Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив усунути йому перешкоди у володінні, користуванні, розпорядженні домоволодінням, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Антарктична, буд. 127, шляхом виселення [PERSON] з домоволодіння без надання йому іншого житла та зняття його з реєстрації, мотивуючи тим, що на підставі договору дарування житлового будинку від 31.01.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального [PERSON] за реєстровим №121, витягу з державного реєстру речових прав на майно про реєстрацію права власності №17176246 від 31.01.2014р. та договору дарування земельної ділянки від 31.01.2014р., зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №125, з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №17180245 від 31.01.2014р., він є власником домоволодіння за № 127 по вулиці Антарктична в м. Дніпропетровську. Згідно довідки про склад сім'ї від 25.01.2014 року, виданої його матері, в даному домоволодінні зареєстровано три особи: [PERSON], [PERSON] та він, як власник. Під час проживання у вказаному домоволодінні відповідач [PERSON] зарекомендував себе з геть негативної сторони. Він постійно ображає матір, влаштовує сварки, пиячить. З того моменту, як він привів в будинок [PERSON] й заселив її без будь-якої згоди власника будинку, сумісне проживання з ними стало взагалі нестерпним. Відповідач влаштував підпільний склад овочів та покришок на території домоволодіння, захламляє подвір'я, приводить в непридатність його майно, на виручені грошові кошти з незаконних продажів він постійно проводить гулянки з невідомими особами сумнівної поведінки, вчиняє нетверезі дебоші й серед ночі, не дає можливості нормально жити. На будь-які зауваження припинити безладдя та вести себе пристойно, відповідач [PERSON], погрожує моральними знущаннями та фізичною розправою. Така поведінка також підтверджується характеристикою на [PERSON] й відповідями-реагуваннями на звернення до Самарського районного відділу Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з приводу протиправних дій [PERSON] На даний час він, як законний власник домоволодіння №127 по вулиці Антарктичній в місті Дніпропетровську, має намір спокійно, без постійних сварок, бійок та пияцтва проживати у своїй приватній власності з дружиною, народити дітей, виховувати їх в тихій, дружній, спокійній обстановці поруч з улюбленою бабусею, якій має намір допомагати та яка не буде весь час приймати заспокійливе через заподіяний неспокій відповідачем. Зараз відповідач не дає йому змоги у повному обсязі користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Таким чином, захист прав та законних його інтересів можливий лише шляхом виселення відповідача за рішенням суду, без надання іншого приміщення та зняття останнього з реєстрації з його нерухомого майна. В свою чергу [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] в якому просив визнати його право на проживання та вселити в будинок № 127 по вулиці Антарктична в м. Дніпропетровську, мотивуючи тим, що [PERSON] є його рідним братом, який в обґрунтуванні свого позову наводить факти конфліктів його з матір'ю, влаштування складу овочів, використання подвір'я домоволодіння для власної підприємницької діяльності, яка в наступному начебто приводить в непридатність домоволодіння (майна). До того ж вказує про факти його асоціальної поведінки, яка начебто заважає його нормальному життю. В якості доказів посилається на характеристику квартального комітету та відповідь Самарського районного відділу міліції, який лише дає попередню суб'єктивну оцінку, без дослідження, особистим стосункам, які склалися між членами сім'ї - його матір'ю та ним. Відомості про порушення права власника домоволодіння дані документи не вказують. Звертає увагу суду, що протягом всього часу його проживання в будинку він жодного разу не був притягнутий до адміністративної або до кримінальної відповідальності. Позивач не наводить суду доказів псування, систематичного руйнування, порушень правил користування та використовування житлового будинку не за призначенням. Вважає, що його брат зловживає своїм правом власника і бажає скасувати його право на проживання в цьому будинку, яке надала їх мати. Звертає увагу суду, що в матеріалах справи знаходиться договір дарування їх сімейного домоволодіння від 31.01.2014 року. За цим договором їх мати вирішила подарувати брату все належне майно. При цьому будь-яких застережень або прав відносно третіх осіб щодо припинення права на проживання або визначення термінів скасування державної реєстрації таких осіб не визначено, тому його право на проживання з рідним братом (членом сім'ї) в цьому будинку залишається непорушним. Після того, коли йому стало відомо, що власник житла змінився, він відразу запропонував брату укласти договір найму жилого приміщення відносно займаної ним кімнати у будинку №127, розташованому по вул. Антарктичній у місті Дніпропетровськ, але брат - відмовився. Право на укладання такого договору йому надає ст.61 Житлового договору України, як члену сім'ї власника. Звертає також увагу, що відповідач незважаючи на відкрите провадження за його позовом, який ще нерозглянутий по суті, шостого квітня без попередження, змінив замки на домоволодінні, заборонив йому доступ до його місця проживання, незважаючи що там залишилися особисті речі. Його звернення до відповідача залишаються без розгляду, Через самоправні дії відповідача, він був змушений звернутися за захистом до міліції, яка прийняла його заяву до розгляду та відкрила провадження. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги за первісним позовом, проти зустрічного позову заперечували та просили відмовити. Позивач-відповідач [PERSON] зокрема зазначив, що спірне домоволодіння йому подарувала мати в 2014 році. Брат [PERSON] не є членом його сім'ї. Він як власник, не давав йому дозволу на вселення в належне йому домоволодіння. В січні 2015 року домоволодіння №127 по вул. Антарктичній в м. Дніпропетровськ він продав. З приводу правових підстав позову пояснив, що в теперешній час змінились обставини позову - спірне домоволодіння належить іншій особі [PERSON], тому в нього немає підстав уточнювати правові підстави свого позову. Відповідач-позивач [PERSON] наполягав на задоволенні зустрічного позову, а в задоволенні первісного позову [PERSON] просив відмовити повністю. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її довіритель [PERSON] 16 січня 2015 року придбала домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Антарктична,127. [PERSON] рішенням суду був визнаний таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. [PERSON] рішенням суду був виселений із вищезазначеного житлового приміщення. Третя особа за первісним позовом - Самарський РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в [PERSON] явку свого представника в судове засідання не забезпечив, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду невідома. Заслухав пояснення сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності , суд прийшов до наступного. \~ \~За змістом ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~ Суд встановив, що 31.01.2014р. [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Антарктична, буд. 127 м. Дніпропетровськ, що підтверджується договором дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі № 121, зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 17176246 (а.с.5-7 т.1). 31.01.2014р. [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0442га, що розташована по вул. Антарктична, буд. 127 м. Дніпропетровськ, що підтверджується договором дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі № 125, зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 17180245 \~(а.с.8-10 т.1). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно ч. ч 1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. ч 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. ч 3,4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. 16 січня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться по вул. Антарктична, буд 127 в м. Дніпропетровськ загальною площею 79,2 кв.м., який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №51 (а.с.49,50 т.2). 16 січня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки №127 по вул. Антарктичній площею 0,0442 га, кадастровий номер 1210100000:09:185:003, буд 127, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №54 (а.с.51,52 т.2). Право власності на домоволодіння та земельну ділянку по вул. Антарктична,127 в м. Дніпропетровську зареєстровано за [PERSON], що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав та їх обтяжень (а.с.53-56 т.2). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2015 року, яке набрало законної сили, [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №127 по вул. Антарктичній у м. Дніпропетровську із зняттям з реєстраційного обліку. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2015 року позов [PERSON] задоволено, усунуті перешкоди у володінні, користуванні, розпорядженні домоволодінням по вул. Антарктична, буд.127 в м. Дніпропетровську, шляхом виселення [PERSON] та його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], без надання іншого житлового приміщення. (а.с.90-94 т.2). Відповідно до положень статей 391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (речове право) з підстави передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, оскільки з моменту звернення позивача [PERSON] до суду з позовом, останній втратив право власності на домоволодіння №127 по вул. Арктичній в м. Дніпропетровськ, продавши його третій особі [PERSON] та рішенням суду визнаний таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням із зняттям з реєстраційного обліку, а тому і підстав для захисту його права шляхом виселення та зняття [PERSON] з реєстраційного обліку суд не вбачає. Що стосується вимог зустрічної позовної заяви то вони також не підлягають задоволенню з наступних підстав. Право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Таким чином виникнення права членів сімї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сімї на користування цим будинком. Таким чином, права членів сімї власника будинку на обєкт власності є похідним від прав самого власника. Передбачаючи право власника жилого будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири) на відміну від договору найму (оренди) житла ст. ст. 810,814 ЦК України. Частина ж 4 ст.156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Відповідач-позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснював, що він будучи власником домоволодіння №127 по вул. Антарктичній в м. Дніпропетровськ своєму братові [PERSON] дозвіл на вселення не давав, членом його сім'ї він не є. З огляду на викладене, з припиненям права власності колишнього власника [PERSON] на домоволодіння №127 по вул. Арктичній в м. Дніпропетровськ (договір дарування житлового будинку від 31 січня 2014 року), члени її сім'ї, зокрема і відповідач-позивач [PERSON], втратили право користування цим жилим приміщенням. Окрім того, з втратою права власності [PERSON] на вищезазначене домоволодіння, останній не несе ніяких прав та обовязків стосовно нього, тому і не може бути належним відповідачем за цим позовом. Відповідач-позивач [PERSON] своїм правом звернення до суду з клопотанням про зміну первісного відповідача належним відповідачем, або залученням до участі у справі іншої особи як співвідповідача не скористався. Таким чином, в задоволенні первісного та зустрічного позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed