Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів за непоставлений товар, мотивуючи її тим, що 02.09.2016 року між сторонами було досягнуто усної домовленості щодо купівлі-продажу черепиці в кількості 190 м. кв. та конькового елементу в кількості 70 шт. (далі черепиця). На виконання умов домовленості [PERSON] передав відповідачу передплату в сумі 900 дол. США, у відповідь [PERSON] зобовязався передати вищевказаний товар позивачу через місяць, а саме у вересні 2016 року. Зазначив, що у кінці вересня 2016 року в телефонній розмові з відповідачем, останній повідомив, що через технічні несправності на виробництві черепиця ще не виготовлена. Такі ж відповіді позивач отримував і в подальшому. Вказав, що після його звернення в органи поліції, [PERSON] було власноруч написано розписку, відповідно до якої він зобовязався виготовити та самостійно доставити [PERSON] черепицю до 15.01.2017 року. Проте на день подачі позову зобовязання відповідач перед позивачем не виконав. У звязку з наведеним та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з [PERSON] в його користь грошові кошти в розмірі 24002,55 грн., що є грошовим еквівалентом 900 дол. США. Представник позивача в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 55). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації (згідно довідки УДМС України у Волинській області а.с. 20) Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, вважає можливим розглядати справу у заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. В судовому засіданні встановлено, що 02.08.2016 між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто усної домовленості щодо купівлі позивачем у відповідача в майбутньому виготовленої черепиці в кількості 190 м. кв. та конькового елементу в кількості 70 штук (далі - товар), на підставі чого була виписана накладна № 44 від 02.08.2016 року. У даній накладній зазначено, що загальна сума вищевказаного товару становить 31270 грн. [PERSON] у якості передплати надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 900 дол. США (а.с. 6). Як передбачено ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується передати майно (товар) у власність і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 656 ЦК України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно до ч. 1 ст. 662, ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у строк, встановлений договором купівлі-продажу. Так, з висновку Луцького ВП ГУНП у Волинській області № 18/88 від 04.01.2017 року по результату розгляду заяви [PERSON] про невиконання відповідачем умов усного договору по виготовленню та доставці полімер-піщаної черепиці вбачається, що при спілкуванні дільничного офіцера поліції з [PERSON], яким було підтверджено факт зобовязання передати позивачу товар, однак невиконання умов договору пояснив перебуванням у лікарні на протязі одного місяця, що унеможливило зайнятися даним питанням. По виходу з лікарні виникли проблеми технічного характеру, проте відповідач зобовязався виготовити замовлення та особисто доставити товар [PERSON] в строк до 15.01.2017 року. Підтвердженням зазначеного є написана власноручно розписка [PERSON] (а.с. 40). З фотокопії розписки від 09.12.2016 року посвідченої інспектором Луцького ВП ГУНП у Волинській області ст. лейтенантом поліції [PERSON] вбачається, що [PERSON] зобовязався до 15.01.2017 року виготовити та самостійно доставити замовлення [PERSON], а саме черепицю в кількості 190 м. кв. та конькового елементу в кількості 70 шт. Зазначено, що розписка написана відповідачем власноручно, без будь якого тиску по сторонніх осіб (а.с. 7). Таким чином відповідач вищевказаною розпискою підтвердив дійсність укладеної 02.08.2016 року усної домовленості між ним та позивачем. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. В ході судового розгляду встановлено вину відповідача за порушення ним зобов'язання, що є підставою для настання цивільно-правової відповідальності, передбаченої правилами ст. 610, ч. 2 ст. 693 ЦК України. Доказів іншого суду не надано. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів за непоставлений товар підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем [PERSON] заявлена одна вимога майнового характеру, за яку він мав сплатити судовий збір в сумі 704,8 грн. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп. Судом встановлено, що позивачу встановлена ІІ група інвалідності на строк до 01.03.2019 року, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК № 392322 від 27.02.2018 року (а.с. 17), таким чином він є звільненим від сплати судового збору. Таким чином, суд приходить до висновку, що судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача [PERSON] На підставі ст. ст. 11, 205, 215, 525, 526, 610,625, 655, 662, 663, 693 ЦК України,

Outcome: approved