Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Представник позивача в судовому засіданні вточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача основний борг - 194293грн.23коп., 3% річних за прострочення грошового зобов'язання - 6515грн. 48коп., інфляційне збільшення заборгованості - 33935грн.56коп., а всього сума боргу складає 234744грн.27коп. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Форма договору позики, передбачена ст.1047 ЦК України, сторонами дотримана. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 30 травня 2013року позивач передав відповідачу в борг 15000доларів США, які відповідач зобов'язався повернути в строк до 31 серпня 2013року, що підтверджується договором позики. Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Тому відповідач відповідно до вимог ст.1049 ЦК України повинний повернути позивачу суму боргу в розмірі 15000доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на 13 жовтня 2014року складає 194293грн.23коп., а також відповідач відповідно до ст. 625 ЦК України повинний повернути позивачу 3% річних за прострочення грошового зобов'язання - 6515грн. 48коп., інфляційне збільшення заборгованості за період з 01 вересня 2013року по 13жовтня 2014року - 33935грн.56коп., тобто відповідач зобов'язаний повернути позивачу загальну суму боргу в розмірі 234744грн.27коп. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі не надали суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved