Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим будинком, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. 07 лютого 1996 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружжя мешкало в належному позивачу в порядку спадкування будинку [ADDRESS] . З підстав матеріальних труднощів взаємовідносини в родині погіршились, відповідачка пішла з родини, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стала проживати у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Молодший син сторін мешкає з відповідачкою, старший - залишився проживати з позивачем. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 червня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. 20 грудня 2018 року було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] Датою, з якої відповідачка перестала проживати в належному позивачу будинку, [PERSON] вважає дату винесення рішення про розірвання шлюбу, тобто 20 червня 2018 року. З вказаного часу позивач неодноразово звертався до [PERSON] з проханням, щоб вона знялася з реєстрації місця проживання в належному йому будинку, однак відповідачка цього не зробила. [PERSON] є інвалідом другої групи, через що його щомісячний дохід менший від встановленого прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, реєстрація відповідачки в будинку перешкоджає позивачу отримувати субсидію. Крім того, позивач має намір продати будинок. Просив усунути перешкоди в користуванні жилим будинком та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов не визнає з наступних підстав. Право власності на будинок [ADDRESS] позивачем було оформлено в період шлюбу сторін, оформлення необхідних документів відбулось за кошти позивачки та її рідних, оскільки позивач на той період не мав постійного заробітку. В свою чергу, відповідачка протягом 20 років працює на одному місці роботи, має постійний дохід, за який утримувала всю родину. На час розірвання шлюбу [PERSON] проживала в будинку. Після розірвання шлюбу позивач став провокувати конфлікти, скандали, які відбувались в присутності неповнолітнього сина та негативно на нього впливали. Одного разу після добової зміни на роботі відповідачка забрала сина від баби та прийшла додому, однак в будинок не змогла потрапити, оскільки позивачем були замінені замки, тому вона із молодшим сином вимушена була перейти на тимчасове проживання до будинку [ADDRESS] де мешкає і на теперішній час. [PERSON] не вживала заходів щодо вселення, оскільки сподівалась, що з часом [PERSON] пустить її з сином в будинок. Зазначила, що весь час подружнього життя позивач не працював, зловживав алкогольними напоями, утримання родини, ремонт та благоустрій будинку проводились за кошти відповідачки та її рідних. Щодо призначення субсидії - відповідачка надавала позивачу необхідні для цього довідки. Просила в задоволенні позову відмовити. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що він є інвалідом другої групи, отримує невелику пенсію та сплачує аліменти, в зв`язку з чим не має можливості сплачувати комунальні послуги. Крім того, позивач потребує проведення операції, на що необхідні кошти, тому має намір продати будинок. Відповідачка з власної ініціативи не мешкає в будинку більше року. Просив задовольнити позов. Відповідачка пояснила, що позов не визнає з підстав, викладених у відзиві. У вказаному будинку вона не проживає з 25 липня 2018 року, оскільки вимушена була піти проживати в інше місце через постійні сварки, які негативно позначались на дитині, та зміну замків. [PERSON] приходила в будинок, але позивач її не пускав, виштовхував. З цього приводу відповідачка в поліцію не зверталась, свідків вказаних подій немає. Вважає, що вона має право на свою частку в будинку, оскільки приймала участь в його ремонті. Реєстрація за вказаною адресою їй необхідна щоб звернутись до суду з позовом про поділ майна подружжя. В подальшому [PERSON] має намір самостійно знятися з реєстрації місця проживання в будинку. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 січня 2000 року [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 16 серпня 2019 року № 709 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується домовою книгою на вказаний будинок. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 червня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони з серпня 2018 року проживають постійно по сусідству з позивачем. За період з серпня 2018 року по теперішній час відповідачка в будинку [ADDRESS] не проживала та не приходила. Свідкам відомо, що шлюб між сторонами розірвано, [PERSON] проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Про зміну замків в спірному будинку їм нічого не відомо. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача. З липня 2018 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає. Свідок не бачила, щоб з вказаного часу відповідачка приходила в будинок. [PERSON] відомо, що [PERSON] проживає з іншим чоловіком. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. У відповідності із ст.ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач перешкоджав її проживанню в належному йому будинку, твердження [PERSON] . спростовуються поясненнями свідків. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка не проживає більше року в будинку [ADDRESS] , не є власником вказаного будинку, проте зареєстрована, при цьому в судовому засіданні [PERSON] зазначила, що має намір самостійно знятися з реєстрації місця проживання. Наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ньому не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачем прав власника цього приміщення. Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved