overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «Автоарт» про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на автомобіль. В обґрунтування зазначив, що він придбав автомобіль «Тайота Камері» для власних потреб, однак оскільки автомобіль куплено в кредит, а банк кредит йому, як особі похилого віку, не видавав, тому і кредитний договір, і договір купівлі-продажу було оформлено на його сина [PERSON] Вказаний договір вважає удаваним, оскільки фактично він придбав автомобіль, а не син, та саме він погашав заборгованість за кредитним договором. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, надали аналогічні пояснення. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, пояснив, що договір купівлі-продажу автомобіля укладався [PERSON], тому саме він є його власником, та саме він для купівлі автомобілю отримав кредит, який достроково повернув. Відповідач ТОВ «Автоарт» та третя особа ЗАТ «ОТП Банк» надали заяви про розгляд без їх участі. Судом встановлено, що 24.10.2007р. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 2305/10/2007 набув права власності на автомобіль «Тайота Камері». Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З пояснень сторін встановлено, що для розрахунку за автомобіль між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № СL507-703/277/2007 на суму 33359,77 доларів США, мета якого придбання автомобіля (а.с.14-16). Посилання позивача про користування ним автомобілем та погашення кредиту ним особисто немає правового значення для вирішення спору про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним. Договір кредиту ніким не оспорювався. Доводи позивача про удаваність договору купівлі-продажу автомобіля на підставі ст..235 ЦК України є безпідставними, тому що він не заперечував факту придбання автомобілю, та взагалі сторони договору купівлі-продажу інших правочинів не здійснювали і не приховували. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійним. Оскільки право власності на автомобіль «Тайота Камері» набуто [PERSON] правомірно на підставі договору купівлі-продажу, відсутні підстави для визнання права власності на вказаний автомобіль за [PERSON] Враховуючи викладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа без самостійних вимог: Уманський МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту та припинення розшуку рухомого майна. В звязку із складністю справи, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення у даній справі та оголосити вступну і резолютивну частини судового рішення, оскільки у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України, у виняткових випадках в залежності від складності справи складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як 5 днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частини суд має проголосити в тому самому засіданні в якому закінчився розгляд справи.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В позові вказав, що він є власником квартири [ADDRESS] . У квартирі, крім нього, його дружини, сина та онуки, зареєстрований його зять [PERSON] Однак відповідач більше одного року не проживає у квартирі, всі обов`язки щодо утримання квартири та сплати комунальних послуг він несе самостійно. Він є пенсіонером і бажає оформити субсидію, а зареєстрована особа, яка не проживає, є перешкодою для її оформлення, тому був змушений звернутися до суду. Позивач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного вирішення справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення на сайті суду, до суду не направив відзив на позов. [PERSON] , [PERSON] , які залучені судом до участі в справі в якості третіх осіб, в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . За цією адресою зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] . Як вбачається із акту складеного 10 липня 2016 року [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] за місцем реєстрації більше півроку. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач понад рік не проживає у спірній квартирі без поважних причин, а тому втратив право користування нею. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності посилаючись на такі обставини. [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина яка складається з 6/83 частин домоволодіння [ADDRESS]. Просить суд визнати за ним право власності на 6/83 частин домоволодіння [ADDRESS]. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причин неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином, причин неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина яка складається з 6/83 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 13-14). Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та дружина померлого - [PERSON], відповідач по справі, яка не претендує на спадкове майно та не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщин. Інших спадкоємців немає. При житті [PERSON] заповіту не складав (а.с.64-67). Позивач спадщину прийняв фактично, користується будинком батька, сплачую комунальні послуги, обробляє огород при домоволодінні, також користуюся усіма речами батька. При зверненні позивача до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтво про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з тим, що ним не надано правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкодавця на зазначене майно та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 16). Враховуючи той факт, що позивач від прийняття спадщини не відмовився, а перепоною стали обставини від нього не залежні, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на 6/83 частин домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи - Березівський РВ ДРАЦС і Савранський РВ ДРАЦС, про оспорювання батьківства та виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позивач вказує, що з 2012 року він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Савранського районного суду Одеської області від 23.08.2017р. шлюб між ними було розірвано та позбавлено відповідача батьківських прав відносно їх дітей [PERSON] і [PERSON] . Але, позивач вказує, що фактично вони припинили сімейні стосунки ще в грудні 2016 року, однак в жовтні 2018 року він довідався про те, що відповідач [INFO] народила сина Кіріла, у свідоцтві про народження якого він за її вказівкою вказаний батьком дитини, але він не є біологічним батьком цієї дитини, що змусило його звернутися до суду з цим позовом. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.24). Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином (а.с.20, 23), про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов та/або заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. Представники третіх осіб, які є належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання також не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, але їхня неявка не є перешкодою для розгляду справи. Враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог щодо доведення відсутності кровного споріднення між ним та дитиною [PERSON] , належним чином доведені, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: : виконком Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, [PERSON] про визнання заповіту недійсним. На підставі викладеного, ст.ст.215,225, 1251-1252 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради, територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради,про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , у зв`язку із тим, відповідач з 2005 року не проживає за вищевказаною адресою без поважних причин. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. Представник третьої особи КП «Наше місто» Запорізької міської ради в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Від представника третьої особи територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради - Худолій Н.В., надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, просила розглянути справу на розсуд суду. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії ордеру серії С № 52 на службове житлове приміщення від 30.03.1998 року [PERSON] та його сім`ї, яка складалась з [PERSON] (дружини), [PERSON] (сина), [PERSON] (сина), [PERSON] (сина) було видано житлове приміщення площею 52,15 кв.м., за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Як вбачається із відповіді, наданої на запит суду департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-71/8045, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 17.11.1998 року по теперішній час (а.с.10). Згідно акту № 008 від 23.08.2019 року, складеного комісією Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Електрична 249», [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не мешкає. Особистих речей не виявлено (а.с.64). Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігаються жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що є всі передбачені ст.71 ЖК Української РСР підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Косівська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, Рожнівська сільська рада об?єднаної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області про встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Оскільки складання повного тексту рішення вимагає значного часу, суд обмежується складанням та оголошенням його вступної та резолютивної частини. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 150-153, 157, 159, 257 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи ПАТ «Діамантбанк», Центральний ВДВС Сімферопольського МУЮ в АР Крим, про розділ майна подружжя. Рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 17 грудня 2013 року позов [PERSON] - задоволено частково. Квартиру [ADDRESS], визнано сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] В порядку розділу сумісного майна подружжя: визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартиру [ADDRESS], припинено право власності [PERSON] на цю 1/2 частку квартири [ADDRESS] В решті позову відмовлено. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились, про слухання справи повідомлялись належним чином. Як встановлено судом, ухваливши 17 грудня 2013 року рішення по справі, суд не вирішив питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України вказана обставина є підставою для ухвалення додаткового рішення. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким доповнити мотивувальну частину рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 17 грудня 2013 року, абзацем наступного змісту: «Визначаючи розмір судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з того, що в матеріалах справи міститься оригінали квитанцій про сплату - 3441 грн. (сплачений судовий збір за подачу позову), - 114,7 грн. (судовий збір за клопотання про забезпечення позову), а усього на суму 3555 грн. 70 коп. Зважаючи на те, що в позові [PERSON] просив визнати за ним право власності на 3/4 частки квартири [ADDRESS], а згідно рішення суду за ним визнано право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], суд вважає такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, 2/3 частини документально підтверджених сплачених судових витрат, тобто 2370 грн. 46 коп.», а також доповнити резолютивну частину рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 17 грудня 2013 року, абзацем наступного змісту: «Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], документально підтвердженні судові витрати, пропорційно частині задоволених позовних вимог, а саме судовий збір в сумі 2370 грн. 46 коп.»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] третіх осіб [PERSON] та [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою №70, що по вул. Майборського, 11 в м. Хмельницькому, посилаючись на те, що він є власником вказаного житла, а відповідач за вказаною адресою не проживає з грудня 2014 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, повідомлені про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяви, в яких просять розглянути дану справу за їх відсутності, проти вимог позову не заперечують. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири №70, що по вул. Майборського, 11 в м. Хмельницькому. За вказаною адресою зареєстрований і [PERSON], який там не проживає з 2014 року, що підтверджується відповідним актом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третіх осіб Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану та [PERSON] про визнання себе батьком [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він спільно проживає з [PERSON] з 2016 року. Крім того, позивач просить суд внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду клопотання, в якому просить розглянути дану справу за його відсутності, проти позову не заперечує. П редставник третьої особи Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду клопотання, в якому просить розглянути дану справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Т ретя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась без поважних причин, повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 122 ч. 1 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до вимог ст. 126 ч. 1 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до вимог ст. 128 ч. ч. 1-3 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 11 серпня 2002 року по 20 листопада 2017 року. Вказані особи записані батьками [PERSON] в свідоцтві про його народження 14 грудня 2017 року. Як з'ясовано судом, [PERSON] та [PERSON] з 2016 року перебувають у фактичних шлюбних відносинах, від яких [INFO] народився син [PERSON], і позивач визнає себе біологічним батьком останнього. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третіх осіб Хмельницького міського відділу ДМС України та служби у справх дітей Хмельницької міської ради про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що він є власником вказаного житла, а [PERSON] за вказаною адресою не проживає понад рік. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Відповідач та представники третіх осіб в судове засідання не з'явились без поважних причин, повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрована і відповідач, яка там не проживає понад рік, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до вимог ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved