Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. 17.06.2005 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 472. Від шлюбу сторони мають троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Фактично сім`я припинила своє існування через різні погляди на життя та втрати почуття поваги один до одного. Оскільки шлюб має формальний характер, сенс його збереження відсутній і примирення неможливе. За таких обставин, [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Провадження у справі відкрито 19.07.2021 р., її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін), з огляду на приписи ст. ст. 19, 274 ЦПК України. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить розірвати шлюб, судові витрати покласти на нього. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином у спосіб передбачений ЦПК України. Відзив на позов у встановленому законом порядку [PERSON] подано не було. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши отримані докази, та надавши їм відповідну оцінку суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги, з огляду на наступне. Встановлено, що 17.06.2005 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 472, про що свідчить свідоцтво про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу відповідач отримала прізвище чоловіка - [PERSON] . Як свідчить свідоцтва про народження, копії яких долучено до матеріалів справи, від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що спільне життя не склалось, сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Фактично сім`я припинила своє існування через різні погляди на життя та втрати почуття поваги один до одного. Оскільки шлюб має формальний характер, сенс його збереження відсутній і примирення неможливе. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача та відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано і доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін та спільних дітей. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За встановлених обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін та спільних дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Питання щодо залишення прізвища отриманого при реєстрації шлюбу чи відновлення дошлюбного прізвища за відсутності в судовому засіданні відповідача не вирішувалось. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти такі витрати на нього. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved