Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні його земельною ділянкою по вул.Радянській, 62 в с.Савинці Миргородського району Полтавської області шляхом зобовязання відповідачів перенесення їхнього паркану з території його земельної ділянки вглиб їхнього володіння на відстань в межах визначених державним актом. До початку розгляду справи по суті [PERSON] предявила зустрічний позов до [PERSON], Державного науково-виробничого підприємства «Полтавський геодезичний центр» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою по вул.Радянській, 60 в с.Савинці Миргородського району у спосіб визнання дій протиправними та визнання нікчемним (недійсним) та скасування «Плану горизонтальної зйомки гр. [PERSON]», що був виготовлений Державним науково-виробничим підприємством «Полтавський геодезичний центр» в 2013 році. В обґрунтування позову посилалася на те, що складений План горизонтальної зйомки [PERSON] виконаний з грубим порушенням вимог Конституції України, Закону України «Про захист персональних даних» та нормативних документів, оскільки було допущено грубе втручання в її особисте життя, допущено збирання, використання та поширення конфєдиційної інформації про її особу та власність, без її на те згоди, виконано землевпорядні роботи за відсутності ліцензії на виконання даного виду робіт та у спосіб не передбачений Законами України, що визначають порядок встановлення твердих меж суміжних земельних ділянок. План горизонтальної зйомки на земельну ділянку [PERSON] виконаний з використанням неофіційних даних про кадастрові межі її земельної ділянки за актом серії ЯИ № 547492 від 12.11.2009 року та без узгодження меж земельної ділянки [PERSON] з нею, а тому план є сфальсифікованим графічним документом, який є недійсним та підлягає скасуванню, як неналежний та недопустимий доказ у справі. Вважала, що обмежене виготовленим планом її право власності на земельну ділянку підлягає захисту у спосіб усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, визнання протиправними дій та визнання нікчемним (недійсним) та скасування «плану горизонтальної зйомки гр.[PERSON]», який був виготовлений Державним науково-виробничим підприємством «Полтавський геодезичний центр» в масштабі 1:500 в 2013 році, як відповідачем у справі (т.1 а.с.70-73). Ухвалою суду від 28 січня 2014 року вказані позови обєднані в одне провадження (т.1 а.с.81). Ухвалою суду від 14 грудня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишено без розгляду (т.3 а.с.85). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за довіреністю (а.с. 28, 31, 42) [PERSON] зустрічний позов підтримав повністю, просив його задовольнити з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, з урахуванням обставин, встановлених під час судового розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявився, його представник адвокат [PERSON], що діє на підставі угоди на представництво інтересів у цивільній справі та відповідної довіреності (т.1. а.с.10, 95) зустрічний позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, по його суті пояснив, що його довіритель [PERSON], вважаючи що під час реконструкції паркану, який був розташований на межі його земельної ділянки та земельної ділянки позивача, позивач [PERSON] встановила стовпчики нового паркану на його земельній ділянці, звернувся до ДНВП «Полтавагеодезцентр» для проведення геодезичної зйомки з метою фіксації фактичного розташування своєї земельної ділянки, будівель, споруд та інших обєктів на ній, та суміщення отриманих фактичних даних з даними державного акту на право власності на цю земельну ділянку, що і було зроблено цим відповідачем. При цьому ніякі персональні дані [PERSON] не використовувались, оскільки перевірка проводилась на відповідність тим даним, які зазначені у державному акті на право власності на земельну ділянку, виданому на імя [PERSON] Представники відповідача Державного науково-виробничого підприємства «Полтавський геодезичний центр» [PERSON] та [PERSON] позов [PERSON] не визнали, пояснили, що з 2013 року, в звязку з набранням чинності Законом України «Про державний земельний кадастр» для проведення землевпорядних робіт замість ліцензії підприємство повинне було мати серед працівників сертифікованого інженера-землевпорядника. На час виготовлення спірного плану горизонтальної зйомки земельної ділянки [PERSON] такий сертифікат мав працівник підприємства [PERSON], який безпосередньо і займався землевпорядними роботами, тому підприємство мало повноваження на виготовлення зазначеного плану. Також пояснили, що при його виготовленні права позивача не були порушені, оскільки дані про розміщення суміжної земельної ділянки, схематичне зображення якої міститься на плані, отримані з публічної кадастрової карти, яка відкрита для загального доступу та містить лише інформацію про її кадастровий номер та цільове призначення, інших даних, в т.ч. про власника земельної ділянки, у ній немає і на плані вони не відображені, а позначені межі земельної ділянки [PERSON] згідно державного акту та їх фактичне розташування, визначене під час зйомки. В звязку з цим вважали вимоги позивача безпідставними. Третя особа [PERSON] під час судового розгляду пояснила, що свого часу [PERSON] надав їй довіреність на представництво його інтересів перед іншими особами. Коли [PERSON] побудувала свій сарай на межі із земельною ділянкою [PERSON] та в звязку з цим перенесла стовпчики паркану на земельну ділянку [PERSON], якою вона користується, вона спочатку зверталась для вирішення цього питання у сільську раду, а потім повідомила власника земельної ділянки [PERSON], який поїхав у м.Полтаву та замовив у ДНВП «Полтавагеодезцентр» геодезичну зйомку своєї земельною ділянки з накладкою на план земельної ділянки згідно державного акту на право власності на неї, внаслідок чого виявилося, що дійсно стовпчики паркану розташовані на земельній ділянці [PERSON] Вважала, що підстав для визнання дій ДНВП «Полтавагеодезцентр» протиправними, визнання недійсним та скасування плану горизонтальної зйомки немає, тому зустрічний позов не підлягає задоволенню. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що зустрічний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2300 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.Радянській, 60 в с.Савинці Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 547492 (т.1 а.с.74). Відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1600 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.Радянській, 62 в с.Савинці Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 914057 (т.1 а.с.6). Вказані земельні ділянки є суміжними, що підтверджується копіями технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на ці земельні ділянки (т.1 а.с.141-155, 160-175, т.2 а.с. 42-56, 97-113, т.3 а.с.35-49, 50-68). На підставі договору № 321 на виконання горизонтальної зйомки М 1:500 від 23 квітня 2013 року (т.2 а.с.78-80), укладеному між [PERSON] та відповідачем ДНВП «Полтавський геодезичний центр», останнім у 2013 році було виготовлено план горизонтальної зйомки належної [PERSON] земельної ділянки по вул.Радянській, 62 в с.Савинці Миргородського району Полтавської області (т.1 а.с.8, 157, 158), на підставі якого [PERSON] зробив висновок про наявність порушення меж його земельної ділянки з боку [PERSON] та звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, який в подальшому за заявою його представника (т.3 а.с.84) був залишений без розгляду. Вважаючи, що складенням зазначеного плану горизонтальної зйомки були порушені її права як власника земельної ділянки, [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] та ДНВП «Полтавський геодезичний центр» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Згідно ст.3 ЦПК України кожна заінтересована особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Правовідносини, що виникають з приводу власності на земельні ділянки, також регулюються Земельним кодексом України за змістом ст.152 якого, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Отже, під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення порушених прав та вплив на правопорушника. Таким чином, оскарження дій лише щодо факту складання плану горизонтальної зйомки, як і самого плану, який не встановлює для позивача будь-яких обовязків та не обмежує його прав чи інтересів, не передбачено діючим законодавством (ст.152 ЗК України, ст.16 ЦК України) як спосіб захисту цивільних прав та інтересів особи. Зазначений план згідно вимог ст.57 ЦПК України заявлений у якості доказу при вирішенні іншого спору, зокрема, при розгляді первісного позову [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, при вирішенні якого суд був би зобовязаний відповідно до вимог ст.212 ЦПК України надати оцінку вказаному плану, результати якої відобразити в рішенні. Проте, в звязку із залишенням первісного позову [PERSON] без розгляду суд не має можливості оцінити докази, надані на підтвердження його вимог, та розглянути клопотання представника відповідача за цим позовом [PERSON] [PERSON] про визнання цих доказів неналежними та недопустимими (т.2 а.с.187-189, 190-194, т.3 а.с.86-89, 90-92), оскільки рішення суду, яким відповідно до ч.3 ст.208 ЦПК України закінчується судовий розгляд та в якому згідно ч.4 ст.212 ЦПК України повинні бути відображені результати оцінки доказів, по цьому позову не приймається. Посилання позивача [PERSON] на порушення відповідачем ДНВП «Полтавський геодезичний центр» при складанні плану горизонтальної зйомки вимог ст.32 Конституції України та Закону України «Про захист персональних даних» суд вважає безпідставними виходячи з наступного. Згідно ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Згідно ч.1 ст. 11 Закону Україну «Про інформацію» та ст.2 Закону України «Про захист персональних даних» в редакціях, що діяли на час складення спірного плану горизонтальної зйомки, інформація про фізичну особу (персональні дані) це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про інформацію» до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження. Факт збирання, зберігання, використання або поширення відповідачем ДНВП «Полтавський геодезичний центр» конфіденційної інформації про особу [PERSON] чи інших її персональних даних не знайшов підтвердження в ході судового розгляду, тому суд не вбачає підстав для визнання дій цього відповідача протиправними. На підставі викладеного у задоволенні позовних вимог [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити. Згідно ст.88 ЦПК України понесені позивачем [PERSON] судові витрати відшкодуванню не підлягають в звязку з відмовою в позові. Документальних підтверджень понесення судових витрат за зустрічним позовом відповідачами не надано.

Outcome: dismissed