Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], за невиконання обовязків у вихованні своєї дитини та стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він перебував з відповідачкою у шлюбі, який було розірвано 28 листопада 2008 року рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON]. В липні 2008 року відповідач покинула свою сімю та 24 листопада 2009 року вийшла заміж. Після державної реєстрації шлюбу відповідачеві присвоєне прізвище «Петухова». Неповнолітня дитина проживає з позивачем з дня народження. Відповідач утриманням, вихованням та розвитком дитини не займалась і на даний час не займається, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та з дочкою не спілкується. Крім того дитина тяжко хворіє, її лікуванням займається позивач та його батьки. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON]С позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, просили позбавити батьківських прав відповідача, а також стягнути з неї аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 11 березня 2015 року і до досягнення дитиною віку повноліття. Прокурор Караченцев Д.Ю. також просив позов задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON], а також стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно і це буде відповідати вимогам закону. Представник органу опіки та піклування Великобурлуцької районної державної адміністрації [PERSON], що діє на підставі довіреності № 01-58/210 від 27 січня 2015 року, виданої Великобурлуцькою районною державною адміністрацією, вважала даний позов обґрунтованим і його задоволення буде відповідати інтересам дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялась за адресою місця проживання. Судова повістка була направлена за місцем проживання відповідача та отримана особисто матірю відповідача 15.04.2015 року (а.с.60). Згідно ч.3 ст.76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї. Таким чином, [PERSON] вважається повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявилась на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час та місце розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала,\~та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд враховує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~\~ Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані ними документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин. Згідно з ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Ухилення є умисною бездіяльністю щодо виконання батьками своїх обовязків щодо дітей. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 016997, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції у Харківській області, матірю [PERSON], яка народилась 23 жовтня 2005 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 58 (а.с.20), є [PERSON]. Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.19), [PERSON], [INFO], після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на - «Петухова». З характеристики наданої, Приколотнянською загальноосвітньою школи І ІІІ ступенів Великобурлуцької районної ради Харківської області вбачається, що [PERSON] навчається у 4 класі Площанської [PERSON] ступенів Великобурлуцького району Харківської області. Вихованням та утримання дитини опікується батько [PERSON], бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON], які постійно спілкуються з вчителями з питань виховання та навчанням дівчинки. Дитина регулярно відвідує школу, забезпечена одягом та шкільним приладдям. Рідні докладають багато зусиль та приділяють належну увагу вихованню та навчанню дитини. Мати [PERSON], участі в житті доньки не приймає та жодного разу не зявлялась на батьківські збори, тобто свої материнські обовязки не виконувала (а.с.21). Відповідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1362, виданого Харківською міською клінічною дитячою лікарнею № 16, неповнолітня має діагноз «Гострий лейкоз, лімфобласний варіант, ФАБ варіант L1, common ALL тип, 1 кістково мозкова ремісія. Хронічний вірусний гепатит В, фаза мінімальної активності. Хронічний калькульозний холецистит. Дизметаболічна нефропатія (ураторія)» (а.с.22-23). З довідок виданих виконавчим комітетом Великобурлуцької селищної ради Харківської області вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає [INFO], одружений та має чотирьох малолітніх дітей (а.с.07-08). Відповідно до акту обстеження житлових умов та місця проживання малолітньої [PERSON] встановлено, що сімя [PERSON] складається з його дружини, двох синів та двох доньок, дані особи проживають у двокімнатній квартирі. Також з ними в квартирі проживають батьки позивача. Всі діти доглянуті, охайні, виховані та мають все необхідне для життя. Крім того, встановлено, що мати малолітньої [PERSON] [PERSON] з 2008 року не проживає з сімєю та участі у вихованні й утриманні дочки не приймала, ніякого інтересу до дитини не проявляла (а.с.29-30). Із матеріалів справи вбачається, що відповідач спільно зі своєю донькою з 2008 року не проживає, не брала педагогічної, матеріальної чи будь-якої іншої участі у вихованні дитини і не має на це бажання. Згідно висновку Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області від 18 лютого 2015 року, Великобурлуцька районна державна адміністрація, як орган опіки і піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.31-32). Представник органу опіки та піклування Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області [PERSON] в суді підтримала даний висновок, оскільки мати ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з батьком [PERSON] з дня народження, знаходиться повністю на його утриманні. Також встановлено, що [PERSON] не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, до доньки не навідується, не цікавиться її долею, участі у вихованні та утриманні не приймає, матеріально та морально не підтримує. Таким чином, суд вважає доведеним те, що відповідач [PERSON] умисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме: ухиляється від виконання обов'язків щодо піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, щодо забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя, щодо поваги до дитини. Об'єктивних причин з яких [PERSON] не виконувала покладені на неї батьківські обов'язки судом не встановлено. З вищезазначеного можна зробити висновок про те, що [PERSON] свідомо, умисно нехтує покладеними на неї батьківськими обов'язками та має бути позбавлена батьківських прав, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Також підлягають задоволенню і вимоги позивача в частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, як цього вимагає позивач. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов'язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] (а.с.20). Відповідач, як матір, зобов'язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що [PERSON] на даний час є працездатною людиною. Дитина зважаючи на її вік, а саме те, що вона є неповнолітньою, має тяжке захворювання, тобто має незадовільне матеріальне становище. При винесенні рішення суд враховує обставини, вказані в ст.182 СК України і визначає їх розмір, відповідно до вимог ст.183 СК України. Суд вважає, що визначення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за вимогою про позбавлення батьківських прав у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.02), а також підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір за вимогою про стягнення аліментів у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивача за законом звільнено від сплати судового збору в цій частині. Згідно з п.1 ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved