Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права на квартиру, посилаючись на те, що 26 травня 2001 року він уклав з [PERSON] у Лозівській філії Харківської товарної біржі договір купівлі-продажу №153 на кв.[ADDRESS]. При укладенні договору ними були погоджені всі належні умови купівлі-продажу квартири, зокрема щодо ціни, терміну виплати продажної вартості квартири, оформлення угоди на товарній біржі, передачі документів та квартири. Позивач повністю розрахувався за квартиру з [PERSON], сплативши її вартість на день укладення договору купівлі-продажу. Після виконання позивачем зобов»язань покупця, [PERSON] передав позивачеві документи на квартиру, а саме технічний паспорт та будинкову книгу, ключі, квартиру. Продавець провів виписку мешканців квартири у паспортному столі міліції, а позивач прописався за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, позивач став проживати в квартирі і повністю нею користуватися на правах володіння. Оскільки, договір купівлі-продажу квартири не посвідчений нотаріально, це не дає можливості для реалізації позивачем прав по розпорядженню придбаним майном. В з»язку з цим, просить визнати укладеним договір купівлі-продажу №153 від 26 травня 2001 року Лозівської філії Харківської товарної біржі, квартири [ADDRESS], між [PERSON] та [PERSON], та визнати за позивачем право власності на квартиру за вищевказаною адресою. Позивач, представник позивача в судове засідання не з»явилися, надали до суду заяву в якій просять справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 26.05.2001 року [PERSON] уклав з [PERSON] у Лозівській філії Харківської товарної біржі договір купівлі-продажу №153 квартири [ADDRESS]. Після виконання позивачем зобов»язань покупця, [PERSON] передав йому всі необхідні документи на вищевказану квартиру. Позивач став проживати в зазначеній квартирі. Той факт, що договір купівлі-продажу квартири не посвідчений нотаріально, не дає можливості для реалізації його прав по розпорядженню придбаною квартирою. Відповідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В судовому засіданні встановлено, що договір купівлі-продажу квартири від 26.05.2001 року між сторонами укладений був, так як по всім суттєвим умовам договору, визнаних такими по закону та необхідних для договорів даного виду, між ними було досягнуто згоди, що відповідає вимогам ст. 203 ЦК України. Відповідно до ст.15 Закону України від 10.12.1991 року №1956-ХІІ «Про товарну біржу» зазначено, що «Біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню». 19.04.2017 року Сахновщинським малим госпрозрахунковим комунальним підприємством технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на квартиру, яка розташована по [ADDRESS] на ім»я [PERSON], реєстраційний номер 18-2534. Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Згідно ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. П.5 Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого постановою КМУ від 26.05.2004 року №671, державній реєстрації підлягають правочини, зокрема, нерухомого майна. Але після укладення Договору купівлі-продажу №153 від 26.05.2001 року, посвідченого Лозівським філіалом Харківської товарної біржі, між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] не було нотаріально посвідчено та зареєстровано. Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України від 02.09.93 року №3425-ХІІ «Про нотаріат» угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. А відповідно до ч.2 п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.06.94 року №18/5, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 07.07.94 року №152/361, договір купівлі-продажу, що зареєстрований на біржі, якраз і є тим документом, що підтверджує право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж інші будівлі і споруди, що відчужуються. Право власності на вищезазначену квартиру виникло у позивача з моменту укладення договору купівлі-продажу №153 від 26.05.2001 року і зареєстрованого в Сахновщинському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності та зааписано в реєстрову книгу №18, за реєстровим №2534, від 27.07.2001 року. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим визнати укладеною угоду №153 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], від 26.05.20014 року Лозівської філії Харківської товарної біржі та визнати за [PERSON] право власності на вищевказану квартиру.

Outcome: approved