Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [PERSON] є його матір'ю, [INFO] року вона померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок [ADDRESS] в с. Грушуватка П'ятихатського району Дніпропетровської області. З приводу отримання спадщини після смерті матері звернувся до П`ятихатської державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки ним було пропущенно строк для прийняття спадщини. У зв'язку з вищевказаним просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви з проханням справу розглядати без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивача, п роживає по [ADDRESS] близько десяти років. Весь цей час позивач користувався будинком [ADDRESS], проживав в ньому, здійснював його ремонт та утримання. Інші особи разом з ним в будинку не проживають. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача, проживає по [ADDRESS] все своє життя. Спочатку в будинку [ADDRESS] проживали батьки позивача, після смерті матері позивач почав сам проживати у вищевказаному будинку, здійснював його ремонт та утримання. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року в с. Грушуватка П'ятихатського району Дніпропетровської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.6/. Померлій [PERSON] за життя на праві приватної власноснсті належав житловий будинок по [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок/а.с.9/. Згідно довідки Грушуватської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області № 66 від 24.02.2017 року померла [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS]/а.с.8/. Згідно копії спадкової справи № 53/2017, заведеної П'ятихатською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом 20.02.2017 року до нотаріальної контори звернулась [PERSON], інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. 20 лютого 2017 року державним нотаріусом П'ятихатської державної нотаріальної контори позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року відмовлено, оскільки ним було припущення строку для прийняття спадщини/а.с.7/. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 1, 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Статтею 548 ЦК України (в редакції Закону 1963 року) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК (в редакції Закону 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину (ст. 560 ЦК України (в редакції Закону 1963 року). В силу п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року за № 152/361), яка була чинною на час виникнення спірних відносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач фактично спадщину прийняв, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] в с. Грушуватка П'ятихатського району, видане на ім'я [PERSON] знаходилось у позивача з моменту смерті спадкодавця, іншим шляхом, крім судового не може захистити свої спадкові права, тому позовні вимоги щодо визнання за позивачем права на власності на житловий будинок [ADDRESS] в с. Грушуватка П'ятихатського району в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved