Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], який зареєстрований: 63513, [ADDRESS], с-ще Кочеток, Чугуївський район, Харківська область, [NUMBER], виданий 3.01.2001 року Чугуївським РОУМВД України в Харківській області на користь [PERSON] ідентифікаційний номер: [NUMBER] борг в сумі 84270 (вісімдесят чотири тисячі двісті сімдесят гривень), та судові витрати в розмірі 820 (вісімсот двадцять гривень) В обґрунтування позову пояснив, що в 2016 року він з відповідачем, домовившись про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу, а саме що він купує у відповідача за 3000 США (три тисячі доларів США), квартиру №1, яка розташована: вул. Гагаріна, 22, с-ще Кочеток, Чугуївський район, Харківська область, що в цей же день передав відповідачу при свідках двісті пятдесят доларів США (двісті пятдесят доларів США), а відповідач написав розписку. Потім, він віддавав відповідачу при свідках: 17.04.2016 року 350 США (триста пятдесят доларів США), 12.09.2016 року 600 США (шістсот доларів США), 17.12.2016 року - 300 США (триста доларів США), 21.12.2016 року 1500 США (півтори тисячі доларів США) і кожен раз відповідач писав йому розписки і в останній вказав, що розрахунок проведено остаточно, гроші отримані, претензій до покупця не має, але документів, йому не передав пообіцяв це зробити пізніше, на що він погодився. До сьогоднішнього часу [PERSON], не відав йому, документи на квартиру, на зв'язок з ним не виходить. На протязі більше року він ніяких коштів йому не повернув і на теперішній час також, посилаючись на відсутність грошей. Став уникати зустрічі з ним, не відповідає на його дзвінки. Також вказав, що на день поданная позову вся сума боргу в сумі 3.000 (три тисячі доларів США), в еквіваленті до грн., складає 84270 грн., (вісімдесят чотири тисячі двісті сімдесят гривень), згідно довідки ПАТ Комерційний банк «ПриватБанку» від 28.12.2017 року, № В10D9Н87МНТНОТRC. Представник позивача [PERSON], діюча за довіреністю від 08.12.2017 року (а.с. 21) в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, а також просила винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправлення судової повістки, про причини неявки суд не сповістив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву проти позову надав. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За згоди позивача суд ухвалює по справі заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено по справі 2016 року [PERSON] з [PERSON] Миколайовичем, домовившись про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу, вчинили слідуючи дії, а саме що він купує у відповідача за 3000 США (три тисячі доларів США), квартиру №1, яка розташована: вул. Гагаріна, 22, с-ще Кочеток, Чугуївський район, Харківська область, що в цей же день передав відповідачу при свідках двісті пятдесят доларів США (двісті пятдесят доларів США), а відповідач написав розписку. Потім, він віддавав відповідачу при свідках: 17.04.2016 року 350 США (триста пятдесят доларів США), 12.09.2016 року 600 США (шістсот доларів США), 17.12.2016 року - 300 США (триста доларів США), 21.12.2016 року 1500 США (півтори тисячі доларів США) і кожен раз відповідач писав йому розписки і в останній вказав, що розрахунок проведено остаточно, гроші отримані, претензій до покупця не має, але документів, йому не передав пообіцяв це зробити пізніше, на що він погодився. До сьогоднішнього часу [PERSON] не відав йому документи на квартиру, на зв'язок з ним не виходить, позивач попередив відповідача, що він повинен віддати йому всі гроші негайно. На протязі більше року відповідач ніяких коштів йому не повернув, посилаючись на відсутність грошей. На день подання позову вся сума боргу в сумі 3.000 (три тисячі доларів США), в еквіваленті до грн., складає 84270 грн., (вісімдесят чотири тисячі двісті сімдесят гривень), згідно довідки ПАТ Комерційний банк «ПриватБанку» від 28.12.2017 року, № В10D9Н87МНТНОТRC. По матеріалам справи встановлені факти передачі грошових коштів в сумі 3000 США (три тисячі доларів США), в еквіваленті до гривні, складає 84270 грн., [PERSON] - [PERSON], підтверджується копіями розписок: 250 (двісті пятдесят доларів США), 17.04.2016 року 350 США (триста пятдесят доларів США), 12.09.2016 року 600 США (шістсот доларів США), 17.12.2016 року - 300 США (триста доларів США), 21.12.2016 року 1500 США (півтори тисячі доларів США). Вказаний між сторонами правочин слід трактувати як договір позики (ст.1046 Цивільного Кодексу України). Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві борг (грошові кошти в тій же самій сумі або речі, визначені родовими ознаками в тій же кількості, такого роду та тієї ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання повинно бути виконане в гривнях. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобовязання. Враховуючи, що між сторонами по справі була досягнута домовленість щодо усіх істотних умов договору і відбулося часткове виконання договору позивач передав усі обумовлені договором кошти відповідачу, а відповідач їх прийняв, але зі свого боку не виконав усі умови договору то суд приходить до висновку можливості задоволення позовних вимог позивача. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад та розмір судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду позивачем надана квитанція про сплату судового збору в сумі 820,00 грн. (а.с. 1), який відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved