Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] є матірю [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини квартири № 85 в будинку № 8 на вул. Закарпатська в м. Мукачево в порядку спадкування за законом за померлою матірю [PERSON], яка померла 09.10.2008 року. Позовні вимоги мотивує, тим, що 09.10.2008 року померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Оскільки у його свідоцтві про народження зазначені русифіковані анкетні дані його матері з відмінністю у написанні прізвище, імені, по-батькові, то зазначене ускладнює оформлення документів щодо оформлення спадщини. Зазначає, що при звернення до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частину квартиру, належної його матері, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на квартиру не було зареєстровано у встановленому порядку в державному реєстрі. У звязку з цим просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] є матірю [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини квартири № 85 в будинку № 8 на вул. Закарпатська в м. Мукачево в порядку спадкування за законом за померлою матірю [PERSON], яка померла 09.10.2008 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача та третьої особи, позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення. Третя особа Мукачівська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 п.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення» (із змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинюють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно з свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ДО № 258425 від 23.08.1972 року, батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] Також встановлено, що [PERSON] померла 09.10.2008 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 071885, виданого 09.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачево Мукачівського МРУЮ актовий запис № 804. З довідки № 3-017579, виданої ТзОВ «І.Т.В.Сервіс Плюс» 29.07.2016 року вбачається, що на момент смерті [PERSON] за адресою м. Мукачево, вул. Закарпатська, 8/85 крім неї також був зареєстрований та проживав позивач [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.03.2007 року, квартира за адресою м. Мукачево, вул. Закарпатська, 8/85 належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині. Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення та визнання права власності, оскільки надає право для подальшого оформлення спадщини. Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Таким чином, відповідно до зазначених положень ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги за законом як син спадкодавця. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як розяснив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», що у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно зясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. У випадках відсутності правовстановлюючих документів у звязку з їх втратою та відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позивач прийняв спадщину на належне спадкодавцеві майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON], яка померла 09.10.2008 року, необхідно позивачу для оформлення спадщини після померлої, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню Також суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволенні позову і в частині заявлених вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, який слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини квартири № 85 в будинку № 8 на вул. Закарпатська в м. Мукачево в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 09.10.2008 року.

Outcome: approved