Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 24 жовтня 2002 року він є власником житлового будинку [ADDRESS] в якому він зареєстрований та проживає. Крім нього, у будинку зареєстрована відповідач [PERSON] Однак вона вже більше 15 років не проживає у вказаному будинку, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за вказаною адресою, її особисті речі в будинку відсутні, житлом вона не цікавиться. Вказуючи на те, що відповідач понад п'ятнадцять років не проживає у вказаному будинку, просить визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, однак в судове засідання не з'явилася, заяву про слухання справи у її відсутність чи про відкладення розгляду справи суду не надала. Згідно довідки голови квартального комітету № 95 від 30 березня 2016 року судова повістка [PERSON], яка зареєстрована [ADDRESS], вручена не була, оскільки остання там не проживає. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності у випадках та в межах строків, встановлених ч.1, п.1 і 5 ч.3 і ч.4 ст.71 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що жилий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення, яке видане Шепетівським бюро технічної інвентаризації і записане у реєстрову книгу [NUMBER], копією договору дарування жилого будинку від 24 жовтня 2002 року, копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, копією домової книги для прописки громадян. Відповідно до довідки квартального комітету №13 Шепетівської міської ради від 23 лютого 2016 року №68 встановлено, що в будинку, який належить [PERSON], зареєстрована [PERSON], [INFO], але фактично в ньому не проживає вже більше двадцяти років. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт непроживання [PERSON] в будинку [ADDRESS] В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з моменту реєстрації у вказаному житловому приміщенні не проживає та ним не користується, а тому є всі підстави для визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі 71, 72, 163 ЖК,

Outcome: approved