Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить усунути йому перешкоди у користуванні власністю - квартирою [ADDRESS], та визнати відповідачів такими, що втратила право на реєстрацію свого місця проживання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позовні вимоги. Представник третьої особи позовні вимоги не визнали частково, а саме: в частині зняття з реєстраційного обліку малолітньої [PERSON]. Відповідачка, яка була належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, що є в матеріалах справи, до судового засідання не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи у її відсутність суду не подавала. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача (відповідачів), який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], на праві приватної власності є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5-6). Відповідно до довідки №698 від 13.06.2013 р. в квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] з реєстрації знятий. [PERSON] та [PERSON] є родичами позивачу, але з 29.11.2011 року та по сьогоднішній день не мешкають у вказаній квартирі, що підтверджується актом про непроживання Відповідно до ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судове засідання відповідачі не надали докази, які б спростовували докази позивача, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази та приймає до уваги лише докази, які містяться в матеріалах справи. Згідно ч. 2 ст 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Отже, розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], не звільняє їх від виконання обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення, мають право користуватись займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Оскільки відповідачі своїм проживанням порушують права позивача як власника квартири, проживання відповідачів перешкоджає позивачу володіти, користуватись та розпоряджатись квартирою, а позивач має право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 114,70 грн. На підставі викладеного,та

Outcome: partial