Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, Державної казначейської служби України, в якому просить: стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу на його користь один мільярд гривень моральної та сорок тисяч двадцять чотири гривні майнової шкоди, завданої незаконним рішенням (ухвалою про залишення без розгляду його скарги в кримінальному провадженні № 62019240000000091 слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Порозової І.Ю. від 17 липня 2019 року) та покладення на відповідача судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05 серпня 2019 року скасовано ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2019 року, якою залишено без розгляду його скаргу на постанову від 11 лютого 2019 року слідчого Другого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, у кримінальному провадженні № 62019240000000091. Позивач вказав, що у зв`язку з незаконною ухвалою слідчого судді щодо безпідставного залишення без розгляду його скарги, йому була завдана моральна шкода, яка полягає у втраті його часу, моральних стражданнях, які він зазнав через незаконне рішення (ухвалу) слідчого судді. Крім того, йому була завдана майнова шкода, оскільки він витрачав грошові кошти на проїзд до Хмельницького апеляційного суду для подачі скарги про скасування ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2019 року та грошові кошти для підготовки скарги: використовував електроенергію та фарбу картриджа лазерного принтера, папір, тощо. Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу грошові кошти у розмірі 1 000 000 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також майнову шкоду у розмірі 40 024,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі на підставі поданих доказів. Представник Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. До суду надіслав відзив, в якому просить в задоволенні позову відмови в повному обсязі. Оскільки учасники судового розгляду повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, суд ухвалив судове засідання проводити без їх участі. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому в силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України). Судом встановлено, що ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05 серпня 2019 року скасовано ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2019 року, якою залишено без розгляду скаргу [PERSON] на постанову від 11 лютого 2019 року слідчого Другого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, у кримінальному провадженні № 62019240000000091. Відповідно до ст.1174 ЦПК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Однак, витрати власного часу та зусилля позивача на складання скарги, її подачу та участь у розгляді справи є реалізацією права особи на оскарження рішення суду і не є підставою для відшкодування моральної шкоди в розумінні статті 1174 ЦК України. Крім того, позивача не визнано потерпілим у зазначеному вище кримінальному провадженні, а сам лише факт прийняття слідчим суддею в порядку КПК України процесуального рішення про залишення його скарги без розгляду, яке згодом було скасовано судом апеляційної інстанції, не свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди. Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05 серпня 2019 року скасовано ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2019 року, якою залишено без розгляду скаргу [PERSON] на постанову від 11 лютого 2019 року слідчого Другого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, з підстав порушення вимог кримінально-процесуального закону. При цьому, процесуальні порушення, які були допущені в ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2019 року про залишення скарги без розгляду, були усунуті шляхом постановлення колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду ухвали, за якою апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 17 липня 2019 року, якою залишено без розгляду скаргу [PERSON] на постанову від 11 лютого 2019 року слідчого Другого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, у кримінальному провадженні № 62019240000000091, скасовано та призначено новий розгляд матеріалів справи за скаргою [PERSON] слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду. Скасування ухвали про залишення скарги без розгляду не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки цей факт не свідчить про порушення прав та законних інтересів позивача, і як наслідок, про завдання йому моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Згідно з частинами першою та шостою статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт заподіяння йому шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між прийняттям ухвали про залишення скарги без розгляду та настанням шкоди, а тому у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Доводи позивача про те, що незаконність ухвали про залишення скарги без розгляду від 17 липня 2019 року, підтверджена ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05 серпня 2019 року, якою зазначена ухвала була скасована, не підтверджує незаконність дій відповідача, так як ухвала скасована з процесуальних підстав, а також не підтверджує те, що цими діями позивачу завдана моральна шкода. Посилання позивача у позові на те, що ним понесено витрати на придбання квитків для проїзду до місця розгляду справи, копіювання документів, тощо, судом не враховується, оскільки протиправність дій відповідачів доведено не було. При цьому суд не враховує позицію Верховного Суду по справі № 686/20012/18, на яку позивач посилається у позові, оскільки дана позиція стосується інших правовідносин, ніж ті, з приводу яких [PERSON] звернувся з даним позовом. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі ст.ст.1166,1167,1176 ЦК України,

Outcome: dismissed