Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України [PERSON], громадянина Росії, померлої [INFO] та наявності у неї статусу резидента України. На обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка була громадянинкою Росії, проте постійно проживала на території України, де була власником нерухомого майна та проживала сім'єю з сином, його дружиною, донькою. Громадянство Росії оформила по причині лікування та пов'язаних з цим умов, при цьому постійно приїжджаючи в України та маючи місце проживання в Україні. Після смерті матері, у зв'язку з необхідністю оформлення спадщини та визначення порядку оподаткування при її прийнятті, виникла необхідність документально підтвердити резидентський статус в Україні [PERSON], оскільки ст. 174 Податкового кодексу України встановлено різні ставки оподаткування об'єктів спадщини в залежності від резидентського статусу спадкоємця, які сплачуються до нотаріального оформлення об'єктів спадщини. Просить суд встановити юридичний факт, що [PERSON], яка померла [INFO], постійно проживала на території України та має статус резидента України. Заявник та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задоволити в повному обсязі. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення заявника, та його представника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини та визначив відповідні до них правовідносини. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 03.04.1997року, виданого Органом приватизації Соснівського райвиконкому м. Черкаси зареєстрована власником 5/9 частин двокімнатної квартири [ADDRESS]. Встановлено, підтверджено забраними у справі доказами та показами свідків, що за життя [PERSON] постійно підтримувала родинні стосунки зі своїм сином [PERSON], його дружиною [PERSON] та та донькою [PERSON], які є громадянами України, під час свого перебування на території України мешкала разом з родиною в квартирі [ADDRESS]. Проте останній рік свого життя мати заявника тимчасово проживала у родичів в Росії в зв'язку з лікуванням, де померла [INFO] від тяжкої хвороби. Громадянство Росії оформила для можливості оформлення в лікувальну установу. Крім того, факт постійного проживання [PERSON] на території України підтверджується показами свідків , допитаних в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що тривалий чяас проживали по сусідству з [PERSON], яка виїхала до Росії не на постійне проживання, а тимчасово в зв'язку з лікуванням, мала намір повернутись після проходження лікування за своїм постійним місцем проживання в Україні. Абзацом 3 пп. 14.1.213 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що фізичною особою - резидентом вважається фізична особа, яка має місце проживання в Україні. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Крім того, статтею 3 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Згідно абз. 4 пп. 14.1.213 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, у разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв'язки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від'їзду) протягом періоду або періодів податкового збору. Відповідно до абз. 5 пп. 14.1.213 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України достатньою (але не виключною) умовою визначення місцезнаходження центру життєвих інтересів фізичної особи є місце постійного проживання членів сім'ї або її реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності. Членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення є батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені (пп. 14.1.263 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України). Згідно з вимогам н ч. 2 ст. 256 Цивільно-процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з викладеного та враховуючи, що встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявникові для документального підтвердження резидентського статусу в Україні [PERSON], оскільки ст. 174 Податкового кодексу України встановлено різні ставки оподаткування об'єктів спадщини в залежності від резидентського статусу спадкоємця, які сплачуються до нотаріального оформлення об'єктів спадщини, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявника. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.256-259 ЦПК України, -

Outcome: approved