Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], та просить стягнути з відповідачки суму матеріальної шкоди в розмірі 160 000, 00 грн., посилаючись на те, що він є власником 427/1000 частин квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 07 жовтня 2009 року, зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» 19 жовтня 2009 року за № 128 в книзі 690пр-131. Інші 573/1000 частини квартири належать відповідачці на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 07 вересня 1999 року, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради. Також позивач зазначив, що протягом тривалого часу з моменту придбання квартири він позбавлений можливості реалізувати своє право власності в повному обсязі через навмисні дії з боку відповідачки, які призвели до суттєвого погіршення стану квартири, а саме: відповідачка через особисті неприязні стосунки з позивачем, перешкоджала йому у мешканні в квартирі, залишала в ній сміття, навмисно її заливала, пошкодила опалювальні батареї. На даний час квартира позивача не придатна для проживання в ній і через нанесену шкоду потребує капітального ремонту. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, та подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за місцем її реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, що підтверджується відповідним описом поштового відправлення №274679 з підписом відповідачки про отримання судової повістки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідачки за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, прийнявши до уваги докази, вислухавши думку представника позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 427/1000 частин квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 07 жовтня 2009 року, зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» 19 жовтня 2009 р. за № 128 в книзі 690пр-131. Інші 573/1000 частини вищевказаної квартири належать відповідачці [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 07 вересня 1999 року, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради. Даний факт підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 травня 2014 року. Також судом встановлено, що протягом тривалого часу з моменту придбання квартири, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власності в повному обсязі через навмисні дії з боку відповідачки, які призвели до суттєвого погіршення стану квартири, а саме: відповідачка через особисті неприязні стосунки з позивачем, перешкоджала йому у мешканні в квартирі, залишала в ній сміття, навмисно її заливала, пошкодила опалювальні батареї. На момент розгляду справи квартира позивача не придатна для проживання в ній і через нанесену шкоду потребує капітального ремонту. Факт пошкодження майна позивача підтверджується також актами комісії КП «ЖКС «Порто-Франківський» з обстеження квартири [ADDRESS] від 23 квітня 2013 року та 22 листопада 2013 року. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Підтвердженням шкоди, завданої майну позивача, є висновок від 07 листопада 2014 року про незалежну оцінку вартості шкоди, завданої 427/1000 частині квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], згідно з яким розмір шкоди, завданої майну позивача визначено в розмірі 119 416, 00 грн. Правдивість вищевказаного висновку сумнівів у суду не викликає, тому бере його за основу при вирішенні спору. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги [PERSON], стягнувши з відповідачки на його користь матеріальну шкоду у розмірі 119 416, 00 грн. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок звернення до суду з позовом [PERSON] поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 81, 00 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial