Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку, компенсації втрати частини заробітної плати, вихідної допомоги при звільненні внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, посилаючись на те, що з 14.06.1994 по 06.12.2017 він працював водієм на указаному підприємстві. Наказом генерального директора ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» №516-к від 05.12.2017 він був звільнений з посади водія автомотранспортних засобів автотранспортного відділу (№1-12) за власним бажанням, на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, з 06.12.2017, в зв'язку з не виконанням власником законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору. Під час роботи підприємство мало заборгованість по заробітній платі. Під час судового розгляду справи позивач неодноразово змінював обсяг і розмір позовних вимог, остаточно погодившись з розрахунком, зробленим представником відповідача у відзиві на позовну заяву зі зміненими вимогами від 14.05.2018 б/н, поданими через канцелярію суду 15.05.2018. Так, 25.06.2018 [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що погоджується з відзивом відповідача ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» про погодження суми компенсації від 14.05.2018 і просив задовольнити його позовні вимоги в такому розмірі: стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.12.2017 по 11.02.2018 в сумі 13309,56 грн.; стягнути вихідну допомогу при звільненні внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю в розмірі 19510,61 грн., а всього 32820,17 грн. В іншій частині від заявлених раніше позовних вимог відмовився. Також просив вважати помилково поданою ним відповідь на відзив відповідача від 25.06.2018 і не враховувати її під час дослідження матеріалів справи. В указаному відзиві на позовну заяву зі зміненими позовними вимогами №б/н від 14.05.2018, поданому представником ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» через канцелярію суду 15.05.2018, представник відповідача вказує, що станом на 12.02.2018 заборгованість по заробітній платі перед позивачем відсутня, оскільки йому була виплачена вся сума заборгованості в розмірі 40692,35 грн., що підтверджується довідкою ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» від 23.03.2018. Посилаючись на положення постанови Кабінету міністрів України від 08.02.1995 №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», представник відповідача вказав, що в зв'язку зі звільненням позивача з 06.12.2017, місяцями для розрахунку суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є жовтень і листопад 2017 р. При цьому, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження, не враховується щорічна відпустка, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати, інше. Посилаючись на розрахункові листи, подані позивачем, представник відповідача вказує, що в жовтні і листопаді 2017 р. позивачу були здійснені нарахування на загальну суму 13679,85 грн., з яких 1814,94 грн. - оклад і доплата за класність, а 11864,91 грн. - щорічна відпустка, компенсація за затримку виплати заробітної плати, індексація. Представник відповідача вказує, що кількість робочих днів позивача, відповідно до поданих ним до суду розрахункових листів, за жовтень-листопад 2017 р. склала 6 днів. Таким чином, з урахуванням положень п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середня заробітна плата позивача на день складала 1814,94 грн. / 6 днів = 302,49 грн. Отже, середній заробіток [PERSON] за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.12.2017 р. по 11.02.2018 р. (не враховуючи день виплати 12.02.2018 р.) складає: 302,49 грн. х 44 дні = 13309,56 грн. Стосовно розрахунку суми вихідної допомоги при звільненні внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, представник відповідача, посилаючись на вимоги п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», а також дані графіку робочого часу на ДП «УкрНТЦ «Енергосталь», вказує, що кількість робочих днів позивача за жовтень-листопад 2017 р. склала 43 дні, отже вихідна допомога складає: 43 / 2 х (1814,94 / 6) х 3 = 19510,61 грн. [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, якою просив проводити розгляд справи без його участі. Представник ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності; не заперечував проти стягнення суми в розмірі 32820,17 грн., вказаній в заяві позивача від 25.06.2018. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] в обсязі, визначеному ним в заяві від 25.06.2018, виходячи з наступного. Матеріалами справи підтверджується і сторонами не оспорюється, що з 14.06.1994 по 06.12.2017 [PERSON] працював водієм на Державному підприємстві «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь». Зокрема, це підтверджується відповідними записами в трудовій книжці [PERSON] серії [NUMBER], а також наказом генерального директора ДП «УКРНТЦ «Енергосталь» від 05.12.2017 №516-к про звільнення [PERSON], водія автотранспортних засобів автотранспортного відділу (№1-12), 06.12.2017 за власним бажанням, відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В судовому засіданні встановлено, що в день звільнення відповідачем не був проведений повний розрахунок з позивачем. Остаточний розрахунок з позивачем був проведений 12.02.2018, що підтверджується довідкою головного бухгалтера ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» від 23.03.2018 №б/н і визнано позивачем, що вбачається в зв'язку з його відмовою від первинно заявлених позовних вимог в цій частині. Таким чином, період затримки розрахунку з 06.12.2017 по 11.02.2018 складає 44 робочі дні. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38, 39), працівникові виплачується вихідна допомога в розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що сторони дійшли згоди щодо сум, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд вважає встановленим, що середній заробіток [PERSON] за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.12.2017 по 11.02.2018 складає 13309,56 грн., яка підлягає стягненню з ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» на користь [PERSON] Також суд вважає встановленим, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вихідна допомога при звільненні внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю в розмірі 19510,61 грн. Загалом з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 32820,17 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved