Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання батьківства відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та внесення змін до актового запису про народження дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що він перебував у фактичних сімейних стосунках з відповідачкою з 2014 по 2015 рік. У цей час сторони періодично проживали разом, однак стосунки між ними були складні. [INFO] відповідачка народила дитину, яка при реєстрації народження була записана як [PERSON] . У свідоцтві про народження батьком дитини вказаний [PERSON] . Позивач зазначає, що з народження дитини він піклувався про неї, створював належні умови проживання для неї та її матері, відвідував дитячий садок, піклувався про її здоров`я та розвиток, він вважає [PERSON] своєю донькою та просив суд визнати його батьком дитини, внести зміни до актового запису про її народження та вказати його батьком [PERSON] , а також присвоїти їй прізвище « [PERSON] ». Відповідачка надала до суду відзив, у якому зазначила, що [PERSON] є біологічним батьком її доньки [PERSON] , [INFO] , однак при народженні дитини категорично відмовився надавати їй своє прізвище. На даний час вона не заперечує проти того, щоб до актового запису про народження дитини були внесенні зміни та батьком дитини був указаний позивач. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, позовну заяву просив задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, проти задоволення позову не заперечувала та просила розглянути справу за її відсутності, про що надала письмову заяву. Представник третьої особи Амур - Нижньодніпровського районного у м.Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Гермаш А.В. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою просила суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних сімейних стосунках з 2014 по 2015 рік, що підтверджено сторонами у письмових заявах. [INFO] відповідачка народила дитину - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 28.07.2015 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1095, у якому батьком зазначений [PERSON] (а.с.6). Суд приймає до уваги докази, надані по справі позивачем, що підтверджують прийняття ним участі у житті дитини, зокрема довідку КЗ «ДНЗ (ясла-садок) №402 комбінованого типу» Дніпровської міської ради від 22.12.2018 року №214 (а.с.7). Крім того, позивачем наданий експертний висновок про біологічне батьківство №MG19-60995 від 24.11.2019 року, яке було проведене на його замовлення, де підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.33). Суд також приймає до уваги заяву відповідачки, у якій вона визнає, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини. Згідно зі ст.126 Сімейного Кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.128 Сімейного Кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За ст.135 Сімейного Кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст.134 Сімейного Кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. П.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, зазначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. П.п. 2.13., 2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. П. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зазначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до п.п. 5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містить всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). П.6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дослідивши спірні правовідносини та застосовуючи відповідні норми права, судом встановлено, що у ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Приймаючи до уваги усі зібрані докази та обставини справи, враховуючи визнання відповідачкою позову, а також інтереси малолітньої [PERSON] , [INFO] , суд вважає позов задовольнити та визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; виключити із актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька [PERSON] , як батька дитини, та внести відомості до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , а також присвоїти дитині [PERSON] , [INFO] , прізвище « [PERSON] ». На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла.

Outcome: approved