Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом в обґрунтування якого зазначив, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Він є інвалідом Великої Вітчизняної Війни ІІ групи і має пільги по комунальним платежам. Однак відповідач ігнорує положення відповідного Закону і з липня нараховує йому до сплати вартість послуг з управління будинком. Позивач просить визнати неправомірним нарахування йому квартплати ТОВ «Міський житловий центр» і стягнути з останнього на його користь моральну шкоду в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що проживає в квартирі №105 в будинку по вул.Каштановій 15 в м.Обухів Київської області, який обслуговується відповідачем. Він є інвалідом Великої Вітчизняної війни ІІ групи і має пільги по сплаті комунальних послуг, а саме на 100 % звільнений від їх сплати. Відповідач з липня 2015 року почав нараховувати йому квартплату за послуги з управління будинком і на даний час він має заборгованість за вказані послуги. Оскільки такі дії відповідача є неправомірними, суперечать положенням Закону, порушують його права, заподіяли моральну шкоду, просить його вимоги задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Пояснила, що позивач дійсно має пільги по сплаті комунальних послуг. Однак в 2013 році виконком Обухівської міської ради прийняв рішення, яким погодив ТОВ «Міський житловий центр» тарифи на послуги з управління групою будинків і споруд. В січні 2013 року між виконкомом та ТОВ укладено договір «Про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд», в додатку до якого затверджено перелік будинків, які передаються в управління відповідачу та визначено розрахунок послуги. З липня 2015 року товариство почало нарахування вказаних послуг до сплати. Оскільки, тарифи на послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків визначаються виключно за договором вони не підлягають під державне регулювання, а тому пільги на них не поширюються. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №105 в будинку по вул.Каштановій 15 в м.Обухові Київської області, який обслуговується ТОВ «Міський житловий центр». Позивач є інвалідом ІІ групи Великої Вітчизняної війни. Вказані обставини визнаються сторонами і не підлягають доказуванню. 15 січня 2013 року між виконкомом Обухівської міської ради та відповідачем укладено договір «Про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд», в додатку до якого затверджено перелік будинків, які передаються в управління відповідачу та визначено розрахунок послуги. Як вбачається з рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №154 від 05 лютого 2013 року «Про погодження тарифів на послуги з управління групою будинків і споруд, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на території Обухівської міської ради» погоджено ТОВ «Міський житловий центр» тарифи на послуги з управління групою будинків і споруд: утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на території Обухівської міської ради по кожному будинку окремо залежно від кількісних показників фактичного надання послуг. Вказаним рішенням погоджено перелік основних послуг та робіт з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, структуру, періодичність та строки надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджено норму обслуговування для працівників. Крім того, надано дозвіл ТОВ МЖЦ під час виконання робіт у разі потреби здійснювати перерозподіл витрат у структурі тарифів на послуги без зміни загального обсягу таких витрат та з урахуванням фактичної вартості наданих послуг у межах встановлених тарифів, крім витрат на послуги з управління. 17 січня 2014 року між відповідачем та [PERSON] укладено договір про надання житлово-комунальних послуг. Згідно розрахунку позивачу за період з січня 2015 року відповідачем надавались послуги з утримання будинку і прибудинкової території, вивіз сміття, від сплати яких позивач звільнений як інвалід ВВВ ІІ групи. З липня 2015 року відповідачем позивачу нараховуються до сплати комунальні послуги з управління будинком і станом на 01 листопада 2015 року заборгованість з даної послуги становить 78 грн. 55 коп. З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням припинити порушення його прав нарахуванням до сплати комунальних послуг, однак відповідач з неправомірністю своїх дій не погоджувався. Представник відповідача як на правомірність дій по нарахуванню позивачу комунальних послуг послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд посилалась на ту обставину, що вказаний вид комунальних послуг не підпадає під державне регулювання, а тому на нього не поширюються пільги, якы має позивач як інвалід ВВВ ІІ групи. Однак з такими доводами суд погодитись не може, виходячи з наступного. Згідно ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інваліди війни мають, зокрема, пільги - 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю); 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Відповідно до положень ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги поділяються за функціональним призначенням на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо), а згідно ст.14 того ж Закону залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). З аналізу вказаних норм вбачається, що послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, щодо неправомірності нарахування яких вирішується спір, є житлово-комунальними послугами на які поширюється дія ст.7, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому позивач, як інвалід війни має бути звільнений від їх сплати. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що нарахування ТОВ «МЖЦ» вказаних послуг до сплати позивачу є неправомірним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, то суд з доводами позивача про заподіяння нарахуванням комунальних послуг моральних страждань не погоджується і не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial