Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] зазначив, що 29 вересня 2012 році між сторонами був зареєстрований шлюб Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №391. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося у звязку з різними поглядами на життя. Подружні відносини були припинені з травня 2017 року, з цього часу спільного господарства не ведуть, відповідачка проживає окремо та перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Спір про спільне майно відсутній. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, на розірвані шлюбу наполягає. Відповідачка також у судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 вересня 2012 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №391 (а.с.3). Від спільного шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матірю (а.с.7). Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різним поглядом на спільне життя та сімейні відносини. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2017 року, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідачка проживає окремо та перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, шлюб носить формальний характер, примирення не прагнуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідачка позов визнає, також просить шлюб розірвати, примирення сторони не прагнуть. Спору щодо виховання та утримання неповнолітнього сина у сторін немає. Спір про розподіл сумісного майна у сторін відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сімю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у звязку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved