Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Перехрестівська сільська рада Захарівського району Одеської області, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини, тобто до дня смерті останньої - [INFO] в [ADDRESS] . В заяві посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку площею 0,2460 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець залишила заповіт відповідно до якого заповіла заявнику дану земельну ділянку. 01 березня 2019 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01 березня 2019 року, державний нотаріус Романова І.С . відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через те, що відсутні відомості про постійне проживання (реєстрацію) зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, відсутня письмова згода спадкоємців, які прийняли спадщину. Таким чином, оскільки заявник позбавлений можливості оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права на земельну ділянку, тому звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що вимоги заяви визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19 серпня 2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 8610 (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку розміром 0,2460 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Перехрестівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області 13.11.2009 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010953600062 (а.с. 9-11). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом. За життя спадкодавець залишила заповіт відповідно до якого заповіла [PERSON] , [INFO] земельну ділянку площею 0,2460 гектарів, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), який складено 06 жовтня 2016 року та посвідчено секретарем Перехрестівської сільської ради Захаріського району Одеської області (а.с. 12). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини (встановлено статтею 1270 ЦК України), він не заявив про відмову від неї. 01 березня 2019 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01 березня 2019 року, державний нотаріус Романова І.С . відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2460 га, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , що належало [PERSON] , яка померла [INFO] , через те, що відсутні відомості про постійне проживання (реєстрацію) зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, відсутня письмова згода спадкоємців, які прийняли спадщину (а.с. 15). Згідно довідки Перехрестівської сільської ради Захарівського району Одеської області від 27.02.2019 року № 327, [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована до дня своєї смерті в [ADDRESS] У житловому будинку, що розташований за вищевказаною адресою, крім покійної, [PERSON] , на день її смерті [INFO] 2017 року та до цього часу постійно проживає [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). З витребуваної судом копії спадкової справи № 26/2018 до майна померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що заповіт щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] посвідчувався. [PERSON] , син спадкодавця звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та в подальшому отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,7121 гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Перехрестівської сільської ради Захарівського району Одеської області. [PERSON] донька спадкодавця подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, заявник на час відкриття спадщини постійно проживав із [PERSON] , доглядав її та вів з нею спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , про відмову від спадщини не заявляв, заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подавав, оскільки вважав, що прийняв спадщину після смерті останньої. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину за законом не можуть дати письмову згоду на подання заявником заяви про прийняття спадщини, оскільки заява про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини мають бути подані нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину (частина 3.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5). У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Листом Вищого спеціалізованого суду «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 визначено, що заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкодавця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. Згідно із роз`ясненнями, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належить до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані і суд вважає за необхідне їх задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved