Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на нежитлову будівлю гараж, площею 142,2 кв.м., що розташований в смт. Понінка по вул. Перемоги, 35 Б, Полонського району, Хмельницької області. В обґрунтування позову вказував, що 15 квітня 2013 року він, беручи участь у біржових торгах (аукціоні) на Шепетівській філії Хмельницької обласної товарної біржі, придбав зазначену вище будівлю, про що укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна та ним сплачено для Понінківської селищної ради загальну вартість придбаного гаража в сумі 9662 грн. Однак, при цьому, акт прийому-передачі нежитлової будівлі складено не було та в послідуючому правовстановлюючий документ на гараж продавцем було виготовлено після проведення аукціону, що унеможливлює йому, як покупцю, зареєструвати право власності на придбане майно, а тому він змушений з цього приводу звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явився, доручив представляти свої інтереси [PERSON], котра при розгляді справи позов [PERSON] підтримала та просила його вимоги задовольнити із зазначених вище підстав. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, де також вказав про визнання ним позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що згідно протоколу № 2 проведення біржових торгів (аукціону) на Шепетівській філії Хмельницької обласної товарної біржі від 15 квітня 2013 року [PERSON] став переможцем торгів та погодився придбати у комунального унітарного підприємства Понінківської селищної ради будівлю гаража, площею 142,2 кв.м., що розташований в смт. Понінка по вул. Перемоги, 35 Б, Полонського району, Хмельницької області, за ціною 9662 грн., дозвіл на продаж якого, у звязку з перебуванням в аварійному стані, було надано рішенням 23-ї сесії 6-го скликання Понінківської селищної ради за № 7 від 20 грудня 2012 року. 18 жовтня 2013 року між комунальним унітарним підприємством Понінківської селищної ради та [PERSON] укладено договір № 1 купівлі-продажу нерухомого майна, який у строки, встановлені ст.23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» (далі Закон), не було нотаріально посвідчено та не складено акту прийому-передачі майна. 23 жовтня 2013 року позивачем проведено остаточний розрахунок за придбане майно, що стверджується даними довідки від 22 вересня 2016 року за вих. № 1019. Разом з тим, 11 липня 2013 року для [PERSON] виготовлено технічний паспорт на гараж та, за його заявою, проведено оцінку вартості нерухомого майна. Згідно абз.2 ч.1 ст.2 Закону обєктом малої приватизації є окреме індивідуально визначене майно, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких таке майно розташовано (група А), котра, відповідно до ст.3 цього Закону, здійснюється шляхом продажу на аукціоні. У разі якщо обєктом є нерухоме майно, право власності на нього переходить до покупця після державної реєстрації в установленому законом порядку права власності на придбаний обєкт, яка здійснюється після сплати у повному обсязі ціни продажу обєкта (абз.2 ч.1 ст.22 Закону). Однак, Понінківська селищна рада після проведення аукціону здійснила державну реєстрацію права власності на зазначений гараж, що є однією з причин відмови нотаріуса у посвідченні договору купівлі-продажу гаража та реєстрації права власності за позивачем. Вказані обставини стверджуються даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 червня 2014 року, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, на якій розташований гараж, та відмови нотаріуса. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина 1). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2). За положенням ч.1 ст.202 цього Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У суді знайшов своє підтвердження належними доказами факт правомірного набуття [PERSON] права власності на нежитлову будівлю гараж, але у звязку із наведеними вище обставинами, позивач позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію свого права власності на нерухоме майно згідно вимог ч.2 ст.331 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, що має місце в даному випадку.

Outcome: approved