Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визначити порядок його зустрічей зі своїм сином малолітнім [PERSON] щоп'ятниці з 13:00 години до суботи 13:00 годин, без присутності матері [PERSON]. Ухвалою суду від 03.02.2015 року в якості третіх осіб до участі у справі залучено: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба по справах дітей Одеської міської Ради. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що з відповідачкою по справі перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних відносин, сторони стали проживати окремо. За рішенням суду шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано, спору про місце проживання дитини не було, за взаємним волевиявленням син залишився проживати з матір'ю. Разом з тим, після припинення шлюбу, у позивача виникли складнощі у спілкуванні з дитиною, тому він звернувся з заявою до органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради про встановлення порядку участі його - батька [PERSON] у вихованні сина. 12.06.2014 року орган опіки та піклування прийняв рішення, згідно з яким було встановлено порядок зустрічей малолітнього [PERSON] з позивачем, а саме щоп'ятниці з 12:00 години до суботи 12:00 годин. Після цього він постійно бачився з сином, однак 26.09.2014 року відповідачка всупереч рішенню органу опіки біля 13:00 годині відібрала у нього дитину та вчинила дебош. Після цього він звернувся до правоохоронних органів з заявою про порушення закону відповідачкою та подав до суду позовну заяву. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 30 жовтня 2014 року його позов задоволено. Визначено порядок участі [PERSON] у вихованні його малолітнього сина [PERSON], [INFO], шляхом перебування сина з батьком щоп'ятниці з 13:00 години до суботи 13:00 години з урахуванням шкільної та позашкільної зайнятості за згодою дитини. Після цього у наступну п'ятницю в час побачення з дитиною йому зателефонував син і повідомив, що не бажає щоб він забирав його до себе. Позивач в своєму позові вказує, що [PERSON] перешкоджає його зустрічам з малолітнім сином, тому що саме її поведінка впливає на дитину та результатом такого впливу стало те, що дитина каже, що не хоче побачень з батьком. Позивач вважає, що відповідачка налаштовує дитину проти нього, тому син каже що не хоче зустрічатися з батьком. Оскільки він не має можливості реалізувати свої батьківські права, приймати участь у вихованні дитини, вимушений звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та просив суд задовольнити позов в повному обсязі, прийняти рішення про визначення порядку зустрічей його батька з сином, так як вказано у висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, щоп'ятниці з 13:00 години до 13:00 години суботи без присутності матері та без додатка «за згодою дитини», так як дитина під впливом матері не бажає зустрічей з ним. Позивач пояснив, що є сумлінним батьком, як людина позитивно характеризується за місцем проживання, працює, не має шкідливих звичок. [PERSON] вважає, що [PERSON] перешкоджає його зустрічам з дитиною, з тієї причини, що він відмовився робити з сином домашнє завдання по всіх шкільних предметах за тиждень. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та показала суду, що ніколи не була проти зустрічей дитини батьком, виконувала рішення органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради, згідно з яким встановлено перебування сина з батьком щоп'ятниці з 12:00 годин до суботи 12:00 години, однак в після однієї з таких зустрічей вони посварилися і тому син більше не хоче зустрічатися з батьком. Відповідачка подала до суду письмові заперечення, в яких вказала, що поведінка [PERSON] становить загрозу життю та психічному стану їхнього сина. По-перше [PERSON] наражав їхнього спільного сина на небезпеку, коли брав його с собою на мітинг на Соборній площі 2 травня 2014 року, забував забрати зі школи, вчинив бійку на шкільному дворі в присутності класних керівників та дітей початкової школи. Вважає [PERSON] людиною з неврівноваженою психікою, яка не може неадекватно відповідати за свої вчинки, не говорячи вже про виховання малолітньої дитини. Вважає, що все вищесказане шкодить психічному та фізичному стану дитини. [PERSON] неодноразово погрожував сину, що забере його і не поверне додому, що подасть в суд на його матір. Син дуже зляканий і дуже важко сприймає такі погрози тому просить суд відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради в судовому засіданні, проти позову не заперечувала та показала суду, що орган опіки та піклування Малиновської РА Одеської міської ради проводив перевірку та на засіданні органу опіки за заявою [PERSON] розглядав питання щодо можливості встановлення порядку спілкування та участі у вихованні дитини. Висновком органу опіки та піклування від 12.06.2014 року встановлено перебування сина з батьком - щоп'ятниці з 12:00 години до суботи 12:00 години з урахуванням шкільної та позашкільної зайнятості. Даний висновок представник органу опіки підтримав та вважав, що суд може постановити рішення з врахуванням цього висновку, незважаючи нате, що даний документ вже приймався судом як доказ в межах розгляду іншої справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку його участі у вихованні сина. Оскільки висновок орану опіки та піклування від 12.06.2014 року прийнятий півроку тому назад, тому є дійсним, а якщо припустити, що заява [PERSON] буде розглядатися ще раз, прийняття інших висновків по даному питанню є маловірогідним. Оскільки в межах даної справи з'ясувалося, що після прийняття судом рішення від 30 жовтня 2014 року, позивачу телефонувала дитина та повідомляла, що не хоче зустрічатися з батьком, а батько зі свого боку вважає, що це вплив матері, то представник органу опіки вважав, що даний позов пред'явлений [PERSON] за іншими підставами, ніж ті що вказувалися у позові розглянутому судом 30 жовтня 2014 року, але рішення має бути прийняте з врахуванням висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради від 12.06.2014 року. При проведенні перевірки за заявами батьків [PERSON] орган опіки не з'ясовував думку малолітнього [PERSON], якому у 2014 році виповнилося сім років, тому що не передбачено нормативно-правовими актами, якими керується орган в своєї роботі, та крім того, діти у такому віці практично не можуть мати власної думки з приводу поведінки своїх батьків. Представник служби по справах дітей Одеської міської Ради в судовому засіданні вважала, що позов [PERSON] слід задовольнити частково, з врахуванням висновку органу опіки та піклування від 12.06.2014 року, звернувши, що участь батька у вихованні дитини, особливо хлопчика є дуже важливою. Представник Служби по справах дітей розповіла суду, що вперше [PERSON] звернулася з заявою до Служби по справах дітей у 2011 році, в якій просила визначити місце проживання сина разом з нею, та встановити порядок участі батька у вихованні дитини. Орган опіки та піклування у 2011 році з цього приводу прийняв рішення про визначення способів участі батька у вихованні дитини ще у 2011 році, коли хлопчику було чотири роки. Потім звернення були у 2012 році та у 2014 році. Всі ці рази Службою перевірялося можливість участі батька у вихованні дитини, збиралися документи, довідки з місця роботи, характеристики. Документів стосовно того, що батько не може приймати участь у вихованні сина, або існують якісь інші обставини, за яких батько може нашкодити дитині встановлено не було як у 2011 році, так і у 2012 році та 2014 році, документи були направлені до Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради, який на своїх засіданнях приймав висновки. Суд, вислухавши позивача, відповідачку, представника органу опіки Малиновської районної адміністрації ОМР, представника Служби по справах дітей Одеської міської Ради, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з врахуванням висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради. Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Малиновського районного суду від 21 лютого 2010 року, шлюб між сторонами розірвано. За домовленістю сторін, малолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю з адресою: [ADDRESS]. Як пояснював позивач, після розірвання шлюбу між сторонами склалися складні стосунки, в тому числі вони не змогли досягти згоди щодо участі позивача у вихованні спільної дитини, що примусило [PERSON] звернутися до Органу опіки та піклування Малиновського районної адміністрації Одеської міської ради для офіційного встановлення часу для спілкування з дитиною. Заява [PERSON] щодо встановлення порядку участі у вихованні малолітнього [PERSON],[INFO] розглядалася органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування від 12.06.2014 року № 658/0607 про розгляд спору між батьками з питань виховання малолітнього [PERSON],[INFO] та встановлення порядку участі батька - [PERSON] у вихованні сина, розглянувши заяву [PERSON] про встановлення порядку участі у вихованні малолітнього [PERSON],[INFO] та надані документи встановлено наступне: у [PERSON] від шлюбу з [PERSON] є малолітній син - [PERSON],[INFO] (а/з від 18.04.2007 року № 268 зроблений Першим відділом РАЦСу Малиновського районного управління юстиції м. Одеса). Взаємовідносини між батьками дитини не склалися, в 2010 році шлюб розірвано. Малолітній [PERSON] в даний час фактично проживає разом з матір'ю, але батько бажає приймати участь у вихованні сина. Через відсутність порозуміння між [PERSON] та [PERSON] з питань участі батька у вихованні малолітнього сина, [PERSON] звертається до Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради з проханням про визначення способів його участі у вихованні свого малолітнього сина. [PERSON] працює, характеризується позитивно та протипоказань щодо спілкування з дитиною не має. Враховуючи той факт, що мати дитини [PERSON] не заперечує проти спілкування батька з сином, рада опіки та піклування підтримує прагнення батька більше уваги приділяти малолітньому сину та вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] і встановити час спілкування з дитиною. На підставі наданих документів а також протоколу засідання ради опіки та піклування Малиновської районної адміністрації, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації вважає за необхідне: 1. Заяву [PERSON] задовольнити та затвердити наступний порядок його участі у виховання малолітнього сина [PERSON], [INFO]: 1.1. Встановити перебування сина з батьком - щоп'ятниці з 12:00 години до суботи 12:00 години з урахуванням шкільної та позашкільної зайнятості. 2. Рекомендувати батькам всі питання стосовно виховання дитини вирішувати мирним шляхом. Відповідно до ч.ч. 4,5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь в її вихованні, а також на підставі документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1089 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним або обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. В судовому засіданні встановлено, що у липні 2014 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до відповідачки про визначення порядку зустрічей з дитиною. В обгунтування позову поданого [PERSON] року, як доказ по справі, судом досліджувався висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 12.06.2014 року. За результатами розгляду позовної заяви [PERSON] від 2014 року 30 жовтня 2014 року Малиновським районним судом міста Одеси прийнято рішення про задоволення його позову. Судом вирішено визначити порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON],[INFO], шляхом перебування сина з батьком - щоп'ятниці з 13:00 годин до суботи 13:00 годин з урахуванням шкільної та позашкільної зайнятості, за згодою дитини. В судовому засіданні 25.02.2015 року [PERSON] розповів суду, що після прийняття судом рішення 30.10.2014 року йому зателефонував син та сказав, що не хоче з ним зустрічатися, не хоче щоб він батько забирав його зі школи щоп'ятниці о 13:00 годині, при цьому не пояснюючи причини. Позивач пояснив, що після розмови з сином слухавку взяв теперішній чоловік [PERSON] та заявив, що дитину він не побачить. Позивач вважає, що йому таким чином перешкоджають бачити сина, приймати участь у її вихованні, а він дуже хоче приймати участь у житті своєї дитини. Відповідачка в судовому засіданні заперечуючи проти позову розповіла що син після розлучення постійно зустрічався з батьком, ночував в нього у вихідні дні, і вона про ти цього не заперечувала. Причиною звернення до суду з даним позовом стало те, що позивач посварився з дитиною, після чого хлопчик відмовляється спілкуватися з батьком. [PERSON] разом з запереченнями проти позову надала суду пояснення класного керівника ОЗОШ № 45 [PERSON] в якій викладені обставини сварки батька [PERSON] у школі, розрахунок заборгованості по аліментах [PERSON] станом на 01.11.2014 року, розрахунок заборгованості по аліментах станом на 01 вересня 2012 року, копію позовної заяви [PERSON] про стягнення аліментів, копію позовної заяви [PERSON] про зміну розміру аліментів, копію рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 26.04.2010 року про стягнення аліментів з [PERSON], лист Одеського міського Центру соціальних служб від 15.06.2011 року. На думку відповідачки, надані нею документи підтверджують заперечення проти позову та повинні прийматися судом до уваги, так як позивач є неврівноваженою особою та не може виховувати дитину. [PERSON] наполягала на з'ясуванні думки дитини при вирішенні спору. Дослідивши документи, надані відповідачкою, суд не приймає до уваги пояснення класного керівника, тому що вони не підписані їх автором, тому не можуть враховуватися при прийнятті рішення. Інші документи надані [PERSON] такі як розрахунок заборгованості по аліментах, копії позовних заяв, приймаються судом до уваги як і ніші докази по справі, проте свідчать про складні, неприязні стосунки між батьками дитини, що виникли на ґрунті майнових спорів. Відповідно до ст.ст. 141,142 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між ними, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє щодо обов'язків щодо дитини. Діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Відповідно до статті 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Згідно зі ст.159 СК України, якщо той з батьків,з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків,хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. При цьому, відповідно до ст.159 СК України позов про усунення перешкод у вихованні дитини, є позовом про заперечення поведінки особи, яка чинить перешкоди іншому у здійсненні ним свого права. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо), місця та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків та також інших обставин справи, що мають істотне значення. Відповідно до частини третьої статті 9 Конвенції про права дитини,дитина, яка не проживає з одним або обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Спілкування з матір'ю та батьком - це право, а не обов'язок дитини. Якщо дитина через півні обставини відмовляється бачитися з матір'ю чи батьком, примушувати її ніхто не має право. Такий примус був би актом неповаги до дитини. Здійснення батьками своїх прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Під час судового засідання у присутності представників Органу Опіки та піклування Малиновської районної адміністрації, представника Служби по справах дітей Одеської міської Ради, у присутності дитячого психолога Одеського міського соціального Центру з'ясовувалася думка малолітнього [PERSON] з приводу спілкування з батьком. Зі слів дитини, він дуже любить мати. З батьком він не спілкується, тому що боїться його. На питання психолога хлопчик відповідав,що пам'ятає як вони з батьком гуляли, відвідували розважальні заклади, батько дарував йому подарунки, але на теперішній час він не хоче зустрічатися з батьком тому що батька не цікавить його думка та думка матері з приводу різного, втому числі коли він хоче чи не хоче зустрічатися з ним. Хлопчик за власної ініціативи розповів як разом з батьком опинився на Соборній площі 2 травня 2014 року, а потім розповів як батько вчинив сварку у школі, коли прийшов за ним, а його не пускали. [PERSON] розказував в залі суду, що живе разом з мамою та з дядею [PERSON] - чоловіком матері, у них дома все добре, живуть дружно. Хлопчик постійно повторював що батьком зустрічати не хоче , бо той не враховує ні його думку, ні думку матері, а наприкінці свого виступу дитина припустила, що може коли йому виповниться дев'ять років, він забажає зустрів з батьком, а поки не хоче. Таким чином, суд проаналізувавши документи надані до суду сторонами по справі, прийшов до висновку, що доказів про те, що участь батька у вихованні дитини та спілкування з нею суперечить найкращим інтересам дитини, матеріали справи не містять. Разом з тим приймаючи рішення про задоволення позову та визначаючи порядок спілкування батька з дитиною, суд враховує що органом опіки та піклування приймаючи у червні 2014 року висновок по заяві [PERSON], визначив перебування батька з дитиною протягом доби, тобто дитина мала б ночувати у батька, а тому присутність матері у даному випадку є неможливою. З цих підстав суд дійшов до висновку про визначення способу спілкування з дитиною без присутності матері і в денний час доби, оскільки, між батьками склалися неприязні стосунки, що негативно спливає на психологічний стан дитини і дані обставини повністю підтверджені в ході судового розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: approved