overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати втратившим право користування житловим приміщенням - [ADDRESS] відповідача - [PERSON] В судове засідання позивач подав письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час слухання справи відповідно до закону - через засоби масової інформації, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд відповідно до ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Із позовної заяви встановлено, що відповідач був зареєстрований та проживав у будинку [ADDRESS], оскільки перебував у шлюбі із дочкою позивача, який на даний час розірвано рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Надані позивачем копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 1 березня 2013 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно свідчать про те, що позивач - [PERSON] є власником вказаного вище будинковолодіння. Із довідки № 15131 від 3 грудня 2013 року, виданої КП «Житлосервіс» встановлено, що у будинку [ADDRESS] зареєстрований відповідач - [PERSON] Шлюб між [PERSON], яка є дочкою позивача та відповідачем - [PERSON] розірвано 10 березня 2010 року, що вбачається із копії рішення Сарненського районного суду Рівненської області від вказаного числа. Крім цього, надана позивачем копія акту від 10 грудня 2013 року № 02/19-366, доводить факт непроживання відповідача у належному [PERSON] будинковолодінні протягом тривалого часу. Оскільки в ході судового слідства доведено факт не проживання [PERSON] по [ADDRESS] протягом тривалого часу, крім цього, на даний час останній не є членом сім`ї позивача, доказів на спростування вказаних обставин відповідачем надано не було, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст. 395, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати втратившим право користування житловим приміщенням будинком №22, розташованим по вул.Садовій с.Люхча Сарненського району Рівненської області відповідача [PERSON]. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю, пояснив, що відповідач є його зятем, в звязку з чим останній був зареєстрований у будинку, належному позивачеві. Однак, у вказаному житлі відповідач жодного дня не проживав, в звязку з чим позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, вказаним у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час слухання справи відповідно до закону, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд відповідно до ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Із позовної заяви та довідки № 742 від 20 лютого 2017 року, виданої Люхчанською сільською радою Сарненського району Рівненської області, встановлено, що відповідач [PERSON] є зареєстрованим у [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Надані позивачем копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 травня 2012 року та копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12 червня 2012 року свідчать про те, що позивач [PERSON] є власником вказаного вище житла. Відповідно до акту комісійного обстеження житла позивача від 13 лютого 2017 року відповідач [PERSON] є зареєстрованим, однак не проживає з дня реєстрації у будинку № 22 по вул.Садовій с.Люхча Сарненського району Рівненської області. Вказані обставини підтвердили в суді свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що [PERSON] дійсно є зятем позивача, однак, у належному останньому будинку жодного дня не проживав. Враховуючи досліджені судом докази, якими доведено факт непроживання відповідача у будинку № 22 по вул.Садовій с.Люхча Сарненського району Рівненської області, а доказів на спростування вказаних обставин відповідачем, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України надано не було, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 395, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати втратившою право користування житловим приміщенням будинком № 11 по вул.Ш.Руставелі м.Сарни Сарненського району Рівненської області відповідача [PERSON]. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю. Із пояснень позивача встановлено, що вказаний у позові будинок належить на праві власності позивачу. У даному помешканні зареєстрована відповідач, яка є колишньою дружиною [PERSON] Однак, [PERSON] не проживає у належному позивачу житлі орієнтовно 7 років, через що позивач просить визнати її такою, що втратила право користування цим житлом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про час слухання справи відповідно до закону, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд відповідно до ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Із позовної заяви та довідки № 17251 від 26 серпня 2016 року, виданої КП «Житлосервіс», встановлено, що відповідач є зареєстрованою у [INFO], оскільки перебувала у фактичних шлюбних відносинах із позивачем. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Надані позивачем копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 березня 2014 року, договору дарування частин будинку № 11 по вул.Ш.Руставелі м.Сарни Рівненської області, укладеного у 1993 році, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 березня 2014 року доводять, що позивач дійсно є власником вказаного житла. На даний час відповідач, шлюбні відносини із якою позивачем припинено, не відноситься до членів сімї останнього. Крім цього, із показів свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами [PERSON], встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у належному позивачеві будинку біля семи років. Враховуючи досліджені судом докази, якими доведено факт непроживання відповідача у будинку № 11 по вул.Ш.Руставелі м.Сарни потягом тривалого часу, а також з огляду на те, що на даний час відповідач не належить до членів сімї позивача, а доказів на спростування вказаних обставин відповідачем, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України надано не було, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 395, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати втратившою право користування житловим приміщенням квартирою №19, розташованій у будинку № 8 по вул.Ткача м.Сарни Сарненського району Рівненської області відповідача [PERSON]. В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені вимоги підтримали повністю. Із пояснень позивача та його представника встановлено, що вказана у позові квартира належить на праві власності позивачу. У даному помешканні зареєстрована відповідач, яка є колишньою дружиною [PERSON] Однак, [PERSON] не проживає у належній позивачу квартирі орієнтовно 8 років, через що позивач просить визнати її такою, що втратила право користування цим житлом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про час слухання справи відповідно до закону, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд відповідно до ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Із позовної заяви та довідки № 10586 від 16 червня 2016 року, виданої КП «Житлосервіс», встановлено, що відповідач є зареєстрованою у [INFO], оскільки перебувала у шлюбі із позивачем, який на даний час розірвано рішенням суду, що підтверджується копією рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 27 червня 2013 року. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Надана позивачем копія договору дарування частини квартири [ADDRESS], укладеного 12 лютого 2000 року, доводить, що позивач дійсно є власником вказаного житла. На даний час відповідач, шлюб із якою та позивачем розірвано, не відноситься до членів сімї останнього. Крім цього, із показів свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами [PERSON], встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у належній позивачу квартирі більше року. Факт відсутності позивача у вказаному житлі підтверджується, також, довідкою № 44 від 4 липня 2016 року, виданою Чудельською ЗОШ, згідно із якою дитина сторін по справі : [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі, тобто, за межами м.Сарни Рівненської області. Враховуючи досліджені судом докази, якими доведено факт непроживання відповідача у квартирі № 19 потягом тривалого часу, а також з огляду на те, що з моменту розірвання шлюбу відповідач не належить до членів сімї позивача, а доказів на спростування вказаних обставин відповідачем, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України надано не було, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 395, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], яка складається з двох кімнат, загальною площею 51,8 кв.м., жилою площею 50,4 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті 30.11.2012 року [PERSON]. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 30.11.2012 року помер його батько [PERSON], після якого залишилась спадщина у вигляді 1/3 квартири [ADDRESS], яка складається з двох кімнат, загальною площею 51,8 кв.м., жилою площею 50,4 кв.м. Дружина померлого та мати позивача [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. У встановлений законом термін позивач звернувся до нотаріуса про оформлення спадщини, але йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, якою вимоги підтримав, просив задовольнити та слухати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву, якою позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, просила слухати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 30.11.2012 року помер його батько [PERSON], після якого залишилась спадщина у вигляді 1/3 квартири [ADDRESS], яка складається з двох кімнат, загальною площею 51,8 кв.м., жилою площею 50,4 кв.м. Дружина померлого та мати позивача [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. У встановлений законом термін позивач звернувся до нотаріуса про оформлення спадщини, але йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. Відповідно до ст. 1261 ЦК України першу чергу спадкоємців по закону мають, зокрема, діти померлого. Суд знаходить, що інші спадкоємці першої черги відсутні, а заповіту померлий не залишив. Таким чином, суд доходить висновку, що є всі законні підстави задовольнити вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 30,34 кв.м., житлової 22,67 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 2/25 частини домоволодіння з надвірними спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 938 кв.м. в будинку №7 по вул. Південній у м. Одесі, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 17.08.2012 року померла його мати [PERSON], після якої залишилась спадщина у вигляді спірного нерухомого майна. Інших спадкоємців не має, однак нотаріусом було відмовлено позивачеві в оформленні спадщини, у звязку з тим, що право власності померлої на зазначене майно не було зареєстроване належним чином. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, якою вимоги підтримав, просив задовольнити та слухати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив слухати справу за відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 17.08.2012 року померла мати позивача [PERSON], після якої залишилась спадщина у вигляді спірного нерухомого майна. Інших спадкоємців не має, однак нотаріусом було відмовлено позивачеві в оформленні спадщини, у звязку з тим, що право власності померлої на зазначене майно не було зареєстроване належним чином. Судом встановлено, що спірне майно набуте померлою на підставі договору Н/98-0082 міни нерухомого майна від 06.02.1998 року (домоволодіння), який був укладений на біржі і не посвідчений нотаріально, а значить на підставі ст.ст. 227, 242 ЦК УРСР від 1963 року є недійсним; та на підставі договору дарування від 26.01.1994 року (квартира), посвідченого нотаріально, однак не зареєстрованого, відповідно до вимог закону, що має наслідком не виникнення у померлої права на це нерухоме майно, відповідно до закону. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Суд знаходить, що у звязку з недотриманням, встановленої законом процедури нотаріального посвідчення договору міни і державної реєстрації договору дарування, права [PERSON] на зазначене майно на момент смерті фактично не належали, а тому вони не можуть перейти у спадок. При цьому судом встановлено, що питання визнання зазначених договорів дійсними позивачем не заявлялося взагалі та не піднімалося в рамках даної справи. Таким чином, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом після смерті 29.04.2015 року [PERSON], а саме на легковий автомобіль марки ВАЗ, модель 2107, тип легковий седан, випуску 2006 року, номер шасі (кузова, рами) ХТА21070072467627, обєм двигуна 1451, серійний номер [NUMBER]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29.04.2015 року помер його батько [PERSON], якому за життя належав автомобіль марки ВАЗ, модель 2107, тип легковий седан, випуску 2006 року, номер шасі (кузова, рами) ХТА21070072467627, обєм двигуна 1451, серійний номер [NUMBER]. Автомобіль в спадок перейшов до дружини померлого [PERSON]. Остання право власності на автомобіль не оформляла. [PERSON] померла 13.06.2016 року. Наразі позивач не може оформити на себе право власності на вказаний автомобіль, що змушує його звернутися до суду. Інших спадкоємців першої черги не має. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, якою вимоги підтримав, просив задовольнити та слухати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надала заяву, в якій просив слухати справу за своєї відсутності, не заперечував проти задоволення вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 29.04.2015 року помер його батько [PERSON], якому за життя належав автомобіль марки ВАЗ, модель 2107, тип легковий седан, випуску 2006 року, номер шасі (кузова, рами) ХТА21070072467627, обєм двигуна 1451, серійний номер [NUMBER]. Автомобіль в спадок перейшов до дружини померлого [PERSON]. Остання право власності на автомобіль не оформляла. [PERSON] померла 13.06.2016 року. Наразі позивач не може оформити на себе право власності на вказаний автомобіль, що змушує його звернутися до суду. Інших спадкоємців першої черги не має. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Суд знаходить, що померлі заповіту не залишали, а тому спадкування майна здійснюється за законом. Суд знаходить, що єдиним спадкоємцем спірного майна є позивач, а тому вважає вимоги позивача щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] обґрунтованими та задовольняє їх. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] [PERSON] , право власності на домоволодіння по [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, подавши заяву про проведення судового засідання без їх участі, позов просили задовольнити. Представник ВК Мліївської сільської ради у судове засідання не з`явився, подавши заяву про слухання справи без його участі, заперечень щодо задоволення позовних вимог не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] у с. Старосілля Городищенського району Черкаської області, помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.10.2019. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 58917430 від 28.12.2019, інформація про [PERSON] , померлого [INFO] , у Спадковому реєстрі відсутня. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Бакуменко А.С. № 52/01-16 від 15.04.2020, заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] подав [PERSON] . Заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого за законом подала [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.1998, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Мати [PERSON] - [PERSON] змінювала своє прізвище та мала дошлюбне прізвище « [PERSON] », свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.09.2019, Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 0023998276 від 20.09.2019). Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , яка мала дошлюбне прізвище « [PERSON] » відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 12.09.2019 Батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.09.2019, були [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00027080314 від 17.07.2020, батьками [PERSON] , [INFO] були [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є двоюрідним дідом позивача [PERSON] , оскільки є рідним братом [PERSON] , яка являється рідною бабою позивача та яка подавала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого брата [PERSON] . Як вбачається, інших спадкоємців, які б претендували на домоволодіння, що належало [PERSON] судом не встановлено. З метою прийняття спадщини після покійного діда, [PERSON] звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. Однак, постановою приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Бакуменко А.С. від 22.11.2019, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок померлого. За довідкою ВК Мліївської сільської ради № 3033 від 11.11.2019, [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок по [ADDRESS] . Поряд із житловим будинком земельна ділянка, площею 0,25 га із земель комунальної власності сільської ради. Таким чином, беручи до вище викладене та зважаючи на визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по [ADDRESS], вартістю 43219 грн., що залишився після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, в зв'язку з тим, що ним не було подано правовстановлюючого документу на вищевказаний будинок. Позивач та його представник адвокат [PERSON] в судове засідання не прибули, просили справу слухати без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача П'ятигірської сільської ради в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність представника, зазначаючи про визнання позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, до суду надіслав телеграму, в якій просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, виходячи з наступного. Так, в суді встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Позивач є його спадкоємцем за законом першої черги, інший спадкоємець - брат позивача, третя особа по справі [PERSON] на спадщину не претендує. До спадкового майна відноситься житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по [ADDRESS], вартістю 43219 грн. Спадщину позивач прийняв належним чином, звернувся з відповідною заявою до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок було відмовлено, у зв'язку з тим, що ним не був поданий правовстановлюючий документ на нього. Встановлені судом обставини об'єктивно підтверджуються : копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.5), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.6), довідкою П'ятигірської сільської ради (а.с.7), копією технічної документації на будинок (а.с.8-11), довідкою БТІ про вартість житлового будинку (а.с.12), копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.13). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки позивач дійсно є спадкоємицем померлого батька за законом, спадщину прийняв належним чином, а тому необхідно визнати за нею право власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved