Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив визнати відповідача [PERSON]. таким, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що він є власником житлового будинку [ADDRESS], згідно з договором дарування від 09.03.1993 року, в якому він проживає та зареєстрований за даною адресою Разом з ним в будинку зареєстровані члени його родини: [PERSON], 1958 р.н., [PERSON], 1976 р.н., [PERSON], 1984 р.н., [PERSON], 1995 р.н., [PERSON], 2009 р.н., [PERSON], 1987 р.н.. На даний момент позивач є одноосібним власником житлового будинку, змушений надавати основну частину коштів на утримання цього будинку, сплачуюючи комунальні платежі як за себе та членів родини, які проживають разом з ним і допомагають в цьому, так і за сина [PERSON], який не проживає у ньому. Позивач є пенсіонером та інвалідом 2-ї групи, має відносно невеликий дохід, і йому дуже складно нести витрати по утриманню будинку. [PERSON], син позивача досить тривали період часу, з 1999 року, не проживає в будинку, місце його знаходження невідоме. Від знайомих позивачу декілька разів надходила інформація, що його син веде аморальний спосіб життя та перебуває в оточенні підозрілих людей, чив він займається та заробляє на життя також невідомо, жодної матеріальної допомоги своїй рожині та сину не надає. Окрім того, позивачу стало відомо, що [PERSON] отримав кредити в декількох банках та не сплачує платежі за кредитними зобов'язаннями, через що співробітники банку почали надсилати письмові вимоги за адресою позивача, що вже на даний момент створює суттєві проблеми позивачу. Зв'язку зі своїм сином позивач не має, в житті родини [PERSON] вже багато років не приймає участі, отримати від нього допомогу чи навіть якісь пояснення неможливо. Позивач вважає, що оскільки [PERSON] в даному будинку не проживає більше року, не допомагає сплачувати комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, його слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком. Вирішення цього питання надасть можливість позивачу мати законні підстави для зняття [PERSON] з реєстрації, так як наслідок уникнути витрат за комунальні платежі, що є актуальними, виходячи зі складним матеріальним становищем позивача. . У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з неявкою відповідача та за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, перевірив матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі договору дарування є власником буд. [ADDRESS] / а. с. 9-10 / За вказаною адресою згідно довідки зареєстровані: [PERSON], 1958 р.н., [PERSON], 1976 р.н., [PERSON], 1984 р.н., [PERSON], 1995 р.н., [PERSON], 2009 р., [PERSON], 1987 р.н.. / а. с. 25 / Факт відсутності [PERSON] за місцем реєстрації з 1999 року підтверджується актом обстеження приватного домоволодіння за адресою: [ADDRESS] працівниками КП « Благоустрій»: інженерами [PERSON], [PERSON], та інспектором з населення [PERSON], поясненнями сусідів [PERSON], [PERSON]Ф./а.с.26-28/ Таким чином, в судовому засіданні поважної причини не проживання відповідача на спірній житловій площі не встановлено. В порядку ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З урахуванням наведеного, суд вважає позов доведений, а тому підлягає задоволенню. Позивач є інвалідом 2-ї групи та звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved