Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вимогами якого просив зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 05.07.2012 року, яким з нього стягуються аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву у якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, зменшивши розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення суду на утримання доньки з розміру ? частини усіх видів заробітку (доходу) до 200,00 грн. та справу розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання 24.07.2015 року не з'явилася, надавши письмову заяву у якій проти позову заперечувала у повному обсязі, вважаючи вимоги позивача не обґрунтованими та безпідставними. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, змінять обставини, що впливають на визначення розміру платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них. Встановлено, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 05.07.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.02.2012 року та до досягнення нею повноліття. Підставою для зменшення розміру аліментів позивач зазначає наявність рішень Києво-Святошинського районного суду від 31.03.2015 року про стягнення аліментів в розмірі ? частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO] та від 13.03.2015 року про стягнення аліментів в розмірі ? частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання [PERSON] до 24.03.2016 року. Позивач має офіційно регулярний дохід (а.с.9). Обставин, що мають істотне значення для застосування судом норм ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в позовній заяві не наведено. У постанові Верховного суду України по справі №6-143цс13 від 05.02.2014 року зазначено, що відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду доказів щодо зменшення його заробітку з дня призначення аліментів та на час подачі позову до суду, щодо зміни його матеріального становища, погіршення або поліпшення стану його здоров'я, він фізично здоровий і може працювати, тому той факт, що позивач не бажає сплачувати аліменти у визначеному розмірі, не є підставою для зменшення їх розміру. Крім того, з довідки №212/17-927-293 від 23.07.2015 року Міністерства закордонних справ України та довідки ТОВ «Стафф [PERSON]» №175 від 05.06.2015 року вбачається, що заробіток позивача лише збільшився. Враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача на утримання доньки згідно рішення суду від 05 липня 2012 року не є значним, та таким що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed