Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON], мотивуючі позовні вимоги тим, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] Позивачка є її єдиним спадкоємцем за заповітом від 31.08.2011 року. 02.04.2012 року нотаріусом посвідчений договір довічного утримання згідно якого [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй квартиру, який 08.05.2012 року був зареєстрований у КРП СМБРТІ. 11.05.2012 року нотаріусом був посвідчений договір про розірвання договору довічного утримання, за яким відповідачка втратила усі права набувача на спірну квартиру. Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якого була заведена спадкова справа. 28.05.2013 року постановою нотаріусу позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, яка мотивована тим, що спірна квартира на праві власності зареєстрована за [PERSON] З урахуванням наведеного та з посиланням на статті 16, 328, 1220, 1221, 1223, 1233, 1268, 1269 ЦК України, позивач просила суд: визнати право власності на [PERSON] на квартиру [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.1-4). Представник позивача - [PERSON], діючі на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд з підстав, викладених у позовній заяві, позов [PERSON] задовольнити, додатково зазначивши, що, окрім як через звернення до суду захистити порушене право позивача не має можливості. [PERSON] у судовому засіданні визнала позовні вимоги [PERSON], просила їх задовольнити. Друга Сімферопольська державна нотаріальна контора АР Крим у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву якою просила розглянути справу без її участі та прийняти рішення у відповідності із законодавством України. Суд, дотримуючись вимог частини 4 статті 174 ЦПК України, прийняв визнання відповідачкою позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши усі наявні по справі докази та матеріали цивільної справи у їх сукупності, з урахуванням прийнятого судом визнання позову відповідачкою, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. За загальним правилом (ч. 1 ст. 11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Предметом позову є визнання за позивачем права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. Судом встановлено, що право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло на ? частку квартири та на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на ? частку (а.с.19,20). За життя [PERSON] був складений заповіт, посвідчений 31.08.2011 року державним нотаріусом Другої Сімферопольської нотаріальної контори, за яким [PERSON] все належне їй майно на день смерті заповідала [PERSON] (а.с.101). 02.04.2012 року приватним нотаріусом Сімферопольського міського округу АР Крим [PERSON] був посвідчений договір довічного утримання згідно якого [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язувалась довічно її утримувати (а.с.21). 08.05.2012 року вищезазначений договір був зареєстрований у КРП «СМБРТІ», реєстраційний номер 361190346 (а.с.24). 11.05.2012 року приватним нотаріусом [PERSON] був посвідчений договір про розірвання договору довічного утримання, реєстр №1385 (а.с.117), який не був зареєстрований у КРП СМБРТІ. 22.01.2013 року до Другої Сімферопольської державної нотаріальної контори АР Крим звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі - [PERSON], яка померла [INFO]. (а.с.9) Згідно з частиною 1 статті 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Враховуючи те, що за положеннями статті 748 ЦК України, яка діяла на час укладення договору довічного утримання (02.04.2012 року) «Набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу», а право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним ( частина 3 статті 334 ЦК України), суд дійшов до висновку що [PERSON], яка за життя розірвала із [PERSON] договір довічного утримання, з моменту посвідчення розірвання договору - 11.05.2012 року (а.с. 27) стала власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Зазначені обставини визнавалися у судовому засіданні відщпоіідачкою. Однак за поясненнями представника позивача, [PERSON] не встигла за життя зареєструвати своє право власності у реєструючому органі на квартиру [ADDRESS], внаслідок своєї смерті. За наявними у матеріалах цивільної справи відомостями спадкової справи. відкритої після смерті [PERSON], єдиною особою, зо звернулася із заявою при прийняття спадщини після смерті останньої є позивачка [PERSON], яка є спадкоємицею за заповітом. За статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищенаведені висновки суду стосовно того, що з 11.05.2012 року [PERSON] набула право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], то й [PERSON], як її спадкоємиця за заповітом, що вчинила дії по прийняттю спадщини ( звернулася із заявою до нотаріуса) набула право власності на зазначену квартиру, успадкувавши її за заповітом. Разом з тим, 28.05.2013 року державним нотаріусом Другої Сімферопольської державної нотаріальної контори АР Крим Завгородним Є.В. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі [PERSON] свідоцтва про право на , а саме на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], з тих підстав, що право власності на зазначену квартиру зареєстроване за відповідачем [PERSON] Постанова державного нотаріуса Другої Сімферопольської державної нотаріальної контори АР Крим Завгороднього Є.В. мотивована тим, що за відомостями КРП СМБРТІ, право власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: на квартиру [ADDRESS], АР Крим, зареєстровано за [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 02.04.2012 строку, реєстр №938, посвідченого приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу [PERSON] За відомостями Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим ГУЮ МЮУ в АР Крим державна реєстрації права власності на підставі договору довічного утримання проведена в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, який з прийняттям наказу Міністерства юстиції України від 14.12.2012 №1844/5 в даний час не діє, що унеможливлює внесення змін до зазначеного реєстру на підставі договору про розірвання договору про довічне утримання. [PERSON] померла, тому не може звернутися для реєстрації свого права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі Договору про розірвання договору довічного утримання від 11.05.2012 року, що об'єктивно перешкоджає її спадкоємиці за заповітом - позивачці [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадкування. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Суд не вирішує питання щодо повернення позивачці суми сплаченого нею при подачі позовної заяви до суду судового збору, оскільки такі вимоги [PERSON] не заявляла та її представник під час розгляду справи на цьому не наполягав. На підставі статей 334,748, 1218 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved