Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] просив суд усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначити порядок участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Обґрунтовуючи позов тим, що з відповідачкою по справі позивач перебував у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. За ініціативою відповідачки 21.11.2016 року шлюб був розірваний рішенням Краматорського міського суду. Після припинення сімейних відносин син [PERSON] мешкає разом з відповідачкою. Починаючи з вересня 2016 року відповідачка стала перешкоджати позивачу у спілкуванні з сином. Це виразилось у тому, що відповідачка забороняла позивачу зустрічатися з сином, надавати сину батьківську турботу та увагу. Тільки наприкінці березня 2017 року та до кінця квітня 2017 року відповідачка надавала можливість спілкуватися з сином. Потім відповідачка знову повністю позбавила позивача можливості приймати участь у спілкуванні та вихованні дитини. Позивач просить усунути йому перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з його сином [PERSON], [INFO] та встановити такі способи участі у спілкуванні та вихованні сина: кожного тижня з 09:00 години суботи до 20:00 години неділі за місцем його проживання, та мати спільний відпочинок один раз на рік тривалістю 14 календарних днів в літні місяці. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, та просив визначити порядок спілкування з дитиною відповідно до висновку Органу опіки і піклування Краматорської міської ради. Представник відповідачки [PERSON] в судове засідання надав суду заяву про слухання справи без його участі, та просив визначити порядок спілкування з дитиною відповідно до висновку Органу опіки і піклування Краматорської міської ради. Представник третьої особи в судове засідання надала заяву про слухання справи без її участі. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до норм Закону України «Про охорону дитинства» батьки та особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-HO № 729121, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області. (а.с. 7) Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 21.11.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. (а.с. 6) Сторони на даний час проживають окремо. Їх син проживає разом з матірю. Відповідно до висновку Органу опіки і піклування Краматорської міської ради від 12.10.2017 року № 01-29/5662, вважають доцільним визначити наступний спосіб участі батька [PERSON], [INFO] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO]: два рази на тиждень з 16:00 до 20:00 години (згідно його графіку роботи), з 18:00 пятниці до 20:00 години суботи, шляхом відвідування з сином місць дитячих розваг та відпочинку, місця проживання батька, з врахуванням думки дитини та стану її здоровя, та 14 днів літнього оздоровлення, під час коли дитина не оздоровлюється з матірю. З акта обстеження умов проживання сімї [PERSON], проживаючого за адресою [INFO] від 05.10.2017 року вбачається, що у родині батька створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Згідно характеристики голови мікрорайону № 5 Краматорської міської ради [PERSON] проживає за адресою [INFO] зарекомендував себе з позитивної сторони, дисциплінований, порядний, скарг з боку сусідів не надходило. (а.с. 8) Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ч.ч.1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з особи ч.ч.1, 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої. У судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За таких обставин, з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, батька та матері щодо виховання та спілкування з дитиною, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визначення способу його участі у спілкуванні та вихованні дитини підлягають задоволенню.

Outcome: approved