Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 2200,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що наприкінці вересня 2014 року він передав [PERSON] 20 мішків кукурудзи, так як остання запропонувала йому продати їй дану кукурудзу за привабливими цінами, а саме 2,20 грн за 1 кг. [PERSON] запевнила позивача що грошові кошти в сумі 2200,00 грн. вона поверне йому після того як реалізує даний товар, а саме не пізніше ніж за два тижні. Проте, не повернула такі і до сьогоднішнього дня, хоча позивач неодноразово звертався і по сьогодні фактично кожного місяця звертається до відповідача з вимогою повернення йому грошових коштів у сумі 2200,00 грн., однак такі [PERSON] залишені без задоволення. [PERSON] запевняє, що поверне гроші, проте не повертає, мотивуючи це різними підставами, зокрема, і наявністю в неї сімейних негараздів. Позивач також звертався до правоохоронних органів із заявами та скаргами щодо прийняття відповідних мір до [PERSON] Наявним є висновок за результатом розгляду його заяви в якому зазначено, відомості щодо осіб, які можуть підтвердити обставини, що мають істотне значення по справі. Так [PERSON] у своєму поясненні вказує, що дійсно [PERSON] попросив його перевезти кукурудзу в с. Розівка на торгову точку, де власниця [PERSON] отримала від [PERSON] кукурудзу в кількості 20 мішків для продажу, але при цьому з ним не розрахувалася відразу, а повідомила, що розрахується з ним після реалізації. Наявна також письмова розписка [PERSON] в якій він підтверджує вказані вище факти передачі товару та умов оплати за нього. Крім того, [PERSON] може дати покази в якості свідка безпосередньо в судовому засіданні. Також 23.12.2015 року до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області було направлено листа з проханням опитати [PERSON] щодо фактів зазначених [PERSON] у своїх зверненнях, у відповідь на який отримано лист від Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області вих. № 25/2-100 від 13.01.2016 року, в якому зазначено, що [PERSON] надала пояснення щодо фактів, викладених у заявах [PERSON] та від повернення боргу у сумі 2200,00 грн не відмовляється. Однак, враховуючи скрутне матеріальне становище та сімейні проблеми, наразі повернути борг не може. Враховуючи вищенаведене позивач просить позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість в розмірі 2200,00 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно і належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 21.07.2016 року, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та його представника [PERSON], дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, виходячи із їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не перебачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Як встановлено по справі у вересні 2014 року позивач передав [PERSON] 20 мішків кукурудзи, яка запропонувала [PERSON] продати їй таку ціні 2,20 грн. за 1кг. При цьому між [PERSON] запевнила [PERSON] що поверне йому грошові кошти в сумі 2200,00 грн., одразу після того як реалізує кукурудзу, а саме не пізніше ніж за два тижні. Однак, грошові кошти [PERSON] позивачу не повернула, всі звернення [PERSON] до [PERSON] про повернення йому грошових коштів залишені нею без задоволення. З метою захисту своїх інтересів та отримання від [PERSON] належних йому грошових коштів [PERSON] звертався до правоохоронних органів. Як вбачається з долученого до матеріалів справи висновку від 03.10.2015 року за результатами перевірки з виїздом на місце фактів по заяві [PERSON] в ході перевірки допитано [PERSON], який підтвердив факт того, що у вересні 2014 року він на прохання [PERSON] перевозив 20 мішків кукурудзи в с. Розівка на торгову точку, де власниця [PERSON] отримала від [PERSON] кукурудзу в кількості 20 мішків для продажу, але при цьому з ним не розрахувалася відразу, а повідомила, що розрахується з ним після реалізації. В матеріалах справи наявне також письмово викладене свідчення [PERSON] від 23.09.2015 року, в якому він підтверджує факт отримання [PERSON] від [PERSON] 20 мішків кукурудзи та умови оплати за поставлену продукцію, а саме у вказаному свідченні [PERSON] зазначає, що в середині вересня 2014 року він на прохання [PERSON] первозив в с. Розівку Ужгородського району на вул. Свободи, 2 20 мішків кукурудзи, яку [PERSON] вивантажив на подвір»ї [PERSON], і був присутній при домовленості оплати зерна після реалізації в сумі 2200,00 грн. Також як вбачається з листа Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області вих. 25/2-100 від 13.01.2016 року, за клопотанням [PERSON] працівниками Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області опитано [PERSON], яка підтвердила, що у вересні 2014 року отримала від [PERSON] кукурудзу в кількості 20 мішків, від повернення боргу в сумі 2200,00 грн. не відмовляється, однак враховуючи скрутне матеріальне становище не може повернути борг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношенням в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За таких обставин, враховуючи, що дослідженими в ході судового розгляду доказами підтверджується факт отримання у вересні 2014 року [PERSON] від [PERSON] 20 мішків кукурудзи, за яку згідно домовленості між ними, [PERSON] повинна була не пізніше двох тижнів сплатити [PERSON] грошові кошти в сумі 2200,00 грн., однак не повернула позивачу вказану суму грошових коштів, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved