Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, що укладений 20 грудня 2013 року між ним та відповідачем [PERSON] . Свої вимоги мотивував тим, що 20 грудня 2013 року він уклав шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Від шлюбних стосунків вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем протягом останніх років не склалось. Одруження виявилось невдалим, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, життя та побут. Розлад подружніх відносин є настільки глибинним, що подальше спілкування є неможливим. Вони переконалися, що є зовсім різними людьми, що зумовило неможливість їх подальшого спільного проживання. Ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено з січня 2019 року. З часу припинення шлюбних відносин та окремого проживання, примирення між ними не відбулось. Малолітній син [PERSON] зареєстрований та постійно проживає разом з Відповідачем. Вважає, що подальше існування формального шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому він звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі з підстав, що у ньому зазначені. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленою про судове засідання, до судового засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Враховуючи те, що відповідач не заперечує проти розгляду справи за відсутності її представника та враховуючи вимоги ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 20 грудня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №1168, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно 23 травня 2019 року. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавської області 23 травня 2019 року. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони шлюбних відносин не підтримують з січня 2019 року, з цього часу проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст..111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 24 жовтня 2019 року сторонам по справі призначався строк для примирення до 25 листопада 2019 року. Як встановлено судом сторони, протягом вказаного строку, примирення не досягли. Спільне життя сторін не склалось у зв`язку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові позивач до відповідача втратив та бажання і наміри відновити нормальні сімейні стосунки у позивача відсутні. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, то шлюб підлягає розірванню, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved