Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою вони зареєстрували шлюб 26 січня 2010 року за актовим записом № 11, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26 січня 2010 року.Від шлюбу народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11 листопада 2013 року, яка знаходяться на його утриманні та вихованні. Спорів про її виховання не виникає. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони не зійшлись характерами, у них виникли різні погляди на життя, відповідачка не поважала його як свого чоловіка, не рахувалася з його думкою, не було між ними взаєморозуміння через що в них виникали сварки та непорозуміння, вони втратили почуття поваги та довіри один до одного. Разом не проживають вісім місяців. На даний час йому відомо що відповідачка проживає з іншим чоловіком. Вважає, що примирення з відповідачкою неможливе, так як їх шлюб носить тільки формальний характер. Враховуючи наведене, просить шлюб між ними розірвати. 04 жовтня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористалася. В судове засідання позивач не з`явився, згідно поданої заяви, просив справу розглядати без його участі, у зв`язку з виїздом за межі країни, зазначив, що позовні вимоги підтримує, примирення не можливе. В судове засідання відповідачка також не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 26 січня 2010 року у Грушівській сільській раді Тячівського району Закарпатської області, Україна, за актовим записом № 11 (а.с.6). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать про те, що сімейне життя у сторін не склалося, між ними втрачено взаєморозуміння, а розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, оскільки разом не проживають вже тривалий час. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved