Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому посилається на те, що 18 листопада 2013 року між [PERSON] та АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» укладено Договір-заява № 7848/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті, відповідно до якого банк прийняв від позивача грошові кошти в сумі 15\~405, 59 доларів США на строк до 18 листопада 2014 року зі сплатою 9,60% річних. 24 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення банківського вкладу та нарахованих відсотків, однак відповідач свої зобовязання по поверненню грошових коштів не виконав. Відповідно до виписки по особовому рахунку, сума вкладу станом на 17 вересня 2015 року становить 14\~431, 41 доларів США., яку позивач просить стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява, у якій остання не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно\~ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно\~ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~вклад ( депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Загальний порядок залучення банками України та філіями іноземних банків в Україні грошових коштів (як у національній, так і в іноземній валюті) або банківських металів від юридичних і фізичних осіб на їх поточні, вкладні (депозитні) рахунки регулюється Положеннями про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління НБУ № 516 від 03 грудня 2003 року. Відповідно до п.2.4 Положення за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняли від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, установленим договором. Як встановлено в судовому засіданні, 18 листопада 2013 року між ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі заступника начальника відділення № 3 Філії «Дніпропетровське РУ» АТ «Банк «[PERSON] та кредит» та [PERSON] укладено Договір-заява № 7848/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті /а.с.8/, відповідно до якого останній вніс грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок в сумі 15\~405, 59 доларів США на строк до 23 листопада 2014 року зі сплатою 9,60 % річних. Внесення грошових коштів в сумі 15\~405,59 доларів США на вкладний рахунок підтверджується копією квитанції № 3 від 18 листопада 2013 року /а.с.9/ 24 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення банківського вкладу в сумі 16\~827, 18 доларів США за договором банківського строкового вкладу /а.с.10/, однак жодної відповіді від банку не отримав. Згідно виписки по особовому рахунку [PERSON] станом на 17 вересня 2015 року сума вкладу становить 14\~431, 41 доларів США /а.с.11/. Відповідно до п. 3.2 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, грошові кошти на вкладні депозитні рахунки фізичних осіб можуть бути внесені готівкою, перераховані з іншого вкладного (депозитного) рахунку або поточного рахунку і повертаються банками готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. Згідно\~ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором. Відповідно до ч.5\~ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Таким чином, обмеження прав позивача щодо отримання грошових коштів, які є його власністю є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству України, а також\~Конституції України. Позивач не був позбавлений права на вищезазначені грошові кошти у встановленому законом порядку, а тому має право на їх повернення відповідачем без будь-яких обмежень. За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що\~\~права позивача щодо належного виконання Банком зобов'язання за договором банківського вкладу були порушені і у відповідності до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідача та користь позивача суми вкладу за Договором-заявою № 7848/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті у розмірі 14\~431, 41 доларів США. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved