Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просив суд винести рішення, яким припинити з нього стягнення аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання третьої особи [PERSON] у звязку з припиненням третьою особою навчання, починаючи з січня 2016 року, стягнути з відповідача на його користь 23\~412,68 грн., як надмірно стягнуті аліменти за період з січня 2016 року по грудень 2016 року включно та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 26.06.2015 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 29.05.2015 року і до закінчення терміну навчання [PERSON], тобто до 30.06.2018 року. Відносно нього, 25.09.2015 року відділом Державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції відкрите виконавче провадження і аліменти на користь [PERSON] стягуються щомісячно з його заробітної плати за його постійним місцем роботи в Кременчуцькому лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів «Черкастрансгаз». Згідно довідки за №098 від 22.05.2015 року Кременчуцького національного університету ім..[PERSON] третя особа [PERSON] навчалася на першому курсі факультету економіки і управління денного відділення. Термін навчання був визначений з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Навчання за контрактом. Стипендії третя особа не отримувала. 16 січня 2016 року він отримав в Кременчуцькому Національному Університеті завірену копію витягу з наказу за № 43-3 від 26 січня 2016 року, у відповідності до якого третю особу [PERSON] відраховано з університету за порушення умов контракту 26.12.2015 року. Таким чином, третя особа [PERSON] припинила навчання з січня 2016 року. У зв'язку з припиненням третьою особою навчання він звернувся до відповідачки з пропозицією повідомити про це письмово ВДВС Кременчуцького РУЮ з метою припинення безпідставного стягнення з нього аліментів, на що відповідачка відмовила йому. Відповідач достовірно усвідомлюючи, що не має права на отримання від нього аліментів на утримання третьої особи [PERSON] у зв'язку з припиненням її навчання, продовжувала безпідставно отримувати від нього аліменти, добровільно заяву до ВДВС Кременчуцького РУЮ про припинення стягнення аліментів не надала, у зв'язку з чим завдала йому матеріальні збитки. Враховуючи вищевикладене, він вимушений був звернутися до суду з цією позовною заявою за захистом своїх цивільних прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі з підстав, що зазначені у ньому. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась з невідомих суду причин. Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявилась з невідомих суду причин. Третя особа відділ державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції в судове засідання свого представника не направив з невідомих суду причин. Суд, вислухавши думку позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача та третіх осіб. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне: Як достовірно встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 17.07.2008 року було розірвано. Від вказаного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 червня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 29.05.2015 року і до закінчення терміну навчання, тобто до 30.06.2018 року. 24 вересня 2015 року на підставі вказаного рішення, Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області видано виконавчий лист №537/2540/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 29.05.2015 року і до закінчення терміну навчання, тобто до 30.06.2018 року. 25.09.2015 року на підставі вказаного виконавчого листа за заявою стягувача, старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції [PERSON] відкрито виконавче провадження ВП 48855304 про стягнення з з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 29.05.2015 року і до закінчення терміну навчання, тобто до 30.06.2018 року. Згідно витягу із наказу №43-3 від 26 січня 2016 року «Про особовий склад студентів денного відділення факультету економіки і управління» Кременчуцького національного університету імені [PERSON], відраховано з університету [PERSON], студентку 2-го курсу навчання факультету економіки і управління напряму 6.140103 «туризм» гр..ТР-14-1 фінансування за контрактом, за порушення умов контракту 26.12.2015 року. Як вбачається з довідки, виданої Кременчуцьким лінійним виробничим управлінням магістральних газопроводів «Черкастрансгаз» 17.11.2016 року за вих..№2191/13, [PERSON] за період з січня 2016 року по жовтень 2016 року сплачено аліменти в розмірі 20 140,71 грн.. Згідно довідки, виданої Кременчуцьким лінійним виробничим управлінням магістральних газопроводів «Черкастрансгаз» 06 січня 2017 року за вих..№23/13, [PERSON] за період з листопада 2016 року по грудень 2016 року сплачено аліменти в розмірі 3 271,987 грн.. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто, якщо дитина яка досягла повноліття вирішила продовжити навчання по закінченні загальноосвітнього навчального закладу, і якщо обов'язок по утриманню батьками не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України здійснюється у судовому порядку. Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З системного аналізу вказаних норм, вбачається, що право на утримання виникає за умови продовження навчання. При цьому Законом не передбачено жодних особливостей щодо форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Як встановлено в судовому засіданні повнолітню [PERSON] наказом №43-3 від 26 січня 2016 року «Про особовий склад студентів денного відділення факультету економіки і управління» Кременчуцького національного університету імені [PERSON], відраховано з університету, за порушення умов контракту 26.12.2015 року, а тому з 26.12.2015 року відпала умова, яка була підставою для винесення рішення про стягнення аліментів, у звязку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення з [PERSON] безпідставно отриманих аліментів, суд приходить до наступних висновків: Відповідно до ст..1212 ЦК України особа, яка набула\~майно\~або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, 26.12.2015 року відпала підстава наявність якої стала приводом для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Згідно ст..1215 ЦК України \~не підлягає поверненню безпідставно набуті: \~заробітна плата\~і платежі, що прирівнюються до неї,\~пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані\~фізичній особі\~як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або\~юридичною особою\~добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що аліменти з [PERSON] стягувались на підставі рішення суду, тобто їх виплату проведено не добровільно, то суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з [PERSON] суми отриманих аліментів є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено 500 грн. за надання йому правової допомоги, що підтверджується розрахунком суми гонорару за надання правової допомоги у відповідності до угоди №007296 та угодою №007296 від 18.11.2016 року, а також сплачено судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати за надання правової допомоги та витрати понесені у звязку з сплатою судового збору.

Outcome: approved