Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що він проживав з відповідачем [PERSON], [INFO] у цивільному шлюбі із 2005 року. За час спільного проживання з відповідачем вони мають 3-х неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] [INFO]; синів - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. З квітня 2013 року, відповідач з дітьми разом не проживає, не приймає жодної участі у їх вихованні, не виконує батьківських обов'язків, він фактично виховує дітей один. Ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків виражається у тому, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей; не спілкується з дітьми взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дітей; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. З квітня 2013 року він виховує дітей самостійно, створює їм належні умови виховання, утримує їх, купляє одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дітей, забезпечує їхнє навчання. За час навчання дітей, відповідач жодного разу у школі не з'являлася, навчанням та вихованням дітей не цікавилася. Позивач в судовому засіданні, позов підтримав та просить його задовільнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, судову повістку не отримувала, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК є такою, що належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Представник органу опіки та піклування Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області Стицюра Л.В. в судовому засіданні зазначила та надала висновок про те, що необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дітей та залишити їх для подальшого проживання та виховання біля [PERSON], оскільки це буде відповідати інтересам дітей. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожний окремо суду показали, що позивач дбає про життя та виховання дітей. Знають, матір дітей, з квітня 2013 року вона не цікавиться життям та вихованням дітей та з ними не проживає. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. За час спільного проживання у цивільному шлюбі сторони мають 3-х неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] [INFO]; синів - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 9-11). З квітня 2013 року, відповідач з дітьми разом не проживає, не приймає жодної участі у їх вихованні, не виконує батьківських обов'язків, позивач фактично виховує дітей один, що вбачається з характеристик на дітей Таужненської ЗШ І-ІІІ ступенів (а.с. 12-14), акту обстеження умов проживання від 31.01.2017 року (а.с. 16), актів відвідування сім'ї (а.с. 17-19), характеристики на [PERSON] від 26.01.2017 року ( а.с. 20) та довідок Таужненської сільської ради № 33, № 34 від 16.01.2017 року (а.с. 21, 22). Згідно вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно із нормами ст.164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи вислухавши пояснення позивача, пояснення представника органу опіки та піклування Гайворонської РДА, свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач протягом 4 років не цікавиться життям дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: - не турбується про фізичний та духовний розвиток дітей. - нe цікавиться, як ростуть її діти. - не забезпечує дітей необхідним харчуванням. - не забезпечує дітей медичним доглядом. - не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, а тому має бути позбавлена батьківських прав щодо [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, тощо. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст.88 ЦПК України, в разі задоволення позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved