Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме 4/9 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS]. Згодом позивач [PERSON] надав суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на 3/11 частини вказаного вище житлового будинку з надвірними спорудами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, яке залишилось після смерті [PERSON] , однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно , оскільки житловий будинок не зданий в експлуатацію. Також до суду з зустрічним позовом звернулась [PERSON] про визнання за нею права власності на 5/9 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS]. Згодом [PERSON] надала суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить визнати за нею право власності на 8/11 частин вказаного вище житлового будинку з надвірними спорудами. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні [PERSON] вимоги підтримав, та просив їх задовольнити. Також не заперечував проти задоволення уточненого зустрічного позову наданого [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні уточнений позов [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно визнав. Також наполягав на задоволенні уточненого зустрічного позову наданого [PERSON] Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області актовий запис №996 від 24.06.20015 року серія [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 3/11 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS], Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 11.07.2016 року, [PERSON] заповіту не залишив. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який, постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив відмову від неї. Згідно відомостей будинкової книги будинку [ADDRESS] , на день смерті [PERSON] спільно з ним проживав син померлого - [PERSON] Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки будинок не зданий в експлуатацію. Рішенням народного суду м. Ізмаїла Одеської області від 23.01.1979 року вказаний житловий будинок з надвірними спорудами був поділений та за [PERSON] було визнано право власності на 8/11 частин будинку, за [PERSON] - 3/11 частини житлового будинку. Згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок [ADDRESS] був збудований у 1978 році, а господарські будівлі та надвірні споруди - в період з 1966 року по 1985 рік. Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна від 24.05.2011 року № 127, не належать до самочинного будівництва, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові , дачні будинки , господарські ( присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Отже , відповідно до діючого на теперішній час законодавства, будинки, які побудовані до 1992 року не підлягають введенню в експлуатацію, не належать до самочинного будівництва і документом, який підтверджує відповідність його будівельним нормам, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Приймаючи до уваги, що іншої форми захисту прав на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивач не має, а також ту обставину, що відповідач безумовно визнав позов і його визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню .

Outcome: approved