Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 липня 2016 року між ними було укладено шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] ; з жовтня місяця 2018 року їх сімейні стосунки припинені через різні погляди на життя, відсутність порозуміння, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, відповідачка не розуміє сутності проблем, які виникають в сім`ї, не підтримує нормальну моральну атмосферу, не піклується про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, від чого вони тривалий час не можуть знайти спільну мову за несумісності характерів, їх шлюб носить формальний характер, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в підготовчому судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав; наполягає на винесенні рішення про розірвання шлюбу в підготовчому засіданні без надання часу для примирення, оскільки близько одного року він з дружиною спільно не проживає й збереження сім`ї неможливе. Відповідачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце проведення підготовчого засідання за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але до суду не з`явилась, відзиву на позов не подала; надала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та наполягає на розірванні шлюбу без надання строку для примирення, оскільки подальше спільне життя як подружжя неможливе та суперечить інтересам кожного з них; після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON] ; судовий збір на корить позивача з неї не стягувати, так як вона знаходиться у відпустці по догляду за малолітніми дітьми, які часто хворіють. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За змістом положень ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 17 липня 2016 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Ядутинської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області за актовим записом №01. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Близько одного року сторони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, обоє наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому заявлений позов необхідно задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому засіданні. Понесені [PERSON] у справі судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем за його заявою, що з огляду на засади диспозитивності цивільного судочинства не суперечить вимогам ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved