Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] з березня 2010 року до 01.08.2017 року. На обґрунтування своїх вимог вказав, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду по справі №2-6378/2006 з нього на користь відповідачки на утримання їх дочки [PERSON] [INFO] стягнуто аліменти в сумі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вони домовилися із відповідачкою, що він добровільно буде надавати гроші на дочку в сумі більшій ніж стягнуто за рішенням суду і відповідачка повідомила його, що 05.07.2007 року подала заяву державному виконавцю про припинення стягнення з нього аліментів. 21.03.2007 року вони розлучились. Відповідачка вдруге вийшла заміж, швидко розлучилась із другим чоловіком. Починаючи з березня місяця 2010 року вони знов почали жити разом, але без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання він намагався заробляти гроші, брався за будь-яку роботу, але вона була неофіційною. Однак він повністю забезпечував сім`ю і питання сплати аліментів не піднімалось. Від спільного проживання вони мають другу доньку [PERSON] [INFO] . Лише в червні 2015 року, коли відповідачка таємно від нього і дітей виїхала за кордон, вона подала заяву про нарахування боргу по аліментах. Отже з 2010 року діти проживали і перебували на його утриманні, в тому числі старша дочка. З червня місяця 2015 року обидві дочки, в тому числі старша дочка, на яку стягнуто аліменти з нього на користь [PERSON] залишилась проживати з ним на повному його утриманні. На сьогодні йому відомі факти, що 06.07.2015 року було відкрито виконавче провадження по виконавчому листу №2-6378 виданого 20.12.2006 року згідно заяви про примусове виконання, яка була подана 01.07.2015 року виконавче провадження №48011711). У вказаному провадженні державний виконавець нарахував йому заборгованість по аліментах з 01.10.2006 року навіть не викликав його і не з`ясував чи дійсно є заборгованість. Коли він ознайомився із виконавчим провадженням, з`ясувалося, що його повідомляли за адресою проживання його матері. Протягом 2010-2015 років вони з відповідачкою проживали однією сім`єю, він повністю забезпечував сім`ю матеріально. Крім того, що він утримував сім`ю, він ще через банк направляв [PERSON] гроші. Вони проживали із відповідачкою однією сім`єю, він утримував сім`ю і [PERSON] запевняла його, що подала заяву про припинення стягнення аліментів саме з того часу як почала проживати разом. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08.02.2017 року (яке набрало чинності 14.03.2017 року) з нього припинено стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання старшої доньки [PERSON] [INFO] . Але у вказаному рішенні не зазначено з якого часу припиняється стягнення аліментів, тому стягнення аліментів припинено з часу набрання чинності вказаним рішенням суду. Крім того, вказаним рішенням встановлено факт його спільного проживання однією сім`єю із [PERSON] по червень 2015 року . Таким чином, за період з березня 2010 року по 01 серпня 2017 року, він не повинен був сплачувати аліменти, оскільки з березня 2010 року по липень 2015 року вони з відповідачкою проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, а з липня місяця 2015 року дочка [PERSON] залишилась проживати з ним, перебувала на його вихованні і утриманні. Дочка [PERSON] виїхала проживати до відповідачки в Польщу 01.08.2017 року. Вказаний факт відповідачка підтверджувала під час розгляду цивільної справи за його позовом до [PERSON] про стягнення аліментів (справа №686/13031/16-ц). Після від`їзду відповідачки за кордон і після ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів відповідачка не переслала йому жодної копійки на утримання дітей. На даний час він проживає разом із молодшою донькою яка відвідує приватний дитячий садочок, він повністю її утримує забезпечує житлом одягом, їжею, іграшками. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, до суду не направив відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] року народження є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08.02.2017 року у справі №686/13031/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 23.06.2016 року до їх повноліття та припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , що стягувались згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.12.2006 року. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ст. 180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивачем не надано доказів тому, що виникли обставини, які дають право на звільнення позивача від сплати аліментів. Крім того, суд вважає, що статті 3, 126, 160 Сімейного кодексу України, на які посилається позивач, в своїй позовні заяві, як на обґрунтування позову, не передбачає припинення стягнення аліментів.

Outcome: dismissed