Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Позивач просить звільнити його від сплати заборгованості з аліментів за період з 01 .09.2013 року по 01.09.2019 року у розмірі 37402,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.09.2013 року було видано судовий наказ № 670/867/13-ц про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . 13.03.2007 року позивачу було призначено 3 групу інвалідності. В подальшому у нього виникли проблеми зі здоров`ям та під час повторного огляду 20.05.2019 року йому було встановленно 2 групу інвалідності внаслідок розладу здоров`я у висновку лікаря зазначено, що особа потребує стороннього догляду. Єдиним джерелом доходів у позивача є пенсія по інвалідності. У позивача є двоє дітей, на яких з нього стягуются аліменти. Оскільки розмір пенсії становить дві тисячі гривень, а аліменти стягуються на 2-х дітей у нього виникає заборгованість, яку він не в змозі погасити через відсутність можливості працювати за станом здоров`я. В судове засідання позивач не з`явився, на ім`я суду його представник надіслала заяву, в якій просить справу розглядати без участі сторони позивача, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання. Справа розглянута без його участі. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що позивач являється інвалідом другої групи згідно довідки № 0048585 від 20.05.2019 року. Так, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.09.2013 року від 11.11.2019 року державного виконавця Першого ВДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області сума борг зі сплати аліментів становить 37402,00 грн. Згідно відомості з ДРФОПП ДПС України про суми виплачених доходів [PERSON] від 02.12.2019 року № 24955/22-01-58-08 з 04 кварталу 2015 року по 04 квартал 2019 року відсутня інформація про доходи. Згідно повідомлення головного управління ПФУ в Хмельницькій області від 29.11.2019 року № Б-2003-0-02.26.04 станом на 28.11.2019 року борг за постановою Першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайоннного управління юстиції від 07.04.2014 року ВП № 42877665 про стягнення з пенсії [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\4 заробітку доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становить13322,43 грн. Стягнення проводиться у розмірі 50% пенсії. Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналіз статті 197 СК України надає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №343/860/17, у постанові від 01 серпня 2018 року у справі №344/12158/16-ц та у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № № 592/2683/17. Позивач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Проте, з 01.09.2013 року (початок стягнення аліментів) до 03 кварталу 2015 року позивач отримував дохід у формі заробітної плати, проте заборгованість ним по аліментах не погашалася. Висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 3431 від 04.12.2019 року [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач підтвердив, що в період після 16.09.2015 року (моменту звільнення з роботи із державної лабораторії Держпродспоживспілки) в нього не було доходів, представивши довідку з державного реєстру платників податку від 02.12.2019 року про суми виплачених доходів. Аліменти на утримання сина [PERSON] він повинен сплачувати за судовим наказом № 670/867/13 з 01 вересня 2013 року. З цієї дати до 16 вересня 2015 року він їх не сплачував і утворив заборгованість в розмірі 4250,83грн. Доказів, які б підтверджували поважність причини несплати аліментів за цей проміжок часу ним суду не надано, тому, відповідно до розрахунку заборгованості від 11.11.2019 року по сплаті аліментів на утримання сина він заборгував на 01.10.2015 року 4 250,83 грн. обов`язкових платежів [PERSON] і ці кошти повинен повернути на утримання сина. Із аналізу досліджених доказів, слід частково задовольнити вимоги позивача, звільнивши його від сплати заборгованості за аліментами за період з 16.09.2015 року по 01.09.2019 року у розмірі 33 151,17 грн. = (37402,00 грн. - 4 250,83 грн.). Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки обидві сторони звільненні від сплати судового збору його слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial