Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] треті особи: орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради, Авдіївський МВ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління МЮ про скасування усиновлення. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.11.1989 року. 29.09.1992 року їх шлюб було розірвано. В актовому записі про його народження за № 656 від 03.07.1990 року зазначений батько: [PERSON] . У зв`язку з тим, що його мати вдруге зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] , останній усиновив його, що підтверджується рішенням виконкому Київської райради народних депутатів № 86/2 від 13.03.1996 року. На момент такого усиновлення він не знав, що був усиновленою дитиною. З моменту розірвання шлюбу, укладеного між відповідачем та його матір`ю, відповідач взагалі перестав з ним спілкуватись. Оскільки відповідач по справі неодноразово звертався до нього з вимогою про скасування усиновлення, а також, у зв`язку з тим, що сімейні відносини між ним та відповідачем не склались, посилаючись на ч. 3 ст. 238 СК України позивач просить скасувати усиновлення [PERSON] , [INFO] громадянином [PERSON] , [INFO] , яке було здійснено на підставі рішення Київського райвиконкому м. Донецька про усиновлення [PERSON] за № 86/2 від 13.03.1996 року, внести відповідні відомості про дитину та батька, зазначив їх такими, які вони були до усиновлення : дитина- [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] , національність батька - « грек». В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги, а саме просив скасувати усиновлення громадянина України [PERSON] громадянином [PERSON] , [INFO] , яке було здійснено на підставі рішення Київського райвиконкому № 83 від 13.03.1996 року. Ухвалою суду від 19.08.2021 року за клопотанням позивача позовні вимоги в частині зобов`язання внести відповідні відомості про дитину та батька, зазначив їх такими, які вони були до усиновлення : дитина- [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] , національність батька - « грек», залишені без розгляду. Позивач [PERSON] , представник позивача в судове засідання не з`явились, просили справу розглядати без їх участі ( а. с. 42). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Заяву, подану від [PERSON] про визнання позову на аркуші справи 36-37 суд не приймає до уваги, оскільки зазначена заява подана позивачем по справі [PERSON] та з його електронної адреси. Враховуючи вищевказане, на підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник третьої особи Авдіївського ВДРАЦС в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, просив справу слухати у відсутність представника ( а. с. 53,56,59, 85). Представник третьої особи орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника ( а.с.40,68). Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2020 року про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлено, що згідно довідки про укладення шлюбу № 264 від 21.03.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану управління реєстрації актів цивільного стану Ставропільського краю по м. Єсентуки, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11.11.1989 року, актовий запис № 785. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . ( а. с. 17) Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 29.09.1992 року, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ( а. с. 15). Як вбачається з матералів справи [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.09.1993 року по 20.09.2006 року ( а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.03.1996 року, виданої Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблений актовий запис № 656 від 03.07.1990 року. Батьками [PERSON] зазначені - [PERSON] та [PERSON] . ( а. с. 17). Згідно довідки про внесення змін від 04.12.2019 року № 1514/04-112, виданої Київським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис цивільного стану № 656 від 03.07.1990 року про народження на ім`я [PERSON] , яка складена відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьк на підставі рішення про усиновлення № 86/2 від 13.03.1996 року Київського районного виконавчого комітету м. Донецьк зроблені наступні зміни у гр. 1,3,11,12,13,14,15,22. 21.03.1996 року внесені наступні зміни: прізвище дитини з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », по батькові батька дитини з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », дата народження батька дитини з « [INFO] » змінена на « [INFO] », національність батька « грек» змінена на «Українець». Актовий запис про шлюб № 762 від 10.09.1993 року по Київському відділу РАЦС м. Донецька 21.03.1996 року зроблені наступні зміни: прізвище матері дитини з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». ( а.с. 17). Рішенням Павлоградського суду від 07.12.2020 року у встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , тобто особа, яка заінтересована у поновленні правового статусу громадянина [PERSON] . ( а.с. 18). Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 19.10.1995 року [PERSON] , 1968 року народження, уродженця м. Донецьк, визнано безвісно відсутнім. На момент розгляду справи про скасування усиновлення [PERSON] стало відомо, що його усиновив [PERSON] . Останній є колишнім чоловіком [PERSON] , матері [PERSON] , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану № 00010579267 від 05.06.2012 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 07.12.2020 року заява [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] про скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою задоволено. Скасовано рішення Київського районного суду м. Донецька від 19.10.1995 року, яким [PERSON] , 1968 року народження, уродженця м. Донецька, визнано безвісно відсутнім. ( а.с. 17-18). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 11 Закону України « Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 12Закону України « Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 207 СК України усиновлюванням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1)Воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2)Дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невилікувану хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3)Між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі всиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Отже, в контексті положень про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство. При цьому зовнішньо дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема ї на її прохання у звичайних побутових обставинах. Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яку ратифіковано постановою ВР України № 789-Х11 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 5 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це перебачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цієї Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Відповідно до ч. 2 ст. 238 СК України скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване після досягнення дитиною повноліття за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися. Відповідно до ч. 1 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. Відповідно до ч. 2 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Відповідно до ч. 1 ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. З матералів справи вбачається та не спростовується відповідачем припинення проживання однією сім`єю позивача і відповідача з 2006 року, та відсутність сімейних відносин між сторонами. Суд також приймає до уваги той факт, що усиновлення у 1996 році відповідачем [PERSON] позивача [PERSON] було здійснено внаслідок визнання [PERSON] безвісно відсутнім на підставі рішення суду від 19.10.1995 року, яке , в свою чергу скасовано рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 07.12.2020 року ( а. с. 17-18). Скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою є підставою для припинення юридичних наслідків, які виникли у зв`язку з безвісною відсутністю , проте факти, що вже відбулися, вважаються дійсними і не скасовуються. За згодою учасників правовідносини, які вже припинилися, можуть бути поновлені. З аналізу ст. 45 ЦКУ слідує, що за появи особи її правовий статус поновлюється. Тобто й усиновлення дітей зазначених осіб повинне бути скасоване. Проте, ані статтею 236 СКУ (недійсність усиновлення), ані статтею 238 СКУ (скасування усиновлення) прямого такого положення не містять. Разом з тим, оскільки відповідачем не спростовано факти відсутності злагоджених сімейних відносин між позивачем та відповідачем, доказів на підтвердження факту виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, а також можливості їхнього спільного проживання однією сім`єю, відповідачем не надано, суд приходить до висновку про те, що усиновлення , в даному випадку, може бути скасовано на підставі ч.3 ст. 238 СК України. Згідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання, інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно пояснень органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради від 25.05.2021 року за № 07/26-757 усиновлення було здійснено у 1996 році на підставі рішення Київської районної ради народних депутатів виконавчого комітету. У позовній заяві зазначено місце проживання як позивача так і відповідача м. Донецьк. Для з`ясування думки позивача та питань захисту прав дитини виконкому Покровської міської ради запросити позивача та відповідача на засідання комісії у органа опіки та піклування немає можливості, оскільки м. Донецьк є на даний час непідконтрольною територією України. Просить остаточне рішення щодо скасування усиновлення прийняти на розсуд суду ( а. с. 40). Тобто, ненадання органом опіки та піклування висновку щодо розв`язування спору пов`язано з відсутністю об`єктивної можливості для вчинення таких дій, що само по собі не може бути підставою для відмови у відновленні порушеного права. За таких обставин, враховуючи вищезазначені норми права, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про скасування усиновлення громадянина [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецьк Донецької області [PERSON] , [INFO] , яке було здійснено на підставі рішення Київського райвиконкому м. Донецька № 86/2 від 13.03.1996 року. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесений судовий збір в сумі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved