Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 10.04.2018 позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти з ним договір банківського вкладу на користь [PERSON] на підставі довіреності від 05.12.2014 р. Банком було безпідставно відмовлено в укладенні договору. 16.04.2018 позивач додатково до довіреності додав свідоцтво про народження [PERSON] , але знову було відмовлено в укладенні договору. 23.04.2018 р. позивач надав банку і оригінал паспорта [PERSON] , але відповідач необгрунтовано відмовив в укладенні договору. 15.06.2018 позивач подав відповідачу два письмових звернення з вимогою укласти договір, а 18.06.2018 р. Заяву - попередження, проте договір з позивачем банк так і не уклав. [PERSON] вважає відмову банку необгрунтованою та на підставі ст. ст. 11,15,16,1062,1063,1067 ЦК України просить суд визнати неправомірною відмову Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» в укладенні 10.04.18, 16.04.18, 23.04.18, 15.06.18 та 18.06.18 з [PERSON] договору банківського рахунку та договору банківського вкладу на користь [PERSON] на підставі довіреності від 05.12.14 та інших наданих клієнтом банку документів. Провадження у справі було відкрито 13.07.2020 р., відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання по її розгляд з правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Від представника відповідача надійшов відзив на позов де зазначено наступне. За юридичною природою довіреності у разі відкриття депозитного рахунку на вимогу позивача, його власником мав би бути саме [PERSON] . Крим того, відсутні докази звернення до банку у квіт ні 2018 р. щодо укладення договору. Також банк не відмовляв в укладені договорів та просив надати необхідні договори. Від позивача надійшли пояснення на «відзив». [PERSON] зазначив, що текст відзиву є безглуздим і фактично не має жодного відношення до поданої позовної заяви. Також від [PERSON] надійшли уточнення прохальної частини позову/, яку необхідно читати: «прошу визнати неправомірною відмову Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» в укладенні 10.04.18, 16.04.18, 23.04.18, 15.06.18 та 18.06.18 з [PERSON] договору банківського рахунку та договору банківського вкладу на користь [PERSON] на його підставі довіреності від 05.12.14 та інших наданих клієнтом банку документів.». Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступних висновків. Так, 05.12.2014 р. [PERSON] уповноважив [PERSON] на підставі усної домовленості управляти та розпоряджатися від його імені та в його інтересах усіма без винятку рахунками, відкритими на його ім`я в будь - якій банківській установі України. Для цього [PERSON] надано право [PERSON] на: укладати від його імені договори банківських вкладів, змінювати, розривати договори, угоди та інші правочини (в тому числі достроково). Зазначене підтверджується довіреністю від 05.12.2014 р., яка посвідчена у встановленому законом порядку, копія якої долучено до матеріалів справи. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє, відповідно до положень ст. 237 ЦК України. Представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі, як це визначено ч.ч. 1,3 ст. 244 ЦК України. Так, позивач вважає, що відповідач необгрунтовано відмовив в укладенні договорів банківського вкладу на підставі довіреності, а тому він і звернувся до суду з даним позовом. На рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом, відповідно до ст. 1062 ЦК України. Положеннями ст. 1067 ЦК України визначено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Так, як свідчать матеріали справи, 15.06.2018 р. [PERSON] звернувся до відповідача із скаргою - пропозицією та заявою - пропозицією, а 18.06.2018 р. з заявою - попередженням, якими просив укласти договір банківського вкладу на ім`я [PERSON] на підставі нотаріальної довіреності № 2905 від 05.12.2914 р. Разом з тим, позивачем не надано будь - яких доказів, які б свідчили про його звернення до банку з пропозицією укласти договір 10.04.18, 16.04.18, 23.04.18. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, в розумінні положень ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, за положеннями ст. 80 ЦПК України. За положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт його звернення до банку 10.04.18, 16.04.18, 23.04.18. З іншого боку, матеріали справи не свідчать про те, що договори банківського вкладу було укладено між сторонами. При цьому , суд не може покласти в основу рішення доводи представника відповідача, що позивач не міг бути власником депозитного рахунку, беручи до уваги те, що прохання [PERSON] полягало в укладенні договору щодо банківського рахунку на ім`я [PERSON] на підставі довіреності, якою такі дії передбачено. За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, відповідно до положень ст. 5 ЦК України. Так, правовідносини сторін регулюються, що підкреслюється позивачем в своїх поясненнях направлених в адресу суду положеннями ЦК України, які регулюють договірні відносини. Так, книга п`ята зобов`язальне право Цивільного кодексу України визначає порядок виникнення зобов`язання, їх виконання, зміну, припинення зобов`язань та відповідальність за невиконання та неналежне їх виконання. Позивач просить суд визнати неправомірною відмову банку в укладенні договору банківського вкладу та банківського рахунку. Разом з тим, норми матеріального права які регулюють договірні відносини не передбачають такого способу захисту, який було обрано позивачем, що є підстпвою для відмови у задоволенні позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на викладене,

Outcome: dismissed