Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованої заробітної плати та розрахункових при звільненні, яку обґрунтовує тим, що з 10 грудня 2018 року по 28 грудня 2020 року, з 26 квітня 2021 року по 19 липня 2021 року він перебував в трудових відносинах з філією «Тальнівський райавтодор» дочірнього підприємства «Черкаський Облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України». Як наслідок після припинення трудових відносин заборгованість працедавця перед позивачем складала 14191 грн. 21 коп.. Ухвалою судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов до суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] , 10.12.2018 року його прийнято на роботу до філії «Тальнівський райавтодор» на посаду тракториста 4 розряду (наказ № 33 від 06.12.2018 року). 28.12.2020 року позивача звільнено з займаної посади на підставі п.1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ № 26-к від 28.12.2020 року). 26.04.2021 року позивача прийнято тимчасово на роботу до філії «Тальнівський райавтодор» трактористом 6 розряду (наказ № 02-к від 21.04.2021) . 19.07.2021 року його звільнено з посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно довідки філії «Тальнівський райавтодор» дочірнього підприємства «Черкаський Облавтодор» акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 19.07.2021 року № 03/94 борг відповідача перед позивачем складає 14191 грн 21 коп.. Частиною 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до приписів ст. 94 КЗпП України та ст. 1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Положеннями ст. 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Приписами ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved