Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітніми дітьми та просить встановити наступний спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з синами [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] : -без присутності матері [PERSON] п`ятниця, субота, неділя з 16:00 год. до 19:00 год. за зареєстрованим місцем проживання дітей та/або за місцем проживання [PERSON] з можливістю відвідування розважальних закладів, місць відпочинку та інших місць задоволення потреб дозвілля, культурних, релігійних і інших потреб молоді; -без присутності матері [PERSON] довготривале цілодобове виховання та спілкування з дітьми під час їхніх зимових, літніх канікул тривалістю 1 (один) тиждень у кожному із вказаних місяців канікул, а також при необхідності їх амбулаторного чи стаціонарного лікування - на час такого лікування. В обгрунтування позову вказав, що в шлюбі з відповідачкою вони перебували з 2007р. За час шлюбу у нього з відоповідачкою народилось троє дітей, які є досі неповнолітніми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Рішенням Червоноградського міського суду від 18.07.2018р. шлюб між ними було розірвано. Причиною його згоди на розірвання шлюбу позивач вказує аморальну поведінку відповідачки, оскільки вона неодноразово залишала дітей одних в квартирі, а сама в цей час відвідувала бари, кафе, де приймала участь у розпиті спиртного з іншими особами, схильними до такого ж способу життя, за кошти, які він давав на утримання сім`ї. Також позивач зазначає, що до місця проживання дітей у квартирі, яка між іншим належить їм на праві спільної власності, відповідачка його не допускає та влаштовує різні скандали, вчиняючи відносно нього домашнє психологічне насильство та перешкоджає йому приймати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми, яких постійно налаштовує проти нього. Також зазначає, що на сьогоднішній день у них з відповідачкою неприязні відносини та тривалі судові, в тому числі майнові, спори, а також спори щодо їх участі в житті дітей. Окрім цього, відповідач зазначає, що за час шлюбу ним була придбана квартира, що знаходиться по [ADDRESS] . Він мав і має намір проживати у вказаній квартирі разом з дітьми, де вони всі зареєстровані, їх виховувати і утримувати і для цього у нього є всі можливості. Також позивач повідомляє, що відповідно до рішення Червоноградського міського суду від 03 жовтня 2019 року, яке переглядалось апеляційним судом та набрало законної сили 3.09.2020 року, йому усунуто перешкоди в користуванні названою квартирою де в даний час проживає колишня його дружина з дітьми, та вселено в неї. Проте, незважаючи на рішення суду про усунення перешкод у користуванні вказаною квартирою, в тому числі з метою виховання та утримання дітей, відповідачка ніяким чином не дає йому можливості приймати участь не те що у вихованні, а й взагалі у спілкуванні з дітьми, перешкоджаючи йому у всякий спосіб навіть у доступі до власної квартири. Також зазначає, що у 2018 році він звертався до Органу опіки та піклування виконкому Червоноградської міської ради про визначення способу участі у вихованні дітей. Згідно з висновками комісії з питань захисту прав дитини від 6.11.2018 року № 166 визначено його спілкування з дітьми двічі на тиждень у середу з 16.00 год. до 19.00 год., у суботу з 14.00 год. до 18.00 год. Вказані висновки затверджені виконавчим комітетом Червоноградської міської ради 13.11.2018 року. Проте даних висновків відповідач на практиці жодного разу не дотримувалася і позивач вважає. що це обумовлене як їхніми неприязними відносинами та тривалими судовими спорами, так і характером відповідачки. Згідно з рішенням Червоноградського міського суду від 11.09.2020р. визначено місце проживання дітей - неповнолітніх синів [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з відповідачкою [PERSON] . Вказане рішення оскаржено ним в апеляційному порядку. Окрім цього позивач зазначає, що відповідно до судового наказу Червоноградського міського суду від 15.05.2018р., виданого за заявою відповідачки, він має сплачувати аліменти на трьох дітей в розмірі 1/2 частини від свого заробітку (доходу), позаяк самостійного доходу для утримання дітей у неї не має. Аліменти згідно з вказаним наказом стягуються з його пенсії та коштів, які отримує на відшкодування шкоди спричиненої на виробництві. У зв`язку з наведеним просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 20.04.2021 року судом було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 07.06.2021року з повідомленням сторін. 21.05.2021 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в позові за недоведеністю позовних вимог. В обгрунтування зазначила, що не чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми. Також зазначила, що з відповідачем у них неприязні відносини, оскільки він її 22.04.2018року побив, на підставі чого було відкрите кримінальне провадження, а також вчиняв щодо неї домашнє насильство. Крім того, позивач побив і її подругу, яка її захищала від побоїв відповідача. Разом з тим зазначила, що не заперечує проти його виховання та спілкування з дітьми без її участі, проте, послалася на постанову Верховного суду від 20.06.2020року щодо участі у вихованні батька без присутності матері. 02.06.2021року позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідачка не спростувала в своєму відзиві обґрунтувань його позову. Також зазначив, що у них склалися неприязні відносини, однак посилання відповідачки на її звернення у правоохоронні органи не стосуються відносин з дітьми, та додатково зазначив, що обидва кримінальні провадження, як йому відомо, закриті. Щодо звернення відповідачки про вчинення насильства в сім`ї позивач вказує на те, що такого не вчиняв, вчинення такого не було доведено та постановою Львівського апеляційного суду від 21.04.2021року провадження у даній справі закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Звернув увагу суду на те, що відповідач не проти його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, відтак просив позов задовольнити. 07.06.2021 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача та його представника про витребування в Органу опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради висновку щодо способу участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з синами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 02.07.2021року на адресу суду надійшов витяг з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Червоноградського району Львівської області № 213 від 13.11.2018 р.. 05.07.2021 року підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 03.08.2021року. В судовому засіданні 03.08.2021 року позивач та його представник позов підтримали, з підстав викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також позивач зазначив, що відповідачка продовжує чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, рішення органу опіки та піклування не виконує, у визначені дні побачень відвозить дітей у село, а він не має змоги туди їздити. Стверджував, що хотів полікувати одного з синів, проте відповідачка не дала йому такої змоги. Разом з тим зазначив, що аліменти він сплачує на утримання дітей і хотів би бачити дітей та спілкуватися з ними саме без участі відповідачки, оскільки у нього з нею неприязні відносини і їх нормальне спілкування є неможливим, тому не бажає, щоб діти брали у цьому участь. Представник відповідачки у судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Також зазначив, що відповідачка не чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми, оскільки позивач має в їх спільній квартирі свою кімнату, може приходити і бачитися з дітьми у будь-який час. Окрім цього зазначив, що позивач обрав невірний спосіб захисту і повинен був звертатися із вимогами про збільшення кількості днів і годин для побачень з дітьми та звернув увагу, що позивач не звертається із вимогою про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. Також представник відповідачки наголосив на тому, що вона не заперечує проти виховання та спілкування батька з дітьми без її участі. Зважаючи на зазначене просив в позові відмовити за недоведеністю позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, від представника органу опіки та піклування надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. В судовому засіданні, яке відбулося 03.08.2021р. була оголошена перерва до 13.09.2021року. 13.09.2021р. представник позивача подав суду письмові пояснення на підтримку обраного способу захисту порушених прав позивача та на спростування доводів представника відповідача. В даному судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити; а представник відповідача позов заперечив, просив відмовити у задоволенні. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, судом встановлено наступне. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20.10.2007року сторони перебували у шлюбі з 20.10.2007року (а. с. 11). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 13). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 14). Рішенням Червоноградського міського суду 18.07.2018р. шлюб між сторонами розірвано (а. с. 15). З копії витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Червоноградського району Львівської області № 213 від 13.11.2018 р. (п. 22) вбачається, що дозволено позивачу зустрічатися з малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] двічі на тиждень у середу з 16.00 год. до 19.00 год., у суботу з 14.00 год. до 18.00 год.(а. с. 26, 159). Згідно з рішенням Червоноградського міського суду від 03 жовтня 2019 року, яке набрало законної сили 03.09.2020 року, позивачу усунуто перешкоди в користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS] та вселено у вищезазначену квартиру (а. с. 37-43). Рішенням Червоноградського міського суду від 11.09.2020р. визначено місце проживання дітей - неповнолітніх синів [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з відповідачкою [PERSON] (а. с. 32-36). Згідно з рішенням Червоноградського міського суду від 18.01.2021 р. задоволено первісний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та відмовлено у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя (а. с. 44-46). Проте, суду не надано доказів щодо набрання даним рішенням законної сили. Як вбачається з копії довідки відділу реєстрації Червоноградської міської ради № 200 від 08.06.2020року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а. с. 163). Згідно висновку про стан здоров`я № 885 Червоноградської міської лікарні [PERSON] , [INFO] на обліку у лікарів: дерматовенеролога, психіатра, нарколога не знаходиться (а. с. 18). Відповідно до свідоцтва про шлюб серї [NUMBER] , виданого 12.03.2021року відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб 12.03.2021року з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а. с. 152). Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 03.03.2021року визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170грн, проте постановою Львівського апеляційного суду від 21.04.2021року вищезазначену постанову суду скасовано, а провадження у справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а. с. 89-91, 98-102). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка є її колишньою невісткою та підтвердила, що вона не дає батькові бачитися з дітьми, не дозволяє з ними гуляти, тільки в її присутності. Зазначила, що перешкоди чиняться відповідачкою щодо спілкування з дітьми ще з 2019-2020року, а саме з 2019р. не давала бачитися, а з 2020р. не дає навіть розмовляти по телефону. Також зазначає, що у її сина з дітьми конфліктів не було, проте дітей відповідачка намовляє, щоб діти не спілкувалися з ним. Надаючи правову оцінку спору суд виходить з наступних правових норм. Частиною третьою статті 51\~Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153\~СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157\~СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. З наданих сторонами та їх представниками доказів та пояснень вбачається, що між ними не досягнуто згоди з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, внаслідок чого між сторонами виникають непорозуміння, що призвело до звернення позивача до суду з цього приводу. Зокрема, відповідачка вважає, що вона не перешкоджає позивачу у спілкуванні з дітьми. Проте позивач стверджує, що відповідачка дітей у визначені йому дні для спілкування та виховання з ними не дає, відвозить у село, тим самим перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми, з приводу чого він звертався із скаргою до органу опіки та піклування 06.04.2021року (а. с. 50), проте листом від 26.04.2021р. йому була надана відповідь, з якої вбачається, що оскільки в провадженні суду перебуває дана справа та

Outcome: approved