Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. про визнання недійсним договору купівлі продажу та визнання права власності на частину майна, в якому просив суд визнати недійсним договір купівлі - продажу нежитлової будівлі від 24 січня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О., зареєстрований в реєстрі за №18 в частині відчуження приміщень №№3,4,5,6,7 позначених на плані літерою «д2» загальною площею 51,4 м2 та приміщень №№2,8,9 літери «Д» загальною площею 144,5 м2; визнати за ним право власності на частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на нежитлові приміщення позначені на плані літерою «д2» загальною площею 51,4 м2 та приміщення 2,8,9 літери «Д» загальною площею 144,5 м2. 25.03.2015 р. позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив суд визнати недійсним договір купівлі продажу нежитлової будівлі від 24 січня 2014 року , посвідчений приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О., зареєстрований в реєстрі за №18 та визнати за ним право власності на частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на нежитлові приміщення позначені на плані літерою «д2» загальною площею 51,4 м2 та приміщення 2,8,9 літери «Д» загальною площею 144,5 м2. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що в 2011 році від придбав у [PERSON] за суму у розмірі 26\~200 гривень приміщення цеху металоконструкцій №№3,4,5,6,7 позначені на плані літерою «д2» загальною площею 51,4 м2 та приміщення №№2,8,9 літера «Д» загальною площею 144,5 м2, які розташовані за адресою: [ADDRESS] Нотаріально укладену між ними угоду посвідчено не було. Проте, фактично договір було укладено, оскільки [PERSON] від свого імені склав розписки за якими він отримав кошти за продані ним приміщення. Провести відповідні заходи щодо посвідчення договору ними було вирішено пізніше. У приміщеннях він займається виготовленням виробів з пінопласту для будівельних цілей. На початку 2014 року [PERSON] звертався з проханням знайти покупця на іншу частину приміщень за вищевказаною адресою. Ним у якості покупця було запропоновано кандидатуру двоюрідного брата [PERSON] При проведенні переговорів, він був присутній і відповідачі між собою домовилися про купівлю продаж решти приміщень, тому, що приміщення за №№2,3,4,5,6,8,7,9 фактично вже були продані йому. Після, [PERSON] звернувся до нього з проханням представляти його інтереси при укладенні угоди, при цьому надав відповідне доручення, яким уповноважив здійснити від його імені продаж [PERSON] частини майнового комплексу відповідно до укладеної між ним домовленості. При цьому, [PERSON] надав нотаріусу всі необхідні документи, отримав від [PERSON] гроші, і поїхав додому у м.Луганськ. Перебуваючи у нотаріуса він підписав відповідний договір купівлі продажу. [PERSON] запевнив його, що угода укладається на тих умовах, про які вони домовилися раніше. При підписанні угоди [PERSON] присутній не був. В листопаді 2014 року [PERSON] почав предявляти йому претензії щодо необхідності платити йому за користування його приміщеннями, а у випадку не виконання його вимог наголошував на тому, що вижене з них. Разом з тим, почав ставити на його приміщення свої замки, таким чином, чинив перешкоди у користуванні. У нотаріуса він отримав копію договору купівлі продажу, з якого виявилося, що підписуючи угоду він мав невірне уявлення щодо предмету договору, а саме його складу. Вважав, що також є співвласником майна за цим договором. На його думку відповідачі сприяли тому, що він помилково підписав договір, вони запевнили його про те, що відбувається купівля продаж частини приміщень. Зокрема, [PERSON] запевняв його, що все необхідне буде зроблено нотаріусом, а він повинен лише поставити підпис. За таких обставин спірний договір є недійсним в частині продажу відповідачу [PERSON] приміщень за №№3,4,5,6,7 позначені на плані літерою «д2» загальною площею 51,4 м2 та приміщення №№2,8,9 літера «Д» загальною площею 144,5 м2, а тому звернувся до суду за захистом. В судовому засіданні позивач уточнений позов підтримав та просив суд його задовольнити. [PERSON] позов не визнав, вважав його не обґрунтованим та просив відмовити у його задоволенні, при цьому надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що ним на законних підставах було придбано 24.01.2014 року нежитлову будівлю [ADDRESS]. Договір купівлі продажу було посвідчено нотаріально. Ним повністю було проведено оплату за придбане майно. [PERSON] при укладенні угоди виступав, як представник продавця. Після укладення угоди він, як законний власник вступив в володіння та розпорядження майном. Проте, що між [PERSON] та [PERSON] були домовленості щодо придбання частини приміщень йому не відомо, а стало лише відомо після того, як останній почав перешкоджати йому в розпорядженні приміщеннями. Під час підписання договору [PERSON] з ним знайомився і ніяких претензій чи зауважень щодо його укладення не надавав. Посилання [PERSON] на положення ст.229 ЦК України на його думку є необґрунтованими, оскільки не чим не підтверджені. Він домовлявся з [PERSON] про купівлю всього майна, за що сплатив йому повну вартість. На момент укладення договору у [PERSON] не існувало право власності на частину спірного майна, а посилання на розписки та положення ч.2 ст.220 ЦК України є необґрунтованими. Представник [PERSON] [PERSON] позов [PERSON] не визнав та звернувся до суду в інтересах [PERSON] з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. про визнання недійсним договору купівлі продажу в якому просив суд визнати недійсним договір купівлі продажу нежитлової будівлі від 24.01.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Луганської області Замарь О.О., зареєстрований в реєстрі за №18, посилаючись на те, що дійсно в 2011 р. він продав [PERSON] за 26\~200 гривень частину нерухомого майна (нежитлової будівлі) приміщення №№3,4,5,6,7 позначені на плані літерою «д2» загальною площею 51,4 м2 та приміщення №№2,8,9 літера «Д» загальною площею 144,5 м2 за адресою: [ADDRESS] Вказані приміщення [PERSON] використовувалися для здійснення підприємницької діяльності. [PERSON] повністю розрахувався за придбані приміщення, а саме сплатив 16\~000 грн. та передав йому будівельний матеріал (пінопласт) на загальну суму 10\~200 грн.. В свої чергу він ([PERSON].) написав відповідні розписки, які додаються до позову. Угоду нотаріально посвідчено не було, тому, як він планував поступово по частинам продавати [PERSON], а [PERSON] відповідно поступово викупати решту приміщень і вже потім посвідчити договір нотаріально на нежитлову будівлю в цілому. В 2014 році він повідомив [PERSON], про те, що має намір продати іншу частину вищевказаної будівлі цеху металоконструкцій. [PERSON] запропонував йому у якості покупця свого брата [PERSON], який погодився придбати решту цеху. При цьому, до складу цієї частини не входили приміщення №№2,3,4,5,6,7,8,9, які він вже раніше продав [PERSON], за договором, який нотаріально посвідчено не було. Більшу частину коштів, [PERSON] сплатив йому готівкою, а решту коштів залишили на витрати, які будуть понесені при нотаріальному посвідченні. Таким чином, вони нотаріально домовилися посвідчити договір купівлі продажу цеху металоконструкцій, відповідно до якого він передав у власність [PERSON] нерухоме майно, а саме вищевказані приміщення за яке останній розрахувався ще в 2011 році, а у власність [PERSON] решту цеху металоконструкцій. У нього дійсно не було часу на оформлення договору у нотаріуса, тому він попросив [PERSON] від його імені за дорученням підписати договір. Ним нотаріусу були передані всі необхідні документи, при підписанні договору він присутній не був. Оформлення договору купівлі продажу на імя лише [PERSON] не відповідає його волі та справжньому волевиявленню і тому вважає, що спірний договір не може бути дійсним. Вважав, що відповідачами було порушено його право на вільне волевиявлення та свободу договору, зокрема у звязку з недобросовісністю дій [PERSON] [PERSON] позов [PERSON] визнав частково та наголосив та тому, що він приміщення №№3,4,5,6,7 позначені на плані літерою «д2» загальною площею 51,4 м2 та приміщення №№2,8,9 літера «Д» загальною площею 144,5 м2 за адресою: [ADDRESS] у останнього придбав фактично ще в 2011 році, сплатив за них гроші і користувався ними. Вважав себе їх власником. [PERSON] зустрічний позов [PERSON] не визнав, надавши суду письмові заперечення проти позову де повторно зазначив, що позов також є необґрунтованим, оскільки він на законних підставах придбав нежитлову будівлю в цілому, а про те, що у [PERSON] та [PERSON] були домовленості щодо придбання частини приміщень йому стало відомо лише нещодавно. Третя особа приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. до суду не зявилася. Надала суду заяву в якій позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] вважала такими, що не підлягають задоволенню (а.с.48). Вислухавши сторони, представника [PERSON] [PERSON], та перевіривши наведені в позовах доводи приходить до наступного. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.\~ Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно\~\~у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON] та [PERSON] у 2011 році домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі продажу приміщень №№3,4,5,6,7 позначених на плані літерою «д2» загальною площею 51,4 м2 та приміщень №№2,8,9 літера «Д» загальною площею 144,5 м2 за адресою: [ADDRESS], при цьому відбулося повне виконання договору. Факт передачі [PERSON] [PERSON] грошових коштів в рахунок купівлі частини цеху металоконструкцій, підтверджується письмовими доказами, а саме розписками на а.с.8-10, 35. [PERSON] у свою чергу після фактичного укладання угоди, яку не було посвідчено нотаріально та передачі грошей у вищевказаних приміщеннях здійснював підприємницьку діяльність. 24 січня 2014 року за реєстраційним №18 приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Замарь О.О. було посвідчено договір купівлі продажу нежитлової будівлі [ADDRESS] сторонами якого були [PERSON] та [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON] (а.с.11-12). З пояснень [PERSON] у судовому засіданні встановлено, що він мав невірне уявлення щодо предмету договору, а саме його складу. Підписуючи, угоду вважав, що також є співвласником майна за цим договором. Помилявся щодо обставин, які мають для нього істотне значення. Представник [PERSON] [PERSON] також у судовому засіданні наголошував, що договір укладений 24.01.2014 року не відповідає волі та справжньому волевиявленню [PERSON] Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Підставою недійсності правочину згідно ст.215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Як встановлено судом, [PERSON] особисто підписав договір купівлі-продажу, однак тексту договору не читав, оскільки [PERSON] запевнив його, що все буде нормально так, як домовлялися, тому, довіривши оформлення документів останньому та [PERSON], вважав, що здійснює продаж частини майнового комплексу відповідно до укладеної раніше домовленості, а не купівлю - продаж майнового комплексу в цілому. Вартість нерухомого майна нежитлової будівлі [ADDRESS], зазначена в договорі купівлі - продажу від 24.01.2014 року складає 99\~000 грн. [PERSON] [PERSON] за купівлю приміщень було сплачено 26\~200 грн., що становить приблизно вартість майже ? частини (99\~000 грн. 26\~200 грн.). Разом з тим, загальна проща нежитлової будівлі складає 1\~485, 3 кв.м.. Площа приміщень №№2,3,4,5,6,7,8,9, позначені літерами «д2» та «Д», якими користувався [PERSON] становить 51,4 кв.м та 144,5 кв.м, що також становить приблизно майже ? частину він загальної площі (51,4 кв.м. + 144,5 кв.м) 1\~485, 3 кв.м, що підтверджує обставини щодо фактичної купівлі продажу [PERSON] [PERSON] частини приміщень. Статтею 229 ЦК України передбачено, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справам про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року, правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. При підписанні договору купівлі-продажу [PERSON] помилявся в умовах та наслідках його складання, які для нього мають істотне значення, а тому суд приходить до висновку про відсутність у позивача волевиявлення на оплатне відчуження нежитлової будівлі в цілому, внаслідок чого договір купівлі-продажу був укладений під впливом помилки. Суду не надані докази, які могли б підтвердити ті обставини, що [PERSON] були відомі наслідки договору купівлі-продажу, оплатне відчуження нежитлової будівлі, добровільне позбавлення себе права користування приміщеннями, які фактично в 2011 році у власника [PERSON] були ним придбані. У відповідності з ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі та недодержання цього в момент вчинення правочину є підставою для недійсності правочину. Таким чином, суд вважає необхідним визнати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі укладений 24.01.2014 року між [PERSON] і [PERSON] частково недійсним в частині продажу нежитлових приміщень №№3,4,5,6,7 позначені на плані літерою «д2» загальною площею 51,4 м2 та приміщення №№ 2,8,9 літери «Д» загальною площею 144,5 м2 за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на фактично придбані ним вищезазначені приміщення, а тому позови [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судовий збір [PERSON], при зверненні до суду з позовом та [PERSON], при зверненні до суду з зустрічним позовом сплачено в повному обсязі і вони не порушують питання про його стягнення, а з власної ініціативи суд не може вийти за межі позову. Суд на підставі викладеного,

Outcome: partial