Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів основного боргу та пені, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 травня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з будівництва. Пунктом 1.1. договору визначено, що виконавець зобов`язується за кошти замовника виконати та здати у встановлений договором будівельні роботи зазначені у п.п. 1.2. цього договору, а замовник зобов`язується прийняти закінчені належним чином роботи та оплатити їх. Об`єкт на якому належить виконати будівельні роботи представляє собою земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] . Згідно з умовами договору виконавець мав виконати наступний орієнтовний перелік робіт (п. 1.2.2. договору) придбання та доставка до місця будівництва необхідних будівельних матеріалів; бетонні роботи (установка бетонного фундаменту площею (об`ємом) 2 м. кв. (м. куб.); установка спайного фундаменту у кількості 16 одиниць; детальний перелік послуг визначений у додатку до договору. Усі роботи виконуються із матеріалів придбаних виконавцем за кошти замовника авансовані ним з цією метою. Пунктом 2.1. договору зазначено, що основна договірна вартість робіт становить суму еквівалентну 20\~188 доларів США, при цьому вартість послуг вираховується виходячи з офіційного курсу долара США на час вчинення розрахунку. Виконавець взяв на себе зобов`язання виконати усі роботи зазначені в пункті 1.2. цього договору у строк до 60 календарних днів та пред`явити їх замовнику для прийняття (пункт 3.3. договору). На виконання умов договору позивачем було здійснено наступні авансові платежі: 7 травня 2019 року було передано 10 000 доларів США, що на день здійснення за курсом НБУ становило 264 900 грн. по курсу НБУ 26,46 гривень за 1 (один) долар США на день здійснення платежу. На підтвердження отримання коштів відповідачем було власноруч написано розписку на додатку до договору; 10 червня 2019 року було передано 5 000 доларів США, що на день здійснення за курсом НБУ становило 132\~950 грн. по курсу НБУ 26,59 гривень за 1 (один) долар США на день здійснення платежу. Кошти були передані із рук в руки в присутності свідка [PERSON] , [INFO] ; 19 червня 2019 року позивач додатково перерахував на картку відповідача 13 200 грн. Таким чином з моменту підписання договору позивач перерахував відповідачу авансових платежів на загальну суму 411 050 (чотириста одинадцять тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок. Оскільки відомостей щодо виконання робіт від виконавця на адресу замовника не надходило, позивачем було підготовлено та направлено лист-вимогу щодо неналежного виконання договору, а також вимагалося від виконавця надати: детальний опис виконаних робіт з моменту укладання договору; надати докази придбання матеріалів для виконання умов цього договору на отримані авансові кошти (чеки, видаткові накладні, документи що підтверджують якість придбаних матеріалів, товарно-транспортні накладні тощо); не пізніше ніж за три робочі дні від дня отримання листа, направити представника чи з`явитися самостійно на об`єкті де має здійснюватися будівництво для складання відповідного Акту щодо здійснених робіт або виявлених недоліків. Точний час вимагалося попередньо узгодити з замовником або з представником по телефону. У відповідь на направлений лист позивачу надійшов акт приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання послуг з будівництва будинку складений відповідачем. Згідно з наданим Актом виконавець стверджував, що на виконання умов договору ним було здійснено закупівлю 20 м3 пиломатеріалів; здійснено робіт на суму в 165 000 гривень які не входили до умов договору; здійснено перекриття першого поверху, перекриття другого поверху, стіни, кровлю основного будинку. Загалом сума Акту становила 440 000 гривень. У відповідності до ст. 853 ЦК України позивач використав своє право надане законодавством, щодо відмови від підписання даного Акту приймання-передачі послуг, про що письмово було сповіщено виконавця, так як роботи вважаються такими, що виконані з грубим порушенням або не виконані повністю, виходячи з наступного: За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу ч.1 ст. 837 ЦК України. До укладеного договору сторонами було підписано додаток, що чітко визначає перелік послуг, а також матеріалу, що лягає на плечі підрядника і має бути придбаний за кошти замовника. Даний додаток за своєю суттю можна вважати кошторисом до договору. Як вже зазначалося в направленому відповідачу листі, за укладеним договором позивачем було здійснено авансування витрат підрядника в сумі 411\~050,00 грн, кошти мали бути витрачені на придбання матеріалів та сплати супутніх витрат. При цьому повна вартість всіх матеріалів та робіт, які мав зробити підрядник складає 20 188 доларів США. Позивач наполегливо просив відповідача встановити зв`язок та узгодити час для фіксування етапу роботи придбаного виконавцем та наявного матеріалу, узгодження суми по витрачених коштах, в той же час зі сторони виконавця ніхто не з`явився та не намагався встановити зв`язок з замовником, в результаті чого замовник був змушений проводити перевірку етапів будівництва самостійно. Позивачем при огляді будівельного майданчика 14 листопада 2019 року не залишилося без уваги те, що на будівельному майданчику взагалі були відсутні люди зі сторони виконавця, які мали б здійснювати будівництво та забезпечувати охорону збудованого. Згідно складеного замовником акту (в присутності свідків) було виявлено змонтований спайний фундамент, а також пиломатеріали (з урахуванням задіяного та не задіяного в будівництві) в загальній кількості 10 м. куб. В той же час взагалі не виявлено сліди роботи підрядника по перекриттю першого та другого поверху, встановленню стін, кровлі та інших робіт, які вказані в направленому акті відповідачем. Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, був зобов`язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором. В свою чергу, позивач стверджує, що жодних листів по узгоджено можливих додаткових витрат відповідачу не надавав, а тому будь які вимоги по відшкодуванню додаткових витрат є не прийнятними та не обґрунтованими. 03.12.2019 року позивачем на адресу відповідача було направлено листа щодо розірвання договору про надання послуг з будівництва від 07 травня 2019 року, також даним листом від відповідача вимагалося: надати фінансові документи щодо підтвердження понесення витрат на придбання 20 (м. куб.). А також передати замовнику з 20 (м. куб.) пиломатеріалів придбаних для будівництва 10 (м. куб.), що були відсутні на будівельному майданчику; зменшити вартість робіт по виготовленню спайного фундаменту та вартості пиломатеріалів за рахунок виставлених Замовником штрафних санкцій; повернути замовнику безпідставно утримані кошти які останній сплачував на авансування витрат по договору. Відповідь зі сторони Відповідача не надходила. Враховуючи те, що окрім встановлених позивачем в акті робіт та матеріалів не виявлено, можна вважати, що надані кошти в якості авансу зі сторони виконавця використані не були. Про це свідчить і той факт, що за час дії договору від відповідача офіційних листів, які б вказували на порушення фінансування з боку замовника не направлялося. Таким чином, виконавцем без належних на те підстав було зірвано строки будівництва передбачені умовами договору (60 календарних днів). За пунктом 5.1. Договору у випадку порушення строків здачі підрядних робіт, Виконавець зобов`язується сплатити на користь замовника штраф у сумі 1000 гривень та пеню у сумі 0,05 відсотка вартості підрядних робіт за кожен день прострочення. Роботи мали бути виконані 07.07 2019 року (60 календарних днів з моменту підписання). Всього прострочено час виконання робіт на 144 дні (по 28.11.2019 рік включно). Пеня за один день становить 20 188 * 26.49 (курс НБУ на 07.05.2019 рік) = 534 780,12 * 0,05% = = 267,39 * 144 = 38 504,16 гривень. Враховуючи те, що виконавець не виконав обов`язок покладений на нього договором та не здійснив роботи протягом узгодженого часу, замовник відмовляється від договору підряду (згідно ст. 849 ЦК України) та вимагає відшкодувати збитки. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу та пені в розмірі 449\~554,16 грн., а також понесені ним судові витрати. Відповідно до відзиву поданого відповідачем [PERSON] , вбачається, що позовні вимоги відповідачем не визнаються. В задоволені позову відповідач просить відмовити виходячи з наступного. Договір про надання послуг з будівництва від 07.05.2019 року на який посилається позивач, виходячи з його змісту, не міг бути виконаний відповідачем без 100% фінансування будівельних матеріалів та інших витрат виконавця пов`язаних з виконанням цього договору. Так, відповідно до п. 2.1. договору, основна договірна вартість робіт становить суму 20188 доларів США. Пунктом 2.3 Договору також передбачено, що у вартість робіт, зазначену у п. 2.1 цього договору включаються вартість усіх будівельних матеріалів та інших витрат виконавця пов`язаних з виконанням цього договору. Крім того, він як виконавець договору підряду зобов`язався виконувати роботи за кошти замовника (п.1.1 та п.1.3). З наведених умов укладеного сторонами договору, є очевидним, що без авансування основної договірної вартості підрядних робіт вказаної у п. 2.1. виконати умови договору від 07.05.2019 року з боку відповідача - неможливо. Саме він мав інтерес завершити роботи вчасно. Проте, як визнає сам позивач, авансування робіт було вчинено ним частково. Як наслідок відповідач фізично не мав змоги виконати умови договору, через відсутність передбаченого договором фінансування з боку замовника. Крім того 17.11.2019 року [PERSON] виготовив та надіслав замовнику Акт приймання передачі виконаних робіт до договору про надання послуг з будівництва. У вказаному Акті він докладно описав перелік та вартість виконаних ним робіт та запропонував замовнику вчинити оплату коштів за договором, після чого відповідач зобов`язався завершити усі роботи передбачені договором. Проте в порушення вимог ст. 882 ЦКУ, замовник відмовився підписати Акт та оплатити передбачену договором вартість робіт. При цьому замовник тлумачить договір виходячи лише з строку виконання робіт наведених у п. 1.2. договору та не враховує інші умови договору, п. 1.1, п. 1.3, п. 2.1, п. 2.3 та п. 3.3, зі змісту яких вбачається обов`язок замовника провести 100% авансування договірних робіт та обов`язок виконавця виконати роботи вказані у п. 1.2. договору у строк 60 календарних днів лише за умови належного фінансування робіт. А тому, відмова замовника підписати акт виконаних робіт має бути визнана необґрунтованою, а зупинка у проведенні будівельних робіт стала наслідком невиконання зобов`язання з боку замовника. Відповідно до ст.ст. 3, 13 ЦК України, принципом цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. З наведеного, стає очевидним, що задоволення ного позову призведе до порушення прав відповідача, адже виконання ним робіт не заперечує і сам позивач, який одночасно бажає отримати від відповідача суму більшу ніж він отримав від позивача та вклав у його ж будівництво. При цьому усі економічні результати його праці залишаться позивачу. Такий розвиток подій не можна визнати законним та справедливим, адже він у свою чергу, витратив свій час, кошти, здійснив будівництво, а після цього має сплатити позивачу 450 000 грн. З відповіді позивача на відзив вбачається, що пунктом 2.1.\~Договору зазначено,\~що основна\~договірна вартість\~робіт становить\~суму еквівалентну\~20\~188\~доларів США,\~при цьому\~вартість послуг\~вираховується виходячи\~з офіційного\~курсу долара\~США на\~час вчинення\~ розрахунку.\~При цьому\~позивач погоджується\~з тим,\~що сторони\~визначили в\~договорі,\~що усі\~роботи виконуються\~із матеріалів\~придбаних виконавцем\~за кошти\~замовника авансовані\~ним з\~цією метою\~(пункт\~1.3\~Договору).\~Однак,\~відповідач в\~своєму відзиві\~повністю ігнорує\~розділ 3\~Договору «Строки\~виконання робіт\~та плати»,\~згідно якого:\~«3.1.\~Замовник зобов`язується\~у день\~підписання цього\~договору надати\~виконавцеві аванс\~який використовується\~виконавцем на\~придбання та\~доставку необхідних\~будівельних матеріалів\~та пристроїв,\~-тощо.\~Частина авансу\~може бути\~використана в\~рахунок оплати\~послуг виконавця\~та на\~залучення інших\~сил та\~засобів.\~3.2.\~Сторони домовились,\~що виконавець\~після виконання\~авансованої частини\~робіт (першої\~черги робіт)\~повинен скласти\~акт приймання-передачі\~вже виконаних\~частини робіт,\~а замовник\~повинен прийняти\~вказані роботи\~за актом\~приймання передачі\~та видати\~аванс на\~будівництво наступної\~черги робіт\~по будівництву\~об`єкта.\~3.3.\~Виконавець бере\~на себе\~зобов`язання виконати\~усі роботи,\~зазначені у\~п.\~1.2.\~цього договору\~у строк\~до 60\~календарних днів\~та пред`явити\~їх замовнику\~для прийняття.\~Дотримання в\~казаного пункту\~ є\~ \~обов`язковим для\~виконавця лише\~за умови\~належного фінансування. Замовник зобов`язується у строк, що не перевищує одного робочого дня від дати виконання усіх робіт зазначених у пункті 1.2. цього Договору оплатити залишок вартості підрядних робіт.». Як вже вказував позивач і (згідно акту від 17.11.2019 року) не заперечував відповідач, позивачем на виконання умов Договору було здійснено наступні авансові платежі: - 7 травня 2019 року було передано 10 000 (десять тисяч доларів США) 00 центів, що на день здійснення оплати за курсом НБУ становило 264 900 (двісті шістдесят чотири тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок по курсу НБУ 26,49 гривень за 1 (один) долар США на день здійснення платежу. На підтвердження отримання коштів відповідачем було власноруч написано розписку на додатку до Договору; - 10 червня 2019 року було передано 5 000 (п`ять тисяч доларів США) 00 центів, що на день здійснення оплати за курсом НБУ становило 132 950 (сто тридцять дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок по курсу НБУ 26,59 гривень за 1 (один) долар США на день здійснення платежу. Кошти були передані із рук в руки з присутності свідка [PERSON] , [INFO] ; - 19 червня 2019 року позивач ще перерахував на картку відповідача 13 200 (тринадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок. З моменту підписання Договору позивач перерахував відповідачу авансових платежів на загальну суму 411 050 (чотириста одинадцять тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок, що свідчить про повне виконання замовником пункту 3.1. Договору, а тому саме з 7 червня 2020 року почався відлік 60 календарних днів. Як вказує пункт 3.2. Договору, після виконання авансованої частини робіт (першої черги робіт) виконавець повинен скласти акт приймання-передачі вже виконаних частини робіт. Однак перший акт виконавцем було складено лише 17 листопада 2019 року, тобто після закінчення 60 денного терміну, часу за який будівництво мало бути повністю виконане. За таких умов час другого авансу просто не наступив, оскільки за змістом пункту 3.2. Договору другий аванс видається лише після відпрацювання вже отриманих коштів, тобто зі сторони замовника було виконані умови належного фінансування. Вказує також на помилкове твердження відповідача про те, що за розумінням виконавця, 100% робіт мали бути виконані лише після 100 відсоткового, адже пункт 3.4. Договору вказує про те, що залишок вартості робіт сплачується замовником лише після повного виконання робіт. Позивач погоджується в акті і то частково лише з одним твердженням виконавця, що сума авансового платежу склала 15 000 доларів США. Згідно з наданим Актом виконавець стверджував, що на виконання умов Договору останнім здійснено: закупівлю 20 м3 пиломатеріалів; здійснено робіт на суму в 165 000 гривень які не входили до умов Договору; здійснено перекриття першого поверху, перекриття другого поверху, стіни, кровлю основного будинку. Загалом сума Акту становить 440 000 гривень. Однак на неодноразові вимоги замовника до виконавця в частині узгодження виконаних робіт, останній не прибув, на підставі чого було складено Акт зі сторони замовника одноособово. Згідно складеного замовником Акту (в присутності свідків) було виявлено змонтований спайний фундамент, початок встановлення каркасу, а також пиломатеріали (з урахуванням задіяного та не задіяного в будівництві) в загальній кількості 10 (м. куб.). У разі надання відповідачем доказів вартості матеріалів та калькуляції робіт, позивач готовий зменшити суму позову виключно на роботи по монтуванню спайного фундаменту, а також вартості пиломатеріали (з урахуванням задіяного та не задіяного в будівництві) в загальній кількості 10 (м. куб). Інших матеріалів чи робіт майданчику виявлено не було. Відповідно до заперечення поданого відповідачем [PERSON] на відповідь на відзив вбачається, що відповідь на відзив абсолютно не спростовує позиції відповідача про те, що договірні роботи у строк 60 днів могли бути виконанні лише за умови належного фінансування, що передбачено також і другим реченням п. 3.3 на який посилається позивач (Дотримання цього пункту є обов`язковим лише за умови належного фінансування робіт). Зі змісту договору очевидно вбачається, що 100% фінансування мало відбутися протягом 60 днів від дати укладання договору. В іншому випадку умови договору звільняли виконавця від дотримання вказаного строку, адже виконавець не зобов`язувався виконувати роботи за свої кошти. \~ \~ \~ \~Проте до цього часу обов`язок позивача по оплаті робіт не виконано, а тому завершення робіт було правомірно зупинено виконавцем. Крім того, позивач стверджує про те, що час другого авансу не наступив. Таке твердження не відповідає дійсності, адже позивач після видачі першого авансу в день підписання договору видав наступні аванси 10.06.2019 року та 17.06.2019 року, що вказує про прийняття ним попередніх черг будівництва, які, крім іншого, жодним чином між сторонами не погоджувались. Досить нечесною є позицію позивача про те, що він не схвалює додаткові роботи, які виконувались у першу чергу, адже без виконання робіт по плануванню, оздобленню ділянки та забезпечення її комунікаціями відповідач не мав можливості приступити до виконання основних (договірних) робіт. Заслуговує на увагу той факт, що після виконання цих додаткових робіт відповідач отримував наступні аванси 10.06.19 р. та 17.06.19 р. та приступив до виконання основних (договірних) робіт. Проте позиція замовника щодо невизнання ним додаткових робіт не спростовує наявність у позивача заборгованості по договірним роботам у сумі 5188 доларів США, що у сукупності з тим, що в додаткові роботи було вкладено 6735 доларів США, свідчать на користь правильності його позиції. Позиція позивача щодо зменшення ціни позову, у випадку надання ним доказів витрат на фактично вчиненні послуги з будівництва не ґрунтуються на умовах договору, які не покладають на нього такий обов`язок, проте додатково підтверджують визнання позивачем факту виконання ним будівельних робіт. Також, наголошує, що виконанні роботи наведенні ним в акті від 17.11.2019 року, а їх вартість становить понад 440000 грн., що більше ніж видав [PERSON] . Останній може легко спростувати наведену обставину, адже об`єкт будівництва перебуває у його володінні та саме позивач може у встановлений законом спосіб оцінити вартість вкладених у нього коштів. Проте позивач таку процесуальну можливість не застосував, що також свідчить про законність та справедливість його позиції. В судовому засіданні представник позивача адвокат Задарко Ю.М. позовні вимоги підтримала повністю в межах заявлених вимог та за викладених у позові обставин. Суду додала, що позивачем свій обов`язок, щодо фінансування будівництва було виконано з дотриманням вимог договору, за кожен етап обумовлених робіт, однак виконавець витратив кошти на виконання робіт не обумовлених договором, як то будівництво будиночку для робітників, а інші роботи виконав неякісно, не до кінця, без належного оформлення етапів будівництва відповідними актами, що привезло до припинення відносин з виконавцем та настання значного збитку для позивача. Земельна ділянка під будівництво була підготовлена, світло підведене, і перешкод у виконанні робіт відповідач не мав, однак договірні зобов`язання не виконав, в зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Представник відповідача адвокат Клінчиков С.О. та відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнали. В задоволені позову просили відмовити. Суду відповідач показав, що прибувши на земельну ділянку позивача, вони виявили, що вона не готова до будівництва. Світло не було підведено, ділянка потребувала розчищення, була потреба у воді. Тому, спочатку, було проведено підготовчі роботи, на що відповідач витрачав власні кошти. Потім було двічі проведено авансування та розпочато роботи на ділянці. Було змонтовано каркас и за проханням самого ж позивача змонтовано каркас гостьового будиночку, який хоча і не був передбачений договором, але був побудований за проханням самого ж [PERSON] , який натепер це заперечує. В договір цю умову не вносили, так як він довіряв позивачу і тоді ще не мав такого правового досвіду. За домовленістю сторін замовник повинен був провести повне авансування робіт, але цього не зробив, і недофінансував 5188 доларів США, тому роботи були зупинені. Те, що позивач приймав попередні етапи робіт, свідчить його неодноразове фінансування інших етапів будівництва. Оскільки, замовник не сплатив гроші, передбачені договором, вони покинули будівництво. Обов`язок охорони об`єкта договір не передбачав. В решті підтримав заперечення викладені у відзиву на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне: Згідно з частиною першою\~статті 2 ЦПК\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 7 частини третьої\~статті 2 ЦПК України\~основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права;\~\~повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (частина перша\~статті 10 ЦПК України). Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (стаття 11 ЦПК України). Відповідно до частин першої, другої, третьої, п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і\~обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 07 травня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з будівництва. Пунктом 1.1. договору визначено, що виконавець зобов`язується за кошти замовника виконати та здати у встановлений договором будівельні роботи зазначені у п.п. 1.2. цього договору, а замовник зобов`язується прийняти закінчені належним чином роботи та оплатити їх. Об`єкт на якому належить виконати будівельні роботи представляє собою земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] . Згідно з умовами договору виконавець мав виконати наступний орієнтовний перелік робіт (п. 1.2.2. договору) придбання та доставка до місця будівництва необхідних будівельних матеріалів; бетонні роботи (установка бетонного фундаменту площею (об`ємом) 2 м. кв. (м. куб.); установка спайного фундаменту у кількості 16 одиниць; детальний перелік послуг визначений у додатку до договору (а.с.15-17, 18-22). 7 травня 2019 року позивачем було передано виконавцю 10 000 (десять тисяч доларів США) 00 центів, що на день здійснення оплати за курсом НБУ становило 264 900 (двісті шістдесят чотири тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок по курсу НБУ 26,49 гривень за 1 (один) долар США на день здійснення платежу. На підтвердження отримання коштів відповідачем було власноруч написано розписку на додатку до Договору (а.с.18). 19 червня 2019 року [PERSON] перерахував на картку відповідача 13 200 (тринадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок (а.с.25). 23 жовтня 2019 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до [PERSON] із листом-вимогою щодо неналежного виконання договору про надання послуг з будівництва (а.с.26-28). 14.11.219 року [PERSON] , було надано відповідь на лист-вимогу [PERSON] (а.с. 29-30). 29 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до [PERSON] ,В із вимогою щодо повернення невикористаних коштів та сплату штрафних санкцій (а.с.31-32,33). Позивачем [PERSON] при огляді будівельного майданчика 14 листопада 2019 року робітників виконавця на земельній ділянці не виявлено та складено акт, у якому зазначено, що на ділянці виявлено змонтований спайний фундамент, а також пиломатеріали (з урахуванням задіяного та не задіяного в будівництві) в загальній кількості 10 м. куб., та не виявлено сліди роботи підрядника по перекриттю першого та другого поверху, встановленню стін, кровлі та інших робіт які вказані в направленому акті відповідачем (а.с. 34). При цьому, слід зазначити, що згідно вимог договору будівництво мало бути закінченим 7.11.2019 року ( 6 місяців). Основна договірна вартість робіт складала 20\~188 доларів (а.с.15). 17.11.2019 року [PERSON] виготовив та надіслав замовнику Акт приймання передачі виконаних робіт до договору про надання послуг з будівництва. У вказаному Акті він докладно описав перелік та вартість виконаних мною робіт та запропонував замовнику вчинити оплату коштів за договором, після чого він зобов`язався завершити усі роботи передбачені договором (а.с.30/зворіт). При укладенні договору сторони погодили предмет та строк дії договору, розмір та порядок оплати, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобов`язань, а також підстави дострокового розірвання угоди, координацію та контроль за виконанням робіт, форс-мажорні обставини, і визначили умови конфіденційності, порядок вирішення спорів та інші умови. За своєю сутністю укладена між позивачем і відповідачем цивільно-правова угода є договором підряду. Відповідно до ч.1\~ст. 837 ЦК України\~за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Двосторонній характер договору підряду зумовлює взаємне виникнення у кожної із сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням такого договору підрядник бере на себе обов`язок виконати певну роботу, водночас замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, за змістом якої цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору. Відповідно до статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до\~ст. 839 ЦК України\~підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб. Уклавши цивільно-правову угоду кожна із сторін таким чином взяла зобов`язання щодо виконання умов договору в його правових межах. Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи спір про повернення попередньої оплати за договором підряду у постанові від 26.06.2018 року у справі № 910/9072/17, виклала правову позицію, відповідно до якої за приписами ст. ст.\~509,\~598,\~599,\~631 ЦКУ\~закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки, згідно з\~ст. 599 ЦКУ, ч.1\~ст. 202 ГКУ\~такою підставою є виконання, проведене належним чином. Разом з цим, суд враховує, що у відповідності до ч.1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Факт прийняття замовником попередніх виконаних робіт підтверджує подальше проведення авансування слідкуючих етапів робіт, про свідчать перечення виконавцю сум авансування 10.06.2019 року та 17.06.2019 року. Хоча акти виконаних робіт не складалися, позивачем роботи приймалися по факту, та проводилося наступне авансування, що свідчить про відсутність зауважень замовника до проведених виконавцем робіт, а отже свідчить про погодження з їх обсягом та вартістю. За ч.2 ст.853 ЦК України замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). При цьому суд вказує, що на підставі змісту ч. 2\~ст. 651 ЦК\~договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом є встановленим, що договір в судовому порядку не розривався. Згідно з положеннями ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1\~ст. 82 ЦПК України). Позивачем визнано факт проведення кількох авансувань етапів будівництва на відповідні суми: 10\~000 доларів США 07.05.2019 року, 5000 доларів США 10.06.2019 року, та 13200 грн. 19.06.2019 року, що свідчить про фактичне прийняття замовником певних етапів будівництва. Вказана обставина визнана і відповідачем. Таким чином, суду є підтвердженою та обставина, що позивачем було авансовано кулька етапів будівництва та не заперечується факт проведення монтування каркасів двох будівель, на спайному фундаменті, та наявність на земельній ділянці пиломатеріалів. При цьому, оцінка вказаних робіт та матеріалів позивачем не проведена, що позбавляє суд можливості самостійного визначення вартості, як проведених робіт, так і вартості будівельних матеріалів, для визначення питання яка саме сума коштів з авансованого була витрачена на проведення вищевказаних робіт та придбання матеріалів. Судом є встановленим, що згідно умов договору від 07.05.2019 року, а саме, п. 2.3 передбачено, що у вартість робіт, зазначених у п. 2.1 цього договору включаються вартість усіх будівельних матеріалів та інших витрат виконавця, пов`язаних з виконанням цього договору. Виконавець договору підряду зобов`язався виконувати роботи за кошти замовника - п.1.1 та п.1.3, в загальному розмірі 20\~188 доларів. У вартість робіт, зазначених у п.2.1 цього договору включається вартість усіх будівельних матеріалів та інших затрат виконавця пов`язаних з виконанням цього договору (доставка, винаймання відповідної техніки, залучення інших фахівців, винагорода виконавця, тощо). Так, згідно п. 1.3 зазначено, що усі роботи виконуються із матеріалів придбаних виконавцем за кошти замовника, авансовані ним з цією метою. За 1.1 договору виконавець зобов`язується за кошти замовника виконати та здати у строк встановлений договором будівельні роботи, зазначені у п.п.1.2 цього договору, а замовник зобов`язується прийняти належним чином роботи та оплатити їх. З наведених умов договору, є очевидним, що без авансування основної договірної вартості підрядних робіт вказаної у п. 2.1. виконання умов договору від 07.05.2019 року з боку виконавця є неможливим. Однак, авансування робіт було проведено замовником лише частково, і недофінасованими залишилася частина робіт на суму 5188 доларів США. За п. 3.3 договору зазначено, що виконавець бере на себе зобов`язання виконати усі роботи, зазначені у п.1.2 цього договору у строк до 60 календарних днів та пред`явити їх замовнику для прийняття. Дотримання вказаного пункту є обов`язковими для виконавця лише за умови належного фінансування робіт. Належне фінансування робіт замовником було проведено лише частково. Як наслідок виконавець не мав змоги виконати умови договору, через відсутність передбаченого договором фінансування з боку замовника 17.11.2019 року [PERSON] надіслав замовнику Акт приймання передачі виконаних робіт до договору про надання послуг з будівництва. У вказаному Акті зазначив перелік та вартість виконаних ним робіт та запропонував замовнику вчинити оплату коштів за договором, після чого відповідач зобов`язався завершити усі роботи передбачені договором. Проте акт підписаний змовником не був, кінцева оплата не проведена. Акт виявлених дефектів не складався. Зупинка у проведенні будівельних робіт з боку виконавця стала наслідком невиконання зобов`язання з боку замовника щодо повного фінансування робіт. Вартість вже виконаних робіт та придбаних матеріалів, які були виявлені замовником на земельній ділянці позивачем не визначена, докази вартості таких робіт суду не надані. З сумою вартості, вказаної відповідачем сторона позивача не погодилася, що не дозволяє застосування судом положень ст.82 ЦПК України. Інші документальні докази, понесених витрат на будівництво суду також не подані. Щодо визначення безпідставного набуття майна, у вигляді сум авансу, суд враховує, зо відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Загальна умова частини першої ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулося у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів). Близька правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 у справі № 910/1913/14, від 02.02.2016 у справі № 6-3090цс15. Як встановлено судом авансування було проведено замовником за чиним договором дія якого не була скасована, чи розірвана, а отже підстав для визнання вказаного майна таким, що було набуто як безпідставне збагачення, судом не встановлено та належними доказами не доведено. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування\~не може ґрунтуватися на припущеннях. Вказаний недолік позивачем, належними доказами, не усунутий. Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги такими, що суду не доведені, в зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~Оскільки в задоволені позову відмовлено повністю, судові витрати до стягнення не підлягають.

Outcome: dismissed