Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь борг у сумі 155\~700 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 06 березня 2002 року відповідачем була видана розписка, відповідно до якої вона продала [PERSON] наявний у неї пай та зобов»язалась переоформити пай на його ім»я. У разі відмови від вчинення зазначених дій [PERSON] зобов»язалась повернути грошові кошти у 20-ти кратному розмірі 6000 доларів США. Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов»язань він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав . Позивач посилаючись на норми закону, якими врегульовані правовідносини, що склались з приводу укладення договору позики, просить його вимоги задовольнити. В судове засідання представник позивача та позивач не з»явились, від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач та її представник в судове засідання не з»явились, від представника відповідача надійшла заява з проханням розглядати справу без їх участі, просять відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на надані ними в письмовому вигляді пояснення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 березня 2002 року [PERSON] була написана розписка, відповідно якої вона продала свій земельний сертифікат (пай) [PERSON] за 1620 грн та зобов»язалась за першою вимогою підписати необхідні документи при переоформлені на [PERSON] Також зазначила, що ні вона , ні її родичі претензій з приводу продажу земельного сертифіката мати не будуть, інакше вона зобов»язується , у разі витребування нею або її родичами земельного сертифікату (Державного акту) виплатити суму у 20-ти кратному розмірі . Отже, фактично між сторонами склались правовідносини з приводу купівлі-прожажу земельної ділянки (паю). За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.15 Перехідних положень ЗК України (в редакції станом на 20.12.2001 року) громадяни та юридичні особи, які мають у власності земельні ділянкидля ведення селянського (фермерського) господарства та іншого товарного сільськогосподарського виробництва, а також громадяни України- власники земельних часток (паїв) не вправі до 1 січня 2005 року продавати або іншим способом відчужувати належні їм земельні ділянки та земельні частки (паї), крім міни, передачі їх у спадщинута при вилученніземель для суспільних потреб. З врахуванням зазначених норм закону та встановлених в судовому засіданні обставин, законні підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів, в рахунок погашення боргу відсутні, оскільки фактично договір купівлі-продажу земельної ділянки (паю), укладений між сторонами у виді розписки є нікчемним, а посилання позивача на норми закону, якими врегульовано укладення договору позики є безпідставним, адже такий договір між сторонами у справі не укладався. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі суд залишає по фактично понесеним.

Outcome: dismissed