Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Богодарівської сільської ради Барваінківського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на наступне. [INFO] року померла його бабуся [PERSON]. На день смерті вона проживала та перебувала на реєстраційному обліку в м. Барвінкове, [ADDRESS] Харківської області. За вказаною адресою був зареєстрований та постійно проживав і [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розташованої на території Богодарівської сільської ради. Відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім?я [PERSON] було загублено, що унеможливлювало через органи нотаріату оформити право власності на земельну частку. Державний акт на право приватної власності на землю на ім?я померлої не виготовлявся. При зверненні до державного нотаріусу Барвінківського району, останньому у видачі свідоцтва на право на земельну частку померлої бабусі було відмовлено в зв?язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Позивач з приводу втрати сертифікату у газеті «Вісті Барвінківщини» з відповідним оголошенням звертався. У судовому засіданні, [PERSON] звернулася до суду з відповідною зустрічною позовною заявою до Богодарівської сільської ради та [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на наступне. [INFO] року померла її бабуся [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розташованої на території Богодарівської сільської ради. З травня місяця 1989 року і по [INFO] рік померла бабуся проживала з нею в [ADDRESS] . [INFO] року стан здоров?я бабусі погіршився і її відвезли за місцем її реєстраційного обліку в м. Барвінкове [ADDRESS], де вона [INFO] року померла. У судовому засіданні, [PERSON] звернувся до суду з відповідною зустрічною позовною заявою до Богодарівської сільської ради та [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на наступне. [INFO] року померла його бабуся [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розташованої на території Богодарівської сільської ради. У судовому засіданні [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на ? частку права на земельну частку (пай) та ? частку права власності на майновий пай СВК ім. Калініна Барвінківського району Харківської області , посилаючись на наступне. Після смерті бабусі [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) та на майновий пай СВК ім. Калініна. У судовому засіданні [PERSON] та його представники позов підтримали. Проти задоволення позову [PERSON] та [PERSON] заперечували. Позивач [PERSON] показав, що, прийнявши житловий будинок, який належав померлій [PERSON], в дар за договором дарування, позивач проживав у вказаному будинку. У будинку була зареєстрована та проживала [PERSON] . Проте, остання періодично проживала і у своєї онуки [PERSON]. На час відкриття спадщини, померла проживала разом з [PERSON] і останній, після смерті бабусі фактично прийнявши спадщину своєчасно не звернувся до органів нотаріату з питань оформлення спадщини померлої, так як фактично прийняв спадщину, в тому числі і сертифікат на земельну частку (пай), який їй належав. Від спадщини померлої не відмовлявся і заяви про відмову не подавав. У 2012 році він вирішивши належним чином оформити право на земельну частку (пай), звернувся до нотаріальної контори. Проте, оригінал сертифікату було втрачено . У відповідності до постанови, державним нотаріусом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) було відмовлено. У судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримала. Проте і проти позову [PERSON] не заперечувала. Крім того, [PERSON] показала,що тривалий час її бабуся [PERSON] проживала з нею і вона, [PERSON], мала право на спадщину за законом на земельну частку (пай). З питань прийняття спадщини вона в усній формі зверталася до державного нотаріуса у 2011 році. Проте їй було відмовлено. [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Богодарівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду представника не направили, подали заяву про слухання справи у відсутність представника. [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з?явився. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду не з?явилася. Подала заяву про слухання справи у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до положень постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року, спадкові відносини регулюються Цивільним Кодексом України, Законами України: від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами , а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно - правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначено ї дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу України РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України прийнятого Верховною Радою України 16 січня 2003 року. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], яка була бабусею онуків [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У відповідності до даних будинкової книги [ADDRESS] м. Барвінкове Харківської області, померла [PERSON] значилася зареєстрованою за вказаною адресою (а.с. 11 - 14).. Померлій [PERSON] належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] у землі, яка перебувала у колективній власності к.с.п. ім.. Калініна розміром 8.20 умовних кадастрових гектарів від 6 листопада 1996 року (а.с. 5,26). За договором дарування від 9 грудня 1994 року, [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з господарсько - побутовими спорудами, розташований в м. Барвінкове, [ADDRESS] (а.с. 81 - 82). Згідно з довідкою Барвінківського КПТІ [PERSON] належить житловий будинок з господарсько - побутовими спорудами згідно договору дарування, розташований в [ADDRESS] (а.с. 80). Згідно паспортних даних та даних будинкової книги, [PERSON] значиться зареєстрованим з 7 липня 1984 року в м. Барвінкове, [ADDRESS] На даний момент [PERSON] не оформлено спадок на земельну ділянку, оскільки за життя померлої бабусі державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, яка є предметом позову, не виготовлявся. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім?я померлої [PERSON] втрачено, про що у місцевій газеті «Вісті Барвінківщини» було зроблено відповідне оголошення (а.с. 4). При зверненні [PERSON] до державного нотаріусу Барвінківського державної нотаріальної контори 27 квітня 2012 року, йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) та право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, належні його бабусі [PERSON] було відмовлено в зв?язку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай) (а.с. 4). У відповідності до ст.. 525 ЦК України часом відкриття спадщини вважається день смерті спадкодавця. У судовому засіданні знайшло підтвердження того, що на час відкриття спадщини померла проживала за місцем реєстрації з [PERSON] і останній після смерті бабусі відповідності до ст.. 549 ЦК України прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння її спадковим майном, подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так, [PERSON], продовжуючи проживати у житловому будинку, який раніше належав його бабусі і яка була зареєстрована у ньому, продовжував управляти її майном, яке знаходилося за місцем реєстрації померлої та управляти ним, прийнявши спадщину. Згідно з ст.. 548 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [PERSON], посилаючись на підстави задоволення позову вказувала на те, що до [INFO] року померла [PERSON] проживала з нею тривалий час і все її майно після смерті залишилося у останньої. Із протоколів допиту у судовому засіданні в якості свідків, [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що померла [PERSON] близько 8 років проживала у [PERSON], слідкувала за її домашнім господарством. При цьому свідки не підтверджували те, що своє майно померла зберігала у [PERSON]. У відповідності до довідки Барвінківської міської ради від 3 листопада 2011 року [PERSON] з 1989 року по [INFO] рік проживала у [PERSON] (а.с. 38). Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] не надано доказів про те, що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном померлої. Сам факт проживання померлої у останньої правового значення, на думку суду, для вирішення справи по суті не має. Крім того, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини не зверталася. Суд не приймає до уваги пояснення [PERSON] про те, що вона в усній формі зверталася до державного нотаріуса з вказаних питань. [PERSON] також не надав суду доказів про фактичний вступ його в управління та володіння спадковим майном померлої бабусі. Останній також не звертався з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] у 2012 році до Барвінківського районного суду Харківської області з вказаним позовом не зверталася. Вона приймала участь по справах за позовами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог і як особа, яка брала участь у справі, не могла подавати заяви про залишення позову без розгляду. Причин пропуску позовної давності остання не довела. Крім того, представниками [PERSON] заявлено клопотання про застосування позовної давності стосовно звернення з позовом до суду по відношенні до [PERSON]. як встановлено у удовому засіданні, остання знала про смерть бабусі у 1997 році. В цьому зв?язку представники позивача вважають, що перебіг строку позовної давності розпочався не пізніше 09.09.1997 року і на час звернення позивачки [PERSON] з позовом до суду, сплинув. З приводу на вказане суд зазначає, що строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу визначено ст.. 256 ЦК України як позовна давність. Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON], який був батьком [PERSON], [PERSON] та [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 47). Згідно з ч. 2 ст. 529 ЦК України, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час в відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в ред. 1963 року, що діяв на момент відкриття спадщини, після смерті [PERSON] спадкоємство здійснювалося за законом і за заповітом. Згідно ст..ст. 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визначається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визначається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Поряд з цим за п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» № 4 від 24.06.1983 року вказується про те, що якщо позивач у шестимісячний строк вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку для прийняття спадщини. Таким чином, судом достовірно встановлено, що своїми діями, [PERSON], фактично в ступив в управління та володіння спадковим майном бабусі та подавав заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] і відмови у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved