Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Іллінецької міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивував тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON], спадщину після смерті якого прийняла його дружина (мати позивача) [PERSON], так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті чоловіка в порядку діючого на той час ЦК УРСР 1963 року. До спадкового майна покійного належала: 1/3 частина садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], в якому проживала до смерті мати позивача [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], яка за життя заповіла усе своє майно [PERSON] та його рідному брату [PERSON]. Заповіт посвідчено 09.12.2016 року секретарем виконкому Тягунської сільської ради Іллінецького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №17. Заповіт не змінено та не скасовано. Єдиним спадкоємцем після смерті матері за заповітом відповідно до ст. 1234 ЦК України є [PERSON], так як [PERSON] надав відмову від прийняття спадкового майна після смерті матері. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. До спадкового майна покійної належить: 2/3 частини садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до приватного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу Нікітчук Н.А., отримав Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі 25.05.2017 року спадкова справа №81/2017, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері оскільки первинна реєстрація домоволодіння та господарських будівель житлового будинку у встановленому порядку проведена не була, тому він змушений звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. Представник відповідача Іллінецької міської ради Вінницької області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги Іллінецька міська рада визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, просить їх задоволити. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті чоловіка в порядку діючого на той час ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Тягунської сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 06.07.2018 року за №401, згідно погосподарської книги №6, особовий рахунок [NUMBER], житловий будинок по [ADDRESS] відносивіся до суспільної групи колгоспників, станом на 15.04.1991 року склад сім'ї слідуючий: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №358975 [PERSON] померла 24.12.2016 року (а.с. 8). До спадкового майна покійної належить: 2/3 частини садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом (а.с.7) та свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.8), стверджується, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка має право на спадкування. Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З оглянутого в судовому засіданні Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 10) вбачається, що [PERSON] - єдиний спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину, подавши в нотаріальну контору заяву про її прийняття спадкова справа №81/2017. Разом з тим, 15 серпня 2018 року приватним нотаріусом Нікітчук Н.А. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно, у зв'язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів (а.с. 18). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі позов визнали повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на спадкове майно, після смерті [PERSON] Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по сухі суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв'язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved