Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.03.2003 року він з відповідачем зареєстрували шлюб в Запорізькому міському відділі реєстрації актів громадського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 216. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені, у звязку з непорозумінням, а також внаслідок різних поглядів на життя, почуття кохання втрачено, то Позивач просить розірвати шлюб з Відповідачем, оскільки можливості примирення немає. Позивач у судове засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заяву про відкладення розгляду справи, проте, з урахуванням обставин справи, з якої вбачається, що сторонам було надано строк на примирення у три місяці та матеріали справи не містять даних, що сторони примирилися, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-ЖС № 099549 від 29.03.2003 року, виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 216, сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.03.2017 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 132293, Виданим відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 500. Шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку із непорозумінням, а також внаслідок різних поглядів на життя. Майнового спору між сторонами немає. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя являється непорозуміння, а також різні погляди на життя. Судом надавався строк сторонам для примирення, однак його досягнуто не було. Відповідач жодних доказів\~\~на підтвердження примирення суду не надала. Враховуючи, що примирення між сторонами з вересня 2017 року не настало, позивач наполягає на розірвання шлюбу та на примирення не згоден, що свідчить про\~\~втрату почуття любові та поваги сторонами одне до одного, що призвело до фактичного розпаду сімї і примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Таким чином,\~\~шлюб між сторонами має бути розірвано. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просить суд відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права неповнолітньої дитини, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги.

Outcome: approved