Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до ПрАТ «СК «Уніка», в якому просить стягнути з відповідача на його користь 9680,26 грн. інфляційних втрат (індекс інфляції) та 1776,30 грн. трьох відсотків річних від простроченої суми грошового зобовязання, а всього 11456,56 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що ПрАТ «СК «Уніка», незважаючи на наявність укладеного між ними 06 серпня 2015 року чинного договору добровільного комплексного страхування на транспорті листом від 25 грудня 2015 року повідомило його про прийняте рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на експертний висновок від 11.12.2015р. Однак, рішенням суду від 05 травня 2017 року, залишеного без змін ухвалою апеляційної інстанції від 29 червня 2017 року, в справі за його позовом було стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на його користь 36880,03 грн. страхового відшкодування та судові витрати. Вказане судове рішення відповідач добровільно виконав 24 липня 2017 року, перерахувавши кошти на його розрахунковий рахунок. Водночас, оскільки ПрАТ «СК «Уніка» в порушення вимог ст.20 Закону України «Про страхування», пп.10.1.23, 10.1.24 договору страхування в строк до 16 грудня 2015 року не здійснило виплату йому страхового відшкодування, виконавши своє грошове зобовязання лише на підставі рішення суду, то він має право на отримання від страхової компанії сум, передбачених ст.625 ЦК України за весь період прострочення: з 17 грудня 2015 року по 24 липня 2017 року. Позивач, як і його представник, в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав; зазначивши, що витрати на правничу допомогу по даній справі склали 12000 грн.; не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце слухання справи за адресою місцезнаходження, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ч.7 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання представника не направив, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Тому, зі згоди позивача та його представника суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. За змістом положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і своєчасно відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк; страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Отже, на виниклі між сторонами правовідносини з укладеного 06 серпня 2015 року договору добровільного комплексного страхування на транспорті поширюються вимоги чинного законодавства щодо відповідальності за порушення грошового зобовязання. Приписами ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05 травня 2017 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29 червня 2017 року, в справі №730/362/16-ц частково задоволено позов [PERSON] й стягнуто на його користь з ПрАТ «СК «Уніка» 36880,03 грн. страхового відшкодування, повязаного з невиконанням ПрАТ «СК «Уніка» умов договору добровільного комплексного страхування на транспорті від 06 серпня 2015 року. Відповідно до пп.6.1.3, 6.4.2 договору страхування страховик повинен при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник має право одержати від страховика страхове відшкодування згідно з умовами договору, що узгоджується з приписами ст.ст.988-990 ЦК України, ст.ст.20, 21 Закону України «Про страхування». За змістом положень пп.10.1.23, 10.1.24 договору страхування рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком протягом 10 робочих днів з дня надання всіх необхідних документів. Страхове відшкодування виплачується протягом 10 робочих днів з дня прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування. Отже, внаслідок невиконання ПрАТ «СК «Уніка» грошового зобовязання по виплаті страхового відшкодування за договором добровільного комплексного страхування на транспорті від 06 серпня 2015 року в [PERSON] виникло право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, за весь час прострочення. Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року в справі №6-1003цс16, й підстав відступати від неї не вбачається. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заява про виплату страхового відшкодування з всіма необхідними документами була подана ПрАТ «СК «Уніка» 18 листопада 2015 року, а отже страхова компанія повинна була прийняти рішення про виплату страхового відшкодування протягом 10 робочих днів до 02 грудня 2015 року й здійснити зазначену виплату протягом 10 робочих днів, тобто до 16 грудня 2015 року. Однак, ПрАТ «СК «Уніка» виплатило [PERSON] страхове відшкодування лише на підставі судового рішення 24 липня 2017 року, а тому має нести тягар спеціальної відповідальності, передбачений приписами ч.2 ст.625 ЦК України. Водночас, проведений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань не відповідає «Рекомендаціям відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», викладених у листі Верховного Суду України №62-97р. від 03.04.1997р., де зазначено, що розрахунок суми боргу з урахуванням індексів інфляції здійснюється шляхом множення суми заборгованості (на момент її виникнення) на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу; при цьому, індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць залежно від дати внесення коштів (з 1 по 15 число індексується з урахуванням цього місяця, а з 16 по 31 число індексується з наступного місяця). В звязку з цим, сума інфляційних нарахувань за період прострочення з 17 грудня 2015 року по 24 липня 2017 року має складати 7958,71 грн. (36880,03 грн. х 112,4% х 101,1% х 101,0% х 101,8% х 100,9% х 101,3% х 101,6% х 100,2% 36880,03 грн.), а не 9680,26 грн., як то зазначено в наведеному позивачем розрахунку. Натомість, розрахунок трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості за весь час прострочення (586 днів) обрахований позивачем вірно й становить 1776,30 грн. (36880,03 х 568д : 365д х 3%). Отже, загальна сума виплат, які має сплатити ПрАТ «СК «Уніка» [PERSON] в порядку ст.625 ЦК України становить 9735,01 грн. (7958,71 грн. + 1776,30 грн.). Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. [PERSON] по даній справі були понесені судові витрати: на професійну правничу допомогу адвоката [PERSON] в сумі 12000 грн., що підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги від 26.01.2018р., актом про надану правову (правничу) допомогу від 01.03.2018р. з детальним описом та вартістю виконаних робіт (наданих послуг), квитанцією до прибуткового касового ордеру від 01.03.2018р. про оплату гонорару у сумі 12000 грн. Однак, зважаючи на часткове задоволення позову, пропорційність понесених позивачем витрат на правничу допомогу предмету спору з урахуванням ціни позову, затрачений адвокатом час на представництво інтересів клієнта в суді (близько 1 год.), відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з ПрАТ «СК «Уніка» на користь [PERSON] понесені ним судові витрати в сумі 8000 грн. Крім того, оскільки позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, то з ПрАТ «СК «Уніка» на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial