Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження його власністю шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловими приміщеннями у будинку по [ADDRESS] . Відповідачка відзив на позов не подала, у судові засідання, призначені на 13 липня та 19 жовтня 2021 року не прибула. Про судове засідання, призначене на 13 липня 2021 року, відповідачка повідомлявся через оголошення на веб-сайті судової влади України у зв`язку із обмеженням коштів на поштові відправлення. Рекомендоване поштове відправлення з копіями ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з доданими матеріалами та судовою повісткою про виклик до суду 19 жовтня 2021 року, що було направлене судом на адресу, за якою зареєстровано місце проживання відповідачки, Укрпошта повернула з позначкою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою». Про судове засідання, призначене на 19 жовтня 2021 року, відповідачка також повідомлялась через оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки в судові засідання відповідачка суд не повідомила, відзиву на позов не надала. Зважаючи на викладені обставини, суд вважає, що відповідачка належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду. Згідно із\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач\~належним\~чином повідомлений\~про\~дату,\~час\~і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач\~не\~з`явився в\~судове\~засідання\~без поважних\~причин\~або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач\~не\~подав відзив; 4)\~позивач\~не\~заперечує проти\~такого\~вирішення\~справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Таким чином, враховуючи, що відповідачка у судове засідання не прибула, була належним чином повідомлена про його дату, час та місце, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що він є власником вказаного житлового будинку, а [PERSON] є його донькою, яка до 2014 проживала разом з ним на правах члена його сім`ї. Уклавши шлюб 11 квітня 2014, вона фактично звільнила житло, переїхавши до іншого місця проживання, однак дій зі зняття з реєстраційного обліку місця проживання не вчинила. Це створює для позивача перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки він змушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються в залежності від кількості зареєстрованих за адресою осіб. Оскільки відповідачка спільне господарство вести зі ним припинила за власним бажанням, після укладання шлюбу створила власну сім`ю і почала проживати постійно в іншому місці, що триває понад один рік, вона втратила право користування належним йому житлом. Будь яких угод щодо користування житлом між ними (позивачем та відповідачкою) не укладалось. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, пояснив, що у 2014 році донька вийшла заміж, виїхала у Крим, потім у Смоленськ, там проживає разом з чоловіком та двома дітьми, підтримують лише телефонний зв`язок. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив такі обставини. [PERSON] є власником будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 15 травня 2002 року, серія АЕК №\~217032). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою старостою смт Новоолексіївка 18 травня 2021 року, у вказаному будинку зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , власник, [PERSON] , [INFO] , брат, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , донька. Відповідно до\~акта від\~18.05.2021\~№ 140\~про обстеження\~факту проживання,\~складеного старостою\~смт Новоолексіївка [PERSON] \~та діловодом\~виконкому Генічеської\~міської ради\~Прищепою Н.В.,\~за вказаною\~адресою фактично\~мешкають і\~зареєстровані [PERSON] ,\~1959\~р.н.,\~ [PERSON] ,\~1951\~р.н.,\~та [PERSON] ,\~1964\~р.н.\~Також в\~будинку зареєстрована\~ [PERSON] ,\~1988\~р.н.,\~але вона\~не проживає\~за даною\~адресою з\~2014\~року,\~проживає у\~м.\~Смоленську Російської\~Федерації.\~Факт відсутності\~проживання [PERSON] за даною адресою підтверджують сусіди [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. За змістом ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК\~ України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з\~абз.\~3\~ч.\~1\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття\~з реєстрації\~місця проживання\~особи здійснюється\~на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що відповідачка без поважних причин не проживає у належному позивачу на праві приватної власності будинку більше року, тобто понад встановлений законом строк, протягом якого зберігається право користування житловим приміщенням. Реєстрація відповідачки у будинку, що належить позивачу, обмежує його права власника. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження позивачем своїм майном шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, є належним способом захисту порушених прав позивача, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved