Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] [PERSON], треті особи Виконавчий комітет Довгинцівської районної у м. Кривому Розі ради, Виконавчий комітет Металургійної районної у м. Кривому Розі, Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачкою [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з 28.12.2012 року. На момент їхнього знайомства відповідач вже мала доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON] В період шлюбу у них народилась спільна донька - [PERSON], [INFO]. За час їхнього проживання з відповідачем [PERSON], батько [PERSON] не приходив до неї, не відвідував її у школі, не надавав будь-якої допомоги на утримання. Матеріальне забезпечення доньки на той час його дружини повністю було його обов'язком, її вихованням займалась [PERSON], а він надав їй допомогу. У серпні 2015 року відповідач [PERSON] залишила сім'ю, покинула дітей та виїхала з квартири. Він звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та 10.02.2016 року судом було постановлене рішення про задоволення його вимог. З серпня 2015 року вихованням та утримання дітей займається виключно він. Допомогу йому надають його батьки, так як вони проживають разом в одній квартирі. Відповідач [PERSON], своєю донькою [PERSON] не цікавиться, до неї не приходить, будь-якого інтересу до її життя не проявляє. Дівчинка називає його батьком, він забезпечує її матеріально та займається вихованням. 05 серпня 2016 року він уклав з шлюб з [PERSON]. Разом з дружиною вони придбали квартиру за адресою: [ADDRESS]. Наразі вони роблять там ремонт, та мають намір разом з дітьми туди переїхати. Відповідачі у справі є фізично та психічно здоровими, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не цікавляться ними, не забезпечують матеріально, не піклуються про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому вважає, що є підстави для позбавлення їх батьківських прав. При визначенні розміру аліментів просить врахувати, що інших утриманців [PERSON] не має, має задовільний стан здоров'я. Розмір аліментів на утримання дитини просить визначити у розмірі ? частки доходу відповідача. Ухвалою суду від 26 квітня 2018 року прийняти до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач [PERSON] та його та його представник [PERSON] не з'явилися, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають. Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради до суду подали висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради у судове засідання не з'явилися, до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та винести рішення відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради Чубінець Т.С. проти позовних вимог не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені, відзиву не надали. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши представників позивача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступних мотивів. Як встановлено судом, що [PERSON] та [PERSON] з 28.12.2012 року по 10.02.2016 рік перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 5 - копі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, а.с. 8 - копія рішення). В період шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с. 7). [PERSON] навчається в КЗШ № 128 з 01 вересня 2015 року. Вітчим та його мати приділяють достатньо уваги навчанню та вихованню [PERSON]. Постійно підтримують зв'язок з класним керівником, відвідують батьківські збори, приходять на консультацію. Мама дитини, кинула сім'ю та поїхала до Москви у жовтні 2015 року. Дітьми не цікавиться, навчанням та вихованням не займається ( а.с. 9 , 11 - копія характеристики з навчально-виховного комплексу). [PERSON] відвідує дитячий садок № 128 з вересня 2016 року. Дитина мешкає з родиною за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 10 - копія характеристики, а.с. 12 - копія акту). Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов'язань по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ч. ч. 4 - 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку Тернівської районної у місті ради від 13.06.2018 року, виконком районної у місті ради не заперечує проти позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] ( а.с. 49-50). Згідно висновку виконкому Металургійної районної у місті ради, від 15.06.2018 року, виконком Металургійної районної у місті ради вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON], відносно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], оскільки мати дітей у серпі 2015 року залишила дитину та зникла у невідомому напрямку, самоусунувшись від утримання, вихованням та навчанням, не забезпечує їх харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, не надає матеріальної допомоги родині. 05.08.2016 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON].. діти проживають у їх родині. [PERSON] та його дружина приділяють належну увагу вихованню та навчанню дітей, цікавляться їхніми успіхами, відвідують батьківські збори, створили добрі умови для їх проживання та розвитку ( а.с. 55). Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви … про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (параграф 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Оскільки наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідачів від належного виховання своїх дітей, свідомої зневаги своїми обов'язками, враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідачі не займаються вихованням дітей, не забезпечують їх матеріально, не виявляють щодо них батьківського піклування, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, а оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дітей, суд вважає доведеними заявлені вимоги та вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та позбавити [PERSON] батьківських прав у відношення [PERSON], [INFO]. Згідно частин 2,3 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з принципу справедливості і обов'язку обох батьків приймати участь в утриманні дітей. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь батька [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягненню з рівних частках з відповідачів на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved