overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 17 липня 2004 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На джаний момент, ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання - припинено, та, за його переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 17 липня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №855. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] (а.с.7 - копія свідоцтва про одруження). В даному шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO] року народження (а.с.8 - копія свідоцтва про народження дитини). В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачкою не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 17 листопада 1989 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Палаці одружень м. Києва. Неповнолітніх дітей у них немає. Їх сім'я фактично розпалась. Вони з 1998 року не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, у зв'язку з чим між ними виникали непорозуміння, конфлікти та сварки. Їх шлюб набув формального змісту, а тому виникла необхідність його розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе слухати справу у її відсутності. Вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. В ході судового розгляду встановлено, що 17 листопада 1989 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №6286. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Неповнолітніх дітей сторони не мають. В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачкою не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу є неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 19 квітня 2003 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. У своїй позовній заяві він зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, виховання дітей та ведення домашнього господарства, почуття любові один до одного більше не відчувають. На момент звернення до суду, сумісне проживання припинено. Враховуючи вищевикладені обставини, вважає, що подальше спільне подружнє життя та ведення домашнього господарства неможливе, оскільки це буде суперечити його інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 квітня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис за №284. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.5 - копія свідоцтва про одруження). Від даного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.6 - копія свідоцтва про народження). В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачкою не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а сам шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 20 жовтня 1977 року він з відповідачем зареєстрував шлюб. Від шлюбу, у них з відповідачем народились двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У своїй позовній заяві він зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, виявилось, що вони різні люди. З грудня 2009 року вони не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач проти позову заперечувала. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 1977 року у Фарбованській с.Раді Яготинського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №19. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] (а.с.4 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Від даного шлюбу у сторін народились двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечувала. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а сам шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 20 листопада 2010 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, в якому у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. Сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з січня 2015 року. Подружнє життя не склалось через нусумісність характерів, втрати поваги один до одного та протилежних поглядів на шлюб та сім'ю. На даний момент вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться та не підтримують подружніх стосунків. Поадльшого сенсу підтримувати шлюбні стосунки немає. На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким задовольнити вимоги та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 20 листопада 2010 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №3567. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.4 - оригінал свідоцтва про шлюб). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження сина). В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачкою не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а тому збереження шлюбу є неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між ними втрачено. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 21 вересня 2012 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу вони дітей не мають. У своїй позовній заяві він зазначив, що фактичних шлюбних стосунків вони не підтримують більше чотирьох місяців та проживають окремо. Причиною розірвання шлюбних відносин виявилось те, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, на підставі чого між ними завжди виникали непорозуміння, що стало причиною розірвання стосунків між подружжям. На даний час спільний бюджет не ведеться. Надалі зберегати сім'ю він наміру не має, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис за №2436. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.3 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу торони дітей не мають. В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачкою не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а сам шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 22 липня 2000 року у Відділу реєстрації громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. В даному шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. У своїй позовній заяві зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося, між ними повністю відсутні почуття любові та взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними остаточно припинені взимку 2008 року. З цього часу, не ведеться спільне господарство, а також мешкають за різними адресами. Таким чином, шлюб мін ними існує формально і його збереження - неможливе. На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Судом встановлено, що 22 липня 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №336. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.4 - копія свідоцтва про одруження). В шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження дитини). В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 22 липня 2005 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу, у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, крім того, вони не ведуть спільного господарства. Причиною звернення до суду є відмінність у рисах характеру кожного з подружжя, поглядах на сімейне життя, побут, ведення домашнього господарства. На грунті таких відмінностей між ними виникали часті суперечки, які переростали у серйозні конфлікти, вирішити які було досить складно. Постійні конфліктні ситуації, неприязні відносини, психологічне напруження негативно позначаєтьсяне лише на них, а й на малолітній доньці; систематичні стреси можуть зашкодити здоров'ю дитини. Таким чином, подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу буде суперечити як сторонам, так і малолітній дитині. На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Судом встановлено, що 22 липня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №1095. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с.5 - копія свідоцтва про шлюб). В даному шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.4 - копія свідоцтва про народження дитини). В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між сторонами втрачено. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved