Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства. Заява мотивована тим, що 04.02.2012 року в с. Казавчин Гайворонського району Кіровоградської області помер батько заявника, [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 06.02.2012 року було зроблено відповідний актовий запис №2. [PERSON] народився за час спільного проживання [PERSON] і [PERSON], однак, оскільки сторони проживали без укладення шлюбу, в свідоцтві про народження дитини у графі «батько» органом реєстрації актів цивільного стану жодних відомостей не зазначено. Мати заявника, [PERSON], 12.06.2003 року померла в с. Казавчин Гайворонського району Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 13.06.2003 року було зроблено відповідний актовий запис №12. [PERSON] 04.02.2012 року помер, своє батьківство він визнавав, але за життя не подав в органи реєстрації цивільного стану заяви про реєстрацію батьківства. Після смерті [PERSON] залишився житловий будинок та земельна ділянка, які юридично заявник не може оформити із-за відсутності підтвердження родинних відносин. Згідно довідки Казавчинської сільської ради №103 від 01.02.2018 року вбачається, що [PERSON] вступив в управління і володіння спадковим майном після смерті [PERSON], а також він заволодів речами побутового вжитку та документами померлого. У військовому квитку [PERSON] у графі «склад сім'ї» батьком записаний [PERSON] Батько заявника останнім часом проживав в будинку сина, де й помер, всі ці обставини свідчать про те, що [PERSON] був батьком [PERSON]. Встановлення факту має значення для реалізації особистих немайнових та майнових прав заявника, зокрема, права на спадкування за законом, як спадкоємець першої черги. В судовому засіданні заявник та його представник адвокат [PERSON] заявлені вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити. Заінтересована особа представник Казавчинської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився. Копію заяви з доданими до неї документами отримав та надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі, заперечень щодо задоволення заяви не має. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON], кожний окремо суду пояснили, що їм достовірно відомо що [PERSON] народився за час спільного проживання [PERSON] і [PERSON], вони проживали однією сімєю. Вели спільне господарство. [PERSON] при житті визнавав заявника своїм сином. Заслухавши заявника, представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу положень ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] народився 19.08.1964 року, отже, застосуванню підлягають норми КпШС. Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом встановлено, що 04.02.2012 року в с. Казавчин Гайворонського району Кіровоградської області помер батько заявника, [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 06.02.2012 року було зроблено відповідний актовий запис №2 (а.с. 9). [PERSON] народився 19.08.1964 року за час спільного проживання [PERSON] і [PERSON], однак, оскільки сторони проживали без укладення шлюбу, в свідоцтві про народження дитини у графі «батько» органом реєстрації актів цивільного стану жодних відомостей не зазначено (а.с. 11). Мати заявника, [PERSON], 12.06.2003 року померла в с. Казавчин Гайворонського району Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 13.06.2003 року було зроблено відповідний актовий запис №12 (а.с. 10). [PERSON] своє батьківство визнавав, але за життя не подав в органи реєстрації цивільного стану заяви про реєстрацію батьківства. Після смерті [PERSON] залишився житловий будинок та земельна ділянка, які юридично заявник не може оформити із-за відсутності підтвердження родинних відносин. Згідно довідки Казавчинської сільської ради №103 від 01.02.2018 року вбачається, що [PERSON] вступив в управління і володіння спадковим майном після смерті [PERSON], а також він заволодів речами побутового вжитку та документами померлого (а.с. 12). Також у військовому квитку [PERSON] у графі «склад сім'ї» батьком записаний [PERSON] (а.с. 14). Враховуючи той факт, що за життя [PERSON] визнавав своє батьківство щодо [PERSON], а також приймаючи до уваги, що цей факт підтверджується наведеними вище доказами по справі, суд приходить до висновку, що заявником повністю доведено факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON] Встановити іншим, крім судового, шляхом цей факт неможливо, оскільки [PERSON] та [PERSON] померли. Встановлення факту родинних відносин тягне для заявника юридичні наслідки, а саме дає право на спадкування за законом, як спадкоємець першої черги. На підставі викладеного,

Outcome: approved