Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.06.1984 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області під актовим записом № 278. Від даного шлюбу в них народилося троє дітей, які на час звернення до суду є повнолітніми. Шлюб бажає розірвати, оскільки сімейне життя не склалося, у них різні погляди на життя, протягом останніх шести років, з весни 2010 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, а сама відповідач проживає з 2010 року в Італії. На даний час шлюб носить тільки формальний характер, подальше його існування буде суперечити його інтересам, питань майнового характеру в них немає, строк для примирення просить не надавати, шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, однак до початку судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує щодо винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки в судове засідання відповідач суду не повідомила. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 14 червня 1984 року Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було зареєстровано шлюб, про що зроблений запис № 278. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час є повнолітніми. Відповідно до нотаріально завіреної копії заяви, [PERSON] повідомила, що в 2010 році вона виїхала до м.Італії і з цього часу з чоловіком проживають окремо, сім'я фактично розпалася. З'явитися в судове засідання вона не має можливості, дає свою згоду на розірвання шлюбу і проведення судового засідання у її відсутності. Спору про розподіл спільно набутого майна подружжя між ними немає. Сімейні стосунки з відповідачем не склалися, тривалий час проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст. 110 СК України). Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач має стійке переконання до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не ставив питання про зміну прізвища відповідача, тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище набуте під час шлюбу - [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved