Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 вересня 2002 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 320. Від подружніх стосунків мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], які проживають разом з матір'ю. На утримання дітей позивач за рішенням суду сплачує аліменти з осені 2015 року. Позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені з осені 2015 року, оскільки в сім'ї часто виникають суперечки з побутових питань та відсутнє взаєморозуміння між сторонами, налагоджувати шлюбні відносини не бажає. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду письмові заперечення в яких пояснила суду, що позивач допустив подружню зраду, вона намагалася зберегти сім'ю, поговорити з відповідачем, але він побив її, що вона була змушена звернутися до лікаря. З листопада 2015 року позивач створив нову сім'ю, його поведінка впливає на психологічний стан дітей. Позовні вимоги визнала повністю та просила їх задовольнити. Витрати по справі просить стягнути з відповідача. Безумовне визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 28 вересня 2002 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 320. Сторони припинили подружні відносини з осені 2015 року, спільне господарство не ведеться, втрачені фізичні та духовні зв'язки. У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося, причиною стало -. різні інтереси, різні погляди на життя, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає залишити своє шлюбне прізвище [PERSON]. Витрати по справі підлягають стягненню з відповідача, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved