Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, вихідної допомоги у зв'язку з невиконанням власника колективного договору, в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він працював у відповідача та 17.05.2017р. був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору. При звільнені з ним не був проведений повний розрахунок, не була виплачена заробітна плата в сумі 18594,41 грн. У зв'язку з тим, що позивачеві при розрахунку не була виплачена заробітна плата, він змушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але невиплачену заробітну плату, стягнути вихідну допомогу та стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні. [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, з розрахунком заборгованості, наданим відповідачем, погодився повністю. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО», в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надіслали письмові пояснення з приводу позовної заяви. Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та 17.05.2017 р. був звільнений з займаної посади за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, згідно ч.3 ст.38 КЗпП України. ( а.с.6) Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1ст.116 КЗпП України,- при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачеві в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Відповідно до наказу № 75 від 21.03.2014 р. про встановлення режиму неповного робочого тижня, з 26.05.2014 р. на Публічному акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» встановлено триденний неповний робочий тиждень: понеділок, вівторок, середа (а.с.15). Відповідно до довідки №16-07/761 від 21.07.2017 р., виданої Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання»,- заборгованість по заробітній платі позивачеві складає 18594 грн. 41 коп., в тому числі вихідна допомога; середньоденна заробітна плата (без вирахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору) складає 156 грн. 77 коп. (а.с.16). Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України,- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачеві сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п.21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р.,- при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якої повязана відповідна виплата. Згідно п.8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже, відповідно до довідки №16-07/761 від 21.07.2017 р., виданої Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання»,- розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.05.2017 р. по 28.08.2017 р. становить 6427 грн. 57 коп. (156,77*41 день). Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 18594 грн. 41 коп., а також середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 6427 грн. 57 коп., з утриманням з цієї суми встановлених законом податків і зборів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 640 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved