Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення коштів, посилаючись на те, що 27.06.2016 року позивач, згідно договору позики (розписки від 27.06.2016 року) написаної особисто [PERSON] та [PERSON] надав їм в борг (позичив) 2500 доларів США для придбання добрив, які відповідачі зобов`язались повернути після збору врожаю та реалізації ячменю та пшениці, але не пізніше 27.07.2016 року. По закінченню зазначеного строку відповідачі боргу не повернули. Також, 19.08.2016 року позивач, згідно договору позики (розписки від 19.08.2016 року) написаної [PERSON] та [PERSON] надав їм в борг (позичив) 600 (шістсот) доларів США, які відповідачі зобов`язались повернути 22.08.2016 року. По закінченню зазначеного строку відповідачі боргу не повернули. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] та [PERSON] з вимогою повернути гроші, однак вони гроші не повертають, а тому позивач змушений звернутися за захистом порушеного права до суду. Разом із тим, ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 25.03.2019 року борг відповідачами не повернуто. З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню 3% річних до дня фактичного повернення грошового боргу (прийняття судового рішення). Просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача: заборгованість за договорами позики від 27.06.2016 року та 19.08.2016 року у сумі 83746 грн. 03 коп.; відсотки від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України на дату прийняття судового рішення; 3% річних від простроченої суми заборгованості за договорами позики на дату прийняття судового рішення та стягнути в солідарному порядку з відповідачів судовий збір. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Просить приєднати до матеріалів справи оригінали розписок. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву не подала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву не подав. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що 27.06.2016 року [PERSON] та [PERSON] взяли в борг у [PERSON] відповідно до розписки від 27.06.2016 року - 2500 доларів США, які зобов`язалися повернути 27 липня 2016 року. Також, 19.08.2016 року [PERSON] та [PERSON] взяли в борг у [PERSON] відповідно до розписки від 19.08.2016 року - 600 доларів США, які зобов`язалися повернути 28 серпня 2016 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договори позики між [PERSON] та відповідачами було укладено в усній формі. Враховуючи те, що хоча відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а сума договорів між [PERSON] та відповідачами перевищує вказаний у статті розмір, проте відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Таким доказом, відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, є власноручно написані відповідачами розписки від 27.06.2016 року та 19.08.2016 року (а.с. 8-9). У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення зазначених відсотків не залежить від того, чи передбачено це в договорі чи ні. По своїй суті вказані відсотки є штрафними санкціями за невиконання грошового зобов`язання. З приводу стягнення із відповідачів по двох договорах позики від 27.06.2016 року та 19.08.2016 року, в яких не зазначено розмір і порядок отримання відсотків за користування позикою суд зазначає наступне. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики може бути оплатним, тобто таким, що передбачає сплату процентів за користування сумою позики, або безоплатним - якщо виконання позичальником зобов`язання обмежується поверненням боргу. Правила щодо сплати процентів від суми позики містяться у статті 1048 ЦК України. Так, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, у частині першій статті 1048 ЦК України, що має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором. Указане правило спрямоване на захист інтересів позикодавця у разі, якщо договором позики розмір процентів не визначений. Випадки, коли договір позики вважається безоплатним, зазначені в частині другій статті 1048 ЦК України. Визначене вказаною нормою правило про безоплатність договорів позики є імперативним і не може бути змінене за погодженням сторін. Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Із приводу стягнення суми боргу із відповідача на користь позивача із урахуванням інфляції суд вважає, що у даному випадку інфляційні показники не підлягають застосуванню до основної суми боргового зобов`язання, оскільки кошти згідно договорів позики надавались у іноземній валюті. Розрахунок суми боргу здійснюється судом згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобов`язання, передбачені, зокрема, у статті 1048 ЦК України, та при застосуванні статті 625 ЦК України. На час ухвалення рішення судом за офіційним курсом НБУ долар становить 26,1628 грн. що підтверджується довідкою. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідачі не сплатили борг згідно вказаних розписок. За таких обставин сума боргу у відповідності до договорів позики: 1. - від 27.06.2016 року крім основного боргу 2500 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.05.2019 року 26,1629 грн. за 1 долар США, становить 65407 грн. 25 коп., відповідачі зобов`язані сплатити позивачеві на рівні облікової ставки Національного банку України за 1001 днів відсотки за користування позикою, а саме 27576 грн. 24 коп. (за період з 27.06.2016 року по 28.07.2016 року облікова ставка НБУ = 16,5 %, відсотки за користування 65407 грн. х 16,5 % : 365дн. х 32дн. = 943 грн. 58 коп.; за період з 29.07.2016 року по 15.09.2016 року облікова ставка НБУ = 15,5 %, відсотки за користування позикою 65407 грн. х 15,5% : 365дн. х 49дн. = 1357 грн. 28 коп.; за період з 16.09.2016 року по 27.10.2016 року облікова ставка НБУ = 15 %, відсотки за користування 65407 грн. х 15 % : 365дн. х 42дн. = 1125 грн. 86 коп.; за період з 28.10.2016 року по 13.04.2017 року облікова ставка НБУ = 14 %, відсотки за користування 65407 грн. х 14% : 365дн. х 168дн. = 4214 грн. 72 коп.; за період з 14.04.2017 року по 25.05.2017 року облікова ставка НБУ = 13 %, відсотки за користування 65407 грн. х 13% : 365дн. х 42дн. = 978 грн. 42 коп.; за період з 26.05.2017 року по 26.10.2017 року облікова ставка НБУ = 12,5 %, відсотки за користування 65407 грн. х 12,5 % : 365дн. х 154дн. = 3449 грн. 55 коп.; за період з 27.10.2017 року по 14.12.2017 року облікова ставка НБУ = 13,5 %, відсотки за користування 65407 грн. х 13,5 % : 365дн. х 49дн. = 1185 грн. 39 коп.; за період з 15.12.2017 року по 25.01.2018 року облікова ставка НБУ = 14,5 %, відсотки за користування 65407 грн. х 14,5% : 365дн. х 42дн. = 1091 грн. 31 коп.; за період з 26.01.2018 року по 01.03.2018 року облікова ставка НБУ = 16 %, відсотки за користування 65407 грн. х 16% : 365дн. х 35дн. = 1003 грн. 50 коп.; за період з 02.03.2018 року по 12.07.2018 року облікова ставка НБУ = 17 %, відсотки за користування 65407 грн. х 17% : 365дн. х 133дн. = 4051 грн. 65 коп.; за період з 13.07.2018 року по 06.09.2018 року облікова ставка НБУ = 17,5 %, відсотки за користування 65407 грн. х 17,5% : 365дн. х 56дн. = 1756 грн. 13 коп.; за період з 07.09.2018 року по 24.03.2019 року облікова ставка НБУ = 18 %, відсотки за користування 65407 грн. х 18% : 365дн. х 199дн. = 6418 грн. 85 коп.), та зобов`язані сплатити позивачеві 3 % річних від простроченої суми за 970 днів, а саме 5212 грн. 33 коп. (65407 грн. х 3% : 365дн. х 970дн. = 5212 грн. 33 коп.). Разом борг становить 98195 грн. 82 коп., з яких: основний борг - 65407 грн. 25 коп., відсотки за користування позикою - 27576 грн. 24 коп., 3 % річних від простроченої суми - 5212 грн. 33 коп.; 2. - від 19.08.2016 року крім основного боргу 600 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.05.2019 року 26,1629 грн. за 1 долар США, становить 15697 грн. 74 коп., відповідачі зобов`язані сплатити позивачеві на рівні облікової ставки Національного банку України за 948 днів відсотки за користування позикою, а саме 6251 грн. 96 коп. (за період з 19.08.2016 року по 15.09.2016 року облікова ставка НБУ = 15,5 %, відсотки за користування 15697 грн. х 15,5% : 365дн. х 28дн. = 186 грн. 13 коп.; за період з 16.09.2016 року по 27.10.2016 року облікова ставка НБУ = 15 %, відсотки за користування 15697 грн. х 15% : 365дн. х 42дн. = 270 грн. 19 коп.; за період з 28.10.2016 року по 13.04.2017 року облікова ставка НБУ = 14 %, відсотки за користування 15697 грн. х 14% : 365дн. х 168дн. = 1011 грн. 49 коп.; за період з 14.04.2017 року по 25.05.2017 року облікова ставка НБУ = 13 %, відсотки за користування 15697 грн. х 13% : 365дн. х 42дн. = 234 грн. 81 коп.; за період з 26.05.2017 року по 26.10.2017 року облікова ставка НБУ = 12,5 %, відсотки за користування 15697 грн. х 12,5% : 365дн. х 154дн. = 827 грн. 86 коп.; за період з 27.10.2017 року по 14.12.2017 року облікова ставка НБУ = 13,5 %, відсотки за користування 15697 грн. х 13,5% : 365дн. х 49дн. = 284 грн. 48 коп.; за період з 15.12.2017 року по 21.01.2018 року облікова ставка НБУ = 14,5 %, відсотки за користування 15697 грн. х 14,5% : 365дн. х 42дн. = 261 грн. 90 коп.; за період з 26.01.2018 року по 01.03.2018 року облікова ставка НБУ = 16 %, відсотки за користування 15697 грн. х 16% : 365дн. х 35дн. = 240 грн. 83 коп.; за період з 02.03.2018 року по 12.07.2018 року облікова ставка НБУ = 17 %, відсотки за користування 15697 грн. х 17% : 365дн. х 133дн. = 972 грн. 35 коп.; за період з 13.07.2018 року по 06.09.2018 року облікова ставка НБУ = 17,5 %, відсотки за користування 15697 грн. х 17,5% : 365дн. х 56дн. = 421 грн. 45 коп.; за період з 07.09.2018 року по 24.03.2019 року облікова ставка НБУ = 18 %, відсотки за користування 15697 грн. х 18% : 365дн. х 199дн. = 1540 грн. 46 коп.;), та зобов`язані сплатити позивачеві 3 % річних від простроченої суми за 944 дні, а саме 1217 грн. 45 коп. (15697 грн. х 3% : 365дн. х 944дн. = 1217 грн. 45 коп.). Разом борг становить 23167 грн. 15 коп., з яких: основний борг - 15697 грн. 74 коп., відсотки за користування позикою - 6251 грн. 96 коп., 3 % річних від простроченої суми - 1217 грн. 45 коп.. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Не підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення за договорами позики на дату прийняття судового рішення, оскільки позови про стягнення коштів судом вирішуються за розрахунками заборгованості поданими позивачами до суду. Дана позовна заява, разом з матеріалами до неї, надійшла до суду 25.03.2019 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вимоги позивача слід задовольнити частково. Частиною першою ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданих платіжних доручень, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 837 грн. 46 коп., що підлягає відшкодуванню. Таким чином, суд приходить до висновку, що із вищевказаних підстав підлягають стягненню із відповідачів солідарно на користь позивача та на користь держави судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial