Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] видане 21.10.1993 року комісією по приватизації державного житлового фонду Дергачівської міської ради народних депутатів недійсним, а розпорядження органу приватизації незаконним. В обґрунтування зазначив, що комiсiєю по приватизацiї державного‚ житлового фонду Дергачiвської мiської ради народних депутатів 21.10.1993 року було видане свiдоцтво про право власностi на житло, а саме квартиру [ADDRESS] [PERSON] . В свiдоцтві, комiсiя по приватизацiї державного житлового фонду Дергачівської міської ради народних депутатів зазначила, що вказана квартира належить [PERSON] та [PERSON] в цiлому в рiвних частках. Відповідно до довiдки КП «Дергачiкомунсервiс» вiд 19.03.2014 року його зареєстровано у вказанiй квартирi з 27.11.1989 року по теперiшнiй час. \~ \~ \~ \~ В порушення ст. 8 Закону України «Про приватизацiю державного житлового фонду» вiдповiдач по справi [PERSON] до органу приватизацi надала недостовiрну iнформацiю, а саме: в заявi на iм`я керiвника органу приватизацiї вона просила оформити передачу у приватну власнiсть квартири [ADDRESS] зазначила, що провести розподiл долi власності необхідно мiж членами сiм`ї [PERSON] та [PERSON] , де він вказаний не був, хоча був зареестрований у вказанiй квартирi. Згоди на передачу займаної\~ квартири в спiльну сумiсну власнiсть у нього нiхто не запитував. Крiм цього в довiдцi про склад сiм`ї наймача iзольованої квартири [NUMBER] [PERSON] зазначила, що в квартирi за адресою:\~ [ADDRESS] мешкають i мають право на житло на момент введення Закону України «Про приватизацiю державного житлового фонду» [PERSON] та [PERSON] де він також зазначений не був. В судовому порядку він таким, що втратив право користування жилим приміщенням визнаний не був. На момент приватизації квартири він був зареєстрований у вказаній квартирі. Тобто по 1/3 частини належить йому, [PERSON] та його бабусі [PERSON] , яка на теперішній час померла. Про приватизацiю квартири та той факту, що він не був включений приватизаційною\~ комісією до складу власникiв, дiзнався лише 28.10.2013 року. [PERSON] звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , зняття його з реєстраційного обліку та виселення. В обґрунтування позову зазначила, що вона проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності. [PERSON] її син. З 19.11.1989 року по 20.11.1991 року служив в армії. Додому не повернувся. З 1991 року по 2004 року [PERSON] проживав за кордоном, а саме в Німеччині, де одружився, працював, перебував на обліку в українському консульстві.\~ В Україну вперше приїхав в 2004 році. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову [PERSON] заперечували. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник проти задоволення позовної заяви [PERSON] заперечували, просили в задоволенні позовних вимог відмовити. Зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування спірною квартирою просили задовольнити. Представник відповідача за первісним позовом - Дергачівська міська рада Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу\~ у його відсутність. Представник третьої особи за первісним позовом - Дергачівське КП технічної інвентаризації «Інвенрос» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати позовну заяву за його відсутністю.\~ Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного. Судом встановлено, що комiсiєю по приватизацiї державного‚ житлового фонду Дергачiвської мiської ради народних депутатів від 21.10.1993 року було видане свiдоцтво про право власностi на житло, а саме, квартиру [ADDRESS] , згiдно якого вказана квартира належить [PERSON] та [PERSON] в рiвних частках (а.с.3). Відповідно до довідки КП ТІ «Інвенрос» квартира за адресою: [ADDRESS] зареестрована на правi приватної власності вцілому за [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). За відомостями АДП ГУ ДМС України в Харківській області Конелець Л.В. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 05.07.1986 року. Відповідно до ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України\~ при тимчасовій відсутності наймача або членів його\~ сім`ї\~ за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову\~ офіцерів\~ із запасу\~ на\~ військову\~ службу\~ на\~ строк до трьох років протягом усього\~\~ періоду\~\~ проходження\~\~ зазначеної\~\~ військової\~\~ служби; перебування\~\~ на\~\~ військовій\~\~ службі\~\~ прапорщиків,\~ мічманів\~ і військовослужбовців надстрокової служби -\~ протягом\~ перших\~ п`яти років перебування на дійсній військовій службі. З відповіді [INFO] вбачається, що [PERSON] був призваний на строкову військову службу 19.11.1989 року та наказом МО СРСР №0210 від 15.11.1991 року звільнений у запас 20.11.1991 року (а.с.115). Факт не проживання [PERSON] з 19.11.1989 року по січень 2013 року за цією адресою підтверджується актом депутата, складеного 06.12.2014 року. 21.10.1993 року комісією по приватизації державного житлового фонду Дергачівської міської ради народних депутатів видано свідоцтво на право власності на житло за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Отже, [PERSON] більше шести місяців після звільнення в запас не проживав у спірній квартирі, за таких обставин він на підставі ст.ст. 70,71 ЖК України втратив право на приватизацію. Як вбачається з повідомлення Міністерства закордонних справ України від 27.07.2015 року [PERSON] числиться за електронними обліковими базами на постійному консульському обліку ГУ України в Мюнхені (а.с.121). Крім того, факт проживання на території Німеччини з 1991 року по 2003 року не заперечується самим [PERSON] в судовому засіданні, який вказав, що з 1991 року по 2004 рік він проживав за межами території України . Зі слів [PERSON] його мати [PERSON] дозволила йому зі своєю сім`єю вселитись в спірну квартиру за адресою: [ADDRESS] в 2008 році. Позивач [PERSON] посилається на ст.107 ЖК України, а саме наймач жилого\~ приміщення\~ вправі\~ за\~ згодою\~ членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі\~ вибуття\~ наймача та\~ членів\~ його\~ сім`ї\~ на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле\~ приміщення в\~ тому\~ ж\~ населеному\~ пункті\~ договір\~ найму\~ жилого\~ приміщення вважається розірваним з дня\~ вибуття.\~ Якщо\~ з\~ жилого\~ приміщення вибуває\~ не\~ вся\~ сім`я,\~ то\~ договір\~ найму\~ жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Але як пояснила в судовому засіданні [PERSON] , вона добровільно вселила [PERSON] в квартиру за адресою: [ADDRESS] , після повернення з Німеччини, позивач [PERSON] також цей факт підтвердив. За таких обставин\~ ст.107 ЖК України застосуванню не підлягає. [PERSON] жодних обґрунтувань виселення [PERSON] з квартири за адресою: [ADDRESS] не надала. Щодо зобов`язання зняття з реєстрації ГУ ДМС України, то зобов`язати зняти [PERSON] з реєстрації неможливо, оскільки суд не може зобов`язати вчинити дії особу, яка не є відповідачем по справі.\~ В своїй зустрічній позовній заяві [PERSON] просить виселити [PERSON] не посилаючись на жодну норму Закону, що передбачає виселення. В своїх поясненнях [PERSON] обґрунтовувала підстави для визнання [PERSON] втратившим право на користування житловим приміщенням, а не виселення. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем за зустрічним позовом не надано жодних доказів в обґрунтування виселення [PERSON] з квартири. За таких обставин в задоволенні позовів слід відмовити.

Outcome: approved