Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку розташованого в [ADDRESS], укладеного 29 липня 2014 року № 462 між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Херсонської області Коршуновою Л.А.. Одночасно позивач просить стягнути із відповідача пеню у розмірі 73447 грн. 80 коп. за прострочення платежів. В обґрунтування позову зазначається, що 29 липня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу будинку, згідно якого [PERSON] продає, а [PERSON] покупає домоволодіння за 97800 грн.. Згідно п. 3 Договору виплата вартості будинку відповідачем буде проводитись частинами, а саме 10000 грн. передано під час укладання договору, 30000 грн. до 01 серпня 2015 року, 30000 грн. до 01 серпня 2016 року, 27800 грн. до 01 серпня 2017 року. Відповідачем в порушення вимог договору 87800 грн. не виплачено, що згідно п.п. 9.2 Договору є підставою для розірвання договору купівлі-продажу. Крім того, договором було встановлено, що у випадку прострочення покупцем сплати продажної ціни покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,1 % від продажної ціни за кожний день прострочення сплати, що станом на серпень 2017 року складає 73447 грн. 80 коп.. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву та просив її задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, окремо зазначав, що дійсно вчасно не виплатив позивачу 87800 грн. вартості будинку в період з 01 серпня 2015 року по 01 серпня 2017 року. Станом на лютий 2018 року також не може виплатити зазначену суму, оскільки у нього відсутній заробіток, а дружина перебуває у декретній відпустці. Наслідки невиконання договору розумів, проте відсутній був дохід, а тому не міг його виконати. Разом з тим, відповідач не згодний з розміром пені, зазначеної в позовній заяві [PERSON], у зв'язку з чим просив застосувати строки позовної давності, встановленні ст. 267 ЦК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача та відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON]. Так, судом встановлено, що 29 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 3 Договору встановлено, що продаж житлового будинку вчиняється за суму 97800 грн., з яких 10000 грн. покупець сплачує продавцю під час укладання угоди, а решту суми, а саме 87800 грн. покупець зобов'язується сплатити в строк до 01 серпня 2017 року в наступному порядку: 30000 до 01 серпня 2015 року, 30000 грн. до 01 серпня 2016 року та 27800 грн. до 01 серпня 2017 року. Пунктом 9.2 названого Договору також встановлено, що у випадку прострочення покупцем сплати продажної ціни покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,1 % від продажної ціни за кожний день прострочення сплати. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами, [PERSON] та [PERSON] під час укладання договору купівлі-продажу будинку за домовленістю сторін було встановлено строк його виконання, а саме покупець зобов'язався сплатити вартість будинку частинами до 01 серпня 2015 року - 30000 грн., до 01 серпня 2016 року - 30000 грн. та до 01 серпня 2017 року - 27800 грн.. [PERSON] зобов'язання не виконано, що відповідачем в судовому засіданні не заперечувалось. Насідком не виконання укладеного між сторонами договору є його розірвання, що закріплено в п. 9.2 Договору, «у разі невиконання та/або не належного виконання покупцем взятих на себе зобов'язань за цим договором продавець має право вимагати розірвання цього договору у судовому порядку. Наслідки невиконання договору відповідачу були відомі, про що також останній зазначив в судовому засіданні. За таких даних, вимога [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу будинку від 29 липня 2014 року є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. В позовній заяві [PERSON] також просить стягнути пеню з відповідача, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання. Як зазначено вище пунктом 9.2 названого Договору також встановлено, що у випадку прострочення покупцем сплати продажної ціни покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,1 % від продажної ціни за кожний день прострочення сплати. Разом з тим, за домовленістю сторін, виконання договору повинно було здійснюватись відповідачем частинами, а тому пеня повинна нараховуватись з урахуванням вказаних положень договору, тобто пеня на прострочений платіж у розмірі 30000 грн., який повинен був сплатити відповідач до 01 серпня 2015 року та до 01 серпня 2016 року може нараховуватись з наступного дня після не сплати відповідачем її позивачу. За таких даних, розрахунок пені повинен бути наступний: 30000 грн. х 0,1 % х 730 днів прострочення, що дорівнює 21900 грн. та 30000 грн. х 0,1 % х 365 днів прострочення, що дорівнює 10950 грн.. Відповідно до ст. ст. 256, 257 та 258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). 06 лютого 2018 року в судовому засіданні відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності відносно розміру пені, встановленої Договором. Так, як вбачається з Договору та матеріалів справи у позивача вперше виникло право на нарахування пені 02 серпня 2015 року після не сплати [PERSON] першого платежу у розмірі 30000 грн., вдруге таке право виникло 02 серпня 2016 року після не сплати відповідачем другого платежу у розмірі 30000 грн.. Таким чином, пеня повинна нараховуватись з урахуванням річного строку позовної давності наступним чином: 60000 грн. (заборгованість станом на серпень 2017 року) х 0,1 % (розмір пені) х 365 днів (строк з урахуванням позовної давності) = 21900 грн.. З урахуванням викладено позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 21900 грн., тобто з урахуванням річного строку позовної давності та періодичності платежів.

Outcome: partial