Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду зі заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , яким протягом шести місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити перебувати в місцях роботи [PERSON] за адресами [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відтань менше 100 м до місця роботи [PERSON] , що за адресами [ADDRESS] , [ADDRESS] ; заборонити вести телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заяву мотивує тим, що він є власником квартири по [ADDRESS] , де також зареєстрований [PERSON] , який являється його прийомним сином. Однак, користуючись немічністю заявника, яка наступила в силу його віку, [PERSON] вимагає в [PERSON] кошти за належне на праві власності йому приміщення, що по [ADDRESS] , де з його дозволу [PERSON] упродовж багатьох років здійснював підприємницьку діяльність, та відмовляється звільнити вищевказане приміщення. В кінці липня [PERSON] в присутності інших людей ображав [PERSON] нецензурною лайкою та вимагав кошти за оренду приміщення, що фактично належить [PERSON] . В подальшому, 20.08.2020 [PERSON] , переслідуючи [PERSON] біля будинку [ADDRESS] , наніс останньому удар рукою в обличчя, внаслідок якого спричинив [PERSON] струс головного мозку. За вказаним фактом 27.06.2020 за заявою [PERSON] до ЄРДР внесено відповідні відомості за ч. 1 ст. 125 КК України. Також конфлікт, спровокований [PERSON] , мав місце 06.01.2020, однак на підтвердження даного документів надати не може. Зважаючи на те, що [PERSON] являється його прийомним сином, то вважає, що останній здійснює відносно нього домашнє насильство, а тому і змушений звернутися до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, а вимоги заяви задоволити в повному обсязі. Заінтересована особа\~ [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~однак надав\~суду заяву,\~у якій\~просить \~справу розглянути\~у \~його відсутності,\~заперечує проти\~задоволення \~вимог \~заяви \~ [PERSON] \~та зазначає,\~що кримінальна\~справа відносно\~нього \~про притягнення\~його до\~кримінальної відповідальності\~за ч.\~1\~ст.\~125\~КК України\~тільки направлена\~до суду\~для \~розгляду.\~Тобто його\~вина про\~ нанесення\~ [PERSON] \~тілесний ушкоджень\~ще не\~доведена і\~не встановлена. Суд, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ст.1\~цього Закону домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Відповідно до ст. 3 Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» дія\~законодавства про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству незалежно\~від факту\~спільного проживання\~поширюється,\~зокрема,\~на таких\~осіб: 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка). В поданій заяві [PERSON] посилається на те, що [PERSON] являється його прийомним сином, однак жодних підтверджуючих даний факт документів, до матеріалів заяви не долучає. Як наслідок, суд позбавлений можливості надати належну правову оцінку таким твердженням і, відповідно, не може визначити чи поширюються в даному випадку дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. На підтвердження своїх доводів, [PERSON] , до матеріалів заяви долучено витяг з ЄРДР від 27.08.2020 за фактом конфлікту, який мав місце 20.08.2020 між заявником та зацікавленою особою (а.с. 5). При цьому, протиправні дії органом досудового розслідування такі дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України. При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідальність за домашнє насильство, передбачено ст. 126-1 КК України, зокрема домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи. А тому, долучений заявником витяг з ЄРДР факт вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно [PERSON] не підтверджує. За п. 9 ч.1 ст.1\~цього ж\~Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. З поданої до суду заяви, суд позбавлений можливості оцінити вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, а також настання будь-яких наслідків, оскільки факт звернення заявника до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій [PERSON] підтверджується лише одиничним зверненням з приводу нанесення тілесних ушкоджень. В силу наданих суду доказів, встановити чи носить неправомірна, на думку [PERSON] , поведінка [PERSON] системний характер та є вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, неможливо. Крім даного, [PERSON] просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , яким протягом шести місяців обмежити його права та покласти на нього обов`язки, зокрема заборонити перебувати в місцях роботи [PERSON] за адресами [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відтань менше 100 м до місця роботи [PERSON] , що за адресами [ADDRESS] , [ADDRESS] . Однак, жодних даних з приводу того, що за вказаними адресами він працює, здійснює підприємницьку діяльність, являється орендодавцем приміщень за вказаними адресами не долучає. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. На підставі викладеного, суд не може погодитися із доводами заявника, що наведені ним у заяві, оскільки до заяви не додано жодних доказів на їх підтвердження, а витяг з ЄРДР від 27.08.2020 не є підставою для видачі обмежувального припису відносно [PERSON] .

Outcome: dismissed