Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ФОП [PERSON] на його користь суму матеріальних збитків в розмірі 27638,00 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказував, що 12.01.2015 між ним та ФОП [PERSON] було укладено договір бронювання, у відповідності з яким остання зобов'язалась забронювати для [PERSON] тур до Єгипту в готель «Siva Sharm 5*» з 05.03.2015 по 19.03.2015 за ціною 1432 долара США, що на той час складало 27638,00 грн. На виконання умов договору 12.01.2015 вказана сума була внесена у повному обсязі. 19.01.2015 відповідач запропонував йому укласти туристичний договір з туроператором - ТОВ «Ньюз Тревел». Ознайомившись з інформацією на офіційному сайті даного туроператора, йому стало відомо, що з 17.01.2015 останній припиняє відправлення туристів в туристичні тури, про що він одразу повідомив відповідача та запропонував укласти туристичний договір з іншим туроператором. 12.02.2015 [PERSON] звернувся до відповідача з проханням повернути сплачені гроші, але в поверненні грошей йому було відмовлено, посилаючись на те, що з моменту повної оплати туру дія договору бронювання зупиняється та набуває чинності основної договір з туроператором - ТОВ «Ньюз Тревел». Відносин з даним туроператором він не мав, договір на туристичне обслуговування не укладав. Крім того, повна та достовірна інформація при укладанні договору бронювання про туристичне обслуговування відповідачем йому не надавалась, а укладений договір бронювання жодного посилання на туроператора не має. Таким чином, на думку позивача мало місце порушення відповідачем положень Законів України «Про захист прав споживачів», «Про туризм», статей 629, 525, 611 ЦК України, тому він просив суд відшкодувати збитки та стягнути на його користь 27638,00 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Мірошниченко А.М. підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача ФОП [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме в частині повернення суми агентської винагороди, в інший частині позовних вимог просив відмовити. Додатково пояснював, що [PERSON] 12.01.2015 дійсно звернувся до його довірителя, який є турагентом, з приводу відпочинку у Єгипті в березні 2015 року. Працівником турагенства була надана повна та достовірна інформація про туристичні тури, країну, готелі, туристичних операторів тощо. [PERSON] на свій розсуд обрав саме готель «Siva Sharm 5*» на період з 05.03.2015 по 19.03.2015 за ціною 1432 долара США, ексклюзивним представником з продажу турів до якого був туристичний оператор - ТОВ «Ньюз Тревел». Позивач погодився зі усіма умовами придбання цього туристичного продукту, тому 12.01.2015 було укладено договір бронювання. На виконання укладеного попереднього договору 12.01.2015 позивач вніс повну суму вартості туру, що склало 27638,00 грн., або 1432 долара США. 12.01.2012 туроператор - ТОВ «Ньюз Тревел» підтвердив продаж путівки та виставив рахунок. Наступного дня платіжним дорученням гроші були перераховані туроператору, після чого, у той же день, ФОП [PERSON] було складено основної договір та запропоновано [PERSON] прибути до турагенства для його підписання. Однак [PERSON] не прибув до турагенства, зателефонувавши 16.01.2015 після закінчення робочого дня, та повідомив інформацію про те, що туроператор - ТОВ «Ньюз Тревел» зупиняє свою діяльність з 17.01.2015. ФОП [PERSON] були прийняти всі заходи з повернення грошей (направлений лист, претензія), але, туроператор не відреагував. Виходячи з умов агентського договору, укладеного між ФОП [PERSON] та ТОВ «Ньюз Тревел» від 09.07.2014, за неналежне виконання обов'язків по наданню туристичних послуг повинно відповідати ТОВ «Ньюз Тревел». Також додав, що про зупинення діяльності зазначеним туроператором ФОП [PERSON] відомо не було. Представник третьої особи - ТОВ «Ньюз Тревел» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, [PERSON], [PERSON], [PERSON], перевіривши матеріали справи дійшов висновку про наступне. 12 січня 2015 року [PERSON] уклав з турагентом - ФОП [PERSON] договір бронювання туристичного продукту: поїздки до Єгипту, готель «Siva Sharm 5*», на період з 05.03.2015 по 19.03.2015, з проживанням у стандартному номері, за ціною 1432 долара США, що на той час складало 27638,00 грн. На виконання укладеного договору бронювання, 12.01.2015 [PERSON] оплатив 100 % вартості туру, отже, туристичний продукт був сплачений у повному обсязі. Заявкою № 286840 від 12.01.2015 ТОВ «Ньюз Тревел» підтвердило продаж туристичного продукту та виставило турагенту - ФОП [PERSON] Рахунок - фактуру № SF-286840 від 12.01.2015 на оплату замовлених [PERSON] туристичних послуг за межами України з зазначенням готелю, типу номеру, розміщення, харчування, періоду проживання, рейсу, дати вильоту, страхування. Платіжним дорученням № 53 від 13.01.2015 турагент - ФОП [PERSON] перерахував на користь туроператора в рахунок оплати вартості туристичних послуг 26749,80 грн. Ці обставини підтверджуються поясненнями свідків [PERSON], та [PERSON] та не спростовуються поясненнями свідка [PERSON], допитаного за клопотанням позивача. Главою 31 Господарського Кодексу України визначено поняття комерційного посередництва (агентських відносин) у сфері господарювання. Так, за ст. 297 цього Кодексу «За агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок.» Судом встановлено, що 09.07.2014 між ФОП [PERSON] та ТОВ «Ньюз Тревел» був укладений агентський договір. Згідно пункту 2.1. цього договору ФОП [PERSON] є турагентом і зобов'язується за дорученням та від імені Туроператора за винагороду здійснювати посередницьку діяльність по укладенню договорів на туристичне обслуговування з третіми особами (туристами). Відповідно до примітки в агентському договорі міститься застереження про те, що: «сторони за цим договором набувають прав та обов'язків виключно у випадку, коли турагент одночасно із укладенням договору на туристичне обслуговування із туристом від імені туроператора, здійснив фактичне бронювання турпродукту у туроператора. В будь-яких інших випадках, за відсутності такого бронювання вважається, що турагент діє від власного імені та наслідки укладення договору на туристичне обслуговування із туристом можуть бути застосовані тільки до тур агента.» Таким чином, ФОП [PERSON] як тур агент виконала свої зобов'язання відповідно п. 1.7., 3.2.3., 3.2.4 ст. 4 Агентського договору, уклавши з [PERSON] договір бронювання та перерахувавши на користь оператора вартість туристичних послуг. З огляду на приписи чинного законодавства стосовно того, що туристичний агент не створює туристичний продукт, а здійснює посередницькі функції з його продажу, то відповідальність за надання туристичного продукту може бути покладена лише на туристичного оператора, у даному випадку ТОВ «Ньюз Тревел». Це узгоджується із положеннями Закону України «Про туризм», а саме зі ст.. 5 даного закону, в якій визначено, що учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність. Суб'єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб'єкти туристичної діяльності), є: туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг; тощо. Згідно ст. 20 ЗУ «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Права і обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом. Туроператор ТОВ «Ньюз Тревел» 13.01.2015 отримав грошові кошти в повному обсязі за туристичний продукт та саме з цього часу взяв на себе обов'язки надати позивачу [PERSON] туристичний продукт відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. За таких обставин, майнову відповідальність має нести суб'єкт туристичної діяльності - ТОВ «Ньюз Тревел», яким порушено законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги. Зазначена правова позиція кореспондується з висновками Верховного суду України, зробленими в Постанові № 6-42цс13 від 03 липня 2013 року, які є обов'язковими для застосування судами України. Суд критично розцінює позицію [PERSON] щодо ненадання йому турагентом повної, достовірної інформації відносно усіх умов договору надання туристичних послуг туроператором, розміру фінансового забезпечення туроператора та не укладення основного туристичного договору. Як випливає зі змісту договору бронювання від 12.01.2015, в ньому є застереження відносно того, що з[PERSON] умовами бронювання та організації туристичної поїздки ознайомлений (на) та пов'язані з ним зобов'язання прийняв (ла). [PERSON] у судовому засіданні не заперечував, що він укладав та підписував договору бронювання з ФОП [PERSON], що свідчить про його обізнаність з його змістом. Крім того в договорі бронювання зазначено, що при остаточному розрахунку бланк договору бронювання повертається турагенції в обмін на основної договір. За правилом ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. На час укладання договору бронювання з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ «Ньюз Тревел» виключений не був, інформація про зупинення діяльності з надання туристичного продукту цим туроператором була розміщена лише 16 січня 2015 року. ФОП [PERSON] та [PERSON] повністю виконали умови попереднього договору (договору бронювання), але договір бронювання [PERSON] не повернув ФОП [PERSON], основний туристичний договір сторони не підписали. Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншим особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. За таких обставин вважати, що ФОП [PERSON] були порушені зобов'язання, покладені на неї Агентським договором та договором бронювання, відсутні. У відповідності до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до п. 4.6. Агентського договору Турагент не набуває право власності на грошові кошти, отримані ним від Замовника, які мають бути передані Туроператору. Власністю (доходом) Турагента є виключно суми агентської (комісійної) винагороди. Комісійна винагорода не нараховується на замовлення в яких немає послуг з проживання. З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для стягнення з ФОП [PERSON] суми завданих [PERSON] збитків в розмірі 27638,00 грн., оскільки відповідач як турагент не є тим суб'єктом, який був зобов'язаний надати туристичні послуги позивачеві. Вимоги щодо відшкодування вартості не наданого туристичного продукту та похідні від них (про стягнення неустойки за прострочення надання туристичних послуг і про стягнення завданої цим моральної шкоди) мають бути заявлені не до ФО-П [PERSON], а до ТОВ «Ньюз Тревел», котрого позивач не бажав залучати до участі у даній справі в якості відповідача, хоча його право заявити відповідне клопотання було роз'яснено судом як йому, так і його представникові. Разом з тим, враховуючи фактичне ненадання позивачу туристичної послуги, а також враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог та його згоду повернути позивачу суму своєї агентської винагороди в розмірі 888,20 грн., суд вважає обґрунтованим часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial