Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але адвокат Єфименко Н.В., яка діє в його інтересах надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, була повідомлена належним чином, судова повістка повернута до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач [PERSON] на підставі договору дарування від 16.01.2007 року є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13523711 від 10.02.2007 року (а.с. 12). Відповідачка [PERSON] є колишньою дружиною позивача [PERSON] , що підтверджується рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.10.2017 року по справі №495/7633/17 (а.с. 10). Згідно Домової книги №5/67 та довідки №06-17/269 від 27.05.2019 року, виданої Сергіївською селищною радою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку за адресою [ADDRESS] з 28.08.2012 року зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Актом від 01.03.2019 року № 44/1 виданим Комунальним підприємством «Житлово-комунальне господарство смт Сергіївка» підтверджується факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] більше 26 місяців. Після розірвання шлюбу відповідачка [PERSON] вивезла свої речі з квартири і проживає в м. Бориспіль Київської області. Добровільно знятись з реєстрації відмовляється, обґрунтовуючи це тим, що не має змоги приїхати, оскільки живе та працює в іншому місці. Відповідачка не є членом сім`ї позивача та не проживає за вказаною адресою, будь-яких угод щодо користування [PERSON] належним позивачу житловим приміщенням не укладалось. Факт реєстрації відповідачки [PERSON] в зазначеній квартирі порушує право позивача на вільне володіння, розпорядження і користування майном, яка належить позивачу на праві приватної власності. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У зв`язку з вищевказаним, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Згідно з ч. 2ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71,72,116,156 ЖК УРСР,стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно зст. 72 Житлового Кодексу Українивизнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні з достеменно встановлено, що [PERSON] тривалий час не проживає у квартирі позивача, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманні квартири та не приймає участь у спільному побуті, суд вважає за необхідне визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. При цьому, суд враховує матеріальний стан позивача, який самостійно несе тягар утримання майна. Визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстрації.

Outcome: approved