Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення індексації та трьох відсотків річних з суми заборгованості в розмірі 5597 гривень 77 копійок індексу інфляції та 4290 гривень 01 копійку - 3% річних від суми заборгованості, а всього 9877 гривень 78 копійок, вказавши, що в провадженні Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа №2-6995 від 31.05.2010 року про стягнення з відповідача на його користь коштів в сумі 32923 гривні 22 копійки. З моменту набрання законної сили рішенням суду 31.05.2009 року по теперішній час державним виконавцем проводяться виконавчі дії по стягненню коштів, але до цього часу жодних коштів йому не виплачено. За час заборгованості йому значною мірою знецінилися внаслідок інфляційних процесів в Україні. Відповідно до ст. ст. 1050, 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи індекс споживчих цін сума боргу з 31.05.2009 року по 31.09.2013 року збільшується на 5597 гривень 77 копійок та 3% річних за період з 01.06.2009 року по 30.09.2013 року складає 4280 гривень 01 копійку Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивної встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 жовтня 2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 22923 гривні 23 копійки та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. У Другому міському відділі державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа №2-6995 від 31.05.2010 року про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 32923 гривні 22 копійки. З моменту набрання законної сили рішенням суду по теперішній час державним виконавцем проводяться виконавчі дії по стягненню коштів, але до цього часу рішення суду не виконане. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. А тому грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. З урахуванням викладеного положення статті 625 ЦК регулюють зобов'язальні правовідносини, тобто поширюються на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому частина третя статті 11 ЦК, в якій йдеться про те, що цивільні права та обов'язки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. Крім того, із рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить в них ясність та визначеність.

Outcome: approved