overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 16.10.1982 року виконавчим комітетом Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в позові вказав, що від даного шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей. Зясувавши, що між ними не має поваги та любові, вони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства і мешкають окремо більше року. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява в якій він підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу без його присутності (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином та своєчасно, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність з повним визнанням позовних вимог (а.с. 21). Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Перевіривши матеріали справи, зясувавши дійсні взаємини подружжя, згоду відповідача з позовом, строк окремого проживання , суд приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно та вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №594, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя, виховання дитини та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також повідомив, що від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач позов та обставини позову визнала у повному обсязі. Наслідки визнання позову їй роз'яснено відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України. Від надання строку на примирення сторони відмовилися. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №594 (а.с.7). Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем (а.с.8). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з червня місяця 2013 року, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис від 16.10.2013 року №664, мотивуючи тим, що з жовтня 2015 року подружні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено через наявність різних поглядів на сімейне життя, втратою почуття любові та поваги один до одного. В судове засідання позивач не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 16.10.2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 05.04.2016 року серії [NUMBER], виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №664. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; [PERSON], [INFO], що підтверджено [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з жовтня 2015 року у зв'язку з наявністю різних поглядів на сімейне життя, втратою почуття любові та поваги один до одного. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.10.2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2819, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки виявилися невдалими, з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалася, вони разом не проживають, та сумісного господарства не ведуть. Також позивач повідомив, що від шлюбу дітей не мають. Позивач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, звернувся з заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслала, своєї думки щодо позову не висловила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.10.2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2819. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній, дітей від шлюбу не мають. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 16.11.1994 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №587. Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось, сімейне життя поступово погіршувалось через різні погляди на шлюб, сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 1995 року, від шлюбу дітей не мають, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомила, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву суду не надходило, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, сторони фактично проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.11.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №550, мотивуючи тим, що спільне проживання з відповідачем припинено більше року назад з причин наявності різних характерів та поглядів на життя. В судове засідання позивач не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами згодна. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 16.11.2002 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу від 16.11.2002 року серії І-ЖД №335478, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №550. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 21.07.2003 року серії 1-ЖД №175133, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть більше року у звязку з наявністю різних характерів та поглядів на життя. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки \~наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 березня 2007 року в Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 249. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримують з 2013 року. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб 1-ВЛ № 057620, виданим 16 березня 2007 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, актовий запис 249. В судовому засіданні встановлено, що спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 грудня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №2921. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне проживання не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини між ними припинені. А тому вважає, що примирення між ними не можливо, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву, якою просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16 грудня 2006 року, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №2921 (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть (судом встановити з якого часу сторони не ведуть спільне господарство не виявилося можливим, оскільки в матеріалах справи відсутні дані відомості), подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 жовтня 2010 року у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 876. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, виникають конфлікти та сварки на побутовому ґрунті, що призвело до відчуження між ними. З березня 2016 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, сумісне господарство не ведеться. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб 1-ВЛ № 149844, виданим 16 жовтня 2010 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 876, сторони у справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні встановлено, що спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого, 16 липня 1999 року в Вовчанському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області , актовий запис №57. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] На обґрунтування позову позивач зазначив, що сімейні відношення з відповідачкою ускладнилися з 2006 року, постійно виникали непорозуміння, які стали приводити до погіршення стосунків. Відповідачка не належним чином здійснювала догляд за дітьми, гроші на дітей витрачала на свої потреби. З червня місяця минулого року сумісне проживання припинилося. Тому, на даний час позивач вважає збереження шлюбу та сім'ї в подальшому неможливим, та наполягає на розірванні даного шлюбу. Позивач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, розглядати справу у його відсутність. Відповідач до суду не з'явилася, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій зазначила, що проти позовних вимог [PERSON] не заперечує, просила розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 16 липня 1999 року, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 16 липня 1999 року в Вовчанському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області , актовий запис №57 (а.с.4). Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого, подружжя весь час сварилося, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з червня місяця минулого року, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, суперечить як їх інтересам, так і інтересам їхнім дитям що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved