Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа державний нотаріус Сьомої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на обставини зазначені в позові, а саме що 25 квітня 2015 року помер [PERSON], який був батьком позивача. Після його смерті залишилось наступне спадкове майно: ? квартири №72, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Маршала Малиновського, будинок 11. Друга частина квартира належала його дружині [PERSON], яка померла 03.09.2015р. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] У звязку з тим, що останні роки [PERSON] проживав з мачухою позивача, з якою він мав неприязні відносини, вони рідко бачилися. Крім того, з початку березня 2015р. позивач проживав зі своєю родиною в селі Підгір'я Первомайського району Миколаївської області, з початком заморозків у середині листопада 2015р. вони повернулися у місто. Інформацію про смерть батька позивач отримав тільки наприкінці листопада 2015р. Так, 27.11.2015р. він звернувся до ЖБК „Центральний-10, управляючу компанію будинку, де мешкав його батько. Там він отримав інформацію, що його батько помер. Також позивачу стало відомо, що 26.11.2015р. спадкоємці дружини батька [PERSON] відкрили у Сьомої одеської державної нотаріальної конторі спадкову справу на її частку квартири №72, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Маршала Малиновського, будинок 11.30.11.2015р. позивач власноруч склав у цієї конторі заяву про прийняття спадщини за своїм батьком. 03.12.2015р. позивач отримав листа від Державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] за №4920/01-16, в якому йому було вказано на пропущення строку на подачу заяви для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, строк для прийняття спадщини був пропущений випадково у звязку з тим, що позивач, як вже вказано вище, мешкав за межами міста [PERSON] у іншій області та не мав можливість спілкуватися з батьком. Крім того, дружина покійного - [PERSON] не дозволяла [PERSON] бачитися чи іншим чином спілкуватися зі своїм сином. Саме через це було пропущено строк на звернення за прийняттям спадщини. За викладених обставин Позивач просить визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини та визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідачка [PERSON] надала заяву про визнання позову, та розгляд справи за її відсутністю. Третя особа Відповідач [PERSON] надав письмові заперечення, в яких зазначив про відсутність у позивача поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та просить в задоволенні позову відмовити . Суд, дослідивши матеріали справи, заслухав пояснення сторін, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Встановлено, що 25 квітня 2015 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 413903, від 26.04.2015 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщину на ? частина квартири №72, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Маршала Малиновського, будинок 11. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON],28.09.1936 року знаходивсяв зареєстрованому шлюбі з [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб ІІ-ІНД№307370, від 10.09.1982 року, зареєстрованого Приморським РАЦС м.Одеси, актовий запис 914. Згідно довідки наданої ЖСК «Центральний-10» від 27.11.2015 року , за адресою місто Одеса, вулиця Маршала Малиновського, будинок 11.,кВ.72, проживали та були зареєстровані [PERSON]С та [PERSON] 02.07.2015 року [PERSON] померла що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 3 416386 від 02.07.2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Згідно листа Сьомої Одеської нотаріальної контори №587/02-14, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер «25» квітня 2015 року, але не оформила своїх спадкових прав у звязку зі смертю.З заявою про прийняття спадщини до майна [PERSON], яка померла «30» червня 2015 року звернувся її онук [PERSON], спадкоємцем якої він є в звязку з тим, що його батько (син спадкодавця) [PERSON], помер „12 вересня 1996 року, на підставі вищезазначеної заяви заведена спадкова справа № 704/2015. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-УР№224678, від 05.08.1960 року виданого Ленинським РАЦС м.Одеси [PERSON] є батьком позивача [PERSON] Як вбачається з листа Сьомої Одеської нотаріальної контори № 4920/01-16 позивачу роз'яснено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини до майна [PERSON], який помер 25.04.2015, передбачений ст. 1270 Цивільного кодексу України , закінчився «25» жовтня 2015 року. В зазначений строк позивач не подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Таким чином позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини і згідно ст. 1272 ЦПК України, позивач вважаєтесь таким, що не прийняв спадщину. Позивач та його представник надали суду інформацію про те, що позивач строк для прийняття спадщини був пропущений випадково у звязку з тим, що позивач мешкав за межами міста [PERSON] у іншій області та не мав можливість спілкуватися з батьком. Крім того, дружина покійного - [PERSON] не дозволяла [PERSON] бачитися чи іншим чином спілкуватися зі своїм сином. Про смерть батька [PERSON] померлого 25 квітня 2015 року , позивачу стало відомо лише у листопаді 2015 року, саме через це було пропущено строк на звернення за прийняттям спадщини. Свідоки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні, під час розгляду справи, пояснили, що відносини між позивачем та його покійним батьком були добрі, позивач постійно йому допомагав продуктами, про смерть батька позивач дізнався лише у листопаді 2015 року. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу було відмовлено у прийняті заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті батька, в звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України у п. 24 Постанови N 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» ВССУ роз'яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини,необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщині необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подання заяви до нотаріально контори виражає свою незгоду прийняти спадщину. Така практика узгоджується із правовою позицією, висловленої Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року у справі № 6-167цс12. Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України (254к/96-ВР). статті 10 ч. З та стаття 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стаття 59 ч. 2 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, суд вважає, що викладені у позовній заяви причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними, з огляду на те, що місце проживання\~\~позивача зареєстроване у законному порядку є [ADDRESS], доказів проживання позивача за межами [PERSON] суду не надано, покази свідків щодо відносин позивача та його батька не відповідають дійсності оскільки на протязі тривалого часу позивач не підтримував стосунки з батьком про що свідчить його необізнаність про смерть остатнього, інших доказів, які б підтверджували поважність причин, які не дали змоги йому впродовж шести місяців з часу відкриття спадщині звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, або направити цю заяву поштою не було надано, тому в задоволенні позову слід відмовити. \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed