Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши в позові наступне: [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право власності на будинок від 04.04.1991. Як член сім`ї позивача, [PERSON] у належному йому будинку зареєстрована його дочка - відповідач [PERSON] , яка з 2003 року виїхала з будинку. Де вона тепер, позивач не знає. Ніякого зв`язку з відповідачем не має. Таким чином, відповідач, не маючи на це поважних причин, не проживає у будинку позивача понад один рік, а тому, на думку [PERSON] , втратила право на користування житлом. Інше домовленістю між позивачем та відповідачем не встановлювалось. Про те, що відповідач не проживає у належному позивачу житловому будинку, свідчить довідка виконавчого комітету Андрівської селищної ради від 24.06.2019 та акт обстеження будинку від 10.06.2019. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив та заперечень проти позову не надала. Згідно із ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі зазначеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.15, п.4 ч.2 ст.16, ст. ст.386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно свідоцтву на право власності на будинок від 04.04.1991, зареєстрованого в реєстрі за №390 від 04.04.1991 (а.с.5), житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно довідки Андрівської селищної ради Бердянського району Запорізької області (а.с.6), [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно акту від 10.06.2019 у будинку [ADDRESS] [PERSON] не мешкає (а.с.8). Свідки [PERSON] та [PERSON] суду повідомили, що [PERSON] з 2003 року не проживає у будинку [ADDRESS] , участі в утриманні майна та сплаті комунальних послуг не приймає. Таким чином, судом встановлено що відповідач [PERSON] більше ніж рік не мешкає у зазначеному будинку. За таких обставин [PERSON] слід вважати такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved