Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 15 грудня 2011 року в м.Суми померла його баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, на земельні ділянки, загальною площею 2,89 га., наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 066978 від 25 травня 2005 року. При житті [PERSON] склала заповіт від 10.09.2008 року, що був посвідчений сільським головою Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, в якому все своє майно і взагалі все те, що їй належатиме за законом на день її смерті, заповіла позивачу. Позивач, у визначений Буринським районним судом Сумської області додатковий строк, прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса Буринського районного нотаріального округу [PERSON], на підставі якої було заведено спадкову справу. Прийнявши спадщину, позивач звернувся до нотаріуса з питанням оформлення спадщини на вищевказане майно, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через втрату правовстановлюючого документу на спадкове майно земельні ділянки, після чого він звернувся до відповідних органів з питання видачі йому дублікату державного акту, взамін втраченого, але йому було в цьому відмовлено. Оригінал державного акту було втрачено при невідомих обставинах. Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Тому позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, площею 1,8072 га., що має кадастровий номер 5920988400:04:003:0149, площею 0,5476 га, що має кадастровий номер 5920988400:01:005:0298 та площею 0,5319, що має кадастровий номер 5920988400:01:005:0183, які розташовані на території Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №066978 від 25.05.2005 року, зареєстрованого за №010562700388, в порядку спадкування за заповітом після померлої 15 грудня 2011 року в м.Суми [PERSON]. У судове засідання позивач - [PERSON] не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області у судове засідання не зявився, від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки сторони у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 грудня 2011 року в м.Суми померла у віці 87 років [PERSON] (а.с. 7). Згідно архівної копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №066978 від 25.05.2005 року, довідки від 21.04.17 року та витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, [PERSON] є власником земельних ділянок площею 1,8072 га., що має кадастровий номер 5920988400:04:003:0149, площею 0,5476 га, що має кадастровий номер 5920988400:01:005:0183 та площею 0,5319, що має кадастровий номер 5920988400:01:005:0183, які розташовані на території Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області ( а.с. 10, 12-21). З довідки Червонослобідської сільської ради від 28.09.2016 року № 426, яка є в матеріалах спадкової справи №44/17 від 14.02.2017 р. вбачається, що померла 15.12.2011 року [PERSON] проживала одна та була зареєстрована у [INFO]. З копії заповіту від 10.09.2008 року, посвідченого сільським головою Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі №134, вбачається, що [PERSON] заповіла все майно і взагалі все те, що їй належатиме за законом на день її смерті - [PERSON] ( а.с 8). Відповідно до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України ( в редакції на час відкриття спадщини)\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. РішеннямБуринського районного суду Сумської області від 17.01.2017 року, яке набрало законної сили 30.01.2017 року, було визначено позивачу додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті 15 грудня 2011 року [PERSON] - один місяць з дня набрання рішенням законної сили ( а.с. 5-6). 11 лютого 2017 року позивач, як спадкоємець за заповітом, подав відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті 15.12.2011 року [PERSON] до приватного нотаріуса Буринського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З листа\~\~приватного нотаріусу Буринського районного нотаріального округу [PERSON]\~\~\~\~№ 566/01-16 від 30.05.2017 року вбачається, що видати позивачу свідоцтво про право\~\~на спадщину на вище згадані земельні ділянки, після померлої бабусі не має можливості, оскільки відсутній\~\~правовстановлюючий документ, зокрема оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку ( а.с.50). Позивач посилається на те, що оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №066978 був втрачений, у нього в наявності лише архівна копія (а.с.10). З листа відділу Держгеокадастру в Буринському районі №-0.22-51/146-17 від 01.06.2017 року вбачається, що дублікат даного Державного акту взамін втраченого оригіналу видати неможливо у звязку з відсутністю таких повноважень (а.с.11). Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має, що підтверджується копією спадкової справи №44/17 від 14.02.2017 року та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підстав свідоцтва про право на спадщину), наявними у спадковій справі №44/17 від 14.02.2017 року. Стаття 1218 ЦК України\~передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття\~\~спадщини\~\~і\~\~не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити\~\~позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.9, ч.1\~ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач, який прийняв спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлений іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання його права власності на спадкове майно в судовому порядку. Таким чином, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved