Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04 серпня 2007 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя та обовязки. Між ними відсутні взаєморозуміння та повага один до одного. На підставі чого в сімї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства фактично припинені із серпня 2017 року. Подальше спільне проживання, примирення та збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, просить не надавати строк на примирення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112\~ч.2\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 036359 сторони перебувають у шлюбі з 04 серпня 2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міськуправління юстиції Хмельницької області, актовий запис №249. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 142890, виданого 15 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №253976, виданого 13 серпня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. З матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Факт окремого проживання позивача та відповідача, відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає, що примирення сторін є неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved