Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки та піклування Славутської міської ради. В обґрунтування позову вказувала, що сторони з 09 вересня 2009 року по 21 січня 2013 рокуперебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], вони припинили спільне проживання за рік до розірвання шлюбу офіційно, відповідач виїхав на постійне місце проживання до м. Харкова і на той час не спілкувався ні з позивачкою, а ні з дитиною. Відповідач абсолютно не цікавився життям позивачки та їхньої доньки, не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, хоча мав стабільну роботу і постійний місячний дохід у виді заробітної плати, періодично зраджував позивачці. Рішенням суду за позовом позивачки з відповідача стягнуто на її користь на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач сплачує аліменти в орієнтованому розмірі по 500 грн. щомісячно, і цим обмежується його участь в утриманні і вихованні дочки. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачкою та вітчимом [PERSON] без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина фактично знаходиться на утриманні другого чоловіка позивачки, який її розвитку прикладає всі свої зусилля та можливості. Відповідач жодного разу навіть не поцікавився на які кошти виховується дитина, де і в яких умовах вона проживає. Відповідач не піклується про доньку, не цікавиться її успіхами, навчанням, станом здоров'я, не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та духовних цінностей. Відповідач жодного разу не відвідав доньку вдома чи в навчальному закладі. Відтоді, як відповідач виїхав до м. Харкова, він бачився з донькою всього чотири рази, востаннє в лютому 2015 року. Кожна зустріч відповідача з дитиною тривала максимум пару годин, хоча до Славути він приїжджав на декілька днів. Відповідач не дбає про стан здоров'я доньки, її медичні обстеження та лікування здійснює позивачка та її другий чоловік, а відповідач в цьому участі не приймає, жодного разу не відвідав доньку, коли та перебувала на стаціонарному лікуванні, оздоровлення доньці він також не забезпечує. 15 червня 2013 року позивачка вдруге уклала шлюб з [PERSON] і саме свого вітчима [PERSON] сприймає, як свого батька, а він ставиться до [PERSON], як до своєї доньки, у них склались дуже гарні стосунки. [PERSON] здійснює виховання дитини, матеріально забезпечує її. Відповідач на протязі п'яти років не проявляв до дитини батьківської любові та турботи, фактично не спілкувався з нею, не цікавився її бажаннями та потребами і, як наслідок не має тісного психологічного зв'язку з нею. На даний час [PERSON] не відчуває потреби спілкування з батьком, називає його «дядею [PERSON]» та уникає близьких стосунків з ним. Відповідач ухиляється від виховання своєї доньки, тому позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином. У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Мушинська Л.П. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та заявлений [PERSON] позов. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявленого позову та знаходить його таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами ст. 150 та п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Розглядаючи спір, суд переслідує мету докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, оскільки батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини, за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимальним урахуванням інтересів дитини. Судом об'єктивно встановлено, що позивачка є матір'ю малолітньої доньки [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про її народження Серії [NUMBER] від 27.10.2009 року. Донька [PERSON] проживає разом з матір'ю (позивачкою) та її чоловіком [PERSON], з яким позивачка зареєструвала шлюб, донька повністю перебуває на утриманні матері та [PERSON], що підтверджується рапортом-характеристикою від 09.10.2017 року, довідкою НВК «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітній навчальний заклад І ступеня» м. Славути Хмельницької області. Відповідач виїхав на постійне місце проживання до м. Харкова, він абсолютно не цікавився життям доньки, не дбає про матеріальне її забезпечення, аліменти сплачує близько 500 грн. на місяць, що становить лише половину від визначеного законом мінімального розміру аліментів і цим обмежується участь відповідача в утриманні і вихованні доньки. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачкою та її чоловіком [PERSON], без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина фактично знаходиться на утриманні позивачки та [PERSON], який прикладає всі свої зусилля та можливості для розвитку [PERSON]. Відповідач не цікавиться на які кошти утримується донька, де і в яких умовах вона проживає. Він не піклується про доньку, не цікавиться її успіхами, навчанням, що підтверджується вказаною вище довідкою НВК від 30.05.2017 року № 106, як і не цікавиться станом здоров'я доньки. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та духовних цінностей. Відповідач жодного разу не відвідав доньку вдома чи в навчальному закладі, бачився з нею вкрай рідко, а востаннє в лютому 2015 року. Відповідач не дбає про стан здоров'я доньки, її медичні обстеження та лікування здійснює позивачка та її чоловік [PERSON], а відповідач в цьому участі не приймає, жодного разу не відвідав доньку, коли та перебувала на стаціонарному лікуванні, не забезпечує її оздоровлення. Донька [PERSON] сприймає, як свого батька, чоловіка позивачки [PERSON] з яким позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Відповідач на протязі п'яти років не проявляв до дитини батьківської любові та турботи, фактично не спілкувався з нею, не цікавився її бажаннями та потребами і, як наслідок, не має з нею тісного психологічного зв'язку. Отже, відповідач взагалі не бере участі у вихованні та утриманні малолітньої доньки, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, доводять ухилення відповідача від виховання доньки. Така поведінка відповідача щодо доньки фактично є усвідомленим нехтуванням батьківськими обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що перешкод для спілкування відповідача з донькою не було. Відповідач не виявляв і не виявляє бажання бачитися з донькою, дбати про їх духовний і фізичний розвиток. Згідно висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради від 13 березня 2018 року, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не турбується про здоров'я, фізичний та духовний розвиток дитини, її вихованням та підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з дитиною в необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею належної освіти. Орган опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. В судовому засіданні представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради підтримала вказаний висновок та висловила позицію про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків має місце тоді коли відповідач взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, а зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині необхідного доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Отож, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO].

Outcome: approved