Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визначити йому додатковий строк на два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування своїх вимог зазначив, що його мати [PERSON] померла [INFO] . Разом з нею на час її смерті проживав її чоловік (батько позивача) [PERSON] , чим прийняв спадщину після смерті своєї дружини. [PERSON] помер [INFO] . Під час прибирання в будинку батьків у жовтні 2019 року, серед речей він знайшов заповіти [PERSON] та [PERSON] від 06.07.2010, якими батьки усі свої права та обов`язки, які їм належали на момент складення цих заповітів, а також ті права та обов`язки, які могли належати їм у майбутньому, та все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їм на день смерті та на що вони за законом матимуть право, заповіли йому. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори, оскільки не знав про існування заповітів. На даний час він бажає отримати свідоцтво про право на спадщину, але, оскільки [PERSON] своїми діями прийняв спадщину після смерті дружини, йому необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Інші спадкоємці відсутні. Позивач у судове засідання не з`явився, але подав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив суд справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача Знам`янської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але надіслав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але надіслав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Ухвалою суду від 16.01.2020 витребувано в державного нотаріуса Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області копію спадкової справи, заведеної нотаріусом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та [PERSON] , померлої [INFO] . Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Батьками позивача, згідно зі свідоцтвом про народження, є [PERSON] та [PERSON] (а.с.28). Відповідно до свідоцтв про смерть, [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] (а.с.31, 32). Технічний паспорт на житловий будинок та будинкова книга свідчать про те, що за [PERSON] зареєстровано право власності на будинок [ADDRESS] (а.с.38-41, 42-43). [PERSON] 06.07.2010 складено заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №910, номер у спадковому реєстрі 49580791, про що свідчить копія цього заповіту та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.33, 34). [PERSON] також 06.07.2010 складено заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №911, номер у спадковому реєстрі 49580843, про що свідчить копія цього заповіту та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.35, 36). Зі змісту даних заповітів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] усі свої права та обов`язки, які їм належали на момент складення цих заповітів, а також ті права та обов`язки, які могли належати їм у майбутньому, та все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їм на день смерті та на що вони за законом матимуть право, заповіли [PERSON] . З роз`яснення приватного нотаріуса Знам`янського міського нотаріального округу встановлено, що [PERSON] пропустив установлений законом шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори, тому йому запропоновано звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який своїми діями прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] (а.с.37). Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), які надані державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, свідчать про те, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] , із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва ніхто не звертався, та від їх імені 06.07.2010 посвідчено заповіти, номери яких у спадковому реєстрі 49580791 та 49580843 (а.с.59, 60, 61, 62). Докази того, що [PERSON] знав про наявність заповітів, при цьому зволікав з подачею заяви про прийняття спадщини у визначені законом строки, матеріали справи не містять. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу). Згідно зі статтею 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Практика Європейського суду з прав людини застосовує принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема, й у питаннях захисту права власності. Цей принцип закріплений і у частині 3 статті 2 ЦПК України. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 в справі №315/765/14-ц зазначено, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Дослідивши надані сторонами докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є перешкодою для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, а тому є поважною причиною пропуску встановленого законом строку. Враховуючи викладене та визнаючи причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною, суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного, ст.ст.1220, 1222, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved