Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ йому в натурі у власність в рахунок 2/5 частин житлового будинку, який складається з таких приміщень в житловому будинку під літ. А1: під №1-5 кімната площею 13,1 м?, 1-5 кімната площею 14,0 м?, 1-7 гардеробна площею 3,2 м?, 2/5 частини огорожі під №1,4, загальною площею 30,3 м?, житловою площею 27,1 м?, з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації, а також просив припинити для нього право спільної часткової власності для дану частину вказаного житлового будинку з належною частиною надвірних будівель. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 16.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Могиленко Л.М., зареєстрованого в реєстрі за №2334, та на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду від 14.05.2019 року (провадження №2/742/467/19, єдиний унікальний №742/559/19) про поділ спільного майна після розлучення, позивач є власником 2/5 частин житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Інша частина вказаного будинку виділена в натурі та належить на праві власності відповідачці [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.11.2020 року. Разом з тим, право спільної часткової власності на будинок припинено тільки для відповідачки, відповідно до положень ч.3 ст.364 ЦК України. На сьогоднішній день будинок поділений на два окремі будинки з окремими виходами. Позивач та відповідач кожний окремо користуються внутрішніми приміщеннями житлового будинку (ізольованими частинами), розташованими у відокремлених одна від одної його частинах, які устатковані самостійними системами опалення, газопостачання, водопостачання, а також кожен окремо користується своїми надвірними спорудами. Спору щодо розміру часток та порядку користування приміщеннями у будинку, а також надвірними будівлями, між сторонами немає, однак позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки після виділення своєї частки в натурі відповідачем спільного майна (будинку) фактично вже немає, але для позивача право спільної часткової власності на будинок не є припиненим, а добровільно виділити в натурі свою частку в нотаріальному порядку не виявляється можливим через відсутність згоди відповідача на укладення договору. Окрім того, без судового рішення про виділення своєї частки в натурі та визнання права особистої приватної власності на свою частку в будинку, як на окрему одиницю нерухомого майна, [PERSON] не може здійснити державну реєстрацію своєї частки, як окремого об`єкту нерухомості, що дасть йому право вільно розпоряджатись своїм нерухомим майном, у зв`язку з чим [PERSON] змушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, проте остання завчасно подала до суду заяви про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити такі, а також посилаючись на те, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті просила повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при подачі позову, що складає 454,00 грн (а.п.27, 26). Відповідачка до суду не з`явилася також, але згідно з адресованою суду заявою позовні вимоги визнала повністю та просила провести судове засідання без її участі (а.п.26). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 16.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Могиленко Л.М., зареєстрованого в реєстрі за №2334, [PERSON] є власником 4/5 частин житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.п.6-7), що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №94645990 від 16.09.2013 року (а.п.8). Як вбачається з копії рішення Прилуцького міськрайонного суду від 14.05.2019 року (провадження №2/742/467/19, єдиний унікальний №742/559/19) за [PERSON] було визнано право власності на 2/5 частини житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0293 га, що становить 0,01465 га, кадастровий №7110700000:05:004:0739, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.п.9-10), що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №233083891 від 18.11.2020 року (а.п.11). Відповідно до копії висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №1329 від 30.06.2021 року, виданого КП «Прилуцьке МБТІ» Чернігівської обласної ради, виданого власникам житлового будинку [PERSON] та [PERSON] , що розташований за адресою: [ADDRESS] , у фактичному користуванні [PERSON] знаходяться приміщення в житловому будинку під літ. А1: під №1-5 кімната площею 13,1 м?, 1-6 кімната площею 14,0 м?, 1-7 гардеробна площею 3,2 м?, 2/5 частини огорожі під №1,4. Загальною площею 30,3 м?, житловою площею 27,1 м?. За технічними показниками об`єкт може бути поділено (а.п.12), що також підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок, виготовлений 30.04.2020 року на замовлення [PERSON] (розмір частки власності 3/5) та [PERSON] (розмір частки власності 2/5) (а.п.13). Наявність спірного будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , підтверджується також копією висновку про вартість об`єкта оцінки від 02.05.2020 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , де зазначено, що ринкова вартість вказаного об`єкту становить 155061,00 грн без ПДВ, а вартість 3/5 частин вказаного будинку становить 93036,60 грн, без врахування ПДВ (а.п.14). Згідно з ч.1, 3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до положень ч.1, 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно зі ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, а у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до п.п.б п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року, - судам підвідомчі спори, пов`язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема про виділ частки з будинку (поділ будинку), що є спільною власністю (частковою чи сумісною). Відповідно до абз.1 п.6 вказаної вище Постанови - при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно з роз`ясненням в п.7 даної Постанови - у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст.183, 358, 364, 370, 380 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності, що має місце в даному конкретному випадку. Тож, приймаючи до уваги всі фактичні обставини справи, суд приходить до єдино можливого висновку про наявність підстав для беззаперечного задоволення позовних вимог [PERSON] . Також частиною першою ст.142 ЦПК України та частиною третьою ст.7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вказані норми, позивачу слід повернути з державного бюджету 454,00 грн сплаченого ним судового збору. На підставі викладеного та ст.183, 358, 364, 370, 380 ЦК України,

Outcome: approved