Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить зобовязати [PERSON] (Луганська область, смт. Новопсков, вул. Газопроводська, 48/8) за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану перегородку і двері на сходовій клітці третього поверху в підїзді № 1 будинку № 48 по вул. Газопроводській в смт. Новопсков.\~ Позов обґрунтовано тим, щопозивач є власником квартири №7 у багатоквартирному будинку, що розташований в смт.Новопсков, вул. Газопроводська, 48, який перебуває на балансі Новопсковської об'єднаної територіальної громади. Його сусідка, [PERSON], яка є власником квартири № 8 у тому ж будинку, самовільно зайняла сходову клітку у будинку №48, по вул. Газопроводська у підїзді №1 шляхом влаштування тамбуру, який складається з цегляної перегородки з дверима розміром приблизно 1.20 м. довжиною та приблизно 3,00 м. висотою, яка відокремлює вхід до квартири №7 від сходової клітки та який використовується відповідачем як допоміжне господарське приміщення до його квартири №8. В даному приміщенні відповідач зберігає свої особисті речі, тим самим ускладнює доступ до його квартири, порушує права співвласників даного багатоквартирного будинку використовувати підїзд за призначенням, а отже, своїми діями нехтує правами інших співвласників вказаного будинку. У відповідача дозволів на влаштування дверей та перегородки на сходовій клітці в під'їзді №1 третього поверху будинку №48 по вул. Газопроводській в смт. Новопсков не має. За таких обставин є цілком законні підстави вважати даний об'єкт самочиннозбудованим. З метою вирішення спору в досудовому порядку, позивач неодноразово звертався до відповідача, проте в добровільному порядку останній відмовляється демонтувати самочинно збудований тамбур. Відповідачем 22.03.2017 надано заперечення проти позову, в якому остання зазначає, що вона проживає [INFO] більше 34 років. За весь час не отримувала ані скарг, ані зауважень з боку сусідів. За цей час хазяйва квартири №7 змінювались тричі, з останньою власницею квартири №7 [PERSON] (нині померлою) вони вирішили встановити двері з метою безпеки їхнього життя та збереження тепла в квартирах. Вони люди похилого віку, тому потребують постійної уваги та піклування. Згідно порад сина покійної [PERSON] вони вирішили встановити двері, які повністю підійшли по розмірам стіни. З позовними вимогами відповідач не згодна, оскільки крім встановлення дверей вони ніякої цегляної перегородки не робили, її особистих речей в тамбурі не було та двері тамбуру не замикаються. Щодо звернення позивача до КП «Новопсковжитло» та до депутата селищної ради [PERSON] відповідач вперше чує. Єдиним представником від місцевої ради була [PERSON], яка намагалась довести до відома сусіда всю необхідність додаткових дверей, але все було марно. Перевірка представників поліції встановила, що ніяких порушень прав співвласності та загрози життю не має. Сусіди ніяких претензій не мають, сходова клітина, як була відкрита так и залишається. Відповідач зустрічалась з районним архітектором [PERSON], яка запевнила її, що неправомірних дій з її боку не було, так як цегляної перегородки ніхто не робив, а тому документів ніяких не потрібно. Таким чином відповідач в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, зазначив, що через дану перегородку та двері не може без перешкод потрапити до власної квартири. Відповідач запирає вказані двері на засов, що унеможливлює потрапляння позивача до його квартири. Відповідач у судовому засіданні 16.05.2017 позовні вимоги не визнала пояснила, що вона перегородку та двері не ставила, вони з колишньою власницею квартири №7 померлою [PERSON] домовились з метою безпеки облаштувати тамбур та поставити двері, які привіз та встановив син сусідки. Представник третьої особи КП «Новопсковжитло» в судовому засіданні позовні вимоги визнав посилаючись на те, що перегородка і двері на сходовій клітці третього поверху в підїзді № 1 будинку № 48 по вул. Газопроводській в смт. Новопсков не передбачені планом, а тому повинні бути демонтовані. Представник третьої особи Новопсковської обєднаної територіальної громади до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, рішення просить прийняти на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи Новопсковської обєднаної територіальної громади. Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до такого. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів №10048216 від 23.06.2011. Як вбачається з позовної заяви відповідач [PERSON], яка є власником квартири [ADDRESS], влаштувала тамбур шляхом, складання цегляної перегородки з дверима, яка відокремлює вхід до квартири №7 та №8 від сходової клітки, чим ускладнює доступ позивача до його квартири, та порушує права співвласників даного багатоквартирного будинку використовувати підїзд за призначенням. Позивач звернувся з заявою до директора КП «Новопсковжитло», в якій просив надати відповідь щодо законності улаштування [PERSON] (смт. Новопсков, вул. Газопроводська, 48/8) перегородки та встановлення додаткових дверей на сходовій клітині 3-го поверху. КП «Новопсковжитло» листом №6 від 13.01.2014 повідомив, що технічним паспортом на житловий багатоквартирний будинок №48 по вул. Газопроводська вказана перегородка на сходовій клітці не передбачена, [PERSON] до КП «Новопсковжитло» за погодженням на улаштування перегородки з дверима не зверталась. Згідно акту обстеження від 29.12.2016 складеного комісією у складі: голови комісії майстра КП «Новопсковжитло» [PERSON]С, членів комісії: депутата Новопсковської селищної ради сьомого скликання [PERSON], власника квартири №7 по вул. Газопроводська, 48 [PERSON], провівши обстеження технічного стану 3 поверху підїзду №1 у житловому багатоквартирному будинку №48, розташованого за адресою: смт. Новопсков, вул. Газопроводська, 48, встановила, що [PERSON], яка є власником квартири №8 у цьому будинку, самовільно зайняла сходову клітку у будинку №48 по вул. Газопроводська, у підїзді №1 шляхом влаштування тамбуру, який складається з цегляної перегородки з дверима розміром приблизно 1,20 м. довжиною та приблизно 3,00 м. висотою, яка відокремлює вхід до квартири №7 від сходової клітки та який використовується [PERSON], як допоміжне господарське приміщення до своєї квартири №8. Розташування тамбура ускладнює вільний доступ власника квартири №7 до своєї квартири, окрім того, порушує правила пожежної безпеки, порушує права інших співвласників квартир на вільне використання корисної площі сходової клітини, оскільки в тамбурі містяться особисті речі [PERSON] та членів її родини. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирного будинку зобовязані використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням, додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм, забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин. Згідно п.1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої [PERSON] народних депутатів відповідно до законодавства (далі по тексту Правила). Відповідно до п.1.4.4 Правил, перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Крім того, згідно із п. 1.4.6. Правил власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку. Положенням «Про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» затвердженим наказом Держбуду України від 5 грудня 2000 року № 273 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 грудня 2000 року за №945/5166, передбачено порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об'єктів. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України обєкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що відповідач дозволів на влаштування дверей та перегородки на сходовій клітці в під'їзді №1 третього поверху будинку №48 по вул. Газопроводській в смт. Новопсков не має, а тому даний обєкт є самочинно збудованим. З пояснень відповідача вбачається, що самочинно збудовані на сходовій клітці двері та перегородка зроблені відповідачем [PERSON] разом з її колишньою сусідкою. За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого обєкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п. 5, 17 постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК України). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном. Така ж сама позиція міститься у правових висновках ВСУ викладених у постанові від 19.11.2014 у справі № 6-180цс14 та у постанові від 24.06.2015 у справі №6-381цс15 згідно яких, за змістом ст. 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи, окрім органів місцевого самоврядування чи власників земельної ділянки, а також Інспекції ДАБК, можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З акту обстеження від 29.12.2016 та дослідженого в судовому засіданні 16.05.2017 компакт-диску з відеозаписом вбачається, що влаштовані двері та перегородка на сходовій клітці в під'їзді №1 третього поверху будинку №48 по вул. Газопроводській в смт. Новопсков ускладнює доступ позивача до своєї квартири, чим порушує його права. Будь яких доказів правомірності побудови спірної цегляної перегородки із дверми відповідачем до суду не надано. Таким чином, аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved