Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за заповітом права власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку - літ. А-1, загальною площею 42,2 кв.м., в тому числі житлової 12,9 кв.м., господарських будівель: літньої кухні - літ. Б,б, сараю - літ. В, вбиральні - літ. Д, огорожі №2,4, водопроводу №5, що розташоване за адресою: вул. Вознесенська, 14, (стара адреса вул. Комсомольська, 14), смт Котельва Полтавської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що після смерті [PERSON], яка померла 31.01.2016 року, він є спадкоємцем за заповітом спадкового майна, а саме: житлового будинку й господарських будівель за адресою: вул. Вознесенська, 14, смт Котельва Полтавської області. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], однак йому було повідомлено, що у звязку з відсутністю належних правовстановлюючих документів про право приватної власності спадкодавця на спірний житловий будинок, приватний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. За життя [PERSON], після смерті чоловіка [PERSON], не оформила у встановленому законом порядку права власності на житловий будинок, а саме отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Котелевською державною нотаріальною конторою 20.03.2009 року за реєстровим №810, не здійснила державну реєстрацію права власності. Спірне домоволодіння належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області 15.11.1976 року, зареєстрованого в ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», реєстрова книга 3, реєстровий номер 576. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 23-25). Позивач подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 27). Відповідач Котелевська селищна рада Полтавської області 12.09.2016 року подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 26). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], 12.09.2016 року подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заперечень з приводу заявлених позовних вимог [PERSON] не надав (а.с. 28). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved