Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, в обґрунтування якого зазначив, що 13.06.2017 року між сторонами\~ було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримала від позивача в борг грошові кошти в розмірі 250000,00 гривень зі строком повернення до 13.10.2017 року. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань, позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача зазначену суму боргу в розмірі 250000,00 грн. Ухвалою суду від 14.12.2017 року відкрито провадження по справі.\~ Ухвалою суду від 14.12.2017 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]. 15.12.2017 року набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим\~ЦПК України\~викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІІ\~Перехідних Положень ЦПК України\~в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією\~ЦПК України. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання не зявилась, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами,\~що між сторонами був укладений у письмовій формі договір позики від 13.06.2017 року,\~відповідно до умов якого відповідач отримала від позивача грошові кошти в розмірі\~ 250000,00 гривень\~зі строком повернення до 13.10.2017 року без нарахування відсотків. (а.с.4-5). Факт отримання відповідачем грошей від позивача підтверджується розпискою (а.с.6). Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Сторонами при укладенні договору позики встановлено строк повернення грошових коштів до 13.10.2017 року. Однак відповідач на даний час не повернула зазначені кошти позивачу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 7, 8\~ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили\~або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Outcome: approved