Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що він знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16 травня 1987 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Через різні погляди на життя непорозуміння в сімейних відносинах, позивач вирішив шлюб розірвати. Шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб сторін був зареєстрований 16.05.1987 року м. Кам`янка Райвідділ РАЦС Черкаської області (російською мовою записано як «г. Каменка Райотдел ЗАГС Черкасской области»), актовий запис № 41, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4). Сторони неповнолітніх дітей не мають. При цьому, судом також встановлено, що між сторонами припинені подружні відносини. За весь цей час сторони не досягли примирення. Позивач категорично заперечує проти примирення та збереження шлюбу. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд враховує, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, за весь цей час сторони не досягли примирення, а тому шлюбні відносини між сторонами носять формальний характер. Примирення між подружжям не можливе та це буде суперечити інтересам та волі позивача. Позивач бажання для примирення та збереження сім`ї не проявив та більше того категорично наполягав на його розірванні, зазначаючи, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. З урахуванням того, що шлюб являється добровільним союзом чоловіка та жінки, а позивач бажає його розірвати і це являється його дійсною волею, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також мають бути присудженні понесенні останньою витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. Вирішуючи питання про судові витрати суд, крім ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов. Таким чином, 50 відсотків судового збору, сплаченого [PERSON] при поданні позову відповідно до квитанції № 49189461 від 12.05.2020 року сплаченого у ПАТ АБ «Укргазбанк», що становить 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. підлягають поверненню йому з державного бюджету, інші 50 відсотків сплаченого судового збору суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved