Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Южноукраїнького міського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2010 року з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дочок. Оскільки на даний час він не працює, його дохід є мінливим та нерегулярним, змінився його матеріальний стан, і тому він не в змозі сплачувати аліменти на утриманням його дітей у розмірі 1/3 частки від його доходу, що становить 1000 грн. на кожну дочку. Просить змінити розмір аліментів що стягуються з відповідача з 1/3 частини зі всіх видів його заробітку та прийняти рішення про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій суммі по 500 грн. на кожну із дочок. В судове засідання позивач не з'явився, причину неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги свого довірителя посилаючись на те, що він на даний час ніде не працює та не має постійного фіксованого заробітку з якого б можливо було стягувати аліменти. Просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що [PERSON], як батько, зобов'язаний утримувати своїх дітей. Його доводи, що він ніде не працює, тому не може сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. на кожну дочку, є неправдивими, оскільки він, хоча і звільнився з роботи, але має неофіційний дохід від діяльності з перевезення громадян. Суд вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 8) та [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно починаючи з 11 жовтня 2010 року і до повноліття дочок (а.с. 11). Відповідно до довідки № 1471/1 1210 від 18.10.2016 року Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області [PERSON] сплачує по аліментним платежам 1000 грн. щомісячно та має заборгованість, яка станом на 12.10.2016 року складає 3 315,84 грн. (а.с. 31). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття закріплений також і в статті 180 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Зазначена норма закону вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так згідно копії трудової книжки серії АИ № 455201 27.05.2016 року [PERSON] був звільнений за власним бажанням в зв'язку з переїздом на нове місце проживання (а.с. 12). Запис щодо працевлаштування після звільнення в трудовій книжці відсутній позивач на даний час офіційно не працевлаштований. Той факт, що позивач звільнився з роботи за власним бажанням не може бути обставиною, яка вказує на погіршення його матеріального становища. Інших доказів, що вказують на зміну матеріального становища або на погіршення стану здоров'я позивачем суду надано не було. Хоча, згідно із статтею 60 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові. Таким чином позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed