Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я внука спадкодавця - [PERSON] Останній в свою чергу не прийняв спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] та на неї не претендує. Спадкоємцями майна спадкодавця за законом І черги є він, позивач по справі - [PERSON] та відповідач - [PERSON] , який спадщину не прийняв та не претендує на спадкове майно. Позивач одноособово прийняв спадщину після смерті батька шляхом вступу у володіння спадковим майном, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Вважає, що за таких підстав має право на дане спадкове майно. Позивач в підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися. Згідно поданих заяв проти задоволення позовних вимог не заперечують та просить розгляд справи проводити у їх відсутності. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс , прийнятий 1963 року (далі - ЦК УРСР). Згідно зі статтями 524, 527, 529 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи 20-2019, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року (аркуш справи 13). Заповіт, складений [PERSON] , посвідчений Буцинською сільською радою Старовижівського району Волинської області 17 січня 2002 року (аркуш справи 19), не змінений та не відмінений (аркуш справи 14). За заповітом посвідченим Буцинською сільською радою Старовижівського району Волинської області спадкоємцем є [PERSON] , який спадщини не приймав, та не претендує на спадкове майно (аркуш справи 14, 41). Відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном (аркуш справи 49 - зворот), отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (аркуш справи 17). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 20). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 19 листопада 2018 року № 1011 (аркуш справи 14) підтверджується право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Позивачем виготовлено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (аркуш справи 21 - 26). Із заяв, поданих відповідачами до суду убачається, що [PERSON] та [PERSON] і було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються в повному обсязі (аркуш справи 15-16). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статтей 549 ЦК УРСР), а тому у є всі законні підстави для визнання за ним права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved