Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, зазначав, що позивач 09 січня 2014 року уклав з відповідачем [PERSON] нотаріально завірений договір позики грошей, відповідно до якого надав в позику кошти відповідачу [PERSON] в сумі 6000 дол. США, що згідно офіційного курсу Нацбанку України станом на 09 січня 2014 року становить 49200 грн. зі строком повернення до 09 липня 2014 року, а його дружина [PERSON] дала згоду на укладення цього договору. У зазначений в договорі термін 09 липня 2014 року позичальник [PERSON] гроші повернути не зміг, тому він домовився з позикодавцем про відстрочку повернення боргу до 09 листопада 2015 року, про що [PERSON] надав розписку та в зазначений в ній термін грошові кошти не повернув, тому станом на день звернення до суду 26 серпня 2016 року у нього утворилась заборгованість, в сумі 199835,02 грн., яка складається з 151975,29 грн. основного боргу, 44224,81 грн. пені та 3634,92 грн. 3 % річних. В звязку з цим позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь вищевказану заборгованість та судові витрати по справі в сумі 1998,35 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності та не заперечує проти постановлення заочного рішення у разі повторної неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно 12.10.2016 року та 09.11.2016 року не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, в звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, наданих позивачем. Суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 09 січня 2014 року уклав з відповідачем [PERSON] договір позики грошей, відповідно до якого надав в позику кошти відповідачу [PERSON] в сумі 6000 дол. США, що згідно офіційного курсу Нацбанку України станом на 09 січня 2014 року становить 49200 грн. зі строком повернення до 09 липня 2014 року, про що свідчить, копія договору позики грошей, посвідченого приватним нотаріусом Сторожинецького нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №29 та згода на укладення договору позики дружини відповідача [PERSON] до 09 листопада 2015 року. У зазначений в договорі термін 09 липня 2014 року позичальник [PERSON] гроші не зміг повернути, тому домовився з позикодавцем про відстрочку повернення боргу до 09 листопада 2015 року, про що свідчить розписка відповідача про відстрочку повернення боргу. В зазначений в розписці термін грошові кошти [PERSON] не повернув, тому станом на день звернення до суду 26 серпня 2016 року у нього утворилась заборгованість, в сумі 199835,02 грн. Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.1046 ЦК України, тобто між ними був укладений договір позики. Відповідно до ст.ст.1049,1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором). Матеріалами справи підтверджено, що відповідач, в установлений договором позики грошей строк, не виконав свого зобовязання та його заборгованість станом на 26 серпня 2016 року становить 199835,02 грн. Підлягають стягненню з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1998,35 грн.

Outcome: approved