Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог Глибоцька РДА, про усунення перешкод у здійснення права користування та розпорядження майном шляхом виселення, посилаючись на те, що він є власником господарства, розташованого в с. Сучевени по вул. М. Грушевського, 11 Глибоцького району Чернівецької області. В грудні місяці 2011 року в його будинку поселилася відповідачка [PERSON] з двома неповнолітніми дітьми від першого шлюбу - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. 01.11.2012 року відповідачка народила сина [PERSON]. 22.11.2012 року він визнав себе батьком дитини, так як не перебував у шлюбі з матірю дитини. Після цього він зареєстрував [PERSON] з дітьми в його житловому будинку. Згодом відповідачка різними способами намагалась вигнати його з будинку, провокувала сварки, викликала працівників міліції. В березні 2013 року відповідачка поміняла замки в будинку і не пускала його до будинку, через що він змушений проживати в будинку свого родича. Враховуючи вищевикладене, просить суд усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження житловим будинком, розташованого по вул. Грушевського, 11 в с. Сучевени Глибоцького району Чернівецької області шляхом виселення з даного будинку [PERSON] та неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, в своїх поясненнях підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві і просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх необґрунтованість та на відсутність у неї [PERSON] разом з трьома малолітніми дітьми іншого житла, окрім займаного. Просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої сторони Глибоцької районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Глибоцької РДА, заперечуючи при цьому проти задоволення позовних вимог в частині виселення малолітніх дітей. Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи із наступного. Так, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №31480835, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Сучевени по вул. М. Грушевського,11 Глибоцького району Чернівецької області. Відповідно до облікової картки погосподарського обліку №1032-1 [PERSON] є головою домогосподарства, розташованого в с. Сучевени по вул. М. Грушевського, 11 Глибоцького району Чернівецької області. Разом з ним за вище вказаною адресою зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №217 від 12 лютого 2015 року та акту обстеження житлово-побутових умов від 17 листопада 2014 року, виданих Сучевенською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, [PERSON] зареєстрований в [INFO], але фактично проживає без реєстрації в будинку племінника в с. Сучевени по вул. М. Грушевського, 2 Глибоцького району Чернівецької області. Як вбачається із нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 03 жовтня 2014 року, відповідачі повідомлялись про необхідність звільнення ними займаного житлового приміщення по вул. М. Грушевського, 11 в с. Сучевени Глибоцького району Чернівецької області. Вказана заява отримана відповідачкою 06 жовтня 2014 року, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно ст. 391 ЦК України тільки власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його права власності. Відповідно до ч.1 ст. 810 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Аналіз правовідносин між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] свідчить про те, що остання на даний час проживає [INFO] саме на умовах договору найму житла. Починаючи з березня 2013 року, [PERSON] проживає в будинку свого родича, неодноразово намагався вселитися до належного йому на праві власності житлового будинку, а відносини між ним та відповідачкою набули вкрай неприязного характеру. Як вбачається з ч. 3 ст. 825 ЦК України, договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім'ї. Наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці. Судом достовірно встановлено, що власником [PERSON] було дотримано процедуру розірвання договору найму житла, визначену вказаною вище нормою ЦК. Висновок органу опіки і піклування про неможливість виселення малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], на думку суду, не може бути перешкодою для реалізації позивачем свого права, передбаченого ч.3 ст. 825 ЦК України, оскільки останні є членами сімї саме наймача [PERSON] Разом з тим, вирішуючи позовні вимоги в частині виселення малолітньої дитини [PERSON], суд приходить до висновку про безпідставність такої позовної вимоги. Так, згідно свідоцтва про народження серії 1-МИ №205894 від 23 липня 2014 року батьком малолітнього [PERSON] є позивач по справі [PERSON] На даний час останній у встановленому законом порядку не позбавлений батьківських прав відносно малолітнього сина, а тому зобовязаний виконувати належним чином батьківські обовязки. Ч. 3 ст. 155 сімейного кодексу України встановлено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Виходячи з наведених обставин, суд приходить до висновку, що малолітній [PERSON], [INFO], є членом сімї власника житлового будинку по вул. М. Грушевського, 11 в с. Сучевени Глибоцького району Чернівецької області і позивача по справі [PERSON], а тому виселенню не підлягає з огляду на положення ч. 1 ст. 116 та ст. 157 Житлового кодексу України. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє часткове підтвердження при розгляді справи. На підставі викладеного, ст. 391, 810, 825 Цивільного кодексу України, ст.ст. 116, 157 Житлового кодексу України та

Outcome: partial