Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з дійсним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований за адресою : [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Будинок був побудований на підставі документів : рішення виконавчого комітету м.Гірське № 9 від 05 квітня 1952 , нотаріально посвідченого Договору на право будівництва дому і безстрокове користування земельною ділянкою та Акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння. Вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем померлого який прийняв спадщину є позивач який після смерті батька вступив у фактичне управління та володіння майном, тобто прийняв спадщину. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення права на спадкове майно, що залишилось після смерті батька із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок і для вирішення питання щодо успадкування будинку рекомендовано звернутися до суду. Позивач вважає, що відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР, що діяв на час виникнення спадкових правовідносин, вступив у фактичне управління та володіння спадковим будинком, оскільки був зареєстрована та постійно проживав в цьому будинку, тобто прийняв спадщину після смерті батька. За таких обставин, позивач позбавлений можливості оформити своє право на земельну ділянку, тому вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив позов розглянути за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши\~\~письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що наведені позивачем причини\~\~пропуску ним строку звернення до суду є поважними, тому цей строк підлягає поновленню, а\~\~позовні\~\~вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що позивач по справі є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.11.1950 року Гірським РАЦС Попаснянського району (а.с.12), який [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерті серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Гірської міської ради 13 грудня 1999 року (а.с.13). Рішенням виконкому Гірської міської ради депутатів працівників від 05 квітня 1952 року № 9 [PERSON] було надано право індивідуального будування житлового будинку на земельній ділянці розміром 600 кв.м. під [ADDRESS] ( а.с.14 ), і на цій ділянці на підставі нотаріально посвідченого Договору на право будівництва дому і безстрокове користування земельною ділянкою (а.с. 15) , [PERSON] побудував житловий будинок, який був прийнятий в експлуатацію згідно акту прийомки індивідуального будинку ( а.с.17). Комунальним підприємством «Первомайське МГБТІ», проведено інвентаризацію будинку [ADDRESS] з видачею технічного паспорту, реєстрація права власності не проводилась, а відповідно до домової книги зазначеного будинку позивач приписаний в ньому з 1957 року ( а.с. 14). Відповідно до постанови приватного нотаріуса Попаснянського районного нотаріального округу Луганської області Мирошниченко Н.І. від 22 червня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок ( а.с.3). Згідно довідки № 2328 виданої виконкомом Гірської міської ради за адресою [ADDRESS] мешкаэ позивач [PERSON] разом з дружиною, донькою та онуком (а.с.5) і це також видно з копії адресної картки, звіреної секретарем Гірської міської ради (а.с. 4). Довідкою № 2-19/763 виданою виконавчим комітетом Гірської міської ради Попаснянського району 23.06.2020 року підтверджено, що [PERSON] є уродженцем м.Гірське Попаснянського району Луганської області і мешкає з дня народження [INFO] і по теперішній час за адресою : [ADDRESS] . Будинок був побудований його батьком [PERSON] . Будівництво домоволодіння було закінчено до 05 серпня 1992 року. Починаючи з 1956 року і до смерті [INFO] [PERSON] вважався власником домоволодіння, сплачував податки та необхідні внески, а після його смерті і теперішнього часу господарем та власником вважається його син [PERSON] , який добросовісно і відкрито володіє будинком весь цей час. Будинок в належному стані, доглянутий. Сплачуються податки та всі обов`язкові платежі. Володіння [PERSON] будинком [ADDRESS] не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. (а.с. 7) Актом депутата Гірської міської ради встановлено , що домоволодіння [ADDRESS] перебуває у власності [PERSON] [INFO] , який за даною адресою мешкає постійно з моменту народження і до теперішнього часу. Приблизно в 1951-1956 роках його батьки [PERSON] та [PERSON] побудували цей будинок, який потім ще добудовували і будівництво якого закінчено до 05 серпня 1992 року. Починаючи з 1999 року і до теперішнього часу [PERSON] сплачує податки, земельну ренту, а також страхові виплати на домоволодіння, відкрито до добросовісно володіє будинком, господарськими спорудами та прилеглою земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] . За даною адресою постійно, з моменту народження проживають члени сім`ї [PERSON] : [PERSON] (дружина), [PERSON] ( донька) і [PERSON] (онук) (а.с. 8). Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 [INFO] . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24 червня 1983 р. за №4 (зі змінами внесеними ППВС № 13 від 25.12.1992 та № 15 від 25.05.1998 року), якщо в зазначений строк позивач вступив в управління та володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Відповідно до норм ст.\~524\~ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтями 548,549\~ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги за заповітом після смерті батька [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину, відповідно до вимог п. 1 ч.1ст. 549 ЦК УРСР(в редакції 1963 року). Відповідно до ст. 550 ЦК України(в редакції 1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст.\~549\~ЦК України строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Отже, приймаючи до уваги та оцінюючи докази надані сторонами, суд приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог законодавства, на яке посилається позивач у своїй заяві, і які суд застосовує при ухваленні свого рішення, при цьому суд вважає визначити як ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, визнання за\~\~ [PERSON] [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , права власності на домоволодіння - житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташоване за адресою : [ADDRESS] , так як позивач є таким, що у передбаченому на час відкриття спадщини порядку прийняв спадщину, а перешкодою для захисту її порушеного права на спадщину в позасудовому порядку є відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до доведеності позовних вимог в ході судового розгляду, позивачем з посиланням на норми права, які суд також застосовував при ухваленні рішення, позов [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі. Разом з тим, позивач, а ні у своєму позові, а ні під час судового розгляду не ставив питання щодо розподілу судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом, а тому, суд не розглядає питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, передбаченого ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст..ст. 548, 549 ЦК України ( в редакції 1963 року),

Outcome: approved