Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив виділити йому в натурі зі спільної часткової власності 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований у м. Генічеську по вул. Махарадзе,2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Махарадзе,2 у м. Генічеську Херсонської області. Іншими співвласниками вказаного будинку є [PERSON] та [PERSON], та їх частки складають по 1/3 відповідно. Позивач зазначає, що оскільки його частка не виділена, а відповідачі чинять йому перешкоди у користуванні належною йому часткою житлового будинку, тому він змушений був звернутись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Зазначив, що лише шляхом постановлення судового рішення про виділ його частки у натурі зможе користуватись належним йому житлом. Просив виділити йому житлові приміщення згідно другого варіанту додаткової судової будівельно-технічної експертизи. Витрати щодо переобладнання виходу, та обовязок по сплаті компенсації бере на себе. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Зазначив, що другий варіант додаткової експертизи, є найбільш прийнятним для усіх сторін по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені шляхом направлення поштових відправлень, які згідно записів у поштових повідомленнях були ними отримані ще 25 лютого 2017р. Причин неявки суду не повідомили. Надане представником відповідача [PERSON] [PERSON] повідомлення про те, що він не може прийняти участь у справі, у звязку з перебуванням у наряді, належним чином не підтверджене, а тому суд вважає, за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів. Під час попереднього судового засідання представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що в провадженні Генічеського районного суду Херсонської області розглядається справа про надання додаткового строку [PERSON] для прийняття спадщини, у звязку з чим, частки співвласників домоволодіння №2 по вул. Махарадзе у м. Генічеську можуть змінитись. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м. Генічеськ, вул. Махарадзе,2. Право власності на вказаний будинок [PERSON] належить згідно свідоцтва про право на спадщину від 23 грудня 2013р., та вказані обставини також підтверджені витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 грудня 2013р. Іншими співвласниками вказаного домоволодіння, у рівних долях по 1/3 відповідно є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст.11, ч.1 ст.57 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вище наведені факти, суд приходить до висновку, що право власності [PERSON]В на 1/6 частини будинку №2 по вул. Махарадзе у м. Генічеську підтверджено належними доказами, та не спростовано відповідачами. При цьому суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, що існує інша цивільна справа про надання додаткового строку [PERSON] для прийняття спадщини, а тому частина будинку, що належить [PERSON] може бути зменшена, оскільки суд виходить з тих доказів, які існують на даний час. У судовому засіданні встановлено, що між співвласниками існує спір щодо користування належними їм частками, у звязку з чим без виділення своєї частки у натурі, позивач позбавлений можливості користуватись ним. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 358 Цивільного кодексу України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. За правилами\~статті 364 Цивільного кодексу України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Верховний Суд України у пункті 6 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок» від 04 жовтня 1991 р. за №7, розяснив, що судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Виходячи з аналізу статей 183, 358, 364, 379, 380 Цивільного кодексу України, слідує висновок, що виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин виділ може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Згідно вимог\~статті 152 Житлового кодексу України\~виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується. За результатом проведеної додаткової судової будівельно-технічної експертизи №34 від 12 січня 2016р. запропоновано три варіанти виділу [PERSON] його частки у розмірі 1/6. При цьому усі три варіанти передбачають збільшення частки [PERSON], на 3/100 та 4/100, та необхідністю проведення будівельних робіт. З урахуванням наведеного, суд вважає, що виділ частки по другому варіанту, а саме: у житловому будинку літ. «А» - житлове приміщення 1-5, площею 6,3 кв.м., кухню 1-6, площею 9 кв.м., вбиральню літ. «Б», огорожу (ворота) 1-2. - є найбільш прийнятним, оскільки відповідатиме інтересам всіх трьох співвласників, не обмежує інтересів співвласників, максимально наближений до ідеальних часток, передбачає максимальну ізоляцію, та є найменш затратним на проведення робіт з перепланування. Також по цьому варіанту перегородка є рівною і прямою, від чого поділені нею обидві кімнати матимуть форму рівних прямокутників, що крім іншого впливатиме на добру освітленість обох кімнат, розміщенням у них меблів і з урахуванням невеликих площ буде повноцінним їх використання. При цьому суд враховує, що при такому виділі частки позивача, вона збільшується на 3/100 частин за рахунок часток інших співвласників, у звязку з чим на їх користь у рівних частинах, з позивача повинно бути стягнуто грошову компенсацію у розмірі 3219 грн. Така позиція узгоджується з правовою позицію викладеної в Постанові Верховного суду України у справі №6-1500цс15 від 17 лютого 2016 року, якщо спірні правовідносини у вказаній справі не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. За таких обставин, ураховуючи, що у добровільному порядку згоди щодо поділу спірного нерухомого майна між сторонами не досягнуто, позивач має право на виділ своєї частки, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved