Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права на спадкове майно ? земельну частку (пай), мотивуючи його тим, що 28.01.2013 р. в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області померла його мати [PERSON], яка постійно до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем проживала та була зареєстрована дочка спадкодавці, а сестра позивача [PERSON] Відповідно до заповіту, посвідченого 09.01.2003 р. [PERSON] селищною радою за реєстровим №5, [PERSON], належний їй житловий будинок в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області по вул. Леніна, 150 заповіла [PERSON], а житловий будинок в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області по вул. Монастирській, 152 заповіла [PERSON] Згідно витягу зі спадкового реєстру заповіт є чинний. Спадщину після смерті матері він прийняв шляхом подачі письмової заяви про прийняття спадщини до Жмеринської районної державної нотаріальної контори. Також спадщину після смерті матері прийняла його сестра [PERSON] Інших спадкоємців першої черги за законом, за правом представлення, за заповітом чи на обовязкову частку у спадщині немає. Відповідно до розпорядження №277 від 10.06.2011 р. Жмеринської РДА «Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельних ділянок для ведення особистих селянських господарств на території [PERSON] селищної та Людавської сільської рад для складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для ведення особистих селянських господарств громадянами [PERSON] селищної та Людавської сільської рад та списку громадян, працівників освіти, культури та медицини і пенсіонерів з їх числа, яким надаються у власність земельні ділянки для ведення особистих селянських господарств на території [PERSON] селищної та Людавської сільської ради» за померлою [PERSON] на території Людавської сільської ради рахується земельна частка (пай): земельна ділянка за №139 площею 3,7284 га. Згідно довідки управління Держгеокадастру у Жмеринському районі від 15.11.2016 р. за померлою [PERSON] закріплена земельна ділянка №139 загальною площею 3,7284 га. Станом на 01.01.2016 р. грошова оцінка земельної частки (паю) з коефіцієнтом індексації становить 96145,86 грн. У звязку із тим, що спадкодавець померла, то на належну їй земельну ділянку неможливо отримати правовстановлюючі документи. Звернувшись до Жмеринської райдержнотконтори із наміром отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на 1/2 частку земельної ділянки, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому вони вимушені звернутися з даним позовом до суду. На підставі викладеного просять визнати за ним право в порядку спадкування на 1/2 частину на земельну частку (пай) земельну ділянку №139 площею 3,7284 га, розташовану на території Людавської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, яка рахується за померлою 28.01.2013 р. [PERSON] Ухвалою суду від 06.12.2016 р. до участі у справі залучено в якості співвідповідача Людавську сільську раду Жмеринського району Вінницької області (а.с. 31) Ухвалою суду від 20.12.2016 р. третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] залучено до участі у справі в якості співвідповідача. (а.с. 65) В судове засідання позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим (а.с. 32) не зявився, надав суду заяву у якій позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просить його задовольнити та справу розглядати у його відсутність, судові витрати не стягувати із відповідачів. (а.с. 62) Представники відповідачів [PERSON] селищної ради Жмеринського району Вінницької області, Людавської сільської ради Жмеринського району Вінницької області та відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення судового засідання (а.с. 29, 32, 59), в судове засідання не зявились, надали письмові заяви у яких позовні вимоги позивача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування визнали, не заперечували щодо задоволення позову, просили справу розглядати у їх відсутність. (а.с. 26-27, 60, 66) Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, що не зявились, відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що сторони скористались своїми процесуальними правами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні, відповідно до матеріалів справи, встановлено, що 28.01.2013 року в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області померла мати позивача [PERSON] (а.с. 5, 7, 10), після смерті якої відкрилася спадщина. 09.01.2003 р. [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого вона заповіла належний їй житловий будинок в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області по вул. Леніна, 150 своїй дочці [PERSON], а належний їй житловий будинок в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області по вул. Леніна, 152 заповіла своєму сину [PERSON] (а.с. 9) Спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] прийняв позивач [PERSON] шляхом подачі заяви до Жмеринської районної державної нотаріальної контори. (а.с. 36-зворот) Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Жмеринського району Вінницької області від 08.11.2016 р. №4026 (а.с. 11) [PERSON], яка померла 28.01.2013 р., була зареєстрована та проживала до дня смерті в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області по вул. Монастирська (раніше Леніна), 150. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем проживала її дочка [PERSON] Розпорядженням №9 від 16.02.2016 р. [PERSON] селищної ради Жмеринського району Вінницької області «Про перейменування вулиць, провулків, тупиків на території [PERSON] селищної ради (смт. Браїлів, селище Браїлів, село Сьомаки) (а.с. 63, 64) вулицю Леніна в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області перейменовано на вулицю Монастирську. Відповідно до довідки управління Держгеокадастру у Жмеринському районі Вінницької області № 29-28-99.3-2181/2-16 від 15.11.2016 р. (а.с. 14) відповідно до розпорядження Жмеринської районної державної нотаріальної адміністрації №277 від 10.06.2011 р. та списку громадян, яким передаються у власність земельні ділянки розмірі земельної частки (паю) та видаються державні акти на право власності на земельні ділянки на території Людавської сільської ради, за померлою 28.01.2013 р. [PERSON] закріплена земельна ділянка №139 загальною площею 3,7284 га під порядковим №60. Станом на 01.01.2016 р. грошова оцінка земельної частки (паю) з коефіцієнтом індексації становить 96145,86 грн. Право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] може бути успадковане згідно чинного законодавства. Згідно Розпорядження Жмеринської РДА №277 від 10.06.2011 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельних ділянок для ведення особистих селянських господарств на території [PERSON] селищної та Людавської сільської рад для складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для ведення особистих селянських господарств громадянами [PERSON] селищної та Людавської сільської рад» та додатку №2 до даного розпорядження списку громадян, яким передаються у власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) та видаються державні акти на право власності на земельні ділянки на території Людавської сільської ради, за померлою 28.01.2013 р. [PERSON] закріплена земельна ділянка за №139 загальною площею 3,7284 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. 15, 16) Позивачу державним нотаріусом відмовлено позивачу [PERSON] в оформленні спадщини за законом на вищезазначену земельну ділянку, що залишилась після смерті [PERSON], яка померла 28.01.2013 р., у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). (а.с. 17) Відповідно до витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45829318 від 18.11.2016 р. (а.с. 13) заповіт складений 09.01.2003 р. [PERSON] чинний, не скасований і не змінений. Відповідно до спадкової справи №60/2013, відкритої до майна померлої 28.01.2013 р. [PERSON] (а.с. 36-58), позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] у визначений законом строк звернулись до Жмеринської державної нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] На час відкриття спадщини заповіт не змінено та не відмінено. На підставі вказаного заповіту третя особа [PERSON] 19.06.2015 р. отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Леніна, 150 в смт. Браїлів Жмеринського району Вінницької області. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову часту в спадщині та пережилого чоловіка в померлої не було. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] не встановлено. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами виникли правовідносини спадкування за законом, що регулюються Цивільним Кодексом України. Відповідно до ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1221 ч.1 ЦК України передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.ч. 3,4,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст. 1233, ч.1 ст. 1235, ч.ч.1- 2 ст. 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст.ст.1258, 1264 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 17 розділу X Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч.1, 2, 3, 5 ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Згідно ч.3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачами, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, викладені у ньому обставини знайшли своє підтвердження. Відповідачі по справі позов визнали і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Судом не встановлено порушення права інших осіб при визнанні права власності на 1/2 частку земельні частки (паю) за позивачем, що рахується за померлою [PERSON] Відповідно до ст.ст. 16, 25, п.11 ч.1 346, 1216, 1217, 1218, ч.1 ст. 1221, ч.1 ст.1223, ч.1 ст. 1225, 1235 ч.1, 1236 ч.ч.1-2, 1261, 1258, 1264, ч.1 ст. 1267, 1268 ЦК України, ст.ст. 22, 25 ЗК України,

Outcome: approved