Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів згідно рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 11.12.2018 року, яким стягуються з нього на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх доходів щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 20.11.2018 року, на аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що згідно рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 11.12.2018 року стягуються з нього на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх доходів щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 20.11.2018 року. У вересні 2018 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] та у 2020 році рішенням Городоцького районного суду шлюб було розірвано. За час спільного перебування у шлюбі із [PERSON] народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Городоцького районного суду Хмельницької області від 23.04.2020 року з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. У сукупності за рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області та за судовим наказом Городоцького районного суду Хмельницької області, він, як платник аліментів сплачує на двох неповнолітніх дітей у частці 1/4 + 1/4 від заробітку (доходу), тобто у розмірі половини заробітку (доходу). Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у ньому. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила. Пояснила, що хоча вона працює, однак, коштів в сумі 1/6 частки від заробітку відповідача (батька дитини) не буде вистачати для належного утримання дитини. Крім того, зазначила, що позивач зовсім не спілкується з дитиною, хоча дитина запитує про нього. Суд, заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 11.12.2018 року стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від усіх доходів щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 20.11.2018 року.Рішення набрало законної сили 14.01.2019 року. Судовим наказом Городоцького районного суду від 23.04.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.04.2020 до досягнення донькою повноліття. Згідно довідки про доходи від 13 вересня 2021 року [PERSON] працює на посаді співробітника ГУНП в Хмельницькій області, за період з вересня 2020 по серпень 2021 включно сума доходу, з якого утримуються аліменти, становить 157137,19 грн., з даної суми сплачено аліменти у розмірі 38856,89 грн. згідно судового наказу Городоцького районного суду та 38856,89 грн. згідно виконавчого листа Ярмолинецького районного суду. При цьому сума нарахованого грошового забезпечення (в тому числі одноразові виплати) за вказаний період становить 208326,12 грн. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.09.2021 та з Інформації регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області від 22.09.2021, відомості щодо наявності нерухомого майна та транспортних засобів щодо [PERSON] , відсутні. Погіршення майнового стану позивача з інформації, що міститься у вказаних документах, суд не вбачає. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що за судовим рішенням з нього стягуються аліменти на утримання ще однієї дитини. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи зазначене, а також досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, а наявність ще однієї дитини, на користь якої за рішеннями суду стягуються аліменти на її утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі №№ 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21). Крім того, рішенням Городоцького районного суду від 29.08.2021, яке набрало законної сили 30.09.2021, позов [PERSON] задоволено частково, зменшено розмір аліментів з ј до 1/6 частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не надано доказів погіршення його майнового стану, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст. 180-182, 192 СК України,

Outcome: dismissed