Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ОМР, у якій просить визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В своєму позові позивач посилається на те, що 24 березня 1995 року був укладений біржовий договір купівлі-продажу нерухомого майна № 43, за яким: [PERSON] передав у власність [PERSON] та [PERSON] квартиру № 6, загальною площею 25,2 кв.м., розташовану по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 26 липня 2010 року Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 547). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. 07 лютого 2013 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори за заявою позивача про прийняття спадщини після смерті батька, зареєстрованою в Спадковому реєстрі під № 54135746, була відкрита спадкова справа № 44/2013. Проте йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що біржовий договір купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна від 24.03.1995 року нотаріально не посвідчений. 21.05.2013 року Приморським районним судом м. Одеси визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири № 6 загальною площею 25,2 кв.м., що розташована по [ADDRESS], укладений на Одеській товарній біржі 24.03.1995 року. Звернувшись знову до Першої Одеської державної нотаріальної контори позивач отримав відмову у зв'язку з неможливістю визначення частки [PERSON] у спільному майні. У зв'язку з цим, позивач вимушений звернутися до суду з метою визначення часток, належних власникам квартири № 6 загальною площею 25,2 кв.м., що розташована по [ADDRESS], так як у правовстановлюючому документі частки, які належать кожному із власників, не визначені, через що подальше розпорядження власністю є неможливим. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщений належним чином, звернувся до суду із заявою, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити його в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщений належним чином, про поважні причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд у зв'язку з належною оповіщеністю відповідача про час та місце судового засідання, неявкою відповідача та неповідомленням ними про поважні причини такої неявки в судове засідання, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, на підставі ч. 4 ст. 169, ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі необхідно постановити із задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених доказів. Судом встановлено, що 24 березня 1995 року був укладений біржовий договір купівлі-продажу нерухомого майна № 43, за яким: [PERSON] передав у власність [PERSON] та [PERSON] квартиру № 6, загальною площею 25,2 кв.м., розташовану по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 26 липня 2010 року Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 547). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. 07 лютого 2013 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори за заявою позивача про прийняття спадщини після смерті батька, зареєстрованою в Спадковому реєстрі під № 54135746, була відкрита спадкова справа № 44/2013. Проте йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що біржовий договір купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна від 24.03.1995 року нотаріально не посвідчений. 21.05.2013 року Приморським районним судом м. Одеси визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири № 6 загальною площею 25,2 кв.м., що розташована по [ADDRESS], укладений на Одеській товарній біржі 24.03.1995 року. В ході судового засідання було встановлено, що звернувшись до Першої Одеської державної нотаріальної контори позивач отримав відмову у зв'язку з неможливістю визначення частки [PERSON] у спільному майні. Відповідно до ст.317 ч.1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ч.1 ст. 355, ч.1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved