Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де вказав, що [INFO] померла його донька [PERSON] У якості спадкового майна залишилася частка у квартирі [ADDRESS]. У встановлений законом термін він та його дружина як спадкоємці першої черги за законом звернулися до нотаріуса із заявами - він про прийняття спадщини, дружина про відмову від спадщини на його користь. Державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки квартира зареєстрована за [PERSON], який не надав згоду на виділ 1/2 частки на ім.»я померлої дружини. На тій підставі, що квартира була придбана у період шлюбного життя його доньки з [PERSON], просить визнати квартиру спільним сумісним майном подружжя, визнати частки подружжя рівними, і визнати за ним право власності на 1/4 частку квартири в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач з представником за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав і пояснив, що з 01. 11. 2006 року було зареєстровано шлюб між його донькою та [PERSON], від якого [INFO] народилася їх донька [PERSON]. 03. 10. 2008 року на ім.»я [PERSON] була придбана двокімнатна квартира, у якій є частка [PERSON], як у спільному майні подружжя, і ця частка повинна становити 1/2. Оскільки його дружина, мати померлої, відмовилася від своєї частки у спадщині на його користь, то його частка у спадковому майні становить 1/4, і на цю частку він просить визнати за ним право власності. Відповідач [PERSON] заперечує проти позову, звернувся до суду із зустрічним позовом, де зазначив, що дійсно, двокімнатна квартира [ADDRESS] була придбана за 70 000 грн. у період шлюбу з [PERSON], проте придбана за його власні кошти, які не були зароблені за час шлюбу з померлою дружиною, а тому квартира є його особистою приватною власністю як чоловіка. Так, за рішенням Бердянського міськрайонного суду від 20. 11. 2008 року за ним було визнано право власності на ? частку квартири [ADDRESS], і його колишня дружина [PERSON] за договором купівлі - продажу від 13. 11. 2009 року придбала в нього його частку квартири за 65 000 грн. Оскільки він знав, що [PERSON] сплатить йому гроші за його частку в квартирі, тому звернувся до своїх друзів [PERSON] і [PERSON], які позичили йому гроші на придбання квартири у 2008 року, всього 70 000 грн. Ці гроші він їм одразу повернув після отримання коштів від [PERSON] за частку квартири у 2009 році. Таким чином, ці кошти є його майном, яке існувало до укладення шлюбу з [PERSON] В судовому засіданні з представником за договором і свідоцтвом адвокатом [PERSON] підтримав свій позов і пояснив, що за життя його дружина була інвалідом 2 групи загального захворювання, мала невиліковну тяжку хворобу, на яку потрібні були чималі грошові кошти, тому заробити на квартиру спільною спрацею подружжя вони ніяким чином не могли. Він зміг купити квартиру по [ADDRESS] лише за кошти, які йому сплатила колишня дружина за його частку у квартирі по [ADDRESS]. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] позов [PERSON] не визнав, пояснив, що його донька не була хворою, вона постійно працювала разом з чоловіком, допомагала йому вести бізнес, за півроку до смерті вона отримала права на керування автомобілем, а інвалідам права не дають. Квартира придбана на сумісні кошти подружжя, які вони заробили спільно. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що з 2005 року [PERSON] працювала разом зі своїм чоловіком [PERSON], заробляли на квартиру, яку купили у 2008 році. Свідок [PERSON] суду показав, що у 2008 році [PERSON] попросив у нього грошей на придбання квартири в сумі 20 000 грн., сказав, що віддасть через рік, після того, як [PERSON] сплатить йому гроші за його частку у квартирі. Свідок [PERSON] пояснив, що у 2008 році [PERSON] хотів купити квартиру, йому попався дешевий варіант, він хотів терміново її придбати, і попросив у нього гроші в борг в сумі 45 000 грн. Оскільки він йому ще був винний 7 000 грн., то дав йому 52 000 грн. [PERSON] віддав йому борг через рік, коли отримав гроші за іншу квартиру. Розписки не збереглись, тому, що гроші були повернуті. Свідок [PERSON] пояснила, що вона дружила з [PERSON], і та їй казала, що її чоловік зайняв гроші і купив квартиру. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] і відмови у позові [PERSON], виходячи з наступного. Так, судом встановлено і не заперечується сторонами, що 01. 11. 2006 року був укладений шлюб між [PERSON] і [PERSON], від якого [INFO] народилася [PERSON], про що свідчать копії витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу та про народження, копії свідоцтва про шлюб, про народження. Згідно копії свідоцтва про смерть, [INFO] [PERSON] померла. Як вбачається з копії договору купівлі - продажу 03 жовтня 2008 року на ім.»я [PERSON] за 70 000 грн. була придбана двокімнатна квартира [ADDRESS] Запорізької області. Договір посвідчено приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 1892. На тій підставі, що квартира придбана у період подружнього життя, спадкоємець першої черги за законом батько померлої [PERSON] - [PERSON] просить визнати квартиру спільним майном подружжя, визначити частки у спільному сумісному майні подружжя по ?, і визнати за ним право власності на 1/4 частку в порядку спадкування за законом. Заперечуючи проти цього, [PERSON] просить визнати квартиру особистою приватною власністю чоловіка. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є майно, набуте нею, ним до шлюбу. [PERSON] обґрунтовує свої вимоги тим фактом, що на купівлю спірної квартири у 2008 році він брав гроші у борг у [PERSON] і [PERSON], усього 70 000 грн., із зобов'язанням повернути борг після отримання грошей за частку у квартирі, що була придбана до укладення шлюбу з [PERSON] Суд враховує, що на підтвердження цього факту позивач не надав боргові розписки, які є належним доказом укладення договору позики, але у даному випадку предметом позову є не сам факт укладання цього договору між [PERSON] і його кредиторами, а обставини, за яких це відбувалось, тобто має значення сам час, коли гроші позичалися, і коли були повернуті. Свідки підтвердили, що [PERSON] обіцяв повернути гроші, коли отримає компенсацію за свою частку у квартирі з колишньої дружини [PERSON], у 2009 році гроші були повернуті. Це узгоджується з тим фактом, що за договором купівлі - продажу від 13. 11. 2009 року [PERSON] отримав від [PERSON] 65 000 грн. за 1/2 частку у квартирі [ADDRESS]. Те, що дана частка у квартирі належала позивачу ще до укладання шлюбу з [PERSON], підтверджено рішенням Бердянського міськрайонного суду від 20. 11. 2008 року та ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 15. 05. 2009 року. Суд не приймає до уваги посилання [PERSON] на те, що при купівлі квартири [ADDRESS] у нотаріуса [PERSON] його донькою була надана згода на її придбання із зазначенням того факту, що квартира є сумісною власністю подружжя, оскільки при укладанні такого договору при умові того, що особа, що купує квартиру, перебуває у зареєстрованому шлюбі, така згода обов'язкова, але у даному випадку вона ніяким чином не може підтверджувати той факт, що квартира була придбана на спільні грошові кошти. Напроти, докази, що надані [PERSON], сумніву у суду у своїй переконливості не викликають, узгоджуються між собою, і належним чином підтверджують наявність у позивача особистого майна, яке було придбано до укладання шлюбу з [PERSON], а отже можуть бути покладені у основу рішення. Доказів у заперечення факту наявності власного майна, що було придбано до укладання шлюбу у вигляді квартири у [PERSON] [PERSON] не надано, його твердження про можливість заробити на квартиру спільною працею подружжя є лише припущенням, і тільки з формальних підстав, що квартира придбана у період подружнього життя він вимагає визнати її спільною сумісною власністю подружжя. [PERSON] надано докази того, що дружина тяжко хворіла на невиліковну хворобу, являлася інвалідом 2 групи, у зв'язку з чим на її лікування були необхідні значні грошові кошти, і за цих обставин за свій заробіток вони не змогли би придбати квартиру, про що свідчать довідка Бердянської міської поліклініки від 20. 01. 2014 року, де вказано, що [PERSON] знаходилася на диспансерному обліку з 05. 04. 2006 року, з 2007 року їй була по життєво призначена ретровірусна терапія, та довідка МСЕК № 169031, у якій зазначено, що [PERSON] протипоказані усі види трудової діяльності. За таких обставин суд вважає за можливе визнати спірну квартиру особистим майном [PERSON], а значить, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: approved