Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що [INFO] померла його бувша співмешканка [PERSON], яка мешкала в [ADDRESS]. Після її смерті залишилась без батьківського піклування їх спільна дитина: син - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що є біологічним батьком вказаної дитини, але оскільки на той час зі своєю співмешканкою не проживав, [PERSON] зареєструвала сина в порядку ч.1 ст.135 СК України, тобто за своїм прізвищем та лише по батькові в актовому записі про народження дитини вказано за ім'ям позивача «[PERSON]». Зазначає, що під час хвороби [PERSON] та знаходження її у лікарні на стаціонарному лікуванні в Ананьївській ЦРЛ, саме він забрав дитину на виховання в присутності її матері [PERSON] та медперсоналу лікарні, зазначивши при цьому, що позивач є батьком дитини. З того часу син проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Також відповідною довідкою Шимківської сільради підтверджується той факт, що він з померлою [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з березня 2014 року по грудень 2015 року, що співпадає з часом зачаття дитини. В зв'язку з тим, що батьківство позивача відносно сина [PERSON], [INFO], не зареєстроване належним чином у встановленому законом порядку, звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.21), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Представник відповідача органу опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, в судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.22), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Шимківської сільської ради Ананьївського районну Одеської області в судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак сільська рада надала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача (а.с.20). Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, взявши до уваги заяви позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту [PERSON] [INFO], уродженець та зареєстрований за адресою: [ADDRESS], (а.с.5-6). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7), при цьому відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, про що також свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00021060881 від 25 вересня 2018 року (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). Згідно довідки №514, виданої 19 вересня 2018 року Шимківською сільською радою Ананьївського району Одеської області, [PERSON] дійсно з березня 2014 року по грудень 2015 року мешкала разом з [PERSON] в його будинку однією сім'єю, без реєстрації місця проживання та без реєстрації шлюбу (а.с.9). Відповідно до довідки №243, виданої 21 вересня 2018 року Ананьївською районною філією Одеського обласного центру зайнятості, [PERSON] перебуває на обліку, як безробітний, в Ананьївській районній філії Одеського обласного центру зайнятості з 20 грудня 2017 року (а.с.10). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 19 вересня 2018 року, вбачається, що він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. До складу сім'ї входять: мати - [PERSON], яка проводить догляд за дитиною до трьох років, батько - [PERSON], який офіційно не працює, дочка [PERSON], [INFO]. В будинку дві кімнати, кухня, коридор, веранда, опалення в будинку пічне, водо постання в дворі, каналізація відсутня, в кімнатах чисто та охайно, продуктами харчування родина забезпечена, для малолітньої дитини куплено все необхідне: речі та одяг, вона має власне ліжко та місце для речей. Родина проживає за рахунок заробітку батька, соціальних виплат від держави та за рахунок коштів, які отримують від здачі молока (а.с.11). За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч.2 ст.125 СК України). За змістом ст.126 СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності такої заяви батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч.1 ст.128 СК України). Підставою для визнання батьківства, згідно з ч.2 ст.128 СК України, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч.4 ст.128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України). Преамбула та ст.ст.7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов'язків по вихованню дітей. Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. З урахуванням того, що при народженні дитини [PERSON], [INFO], запис про батька вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при відсутності можливості подання на теперішній час, після смерті матері дитини, спільної заяви батьків до органу ДРАЦС щодо походження дитини та, беручи до уваги те, що матеріалами справи підтверджується походження дитини саме від позивача [PERSON], зокрема, ідентичні відомості по-батькові дитини з іменем позивача (а.с.7), досліджена довідка Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області також підтверджує, що позивач з покійною [PERSON] проживали певний час однією сім'єю, який співпадає з часом зачаття дитини (а.с.9). Разом з цим при необхідності забезпечення права дитини на сім'ю, що необхідно для повного і гармонійного її розвитку, суд вважає, що є достатні підстави для визнання батьківства за позивачем із внесенням відповідних змін до актового запису №94 про народження дитини [PERSON], [INFO].

Outcome: approved