Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (надалі ВП «Рівненська АЕС») про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що він працював на підприємстві відповідача до 31.03.16 р., коли був звільнений на підставі п.7 ст.40 КЗпП України за появу на роботі у нетверезому стані. Звільнення вважає незаконним, алкоголь вживав 13 березня 2016 року, напередодні робочого дня 14 березня 2016 року, у вихідний день. Перед проведенням тесту на алкоголь медична сестра виходила з алкотестом з медичного кабінету, після привернення, без проведення тестового вимірювання провела тест на алкоголь, чим штучно створила докази на підтвердження його стану алкогольного спяніння. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та допитаний за власним клопотанням як свідок показав, що14 березня 2016 року на прохідній ВП «Рівненська АЕС» він був затриманий за підозрою у перебуванні у стані алкогольного спяніння. Військовослужбовець запитав його, чи він вживав алкоголь, на що він повідомив, що вживав незначну кількість алкоголю напередодні. Його було супроводжено до медпункту, проте у медпункті візуальний огляд на стан алкогольного спяніння не проводився. Медична сестра звернула увагу на те, що у неї зламався алкотестер та вийшла з кабінету. По поверненні вона запропонувала йому видихнути повітря у тестер, прилад показав наявність у випаровуваному ним повітрі алкоголю в кількості 1,56 проміле. Він підписав протокол медичного освідчення та надав письмові пояснення. Мундштук для алкотестера розкривався у його відсутності, на момент огляду було порушено цілісність його упаковки, і позивач вважає, що результат освідчення за допомогою алкотестера був штучно створений. Він був відсторонений від роботи і, повернувшись додому, здійснив вимірювання за допомогою алкотестера, який був у нього вдома, прилад показав 0,145 проміле. Позивач показав також, що 13 березня 2016 року в обідній час він вживав 150 г горілки та 1 л пива. В подальшому він був присутній на засідання профкому ВП «Рівненська АЕС», яким було надано згоду на його звільнення. Позивач [PERSON] суду пояснив, що вважає протокол медичного освідчення сфальшованим, оскільки у ньому зазначено результати проведення вимірювання алкоголю за допомогою алкотестера на рівні 1,56 проміле, однак таке тестування проведено з порушенням, оскільки медичний працівник під час огляду виходила з кабінету, а упаковка мундштука на момент проведення огляду була порушена. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, заявив про фальшування протоколу медичного огляду [PERSON], оскільки за обставин вживання ним алкоголю 13 березня 2016 року в обідню пору, станом на момент проведення його медичного освідчення 14 березня 2016 року зранку етиловий спирт у видихуваному ним повітрі повинен бути відсутній. Під час судових дебатів представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав відсутності у фельдшера посадової інструкції, повноважень на проведення медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю, відсутність у неї спеціальної підготовки, нездійснення повторної перевірки видихуваного повітря, медичний огляд за таких обставин не може вважатись дійсним. Медичний працівник вказала, що перевірка [PERSON] за допомогою алкотестеру проводилась у пасивному режимі, а тому не могла виявити невідповідність годин на тестері. Представник позивача з підстав недодержання медичним працівником вимог нормативно-правових актів при проведенні обстеження просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та подала письмові заперечення проти позову. Заперечення обґрунтовуються тим, що вимоги позивача побудовані на припущеннях. 14.03.16 р. приблизно о 07 год. 20 хв. при проході на територію ВП «Рівненська АЕС» було попереджено переміщення [PERSON] з ознаками вживання алкогольних напоїв, після чого його в супроводі відповідальної особи було доставлено до здоровпункту, де медичною сестрою було проведено його медичний огляд для встановлення стану спяніння на основі клінічного огляду з використанням приладу Алкотест 6810 «Драгер». Результати огляду встановили алкогольне спяніння позивача, яким без зауважень було підписано протокол медичного освідчення. Того ж дня [PERSON] надав письмові пояснення, у яких підтвердив факт вживання алкоголю 13.03.16 р. Процедури проведення огляду медичний працівник не порушувала, виходила з кабінету до використання алкотестеру з метою налаштування годин, медичний огляд, у тому числі і тестування за допомогою приладу, проводила у присутності інженера служби фізичного захисту ВП «Рівненська АЕС» [PERSON], військовослужбовця ВЧ 3045 [PERSON] та старшого майстра ВП «Рівненська АЕС» [PERSON] В інструкції по експлуатації алкотестера не передбачено вимоги щодо необхідності проведення тестового вимірювання, прилад на момент використання був повірений. Встановивши беззаперечний факт появи [PERSON] на роботі у стані алкогольного спяніння, адміністрація ВП «Рівненська АЕС» звернулась до профкому, на засіданні якого було надано згоду на звільнення [PERSON] за п.7 ст.40 КЗпП України. З підстав додержання вимог нормативних актів при проведенні медичного огляду [PERSON] та додержання процедури його звільнення представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з їх безпідставністю. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог. При цьому суд встановив та врахував наступне. Судом встановлено, що [PERSON] був прийнятий на підприємство відповідача на посаду слюсаря по ремонту реакторно-турбінного устаткування у цех централізованого ремонту ВП «Рівненська АЕС» по переводу з іншої посади на даному підприємстві з 25 жовтня 2007 року, що підтверджується наказом генерального директора ВП «Рівненська АЕС» № 1887 ос від 25.10.07р. Відповідно до наказу генерального директора ВП «Рівненська АЕС» № 451 ос від 31.03.16р., [PERSON] звільнено з вищезазначеної посади з 01.04.16 р. відповідно до п.7 ст.40 КЗпП України у звязку з появою на роботі у нетверезому стані. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона працює у ДЗ «СМСЧ № 3» на посаді чергового фельдшера кабінету чергового фельдшера здоровпункту ВП РАЕС. Зранку 14 березня 2016 року від інженера служби фізичного захисту ВП «Рівненська АЕС» [PERSON] вона дізналась про необхідність проведення медичного огляду [PERSON] з метою визначення стану алкогольного спяніння. Після доставлення до здоровпункту [PERSON], вона зробила запис до журналу медичних освідчень, записала у протокол медичного освідчення його анкетні дані. Заповнивши графу «дата та час проведення медичного обстеження», вона виявила, що на технічному приладі Алкотест 6810 «Драгер» встановлена невірна дата. Вона оголосила про це присутнім та вийшла з кабінету з приладом для доповіді завідуючій здоровпункту та виправлення дати на вірну. Після повернення вона розпочала медичний огляд [PERSON], проводила обстеження рухової сфери та інші види візуальних досліджень, результати яких заносила до протоколу медичного огляду. Під час огляду вона встановила наявність ознак алкогольного спяніння обстежуваного, які занесла до протоколу. Після цього вона дала [PERSON] алкотестер, у присутності усіх осіб відєднала від герметичної упаковки одноразовий мундштук та провела вимірювання парів у видихуваному ним повітрі, результат якого занесений до протоколу. Показання свідка [PERSON] щодо обставин медичного огляду [PERSON] в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з протоколу № 12 медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння від 14.03.16 р., черговим фельдшером [PERSON] у здоровпункті ВП «Рівненська АЕС» о 08 год. 06 хв. проведено медичний огляд [PERSON] за підозрою на перебування у стані алкогольного спяніння. Під час огляду було встановлено, що його шкірні покрови рожевої окраски, склери інєцировані, рухова сфера частково порушена, міміка млява, при ходьбі з швидкими поворотами та у позі Ромберга він похитується, повідомив про факт вживання алкоголю у вигляді 150 г горілки та 1 л пива 13.03.16 р. о 12-00 год., має запах алкоголю з рота, у видихуваному повітрі, дослідженому за допомогою алкотестеру 6810 «Драгер» 14.03.16 р. о 08-06 год., наявний вміст алкоголю 1,56 %. З протоколу медичного освідчення вбачається, що [PERSON] перебував у стані алкогольного спяніння. [PERSON] підписав протокол медичного освідчення без будь-яких заперечень. Як вбачається з службової записки начальника служби фізичного захисту ВП «Рівненська АЕС» № 072/148 від 14.03.16 р., приблизно о 07-20 год. при проході на територію підприємства через КПП-2 було попереджене подальше переміщення позивача з ознаками вживання алкогольних напоїв, проведено його медичний огляд та встановлено його алкогольне спяніння (1,56 проміле), у звязку з чим його не було допущено до роботи на територію ВП «Рівненська АЕС». Як вбачається з письмових пояснень [PERSON] від 14.03.16 р., 13.03.16 р. з 12-00 год. він вживав алкогольні напої, а саме 150 г горілки та 1 л пива. Судом встановлено, що 17.03.16 р. адміністрація ВП «Рівненська АЕС» звернулась до профспілкового комітету з поданням про надання згоди на звільнення [PERSON] за п.7 ст.40 КЗпП України. Постановою первинної профспілкової організації ВП «Рівненська АЕС» №148/03 від 29.03.16 р. адміністрації ВП «Рівненська АЕС» надано згоду на звільнення позивача за ст.40 п.7 КЗпП України у звязку з появою а роботі у нетверезому стані. Відповідно до п.7 ч.1 ст.40 КЗпП України, у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності власником або уповноваженим ним органом можуть бути розірвані. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.п.22, 25 постанови № 9 від 06.11.92 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.п.3, 4, 7, 8 ст.40 п.1, ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.147 (1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Вирішуючи позови поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п.7 ст.40 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів (ст.27 ЦПК), яким суд має дати відповідну оцінку. Як на підставу позовних вимог в частині незаконності звільнення, позивач [PERSON] у позові посилається на те, що факт вживання ним алкоголю відбувся напередодні попередження його переміщення, запах алкоголю не є підставою для висновку про появу його на роботі у нетверезому стані, медична сестра не провела тестового вимірювання перед проведенням дослідження за допомогою приладу вимірювання вмісту видихуваного повітря, а вихід медичної сестри з алкотестером перед проведенням тесту на алкоголь свідчить про штучне створення нею доказів на підтвердження його стану алкогольного спяніння. Аналізуючи наведені у позовній заяві підстави позову, суд враховує, що необхідність проведення тестового вимірювання приладу Алкотест 6810 «Драгер» перед проведенням дослідження нормативно-правовими актами не передбачена. З показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] судом встановлено, що медичний працівник [PERSON] залишала приміщення здоровпункту та виносила прилад Алкотестер 6810 «Драгер» до його використання з метою дослідження видихуваного [PERSON] повітря. З показань вищезазначених свідків судом встановлено також, що порушень цілісності упаковки одноразового мундштука до початку проведення дослідження за допомогою приладу медичним працівником не допускалось. Будь-яких доказів, які обєктивно свідчили би про фальшування документу, яким оформлено результати проведення медичного освідчення [PERSON] на предмет перебування у стані алкогольного спяніння, суду не надано. Факт вживання алкогольних напоїв 13 березня 2016 року позивач не заперечує. Пунктом 7 ч.1 ст.40 КЗпП України як підставу, яка надає власнику або уповноваженому ним органу розірвати трудовий договір з працівником, передбачено появу на роботі у нетверезому стані, а тому та обставина, що алкогольні напої [PERSON] вживав напередодні робочого дня, а не у день його зявлення на роботу, не має правового значення. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами появу позивача [PERSON] на роботі 14 березня 2016 року у нетверезому стані, та у передбаченому ст.ст.40, 43 КЗПП України порядку розірвано з ним трудовий договір. При цьому суд враховує, що поява працівника у стані алкогольного спяніння для виконання трудових обовязків на особливо важливому обєкті атомної енергетики, специфіка роботи якого повязана з високим ступенем ядерної небезпеки, потенційно створює умови для виникнення позаштатних ситуацій в роботі АЕС та може призвести до аварійних випадків із завданням непоправної шкоди довкіллю. За таких обставин, рішення відповідача про застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з роботи, є обґрунтованим. Письмова заява про зміну підстав позову в порядку ст.31 ЦПК України до початку розгляду справи по суті позивачем не подавалась. Обставини, наведені у письмовій промові представника позивача у судових дебатах, вищезазначених висновків суду не спростовують. Оскільки суд прийшов до висновку про правомірність звільнення [PERSON], вимога про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу також не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed