Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у вигляді банківських вкладів після померлого 28.11.2012 р. [PERSON], батька позивача. Позовну заяву обґрунтував тим, що після смерті батька позивач не мав документів, що підтверджують його родинні звязки з померлим, тому завчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Після отримання повторного свідоцтва про народження позивач отримав відмову нотаріуса у прийнятті заяви, оскільки ним пропущено встановлений законом шестимісячний строк. Просив суд визначити додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після [PERSON]. У судовому засіданні позивач з урахуванням наданих відповідачем доказів по справі змінив предмет позову та просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після [PERSON]. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на відсутність у позивача поважних причин пропуску строку прийняття спадщини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини. Позивач та відповідач є відповідно сином та дочкою [PERSON]. Зазначений факт сторонами не заперечується. За життя усі документи батька сторін були отримані на імя «Чернецький Віктор Єфремович» (паспорт у 1997 році; посвідчення тракториста-машиніста у 1963 році; військовий квиток у 1969 році; посвідчення про закінчення школи підготовки сержантського складу у 1953 році). У суспільному житті та родині батька сторін знали саме за вказаним по батькові «Єфремович». У свідоцтві про народження відповідача [PERSON] (до шлюбу [PERSON]В.) у графі «батько» зазначено «Чернецький Віктор Єфремович». Аналогічний запис міститься у свідоцтві про народження померлого брата сторін [PERSON]. 27.11.2012 року [PERSON] помер, про що відділом ДРАЦС Ширяївського РУЮ Одеської області складено відповідний актовий запис №160 та видано свідоцтво про смерть. Відповідач [PERSON] реалізувала свої спадкові права після смерті батька, внаслідок чого 23.05.2013 року було зареєстровано спадкову справу після спадкодавця [PERSON]. У подальшому відповідач отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на належні померлому земельні ділянки та вклади у банку. Позивач [PERSON], який на момент смерті батька проживав окремо, у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріуса не звернувся, оскільки не мав документ, що підтверджував його родинний зв'язок з померлим та вважав, що без такого документа реалізувати свої спадкові права не зможе. 03.07.2015 р. позивач отримав повторне свідоцтво про народження, в якому у графі «батько» зазначено «Чернецький Віктор Яремович». На підставі свідоцтва про народження органом ДРАЦС було внесено зміни до актового запису про смерть №160 та 29.07.2015 р. видано позивачу повторне свідоцтво про смерть «Чернецького Віктора Яремовича». 11.08.2015 р. нотаріусом розяснено позивачу, що ним пропущено встановлений законом строк на звернення з заявою про прийняття спадщини після померлого батька, а також про те, що після [PERSON] спадкова справа не заводилася. У судовому засіданні, ознайомившись з документами, наданими відповідачем, позивач змінив свої позовні вимоги та просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Згідно положень ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не бажає надати позивачу таку згоду. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно позиції, викладеної ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ у Листі від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Суд, оцінивши надані позивачем письмові докази та пояснення, вважає, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини не є поважними. Суд не вважає за потрібне витребовувати та ознайомлюватися з нотаріальною справою, заведеною після смерті [PERSON], оскільки поданих сторонами доказів та пояснень задля вирішення справи є достатньо. З огляду на вищенаведене суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed