Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач разом з [PERSON] є батьками - [PERSON], [INFO]. Після розлучення з відповідачем, дитина залишилась проживати з позивачем, та повністю перебуває на його утриманні. [PERSON] жодної матеріальної допомоги дитині не надає, не цікавиться її долею, не спілкується з нею, тобто повністю самоусунулась від її виховання. Тому, просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо їх доньки [PERSON] У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги визнала. Представник служби у справах дітей Генічеської райдержадміністрації вважав за можливе задовольнити позовні вимоги. Зазначив, що дійсно відповідач долею дитини не цікавиться, участі у її вихованні не приймає. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, 22 січня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області було зроблено актовий запис за №8, та видано свідоцтво про шлюб. 17 липня 2011р. від спільного проживання у шлюбі, у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ №192034 від 23 січня 2015 року, виданого Генічеським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонської області. Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 03 березня 2014 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Дитина залишились проживати з батьком, повністю перебуває на його утриманні та вихованні. Відповідач з осені 2013р. фактично самоусунулась від виконання батьківських обовязків, перестала приділяти увагу дитині, та цікавитись її життям. Після розлучення дочка залишилась проживати разом з батьком та до цього часу перебуває на його утриманні. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами суд зазначає наступне. Згідно зі\~ст. 150 Сімейного кодексу України\~та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх здібностей, поважати честь та гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 6 «Про застосування судами деяких норм\~Кодексу про шлюб та сім»ю України» при вирішенні спорів про позбавлення батьківських прав, суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. \~Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківського обовязку щодо своєї малолітньої доньки [PERSON], і не бажає їх виконувати в майбутньому, що підтверджено її заявою від 15 жовтня 2015р., посвідченою державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Херсонської області [PERSON] за №1340. Згідно висновку Генічеської державної адміністрації органу Херсонської області від 21 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO], оскільки вона не піклується про її фізичний, духовний розвиток, не забезпечує належного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний та психічний розвиток дитини, не спілкується з нею, повністю самоусунулась від виховання дитини. У той же час, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має постійне місце роботи та достатній заробіток, позитивно характеризується, має належні умови для проживання, та здатен повноцінно дбати про дитину. Відповідно до\~ст. 164 Сімейного кодексу України\~мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від своїх обовязків по вихованню дитини. Враховуючи наведене, та в інтересах майбутнього дитини суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO], у звязку з чим позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved