Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третіх осіб без самостійних вимог Першої вінницької державної нотаріальної контори та Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про недійсність свідоцтв про право на спадщину,скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності в порядку спадкування. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Першої вінницької державної нотаріальної контори, [PERSON], [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2017 року позовні вимоги обох позовів обєднані в одне провадження. [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області позовні вимоги позовів [PERSON], [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] обєднані в одне провадження. Позови мотивовані тим, що державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] в порядку спадкування після померлого 05 квітня 2015 року [PERSON] 17 листопада 2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] на 1/6 частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами № 61 по вул. Ґрохольських у м. Вінниці; 05 січня 2017 року свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON] по 1/18 частці вищезазначеного житлового будинку. 26 листопада 2016 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] в порядку спадкування після померлої 02 серпня 2009 року [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частці житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами № 61 по вул. Ґрохольських у м. Вінниці. Проте вищезазначені свідоцтва підлягають визнанню недійсними, оскільки нотаріус при видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] неправильно встановив обсяг спадкового майна та неправильно визначив обовязкову частку у спадщині [PERSON], який прийняв спадщину, але не отримав свідоцтва про право на спадщину. А при видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] нотаріус неправильно встановила обсяг спадкового майна та безпідставно врахувала відмову від прийняття спадщини [PERSON] на користь [PERSON], збільшивши таким чином її частку у спадщині. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. 19 вересня 2017 року представник позивача [PERSON] подала заяву про уточнення позову, в якій просила визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 13/40 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами № 61 по вул. Ґрохольських у м. Вінниці. Представники позивача [PERSON] визнали позовні вимоги позову [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові, позовні вимоги позову [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] визнав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги свого зустрічного позову підтримала з обставин, викладених у позовній заяві, позовні вимоги позовів [PERSON] та [PERSON] визнала. Відповідач [PERSON] 23 серпня 2017 року подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить проводити розгляд справи у його відсутність. Представник Першої вінницької державної нотаріальної контори в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовів, позовні вимоги про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності в порядку спадкування просила задовольнити. Представник Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника департаменту та при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позовів сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Верховний Суд України розяснив в п. 24 постанови Пленуму №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» про те, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, якщо таке визнання не суперечить Закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Проте суд допитав осіб, які беруть участь у справі, дослідив матеріали справи, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В Першій вінницькій державний нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №352/84р. до майна померлого 12 червня 1971 року [PERSON] за заявою його дружини [PERSON] та дочки [PERSON] від 26 липня 1984 року (а.117 цивільної справи № 127/6209/17). 26 липня 1984 року державний нотаріус Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] видала [PERSON] свідоцтво про право власності за реєстровим №4-1473 на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями під номером 61 по вул. Волочаївській (Ґрохольських) у м. Вінниці як спільного майна, придбаного подружжям у шлюбі та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, яка складається з 1/2 частки вищезазначеного житлового будинку (а.121,122 цивільної справи № 127/6209/17). Право власності [PERSON] на 2/3 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під № 61 по вул. Волочаївській (Ґрохольських) у м. Вінниці на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом було зареєстровано КП «ВМБТІ» (а.122 цивільної справи №127/4481/17). В Першій вінницькій державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №1177/10 до майна померлого 12 червня 1971 року [PERSON] за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину сина померлого [PERSON] (а.129 цивільної справи № 127/6209/17). 02 грудня 2010 р. державний нотаріус Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] видав свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] на ? частку спадкового майна, яка складається з 1/3 частини житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами під номером 61 по вул. Волочаївській (Ґрохольських)у м. Вінниці. Право власності на 1/6 частку вищезазначеного будинку згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом зареєстровано за [PERSON] Федоровичем КП «ВМБТІ» 17 грудня 2010 року (а.171 цивільної справи №127/6209/17). Дочка померлого 12 червня 1971 року [PERSON] [PERSON] спадщину після смерті батька прийняла, проте свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, яка складається з 1/2 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами під номером 61 по вул. Волочаївській (Ґрохольських) у м. Вінниці не отримала. В Першій вінницькій державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №1033/2006 до майна померлої 12 вересня 2006 року [PERSON] за заявою її матері [PERSON] про прийняття спадщини (а.85 цивільної справи №127/4481/17). 11 травня 2007 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадщину, яка складалася з належної померлій квартири (а. 104 цивільної справи № 127/4481/17). Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку у спадщині, яка складається з ? частки житлового будинку № 61 по вул. Волочаївській (Ґрохольських)у м. Вінниці, яку прийняла [PERSON], але не оформила, її мати [PERSON] не отримувала. В Першій вінницькій державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 60/10 до майна померлої 02 серпня 2009 року [PERSON] за заявою її онуків [PERSON] та [PERSON] (а.105 цивільної справи №127/4481/17). 26 листопада 2016 року державний нотаріус Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] видала свідоцтва про право на спадщину за заповітом онукам померлої [PERSON] [PERSON] та [PERSON] по ? частці спадщини, яка складається з ? частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами під номером 61 по вул. Волочаївській (Ґрохольських) у м. Вінниці. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видані 26 листопада 2016 року [PERSON] та [PERSON] підлягають визнанню недійсними з таких підстав. У свідоцтвах зазначено, що спадщина складається з ? частки спірного будинку. Проте згідно з довідкою КП «ВМБТІ» №4536 від 23.10.2015 за [PERSON] станом на 29.12.2012 року зареєстровано 2/3 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими приміщеннями та спорудами № 61 по вул. Волочаївській (Ґрохольських) у м. Вінниці (а. 122 цивільної справи № 127/4481/17). Також нотаріусом не враховано, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї дочки [PERSON], яка в свою чергу прийняла, проте не оформила право на 1/3 частку у спадщині після смерті батька [PERSON], яка складалася з ? частки спірного будинку. Тобто на момент смерті [PERSON] належало 5/6 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами № 61 по вул. Волочаївській (Ґрохольських)у м. Вінниці. Крім того, при видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом онукам померлої [PERSON] нотаріус не врахувала права на обовязкову частку у спадщині сина померлої [PERSON]. [PERSON] був єдиним спадкоємцем першої черги (ст. 1261 ЦК України). І згідно з нормою ч. 1 ст. 1241 ЦК України [PERSON], який прийняв спадщину після смерті матері, мав право на ? частку спадкового майна. Тобто свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] та [PERSON] мали б видаватися в ? частці від спадщини, яка складалася з 5/6 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами № 61 по вул. Ґрохольських (Волочаївській) у м. Вінниці. В Першій вінницькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 486/2015р. до майна померлого 05 квітня 2015 року [PERSON]. 17 листопада 2016 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] на 3/6 частки спадкового майна, 05 січня 2017 року [PERSON] на 1/6 частку спадкового майна та [PERSON] на 2/6 частки спадкового майна. У свідоцтвах про право на спадщину за законом зазначено, що спадщина складається з 1/3 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами №61 по вул. Ґрохольських (Волочаївській), належної померлому [PERSON] в 1/6 частці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 02 грудня 2010 року та в 1/6 частці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 26 липня 1984 року та свідоцтва про право власності, виданого того ж дня, матері померлого [PERSON], яка померла 02 серпня 2009 року, спадкоємцем якої був її син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права. Всі три свідоцтва про право на спадщину за законом, видані спадкоємцям [PERSON] підлягають визнанню недійсними з таких підстав. Заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] були подані дружиною померлого [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] ( а.152,153,156 цивільної справи № 127/4481/17). Інші двоє дітей померлого подали заяви про відмову від прийняття спадщини: [PERSON] на користь дочки померлого [PERSON], а [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON] (а.163, 165 цивільної справи № 127/4481/17). 18 серпня 2015 року [PERSON] подав до Першої вінницької державної нотаріальної контори заяву, в якій зазначає, що померлий [PERSON] був його батьком, і відмовляється від спадщини на користь дружини померлого [PERSON] (а.162 цивільної справи №127/4481/17). Нотаріус не перевіряє права [PERSON] на спадкування за законом, як сина померлого, і враховує його відмову від прийняття спадщини, збільшуючи частку у спадщині [PERSON] на 1/6. Згідно з повним витягом №00017893625 від 08 квітня 2017 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] у графі «відомості про батька» зазначено [PERSON] (а.57-58 цивільної справи №127/4481/17). Відмова від прийняття спадщини є одностороннім правочином і має відповідати вимогам ст. 203 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 203 цього Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Згідно з нормами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу; якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з нормами статей 1273-1275 ЦК України право на відмову від прийняття спадщини має лише спадкоємець і за законом і за заповітом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Проте [PERSON] не є сином [PERSON], про що йому було відомо на час подання заяви про відмову від прийняття спадщини. А тому такий правочин є недійсним. З урахуванням відмови від прийняття спадщини двох дітей померлого [PERSON] частки у спадщині спадкоємців за законом, які прийняли спадщину становлять: 1/5 частка у [PERSON], по 2/5 частки у [PERSON] та [PERSON]. Нотаріус неправильно встановив обсяг спадкового майна померлого [PERSON]. Оскільки на день смерті йому належало 7/12 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами № 61 по вул. Ґрохольських у м. Вінниці, належних особисто померлому в 1/6 частці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 02 грудня 2010 року та в 5/12 частках на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 26 липня 1984 року та свідоцтва про право власності, виданого того ж дня, матері померлого [PERSON], та 1/6 частки, яку після смерті дочки [PERSON] прийняла [PERSON], але не оформила спадкові права, спадкоємцем якої був її син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права. Згідно з нормами ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала право на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 3.1 інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 р. за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування підлягають до задоволення, оскільки спадкоємці [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом спосіб звернулися до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Проте свідоцтва про право на спадщину через помилки, допущені державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], підлягають визнанню недійсними, оскільки порушують право на спадщину спадкоємців. Визначаючи право власності спадкоємців померлих [PERSON] та [PERSON] на спірний житловий будинок суд виходить наступного. Частка у праві власності на спірний будинок [PERSON] становить 7/30, яка визначена як 2/5 частки у спадщині після померлого [PERSON], яка складається з 7/12 часток у праві власності на спірний будинок. Частка у праві власності на спірний будинок [PERSON] становить 13/40, яка визначена як ? частка у праві на спадщину після смерті [PERSON], яка складається з 5/6 часток спірного будинку, та 1/5 частка у праві на спадщину після смерті [PERSON], яка складається з 7/12 часток у праві власності на будинок . Частка у праві власності на спірний будинок [PERSON] становить 53/120, яка визначена як ? частка у праві на спадщину після смерті [PERSON], яка складається з 5/6 часток спірного будинку, та 2/5 частки у праві на спадщину після смерті [PERSON], яка складається з 7/12 часток у праві власності на будинок. В судовому засіданні представники [PERSON], представник позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] просили судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: approved