Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Городищенського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» про визнання дій протиправними та відшкодування моральної і матеріальної шкоди та просив: 1) визнати системною протиправну бездіяльність, яка виявилася у ненаданні відповіді на його запити від 13.11.2017 року, 04.12.2017 року та 09.10.2018 року з метою уникнення відповідальності, що призвело його до матеріальних збитків; 2) визнати дії відповідача на незаконне відключення від мережі електропостачання його будинку як самоуправство; 3) зобов`язати відповідача відшкодувати матеріальні збитки у розмірі 9200 (вартість підключення до лінії електропередач 1000 гривень, жорсткий диск HDD вартістю 1200 гривень, вартість 50 кг м`яса по ціні 140 грн. за кг 7000 грн. ); 4) відшкодувати вартість викрадених 2 скляних колб електромонтерами у травні 2016 року 100 грн.; 5) відшкодувати моральну шкоду за скоєну крадіжку електромонтерами 2 скляних колб у сумі 10\~000 грн.; 6) відшкодувати моральну шкоду за самоуправство, створення умов у відключенні будинку від лінії електропостачання у розмірі 200\~000, 00 гривень; 7) відшкодувати моральну шкоду за створення провокації кримінального злочину у розмірі 300\~000 грн.; 8) накласти штраф на першого керівника підприємства у порядку ст.212-3 КУпАП в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний випадок, а всього 4 випадки; листування з ним вести через електронну пошту; розглянути позовну заяву без його участі. Розглянувши дану позовну заяву, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 46 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідно до 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Згідно ч. 1 ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Відповідно до ч. 3 ст. 95 ЦК України, філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] звернувся до суду з позовом до відокремленого підрозділу ПАТ «Черкасиобленерго» - Городищенського району електричних мереж (в подальшому перейменованому на «Городищенська Філія ПАТ «Черкасиобленерго»), що підтверджується Витягом та Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, долученими до справи. Виходячи з аналізу вищезазначених норм права та враховуючи інформацію, наведену у Витягу та Виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, суд прийшов до переконання, що Городищенський РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» в подальшому перейменований на «Городищенська Філія ПАТ «Черкасиобленерго», будучи відокремленим підрозділом ПАТ «Черкасиобленерго» не є юридичною особою, відтак не може бути стороною по справі, а саме відповідачем, оскільки не наділена процесуальною правоздатністю та дієздатністю, а тому вимоги пред`явлені позивачем до Городищенського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» (на даний час «Городищенська Філія ПАТ «Черкасиобленерго» ), який не був та яка на даний час не є юридичною особою, задоволенню не підлягають. Разом з тим, суд не може встановлювати обставини які склались у позивача з належним відповідачем без залучення такої особи до розгляду справи, оскільки це порушуватиме право останнього. При цьому, суд вважає, що позивачу [PERSON] , як до подачі позову, так і після звернення до суду було відомо про те, що Городищенський РЕМ не є юридичною особою та як наслідок - належним відповідачем, що підтверджується його листами, адресованими «…директору Городищенської філії обленерго…» та відзивом на позовну заяву направленим позивачу поштовим зв`язком 29.01.2019 року, до якого був долучений Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з якого вбачається, що Городищенський РЕМ не є юридичною особою, проте [PERSON] звернувся до суду з вказаними вимогами саме до Городищенського РЕМ та після відкриття провадження у справі, в судові засідання не з`явився, обмежившись поданням заяв про розгляд справи без його участі. Крім того, за результатами розгляду Черкаським апеляційним судом скарги [PERSON] на рішення Городищенського районного суду в іншій цивільній справі за позовом останнього до Городищенського РЕМ (Постанова від 19.11.2020 року в справі №22-ц/821/1785/20), апеляційний суд в своїй постанові прямо вказав, що Городищенський РЕМ не є юридичною особою та, в зв`язку з цим, не може бути відповідачем в цивільній справі. Зазначена постанова Черкаського апеляційного суду була направлена [PERSON] поштовим зв`язком 20.11.2020 року. Беручи до уваги вищенаведене та день ухвалення рішення в цій справі (18.12.2020 року), суд вважає, що в позивача [PERSON] був час звернутись до суду та реалізувати свої процесуальні права, передбачені ст.51 ЦПК України, проте, він цього не зробив. Згідно ч.1-3 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Виходячи зі змісту зазначених норм закону, суд, з урахуванням принципу диспозитивності, не має права самостійно залучити належного відповідача як співвідповідача чи замінити первісного відповідача належним відповідачем і повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких зазначив позивач. Тобто, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. З наведених\~вище підстав,\~суд,\~при розгляді\~даної справи,\~був позбавлений\~можливості з\~власної ініціативи\~залучити до\~участі в\~справі належного\~відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed