Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON], 2007р.н., [PERSON], 2009р.н., треті особи без самостійних вимог [PERSON], служба у справах дітей Черкаської РДА про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що позивач згідно договору дарування від 22.01.2003р., зареєстрованого у реєстрі за №157, є власником домоволодіння у [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстровані син позивача [PERSON], колишня невістка [PERSON] та онуки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16.01.2014р. шлюб між сином позивача [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] та малолітні діти зареєстровані у вказаному будинку однак фактично там не проживають, з позивачем формально перебувають у родинних відносинах. На даний час відповідачі фактично проживають за адресою [ADDRESS]. Оскільки відповідачі тривалий час в будинку не проживають, позивач вважає, що вона позбавлена можливості належним чином використовувати та розпоряджатися своїм домоволодінням у [ADDRESS], так як відповідач [PERSON] та малолітні діти [PERSON] та [PERSON] там зареєстровані, та вважає, що відповідачі втратили право на користування житлом у ньому. Позивач просить визнати вказаних відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим будинком. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідача [PERSON] яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час і місце його проведення повідомлялась в установленому законом порядку, про що є дані в матеріалах справи. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи служби у справах дітей Черкаської РДА Майборода І.В. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог в частині визнання [PERSON] такою що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS], не заперечувала. В частині позовних вимог щодо визнання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS], вирішення даних вимог позивача [PERSON], віднесла на розсуд суду, однак зазначила, що неповнолітні діти не можуть бути позбавленні житла, без надання іншого житлового приміщення для їх проживання. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] та третя особи не заперечували, щодо розгляду справи без участі відповідача, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно ст.224 ЦПК України. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, житловий будинок у [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] згідно договору дарування житлового будинку від дарування від 22.01.2003р., зареєстрованого у реєстрі за №157, та згідно технічного паспорту ЧОО БТІ 08.01.2003р., вказана особа зареєстрована там, як його власник. Згідно акту обстеження будинку по [ADDRESS], від 28.01.2015р. відповідач [PERSON] та малолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в даному домоволодінні не проживають з 05 листопада 2013 року. На теперішній час дані особи проживають за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сім'ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-яких цивільно-правових угод з власником будинку, які давали б право відповідачу [PERSON] та неповнолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] користуватися жилим приміщення у ньому, [PERSON], не укладала. Вирішуючи питання про визнання [PERSON] та [PERSON] такими що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS], суд враховує той факт, що згідно даних АДР УДМС України в Черкаській області, які надішли на запит суду, неповнолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], за адресою [ADDRESS], не зареєстровані. Дані щодо їх місця реєстрації по м.Черкаси та Черкаській області, відсутні. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON], 2007р.н., [PERSON], 2009р.н., мають бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщення в будинку [ADDRESS].

Outcome: approved