Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , згідно якої просив суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем, вказавши, що між ними зареєстровано шлюб 19.07.1975 року відділом РАГС Кременчуцької міської Ради народних депутатів, запис № 1018, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим 27.01.1997 року. Дошлюбне прізвище відповідача - Гаврась. Спільних неповнолітніх дітей у сторін не має. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 1995 року, оскільки позивач з відповідачем з того часу фактично не проживають однією сімєю та не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої прохає розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати покласти на нього. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, але вказала, що з 1995 року вона та позивач продовжували періодично спілкуватися між собою як родина до 2019 року, тому в цьому не згодна з обставинами, викладеними в позові. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 19.07.1975 року відділом РАГС Кременчуцької міської Ради народних депутатів, запис №1018, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим 27.01.1997 року. Дошлюбне прізвище відповідача - Гаврась. Спільних неповнолітніх дітей у сторін не має. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 1995 року, однак суд враховує заяву відповідача, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, але вказала, що з 1995 року вона та позивач продовжували періодично спілкуватися між собою як родина до 2019 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе залишити відповідачу після розірвання шлюбу шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З урахуванням заяви позивача, про покладення на нього судових витрат, судові витрати залишити на позивачеві.

Outcome: approved