Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Денисівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 77,5 м.кв., житловою площею 56,2 м.кв., побудованого на ? з глини та на ? з цегли, погреб загальною площею 12,2 м.кв. побудованого з каменю, що знаходяться по [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що після смерті бабусі - [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок у с.Веснівка Козівського району Тернопільської області. Після смерті спадкодавця було здійснено звернення до приватного нотаріуса Козівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак приватним нотаріусом останньому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про право власності на будинок. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві. Просив постановити рішення про задоволення позовних вимог. Представник відповідача Денисівської сільської ради Козівського району Тернопільської області у судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, розгляд справи просить проводити без їх участі (а.с.18). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частинах, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст.ст.1217, 1220, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] померла у с.Яструбове Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.06.2012 р. (а.с.7). За життя спадкодавцем було здійснено розпорядження своїм майном на користь [PERSON], склавши заповіт, який був посвідчений 27.03.1996 року секретарем виконавчого комітету Денисівської сільської ради Козівського району Тернопільської області (а.с.6). Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], становить житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 77,5 м.кв., житловою площею 56,2 м.кв., побудованого на ? з глини та на ? з цегли, погреб загальною площею 12,2 м.кв. побудованого з каменю, що знаходяться по [ADDRESS] Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02.10.1963 року, матір'ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.28). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12.08.1985 року, батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.29) Окрім цього, судом встановлено, що після смерті матері, [PERSON] відмовився від спадщини у користь свого сина [PERSON] [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак останньому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.3) При вирішенні питання про визнання права власності суд враховує, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою для позивача при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке. Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved