Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області, третьої особи - комунального підприємства Волочиське районне бюро технічної інвентаризації, в якому просив: визнати нежитлове приміщення за адресою - [ADDRESS] , загальною площею 35,4 кв.м., житловим; зобов`язати Волочиську міську раду надати дозвіл позивачу на приватизацію вказаного приміщення. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 20 березня 1985 року він зі згоди сільського голови с. Лозова Волочиського району, та відповідно до реєстрації місця проживання, постійно проживає та веде домашнє господарство за вищевказаною адресою (у будинку [ADDRESS] ). На даний час квартира потребує ремонту, а тому [PERSON] тимчасово проживає зі своєю дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у будинку сестри [PERSON] - [PERSON] . Однак, зі слів позивача, вони разом із дружиною по [ADDRESS] продовжують вести домашнє господарство, планують здійснити капітальний ремонт після вирішення питання приватизації житла. 28 березня 2019 року [PERSON] звернувся до Волочиської міської ради із заявою про надання дозволу на приватизацію квартири, однак йому було відмовлено із посиланням на те, що дана нежила будівля із вбудованою квартирою була передана у власність Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області, та було рекомендовано звернутися із позовом до суду. Зазначає, що станом на 01 січня 2013 року відповідно до довідки комунального підприємства Волочиське районне бюро технічної інвентаризації реєстрація права власності не проводилась. [PERSON] у позовній заяві вказав, що за період проживання у вбудованій квартирі він сплачував орендну плату. Спочатку по 250 грн. щомісячно за усною домовленістю із сільським головою [PERSON] до сільської ради, а потім відповідно до рішення Копачівської сільської ради сплачував по 50 грн., 900 грн. щомісячно через банківську установу, що підтверджується банківськими квитанціями. Крім цього, користувався комунальними послугами та оплачував їх. Таким чином, вважає, що оскільки він правомірно був вселений та проживав у вказаному приміщенні, позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позов з викладених у ньому підстав. Позивач зазначив, що вселився за вказаною адресою на підставі усного дозволу колишнього голови колгоспу, підтверджуючих документів немає. Наразі проживає по [ADDRESS] , у сестри, оскільки приміщення по [ADDRESS] для проживання не придатне, потребує ремонту. Проживали там разом із дружиною. Оплачували кошти за проживання без документів. Представник відповідача [PERSON] в суді позов визнав. Вказав, що приміщення перебуває у комунальній власності, положення про порядок переведення нежитлового приміщення у житлове на рівні міської ради не приймалося. На підставі чого вселився позивач за вказаною адресою - не відомо. Чи придатне для проживання вказане приміщення - не відомо. Представник третьої особи - комунального підприємства Волочиське районне бюро технічної інвентаризації в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Судом було роз`яснено сторонам право на звернення із клопотанням про призначення експертизи у справі для встановлення технічного стану будівлі та її відповідності санітарно-будівельним нормам (зокрема, квартири [ADDRESS] ), відповідних клопотань заявлено не було. Допитана у якості свідка [PERSON] в суді показала, що вона разом з чоловіком - [PERSON] проживала в [ADDRESS] з 2000 по 2013 рік, оплачували всі комунальні послуги, вселились на підставі усної домовленості з головою колгоспу, працювали в той час на заводі. Допитаний у якості свідка [PERSON] в суді показав, що [PERSON] є його дальнім родичем і йому відомо, що колишній голова колгоспу [PERSON] заселив його ( [PERSON] ) за спірною адресою, [PERSON] з сім`єю провели світло, газ, проживали там ніби з 1989 року по 2016 рік. Допитаний у якості свідка [PERSON] в суді показав, що працював на посаді сільського голови з 04 листопада 1992 року. Зазначив, що згідно з документами (погосподарською книгою) [PERSON] проживав по [ADDRESS] з 2006 по 2010 роки. Приміщення знаходилось на балансі Копачівської сільської ради, згодом було передане на баланс Волочиської міської ради. Вселився [PERSON] приблизно у 2003-2004 році на підставі договору оренди, який було укладено пізніше (копію договору не надано), на прохання голови колгоспу. За 2006-2007 роки ще оплачував комунальні послуги. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд знаходить позов таким, що задоволенню не підлягає. Розподіл і надання житлових приміщень здійснюється згідно з Житловим кодексом Української РСР та «Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР», затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 р., і відносяться виключно до компетенції органів місцевої влади, на які, відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», покладені повноваження щодо обліку громадян, що згідно з чинним законодавством потребують поліпшення житлових умов, розподілу й надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності. Відповідно до ст. 58 ЖК на підставі рішення про надання житлового приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, що є єдиною підставою для вселення в це житлове приміщення. Ордер може бути виданий тільки на вільне житлове приміщення. Законодавством не передбачено переведення нежитлових приміщень у житлові. Відповідно до ст.ст. 6 - 8 ЖК житлові будинки і приміщення призначаються для постійного проживання громадян. Надання приміщень у житлових будинках для потреб промислового характеру забороняється. Якщо приміщення визнали непридатним для проживання, житлові будинки і приміщення переобладнуються для використання в інших цілях. Єдиною умовою переведення житлових будинків або приміщень у нежитлові та навпаки є непридатність їх (або ж, навпаки, придатність) до проживання. Порядок обстеження стану житлових будинків для встановлення їх відповідності санітарним нормам і технічним вимогам та визначення житлових будинків і приміщень непридатними для проживання встановлюється відповідно до Положення про порядок обстеження стану житлових будинків для встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання житлових будинків і приміщень непридатними для проживання, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР № 189 від 26.04.1984 р. Статтею 13 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» передбачено, що приватизація державного або комунального майна здійснюється шляхом: 1) продажу об`єктів права державної або комунальної власності на аукціоні, у тому числі: аукціоні з умовами; аукціоні без умов; аукціоні за методом покрокового зниження стартової ціни та подальшого подання цінових пропозицій; аукціоні із зниженням стартової ціни; аукціоні за методом вивчення цінових пропозицій; 2) викупу об`єктів приватизації. Порядок приватизації визачений статтею 10 вказаного Закону. Порядок приватизації об`єктів державної та комунальної власності, переданих в оренду, передбачений статтею 18 цього Закону. Судом встановлені наступні обставини. Листом Волочиської міської ради Хмельницької області № 374 від 24 квітня 2019 року [PERSON] повідомлено, що відповідно до рішення V позачергової сесії від 11 березня 2016 року № 7-5/2016 «Про затвердження передавальних актів, щодо передачі майна сільських рад, які припиняються в результаті реорганізації шляхом приєднання до Волочиської міської ради» прийнято основні засоби та товарно-матеріальні цінності, відображені у передавальних актах, у власність Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради, а саме: нежила будівля із вбудованою квартирою с. Лозова. Як зазначено у листі, даний об`єкт (площею 75,1 кв.м.) зареєстрований відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за Волочиською міською радою. Нежила будівля з вбудованою квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] використовується як ФАП, планується здійснити ремонтні роботи у службовій квартирі і виділити для проживання спеціалісту ПМСД. Роз`яснено у листі заявнику [PERSON] порядок приватизації комунального майна. Зокрема, що право на викуп має орендар, що орендує об`єкт комунального майна (будівлі, споруди, нежитлові приміщення), а також - те, що закон передбачає обов`язкове оприлюднення переліку об`єктів, що підлягають приватизації, та інформацію про ті об`єкти, щодо яких прийнято рішення про приватизацію. Вказано, що у разі прийняття органом місцевого самоврядування рішення про приватизацію об`єкта комунальної власності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , йому- заявнику буде додатково надано інформацію. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 111082745 від 19 січня 2018 року, нежила будівля загальною площею 75,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] перебуває у комунальній власності та належить Волочиській міській раді. До складу сім`ї позивача входить його дружина - [PERSON] , 1968 року народження (довідка Волочиської міської ОТГ № 321 від 17 липня 2019 року). Відповідно до довідки комунального підприємства Волочиське районне бюро технічної інвентаризації № 546 від 21 травня 2019 року, станом на 01 січня 2013 року об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] - свідоцтво не видавалося, реєстрація права власності не проводилась. Згідно з листом Волочиської міської ОТГ № 55 від 14 травня 2019 року, приміщення фельдшерського пункту, яке знаходиться в [ADDRESS] , знаходилося на балансі колишньої Копачівської сільської ради. З приєднанням Копачівської сільської ради до Волочиської об`єднаної територіальної громади дане приміщення передано на баланс у Волочиську ОТГ. Рішення про надання вбудованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , статусу службового житла не приймалося (лист Волочиської міської ОТГ № 1279 від 21 червня 2019 року). Волочиській міській раді 22 червня 2016 року було видано технічний паспорт на нежилу будівлю в [ADDRESS] (а.с. 17-19). Відповідно до акту обстеження приміщення в [ADDRESS] від 19 липня 2019 року, складеного комісією в складі старости села Лозова [PERSON] , депутата Волочиської міської ради Королюка В.В., діловода [PERSON] , на час проведення обстеження в приміщенні ніхто не проживає, дане приміщення потребує ремонту як зовні, так і всередині приміщення. В житловій кімнаті потріскали стіни, кімната використовується як складське приміщення. На фото № 9 кладовка, в якій лежить борона і якісь дрова. На кухні потріскані стіни над дверима і на стелі облетіла штукатурка, зберігаються віконні рами. У віконних рамах на кухні немає скла, бур`яни ростуть у приміщенні через вікно. До акту додаються фото (а.с. 20-36). Сторонами не заперечується факт проживання протягом певного періоду часу позивача за адресою: [ADDRESS] , тому суд бере до уваги долучені позивачем документи, що стосуються оплати ним комунальних послуг (а.с. 37-51). На ім`я [PERSON] видано виписку з погосподарської книги № 1 відносно адреси: [ADDRESS] за 2016-2020 роки (а.с. 13). Отже, в судовому засіданні встановлено, що протягом певного періоду часу [PERSON] дійсно проживав за адресою: [ADDRESS] , разом із дружиною - [PERSON] у приміщенні, яке є нежитловим та належить до комунальної власності Волочиської міської ради. Рішення про приватизацію вказаного об`єкта комунальної власності не приймалось, що підтверджується матеріалами справи. Законних підстав, підтверджених документально, для вселення [PERSON] у приміщення за вищевказаною адресою, судом не встановлено. Належних та допустимих доказів на підтвердження технічного стану спірного приміщення - суду не надано (на роз`яснення суду відповідних клопотань про призначення експертних досліджень сторонами не заявлено). Як пояснив представник відповідача, на рівні міської ради положення про порядок переведення нежитлового приміщення у житлове не приймалось та відсутнє. Передбачених законом підстав для приватизації позивачем спірного приміщення (яке є нежитловим) суд не вбачає. Виходячи з викладеного, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed