Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Агроліга Плюс», [PERSON] про зняття заборони відчуження з майна. Позивач просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова, у справі № 641/6811/17 від 11.10.2017 року на вантажний автомобіль DAF FX 105.410, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] та причіп контейнеровоз С марки SHMITZ AWF 18, реєстраційний номер № [NUMBER] , 2005 року випуску, шасі № [NUMBER] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі матеріалів. Відповідач ТОВ «Агроліга Плюс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлялась про розгляд справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України та розглядає дану цивільну справу за їх відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до ТОВ «Агроліга Плюс», [PERSON] про зняття заборони відчуження з майна підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 449947 від 02.12.2019 року, [PERSON] набув право власності на вантажний автомобіль DAF FX 105.410, 2011 р.в. кузов № [NUMBER] . Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 459712 від 09.01.2020 року, [PERSON] набув право власності на причіп контейнеровоз С марки SHMITZ AWF 18, реєстраційний номер № [NUMBER] , 2005 року випуску, шасі № [NUMBER] . Відповідно до відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області № 31/20-355 від 13.07.2020 було повідомлено, що згідно даних єдиного державного реєстру МВС на вантажний автомобіль DAF FX 105.410, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] та причіп контейнеровоз С марки SHMITZ AWF 18, реєстраційний номер № [NUMBER] , 2005 року випуску, шасі № [NUMBER] , накладено арешт, зокрема, ухвалою Комінтернівського району суду м. Харкова у справі №641/6811/17 від 11.10.2017 року. Відповідно до змісту Ухвали Комінтернівського району суду м. Харкова у справі №641/6811/17 від 11.10.2017 року до розгляду справи по суті за позовом [PERSON] до ТОВ «Агроліга Плюс» про стягнення суми заборонено відчуження вищевказаних транпсортних засобів. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, справа №641/6811/17 розглянута та згідно Постанови Харківського апеляційного суду від 10.09.2020 року позовні вимоги [PERSON] задоволені та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Агроліга Плюс» на його користь суму боргу та три відсотки річних за період прострочення сплати суми боргу у розмірі 1 979 165, 46 грн. Згідно пояснень [PERSON] , викладених в його письмовій заяві «Рішення у справі №641/6811/17 виконано саме шляхом реалізації спірних транспортних засобів, а тому скасування арешту накладених ухвалою Комінтернівського району суду м. Харкова у справі №641/6811/17 від 11.10.2017 року, його прав не порушує». Згідно зі ст. 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, що володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Зважаючи на вищезазначене, вбачається, що вказаним арештом, накладеним Комінтернівським районним судом м. Харкова, порушуються права [PERSON] , як власника майна. Враховуючи, що позивач не є учасником справи №641/6811/17, а тому позбавлений права клопотати перед судом про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, а спірне майно, набуте ним під час проведення електронних торгів, суд вважає, що звернення з позовними вимогами про скасування арешту (заборони відчуження) за таких обставин є належним способом захисту його прав. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами по справі, відповідають наявним у сторін правовідносинами і підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved