Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON] ГУ ДМС України в Харківській області, Служба у справах дітей [PERSON] райдержадміністрації про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, вселення до житлового приміщення, визначення порядку користування житловим приміщенням, виселення з житлового приміщення, скасування реєстрації осіб. В підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що в 1982 році йому, як основному наймачеві, та його родині, яка складалася на той момент з його дружини [PERSON], доньки [PERSON] від першого шлюбу Бабій (на даний час - [PERSON]) [PERSON], та їхнього спільного з [PERSON] сина - [PERSON], виконавчим комітетом [PERSON] депутатів трудящих було виділено двокімнатну квартиру № 17, що розташована за адресою: вул. Щорса - 13 в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області. Спільне життя з [PERSON] не склалося, тому шлюб між ними було розірвано за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18.09.2002 року, актовий запис № 240 від 05.11.2002 року, зареєстрований в РАГС [PERSON] районного управління юстиції Харківської області. В березні 2009 року йому стало відомо, що 31.10.2008 року заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області його було визнано особою, що втратила право на проживання. Після отримання зазначеного рішення від 31.10.2008 року [PERSON], який на той момент був зареєстрований у спірній квартирі один, одноособово 12.06.2009 року приватизував всю квартиру № 17 по вул. Щорса - 13 в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області на своє імя. За його заявою 11.03.2010 року заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області було скасовано. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2011 року в позовних вимогах [PERSON] та [PERSON] про визнання його особою, що втратила право на проживання, було відмовлено. Його зустрічні вимоги в частині щодо визнання свідоцтва про право власності [PERSON] на квартиру № 17 по вул. Щорса - 13 в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області недійсним в 1/2 частині - було задоволено. На підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2011 року він зареєструвався у спірній квартирі та ним було здійснено приватизацію належної йому 1/2 частини квартири № 17 по вул. Щорса - 13 в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області та отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 3375 від 14.01.2012 року, зареєстроване в КП «Бюро технічної інвентаризації [PERSON] районної ради» за № 36159392 від 06.03.2012 року. Також, на підставі перелічених вище документів, він звернувся до Солоницівської селищної ради з заявою про переведення особових рахунків на окреме житло. Рішенням Солоницівської селищної ради № 196 від 13.12.2011 року йому було надано дозвіл на оформлення особового рахунку на 1/2 частину квартири, на підставі чого було внесено відповідні зміни в облікові документи. Крім того, під час ознайомлення з матеріалами справи № 2010/2593/2012 його представника, йому стало відомо, що під час розгляду справи про його виселення, про яку його не було повідомлено, а також під час розгляду справи про скасування приватизації на [PERSON], у спірній квартирі було зареєстровано 07.05.2009 року [PERSON] (на даний час [PERSON]) О.С., 03.12.2009 року - [PERSON], 07.05.2009 року неповнолітню доньку [PERSON] - [PERSON], 04.03.2010 року відповідачку [PERSON] та її неповнолітню доньку - [PERSON], а 07.07.2011 року -[PERSON] Таким чином, під час незаконного позбавлення його належного йому житла відповідачі самоправно, без повідомлення, одночасно знаючи про існування спору щодо права проживання та права власності на згадане житло, захопили спірну квартиру та зареєструвалися в ній без згоди на це всіх наймачів та власників. Квартира № 17 по вул. Щорса - 13 в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області є його спільною частковою власністю разом з [PERSON] Вважає, проживання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], тобто укладення з ними відповідачем [PERSON] договору найму житлового приміщення, яке є їхньою з ними спільною частковою власністю, незаконним, оскільки відбулося поза його бажанням та без його відома. На даний момент, у спірній квартирі прописано семеро осіб, не враховуючи його як співвласника. Житлова площа квартири № 17 по вул. Щорса - 13 в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області складає 27,80 м2. В результаті незаконної реєстрації, здійсненої без його згоди як співвласника житлового приміщення в спірній квартирі на даний момент зареєстровано семеро осіб, і це не рахуючи його, хоча він також має право на проживання в квартирі. Таким чином, на даний момент в спірній квартирі припадає на кожну особу 5,56м2, що є порушенням вимог житлового законодавства. При цьому, відповідачами з 2005 року постійно чиниться опір в його користуванні належною йому частиною квартири; створюються умови, за яких він не може нормально існувати в належній йому частині квартири. Більше того, він позбавлений можливості користуватися не тільки належним йому житловим приміщенням, а й особистими речами, які знаходяться в спірній квартирі. Протягом всього часу з 2005 року він вимушений мешкати у друзів та родичів, оскільки іншого житла, ніж частина спірної квартири, він не має. Хоча він і не має змоги користуватися належним йому житлом, він регулярно та повною мірою сплачую комунальні платежі на утримання та обслуговування належного йому житла. Хоча рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2011 року приватизацію на [PERSON] квартири в цілому було визнано недійсним, було визнано його право приватизації на 1/2 частину квартири, ним на виконання рішення було приватизовано 1/2 частину спірної квартири, відповідачі і до цього часу перешкоджають його праву як власнику житла користуватися належним йому майном. Таким чином, дії відповідачів щодо створення йому перешкод в користуванні належним йому майном, вселення та реєстрацію поза його згоди та без його відома [PERSON] вважає незаконними та такими, що порушують його права як власника та користувача житлового приміщення. Крім того, на теперішній час, конфлікт між ним та співвласником - [PERSON] і членами його родини досяг своєї кульмінації. Оскільки вже протягом багатьох років він позбавлений проживання, тим більше нормального в належній йому на праві власності 1/2 частині квартири № 17 по вул. Щорса - 13 в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області. Згідно ст. 104 ЖК України, член сімї наймача вправі вимагати укладення з ним окремого договору найму, якщо житлову площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмови членів сімї дати згоду на укладення окремого договору найму, спір може бути вирішено в судовому порядку. Квартира [ADDRESS] є ізольованою, двокімнатною та складається з кімнат площею 11,5 м2 та 16,3 м2. Квартира [ADDRESS] належить йому та відповідачу [PERSON] в рівних частках - по 1/2 кожному. Просить визначити наступний порядок користування житлом: виділити йому в користування меншу кімнату - площею 11,5 м2, [PERSON] виділити в користування кімнату площею 16,3 м2. Кухню площею 8,0 м2, коридор площею 5,9 +1,9 м2, туалет площею 1,10 м2, вбудовану шафу площею 0,6 + 0,6 м 2, ванну кімнату площею 2,50 м2 квартири [ADDRESS] залишити в його спільному користуванні з [PERSON] Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, в заяві підтримують позовні вимоги і просять їх задовольнити в повному обсязі, просять розглядати справу у їх відсутність в заочному судовому засіданні. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], представник [PERSON], треті особи: представники [PERSON] ГУ ДМС України в Харківській області, Служба у справах дітей [PERSON] райдержадміністрації в судове засідання не зявилися, причину неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що в 1982 році [PERSON], як основному наймачеві, та його родині, яка складалася на той момент з його дружини [PERSON], доньки [PERSON] від першого шлюбу Бабій (на даний час - [PERSON]) [PERSON], та їхнього спільного з [PERSON] сина - [PERSON] виконавчим комітетом [PERSON] депутатів трудящих було виділено двокімнатну квартиру № 17, що розташована за адресою: вул. Щорса - 13 в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області. Шлюбно-сімейні стосунки між [PERSON] та [PERSON] не склалися, тому шлюб між ними було розірвано, відповідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 18.09.2002 року. В березні 2009 року [PERSON] стало відомо, що 31.10.2008 року заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області його було визнано особою, що втратила право на проживання. Після отримання зазначеного рішення від 31.10.2008 року [PERSON], який на той момент був зареєстрований у спірній квартирі один, одноособово 12.06.2009 року приватизував всю квартиру № 17 по вул. Щорса - 13 в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області на своє імя. За заявою [PERSON] 11.03.2010 року заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області було скасовано. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2011 року в позовних вимогах [PERSON] та [PERSON] про визнання [PERSON] особою, що втратила право на проживання, було відмовлено. Його зустрічні вимоги в частині щодо визнання свідоцтва про право власності [PERSON] на квартиру № 17 по вул. Щорса - 13 в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області в 1/2 частині - було задоволено. На підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2011 року [PERSON] зареєструвався у спірній квартирі та ним було здійснено приватизацію належної йому 1/2 частини квартири № 17 по вул. Щорса - 13 в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області та отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 3375 від 14.01.2012 року, зареєстроване в КП «Бюро технічної інвентаризації [PERSON] районної ради» за № 36159392 від 06.03.2012 року. Також, на підставі перелічених вище документів, [PERSON] звернувся до Солоницівської селищної ради з заявою про переведення особових рахунків на окреме житло. Рішенням Солоницівської селищної ради № 196 від 13.12.2011 року [PERSON] було надано дозвіл на оформлення особового рахунку на 1/2 частину квартири, на підставі чого було внесено відповідні зміни в облікові документи. Відповідно до ст. 47 ЖК України, норму житлової площі встановлено в розмірі 13,65 м2 на одну особі. Згідно ч. 1 ст. 48 ЖК України, житлове приміщення надається громадянам в межах норми житлової площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацію професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у житловому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Відповідно до ч. 2 ст. 63 ЖК України не може бути самостійним предметом договору найму жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, звязана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Згідно ст. 155 ЖК України … жилі будинку (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК України… якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично порушують правила соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Змістом прав власності, згідно з ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 319 ЦК України, є право володіння розпорядження та користування власністю, яке власник здійснює відповідно до закону за своєю волею на свій власний розсуд, тобто, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений цього справа чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Суд вважає, що відповідачі перешкоджають користуванню [PERSON] вищезазначеною квартирою. Не надають можливості проживати в ній, в звязку з чим [PERSON] був змушений звернутися з даним позовом до суду. Крім того відповідачі які прописані в даній квартирі не є власниками квартири, тому суд вважає можливим їх виселити без надання іншого житла. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved