Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Так, звертаючись до суду з позовом просить визначити місцем проживання малолітніх дітей [ADDRESS], тобто за місцем проживання батька. Зокрема позивач зазначає, що 24 липня 2004 року між ним та відповідачем укладено шлюб, під час якого народилися двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04 квітня 2012 року укладений раніше шлюб розрізано місце проживання дітей не визначено. Оскільки, на теперішній час відповідач створила нову сім'ю, при цьому діти продовжують проживати з батьком, просив визначити місце проживання дітей - місце проживання батька в [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з'явився, його представник подав заяву, про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації в судове засідання також не з'явилися, повідомлялися належним чином про дату час та місце розгляду справи, тому зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. 2 із 3 Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, судом було досліджено чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, зокрема судом встановлено, що 24 липня 2004 року між ним та відповідачем укладено шлюб, під час якого народилися двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 04 квітня 2012 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду, укладений раніше шлюб розрізано місце проживання дітей не визначено. У подальшому, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, які в свою чергу, залишились проживати з батьком. З точки зору ст.1 СК України одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Нормою ст.141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.ё Згідно наданої суду заяви [PERSON] від 24 березня 2014 року остання не заперечує проти задоволення позову, тобто проти визначення місця проживання дітей з батьком по місцю його проживання. Крім того, відповідно до наданого суду акту від 16 серпня 2013 року малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають з батьком за адресою в [ADDRESS], мати їх інколи відвідує. Так, ст.160 СК України передбачено право батьків на визначення місця проживання дитини, зокрема ч.1 цієї статті місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В разі, якщо мати й батько, які проживають окремо , не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом, тому , з урахуванням вимог ст.161 СК України при вирішенні даного спору необхідно брати до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я. 3 із 3 Конвенція про права дитини, виходячи з рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Відповідно до ч.4 ст.150 СК України батьки повинні поважати дитину. Статтею 155 цього ж кодексу встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. З викладеного випливає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що сторони самостійно дійшли згоди та визначили місце проживання дітей з батьком, при цьому відповідач не заперечила щоб діти проживали з позивачем, оскільки нею створено нову сім'ю та змінено місце проживання. За таких обставин, суд вважає, що позов є таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить нормам діючого законодавства. Судові витрати віднести за рахунок сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved