Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) СМ № 012557. Він є її спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає. Однак, коли позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] на земельну частку (пай), нотаріус відмовила йому у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Оскільки сертифікат було втрачено, він не може оформити спадщину після померлої матері на земельну частку (пай), що належала [PERSON] , тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, але надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Березівської сільської ради, не заперечує проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи, доводи представника позивача, пояснення свідка, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що мати позивача - [PERSON] померла [INFO] в с. Горіле Глухівського району Сумської області у віці 54 років (а.с. 5, 7, 8). За інформацією нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не заводилась; заповіт відсутній (а.с. 12-14). Відповідно до довідки виконавчого комітету Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області, [PERSON] з 05.11.1987 року по день смерті дійсно була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] (а.с. 9). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він з дитинства знайомий з позивачем, проживав з ним по сусідству та навчався з ним в одній школі. Після смерті матері позивач постійно приїжджав в село та доглядав за господарством матері, а саме доглядав за будинком, городом та садом. Згідно ст. 548 ЦК УРСР від 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Згідно довідки Відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 29/133-21 від 29.01.2021 р., [PERSON] згідно розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 129 від 26.03.1996 було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) СМ № 012557 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Колос» за № 190 від 30.03.1996 року на території Березівської (колишньої Горілівської) сільської ради Глухівського району Сумської області. Розмір земельної частки (паю) складав 6,38 умовних кадастрових гектар (а.с. 10). Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови від 16.04. 2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і вразі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Враховуючи, що померла [PERSON] за життя була включена в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром по 6,38 умовних кадастрових гектар, то вона набула право, яке позивач може успадкувати після її смерті. Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Також, відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Тому враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай), яка належала померлій [PERSON] , спадкоємцем за законом є позивач, однак сертифікат на право на земельну частку (пай) відсутній, і вказана обставина перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріальній конторі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за ним права в порядку спадкування після смерті [PERSON] на земельну частку (пай) є законними, і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та відповідно ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР від 1963 р., ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261-1265, 1268 ЦК України,

Outcome: approved