на право проходу та проїзду транспортними засобами згідно схеми на встановлення земельного сервітуту, складеної до договору на встановлення земельного сервітуту від 28.08.2001 року довжиною 95,56 м, шириною 1.5 м та загальною площею 0,0236 га. Умови Договору на встановлення земельного сервітуту від 15.08.2001 року залишились незмінними (п. 5 Угоди). Відповідно до п. 6 Договору власник земельної ділянки зобов`язаний виконувати в повному обсязі всі умови Договору. Під`їзд до земельної ділянки позивача можливий лише через земельні ділянки, які належать відповідачу (а.с. 13, 33). Згідно акту обстеження земельної ділянки [PERSON] від 08.06.2017 року, складеного комісією в складі депутатів Лука - Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області Мороз В.В., Пилипенко Л.А. та Брижатого О.В. встановлено, що проїзд, який має бути до земельної ділянки, згідно вказаного вище сервітуту, засаджено багаторічними деревами, доступу до земельної ділянки позивача немає (а.с. 11, 32). Протоколом №15 Комісії з врегулювання земельних відносин Лука - Мелешківської сільської ради від 20.04.2017 року рекомендовано [PERSON] підписати договір земельного сервітуту з [PERSON] , для під`їзду до земельної ділянки, скласти договір безстрокового сервітутного користування (а.с. 12, 34). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.05.2010 року, яке набрало законної сили 29.05.2010 року, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа Лука - Мелешківська сільська рада про встановлення земельного сервітуту - відмовлено, оскільки земельний сервітут від 28.08.2001 року є діючим до 2021 року і не оспорюється новим власником земельної ділянки (а.с. 42). При цьому, вказаним рішенням суду також встановлено, що позивачем не вичерпано можливості встановлення іншого земельного сервітуту з іншими суміжними землекористувачами, по закінченню строку дії сервітуту в 2021 році, зокрема, [PERSON] , на земельній ділянці якої відсутні забудови, що перешкоджають встановленню проїзду, проходу. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ст. ст. 403, 404 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не підлягає відчуженню. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений. Збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах. Право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Згідно ст. ст. 98, 101 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи. Земельний сервітут не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватися будь-яким способом особою, в інтересах якої цей сервітут встановлено, іншим фізичним та юридичним особам. Власник, землекористувач земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право вимагати від осіб, в інтересах яких встановлено земельний сервітут, плату за його встановлення, якщо інше не передбачено законом. Власник земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право на відшкодування збитків, завданих встановленням земельного сервітуту. Оскільки в ході судового розгляду даної цивільної справи судом встановлено та доведено матеріалами справи, що право позивача, встановлене земельним сервітутом на вільний прохід та проїзд транспортними засобами через земельні ділянки відповідача порушено з боку [PERSON] , суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом усунення перешкод в користуванні земельним сервітутом, з огляду на що позов [PERSON] слід задоволити.

Outcome: approved