Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що 12.12.2018 він звільнився з АТ «Сумське НВО» за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, за ч.3 ст.38 КЗпП України. З 01.08.2018 по 12.12.2018 утворилася заборгованість з виплати заробітної плати. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.05.2019 його позов було задоволено стягнуто з АТ «Сумське НВО» на його користь заборгованість з заробітної плати у розмірі 39147,20 грн. Так, до цього часу відповідач не виконав судове рішення, яке набрало законної сили 08.08.2019. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.12.2018 по 08.08.2019 включно у сумі 141928,20 грн. Представник відповідача - АТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, надіслав до суду відзив на позов в якому не погоджуються з розміром середньоденної заробітної плати в розмірі 876,10 грн. Відображена у довідці середньоденна заробітна плата складала 318,58 грн. зазначена без відрахувань податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) та військового збору, отже у разі стягнення з Товариства на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні із загальної суми такого стягнення необхідно утримувати ПДФО та військовий збір. Крім того, згідно наказу від 21.03.2014 №75 в Товаристві був встановлений режим неповного робочого, а саме триденний тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа. Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та 12.12.2018 був звільнений з займаної посади за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, за ч.3 ст.38 КЗпП України (а.с.7-8, 9). В день звільнення позивача, відповідачем не було здійснено виплату всіх сум, що належать йому від підприємства в день його звільнення. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.05.2019, яке набрало законної сили з АТ «СМНВО» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 39147,20 грн. Рішення суду набрало законної сили - 08.08.2019 (а.с.9-10). Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України,- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості сум, належних при звільненні, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012. Відповідно до наказу № 75 від 21.03.2014 р. у АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 26.05.2014 р. встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа (а.с.38). З 01.07.2019 року відмінено дію наказу ПАТ №75 від 21.03.2014 року «Про встановлення режиму неповного робочого тижня» (а.с.39). Відповідно до довідки №16-07/765 від 21.07.2020, виданої АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,- середньоденна заробітна плата [PERSON] (без вирахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору) складала 318 грн. 58 коп. (а.с.37). Відтак відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з наступного робочого дня після звільнення з 13.12.2018 по 08.08.2019 (в межах заявлених позовних вимог). У зазначений період на підприємстві було - 107 робочих днів (грудень 2018 - 6 р.д., січень 2019 - 12 р.д., лютий 2019 - 12 р.д., березень 2019 - 12 р.д., квітень 2019 - 13 р.д., травень 2019 - 12 р.д., червень 2019 - 11 р.д., липень 2019 - 23 р.д., серпень 2019 - 6 р.д.). Таким чином сума середнього заробітку становить 34088,06 грн. без відрахувань податків і зборів (107 р.д. х 318,58 грн.). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 13.12.2018 по 08.08.2019 включно у сумі 34088,06 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» необхідно стягнути 840,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial