Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2010 року він проживає спільно однією сім`єю разом з [PERSON] в с.Куниче, Крижопільського району Вінницької області. Шлюб між ними не укладався, оскільки [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] По цій причині в свідоцтві про народження їх доньки [PERSON], [INFO], батьком записаний відповідач [PERSON], актовий запис про народження №1 від 03.02.2011 року. Шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області 29.08.2012 року. В даний час позивач проживає разом з [PERSON] та їх спільною дочкою, яка вважає його батьком. Однак в свідоцтві про народження дитини записаний інший, дитина про даний факт не знає, тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом та просив визнати його батьком [PERSON], [INFO]. Внести в актовий запис про народження №1 від 03.02.2011 року зміни прізвища та по-батькові дитини, та вказати його батьком дитини. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. Розглянути справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа [PERSON] надала на адресу суду заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує. З врахуванням положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі доказів, поданих стороною позивача. Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши всі докази в їх сукупності, з врахуванням норм чинного сімейного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, виходячи з наступного: Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що [PERSON] та [PERSON] з 2010 року по даний час проживають однією сім'єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. [INFO] народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.02.2011 року(а.с.7). Батьками дитини записані сторони в зв`язку з тим, що вони на час народження [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 29.08.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с.9). Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до довідки №323 від 28.07.2017 року про склад сім`ї, виданої виконкомом Куницької сільської ради Крижопільського району встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON], [PERSON](син), [PERSON](дочка), [PERSON](співмешканець)(а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ст. 133 СК України, дитина, яка народжена у шлюбі, походить від подружжя і в такому випадку дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Сторона позивача довела, а відповідач визнав, що дитина [PERSON] була народжена не від [PERSON], а від [PERSON] Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За статтею 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Як записано у ст. 122 СК України, права і обов'язки батька та дитини ґрунтуються на походженні дитини від нього. Встановлення саме цього добивається той, хто оспорює батьківство чоловіка матері дитини. Таким чином законодавство дає підставу стверджувати, що інтерес того, хто є фактичним батьком дитини, у встановленні з нею юридичного зв'язку слід вважати таким, що охороняється законом, а тому цей інтерес може бути предметом судового захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У зв'язку з тим, що батьківство чоловіка матері дитини презюмується , він не зобов'язаний доводити своє батьківство. Тому тягар доказування свого батьківства, тобто спростування презумпції шлюбного батьківства, лежить на позивачеві. За приписами ч. 2 ст. 31 та ч. 1 ст. 174 ЦПК України відповідач протягом усього часу судового розгляду може визнати позов. Якщо така позиція відповідача викладена в адресованій до суду заяві, вона приєднується до матеріалів цивільної справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Статтею третьою Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. З огляду на подані до суду сторонами докази, враховуючи інтереси дитини і з метою захисту її інтересів, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому його слід прийняти. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Копією актового запису про народження № 01 від 03.02.2011 року, вчиненого виконавчим комітетом Куницької сільської ради Крижопільського району Вінницької області (а.с.7), стверджується, що на підставі свідоцтва про шлюб батьком дитини записаний [PERSON] Прізвище та по батькові дитини записані у відповідності з ч. 1 ст. 145 та ч. 1 ст. 147 СК України. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Таким чином, підлягає до задоволення вимога позивача про запис про нього як про батька дитини [PERSON] З врахуванням цієї обставини, обставини, що мати дитини та позивач проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а також

Outcome: approved