Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що згідно рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25.02.2014 року у справі № 658/5231/13-ц та ухвали апеляційного суду Херсонської області від 27.03.2014 року у справі № 22-ц/791/1138/2014 з нього утримуються аліменти на користь відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно. Оскільки позивач має ще двох дітей від попередніх шлюбів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання якого за рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28.07.2014 року також сплачує аліменти, на даний час він перебуває у скрутному матеріальному становищі у звязку з погіршенням економічної ситуації в країні та потребує оперативного лікування, через хронічну хворобу, просив змінити розмір аліментів, які утримуються з нього на користь [PERSON] , на утримання дитини [PERSON],з 1500 грн. до ? усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. 17 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] пр. збільшення розміру аліментів, мотивуючи вимоги тим, що їх дитина страждає на тяжке захворювання генералізовану ідопатичну епілепсію, перебуває на постійному обліку у лікарів неврологів та педіатрів та потребує додаткових значних витрат. Просила збільшити розмір аліментів, який стягується з [PERSON]А на утримання неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], до 2500 грн. щомісячно, починаючи з 17 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 17 грудня 2015 року цивільні позови були обєднанні в одне провадження. Позивач за первісним позовом в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи провести за його відсутності. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримав за обставинами, викладеними у позовній заяві. Зустрічні позовні вимоги не визнав, вважаючи їх необґрунтованими. В подальшому надав заяву, в якій просив первісні позовні вимоги [PERSON] задовольнити, позовні вимоги [PERSON] залишити без задоволення, розгляд справи проводити за його відсутності. Представник відповідачки за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала та просила у їх задоволені відмовити. Позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві. В подальшому надала заяву, в якій просила в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, позовні вимоги [PERSON] задовольнити та розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, у\~разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають залишенню без задоволення у повному обсязі з наступних підстав. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Вказана обставина не кім не оспорються. Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25.02.2014 року з [PERSON]А стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON],- у розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18.11.2013 року (а.с. 4,5). Відповідно до розрахунку, наданого представником позивача за первісним позовом, станом на 01.03.2016 року, заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом № 658/5231/13-ц, виданим 11.04.2014 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], яка складає 11\~572, 00 грн. (а.с. 85). Як вбачається з матеріалів справи, позивач за первісним позовом також є батьком [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого він вказаний батьком ( а.с.3). За рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28.07.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. ( а.с. 6). Відповідно до довідки від 11.03.2015 року, виданої Каховською центральною районною лікарнею, [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом хронічна виразкова хвороба 12 палої кішки рецидивующа та потребує оперативного лікування ( а.с 7). Проте, докази того, що [PERSON] зазнав оперативного втручання, відсутні. Згідно довідки від 06.10.2015 року, виданої приватним підприємством «Каравелл», [PERSON] на вказаному підприємстві працює директором та отримує заробітну плату в сумі 1\~320, 00 грн.( а.с. 20). Крім того, позивач за первісним позовом є приватним підприємцем та згідно довідки Каховської ОДПІ № 1633/10/21 від 16.03.2016 року за 2015 рік має обсяг доходу 226\~020, 00 грн. ( а.с. 75). Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). На підтвердження доводів щодо зміни сімейного стану ( наявності окрім дитини [PERSON] та ще двох дітей від попередніх шлюбі) погіршення стану здоровя та матеріального стану, [PERSON], всупереч вимогам процесуального законодавства не надано суду жодного належного та допустимого доказу. Факт наявності у позивача на утриманні ще двох його дітей було враховано при постановлені рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25.02.2014 року. Доводи позивача за первісним позовом про зміну його матеріального становища з часу постановлення рішення суду від 25.02.2014 року знайшли своє підтвердження, проте суд вража, що доходи [PERSON] є достатніми для сплати аліментів у розмірі встановленому рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25.02.2014 року. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підстави, передбачені ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів стягуваних з [PERSON], відсутні. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є : стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184\~цього Кодексу. З приводу зустрічних позовних вимог [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. ст. 180, 183, 185 СК України визначаються деякі види виконання вказаного обовязку, зокрема: аліменти, участь у додаткових витратах. Стаття 185 СК України передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Отже, виходячи з аналізу ст. ст. 180, 183, 185 СК України, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини, і лише в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові витрати. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 18 звернуто увагу на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у лікаря невропатолога та потребує домашнього догляду, що підтверджується довідкою № 33 від =23.05.2015 року. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те, що обставини, викладені у зустрічному позові та надані докази свідчать лише про понесення [PERSON] витрат на оплату лікування дитини, що в розумінні ст. 185 СК України є додатковими витратами на дитину, зумовленими її хворобою. Жодного доказу позивачем за зустрічною позовною заявою в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, які б вказували на те, що вимагаємий розмір аліментів 2500 грн., є необхідним для забезпечення нормальних умов для життя дитини, а також наявності підстав, передбачених ст. 192 СК України для такого збільшення, суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зустрічний позов підлягає залишенню без задоволення.

Outcome: dismissed