Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділення ідеальної частки у спільному сумісному майні подружжя. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він з відповідачем перебуваючи у шлюбі з18.11.1994 року. 22.12.1998 року вони придбали трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яку оформлено на ім`я відповідача у Горлівському обласному об`єднаному БТІ. При зверненні до державного реєстратора позивач отримав усну відмову на визначення його частки у спірній квартирі, оскільки у договорі купівлі-продажу не виділена частка у спільній сумісній власності, тому він вимушений звернутися до суду для визначення його частки власності на вказану квартиру. В судове засідання позивач не з`явився, до суду подав заяву з проханням розгляд справи провести у його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву з проханням розгляд справи провести у його відсутності. Не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог встановив наступні обставини та відповідні ним докази. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 18 листопада 1994 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до договору купівлі продажу № 1-2994 від 22.12.1998 року, посвідченого нотаріусом Третьої Горлівської державної нотаріальної контори Циганенко В.В., [PERSON] придбала трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Визначення часток у договорі відсутнє.(а.с. 10, 12). Згідно технічного паспорту від 07.12.1998 року спірна квартира знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з трьох кімнат загальною площею 64, 6 кв.м., власником вказана [PERSON] (а.с. 12-13) Частиною 3 статті 368 ЦК України і статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку, доходу. Об`єктом спільної сумісної власності може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України). Відповідно до ст. 70 СК України в разі поділу спільного майна подружжя частки чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожен має право на повагу до його приватного, сімейного життя та до житла. Враховуючи вказані обставини, відсутність заперечень з боку відповідача, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Позивач є інвалідом другої групи та звільнений від сплати судового збору, а тому, судові витрати в сумі 908 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved