Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. 29.10.2012 р. [PERSON] склав заповіт на ім'я позивача, яким заповідав останньому все належне йому майно. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину, подавши заяву до Четвертої одеської держнотконтори про прийняття спадщини. Але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON], так і не зміг, тому що за життя [PERSON] не зареєстрував рішення Суворовського районного суду м. Одеси, яким було поновлено право власності на квартиру. Посилаючись на положення ст.392 ЦК України, позивач просив визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON]. в порядку спадкування за заповітом. Сторони, повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явились, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. В матеріалах справи наявна заява позивача про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Також в матеріалах справи наявна заява від [PERSON] про визнання позовних вимог, в якій він також просила розглядати справу без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 19 грудня 2002, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, квартира , що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.17). Свідоцтво було зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 03.04.2003 р., кн. Реєстрації №189 стр.140 кн.475 кр.(а.с. 17-зворот). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08.09.2010 р. договір дарування від 01 березня 2006 року, згідно якого [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар квартиру [ADDRESS] визнано недійсним. Сторони повернуто у первісний стан. Рішення є підставою для КП «ОМБТІ та РОН» в скасуванні права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та поновлення реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON]. Рішення набрало чинності на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2010 р. (а.с.14-15,19-21). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13 березня 2014 року, актовий запис №2841, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS], належної спадкодавцю на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08.09.2010 р., яке набрало чинності на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2010 р. Відповідно до постанови державного нотаріуса Четвертої одеської держнотконтори Ласурія Я.Ю. від 19.12.2014 р. №5054/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS], належну спадкодавцю [PERSON], 1936 року народження. Згідно з Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затверджених наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 р. №7/5 п.1.4., обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам. Згідно відповіді КП «БТІ» ОМР, право власності на квартиру [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON], на підставі договору дарування. Згідно з вимогами ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно листа державної реєстраційної служби України від 03.01.2013 р. №397-06-15-13 щодо питань, пов'язаних з проведенням державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень Як було судом встановлено, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на вказану квартиру за спадкодавцем у позивача відсутній. [PERSON] є спадкоємцем вищевказаного нерухомого майна за заповітом, однак відсутність оригіналу правовстановлюючого документу перешкоджає йому в оформленні свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. Нормами статті 8 ЦК та ЦПК України регламентовано вирішення справ відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів. Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини, а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад (цивільного) законодавства. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечності законодавства, що регулює спірні відносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати Книгу третю ЦК України, зокрема Главу 24 «Набуття права власності» ст.328, оскільки Книга шоста «Спадкове право» ЦК України, не передбачає набуття права власності на спадкове майно за рішенням суду, а у нотаріуса, як особи, чия діяльність направлена на захист цивільних прав, відсутні правові підстави для видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину за законом. Оскільки вказані факти знайшли своє підтвердження, тому відповідно до ст.328 ЦК України необхідно визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON].

Outcome: approved