Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини посилаючись на те, що 14.06.2012р. позивач з відповідачем уклали шлюб, від спільного шлюбу у них народилася донька [PERSON] [INFO] 18.06.2015р. шлюб було розірвано. Позивач у відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України записаний батьком [PERSON] [INFO]. [PERSON] систематично сплачує аліменти через поштові переводи на ім'я відповідачки. Однак постійні чутки з боку сусідів та знайомих не дають спокою позивачу, так як всі навколо говорять, що дитина не позивача, що позивачка мала близькі відносини з іншим чоловіком. Позивач вважає, що дійсно на час зачаття дитини, вони тільки з відповідачкою познайомилися, і їхні відносини не були сталими. На прохання підтвердити чи спростувати цю інформацію відповідачка стверджує, що народила дитину для себе та ухиляється від чіткої відповіді. Крім того, відповідачка не дає спілкуватися та приймати участь у вихованні дитини, а лише хоче щоб [PERSON] платив кошти на дитину, що є також додатковим мотивом сумніватися позивачеві у своєму батьківстві. Оскільки можливість виключити відомості про батьківство з актового запису про народження можливе лише за рішенням суду, позивач заявив відповідні вимоги. В судовому засіданні представник позивача, позивач позовні вимоги підтримали і пояснили, що 14.06.2012р. сторони уклали шлюб, в якому у них народилася донька [PERSON] [INFO], оскільки дитина народилася у шлюбі у відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України батьком був записаний відповідач. 18.06.2015р. шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] систематично сплачує аліменти через поштові переводи на ім'я відповідачки. Але постійні чутки з боку сусідів та знайомих не дають спокою позивачу, так як всі навколо говорять, що дитина не від нього, що позивачка мала близькі відносини з іншим чоловіком. Позивач вважає, що дійсно на час зачаття дитини, вони тільки з відповідачкою познайомилися, і їхні відносини не були сталими. До шлюбу з відповідачкою він перебував у шлюбі з іншою жінкою. Зараз має дружину, однак жодна з них не завагітніла від нього. На прохання підтвердити чи спростувати цю інформацію відповідачка стверджує, що народила дитину для себе та ухиляється від чіткої відповіді. Відповідачка не дає спілкуватися та приймати участь у вихованні дитини, а лише хоче щоб [PERSON] платив кошти на дитину, що є також додатковим мотивом сумніватися позивачеві у своєму батьківстві. Просять задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник відповідача, відповідач не заперечували проти задоволення вимог позивача, суду пояснили, що в 2012 році вона з позивачем уклали шлюб, разом проживали до 2015 року. Підтвердили, що дитина не є донькою відповідача. Не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги слідуюче. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач і відповідач є батьками [PERSON] - [INFO]. Дитина народилася у шлюбі між батьками, який розірвнао рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області 18.06.2015р. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу батьківства, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов'язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст. ст. 122,124,126 та 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового заДису про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Отже, із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що позивач у відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України записаний батьком [PERSON] - [INFO], позивач вказує, що він не є батьком вказаної дитини, що дає право ставити на вирішення суду питання про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису. Дану обставину у судовому засіданні підтвердила позивач. За таких обставин суд вважає, що у додаткових доказах на підтвердження даної обставини необхідності немає. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу сімейно правових відносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved