Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з матір`ю [PERSON] . Вимоги мотивує тим, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Позивач зазначив, що з відповідачкою спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. З 01.05.2019 року шлюбні відносини між ними припинено. З цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. \~ \~ \~ \~Позивач вважає подальше спільне проживання, збереження шлюбу не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути у його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала, просила справу розглянути без її участі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони 14.02.2014 року зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Сторони не проживають та не бажають проживати разом і подальше збереження шлюбу суд вважає суперечило б інтересам кожної сторони. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. До позовної заяви сторонами не додано будь-яких доказів для визначення місця проживання дитини з одним із батьків. \~ \~ \~ \~Крім того, з матеріалів справи не вбачається спору між батьками про місце проживання дитини та суд приходить до висновку, що позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Outcome: partial