Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], за участю третіх осіб: Мелітопольська державна нотаріальна контора Запорізької області, Орган опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, [PERSON], який діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 05 листопада 1999 року був зареєстрований шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON] Від цього шлюбу [INFO] у подружжя [PERSON] народилася донька - [PERSON] Він разом з дружиною та донькою проживали в частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS], який належав його дружині [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. [INFO] померла його дружина [PERSON] Починаючи з 2002 року, на день смерті дружини та після смерті дружини Позивач проживав разом з донькою в частині будинку, що належала померлій [PERSON] Інша частина будинку - 177/400 належить [PERSON] (брат дружини) та 41/100 належить [PERSON] З листопада 2010 року він був вимушений переїхати на квартиру за адресою: [ADDRESS], через хвилювання за життя доньки та своє життя. Оскільки [PERSON] (брат померлої дружини) погрожував йому вогнепальною зброєю та постійного намагався примусити його виселитися. Він звертався до Мелітопольського міського відділу ГУМВС України в Запорізькій області та до Мелітопольської міжрайонної прокуратури Запорізької області з цього питання, що підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи та відповіддю-відмовою. Після смерті дружини залишилось спадкове майно, що складається із 59/400 частини житлового будинку, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не залишила. Сспадкоємцями першої черги спадкування за законом є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON], [INFO], є малолітньою особою і вважається такою, що прийняла спадщину. Однак, свідоцтво про право на спадкування оформлено не було. [PERSON] прийняла спадщину за померлою донькою [PERSON] Весь час позивач вважав, що прийняв спадщину, оскільки проживав разом з донькою по вищевказаному адресу і після смерті дружини, ніяких додаткових дій по оформленню чи поданню заяв робити непотрібно. Однак, звернувшись до Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області для оформлення спадщини за дружиною, позивачу було відмовлено в усній формі через пропуск строку та запропоновано звернутися до суду. У зв'язку з цим надати до суду будь-який документ від нотаріуса про відмову не представляється можливим. Не дивлячись на це, що він не був зареєстрований по місту проживання за адресою: [ADDRESS], це не може бути умовою підставою для обмеження прийняття спадщини. З заявою про відмову від прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, він не звертався. Він бажав й бажає прийняти спадщину, оскільки це майно належить його дружині. Виходячи з наведеного, у випадку визнання за ним права власності на 59/1200 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO], просить визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на спадщину, видане Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області р. № 1-1996 від 02.11.2011 [PERSON] в частині розміру спадкового майна. [PERSON] мала права на спадкування за померлою донькою частину житлового будинку, однак неповідомлення [PERSON] про наявність шлюбу з спадкодавцем призвело до порушення прав позивача на спадщину, у зв'язку з чим розмір спадкового майна [PERSON] повинен бути зменшений, відповідно свідоцтва в частині розміру повинно бути визнано недійсним. Оскільки він не являється законним володільцем спірного майна, не може забезпечити вільний доступ до майна для здійснення оцінки, а тому відповідно не може виступати замовником оцінки майна. Для визначення вартості спірного майна та розміру судового збору він виходив з ринкової вартості будинків, що продаються у відповідному районі. Вирішити це питання позасудовим порядком неможливо, тому позивач просить суд визнати за ним, [PERSON], право власності на 59/1200 житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO], визнавши частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 10.07.2009, видане Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області від 02.11.2011 [PERSON] в частині 59/800 частин жилого будинку, що знаходиться [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та пояснив, що починаючи з 2002 року, на день смерті дружини та після смерті дружини Позивач проживав разом з донькою в частині будинку, що належала померлій [PERSON]. Бажає успадкувати за [PERSON] 59/1200 житлового будинку для того, щоб в подальшому відповідну частку подарувати своїй доньці. [PERSON] та [PERSON] на момент її смерті були подружжям та мешкали разом. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечувала проти визнання за [PERSON] права власності на 59/1200 частин житлового будинку, пояснивши, що [PERSON] переїхав до будинку [ADDRESS] одразу після того як захворіла [PERSON] Позивач проживав за вищевказаною адресою на момент смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] з донькою. Пізніше він переїхав, після того як виник скандал з [PERSON] (її сином). [PERSON] зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за [PERSON] Вона вважає, що [PERSON] не має право на прийняття спадщини, оскільки вказане майно було успадковане померлою [PERSON], а не придбане чи побудоване позивачем. В судовому засіданні третя особа, неповнолітня [PERSON] - пояснила, що на сьогодні проживає за адресою [ADDRESS]. На вихідні дні ходить до батька - [PERSON], постійно з ним спілкується. Не заперечує, щоб задовольнили позов [PERSON], який на момент смерті матері мешкав з ними. В судовому засіданні представник третьої особи, Орган опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області - пояснила, що оскільки [PERSON] проживав з померлою на момент смерті, був її чоловіком, тому не заперечує проти задоволення позовних вимог. В судове засідання представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Мелітопольська державна нотаріальна контора Запорізької області не з'явився, але надав заяву, в якій просить розглянути позов на підставі наявних документів, у випадку підтвердження проживання [PERSON] на момент смерті [PERSON] та після смерті за адресою: [ADDRESS], не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цвільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно ст.1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно п.3 Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з правилами статті 1220 ЦК України та статті 249 ЦПК часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Згідно п.20 Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування», спадкування за законом здійснюється почергово. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено у судовому засіданні, 05 листопада 1999 року був зареєстрований шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконком Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 05.11.1999 зроблено запис за № 1001 (а.с.10). Від даного шлюбу [INFO] у подружжя [PERSON] народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 16.05.2000 зроблено відповідний запис за № 431 (а.с.10). Позивач разом з дружиною та донькою проживали в частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS], який належав дружині [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 15 липня 2009 року, актовий запис № 1226 (а.с.11). Згідно вимог ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Починаючи з 2002 року, на день смерті дружини та після смерті дружини позивач [PERSON] проживав разом з донькою в частині будинку, що належала померлій [PERSON] Інша частина будинку - 177/400 належить [PERSON] та 41/100 належить [PERSON] (а.с.22-25). Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається із 59/400 частини житлового будинку, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], що належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВСО № 574775 (а.с.12,13). Заповіту [PERSON] не залишила. Згідно вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є позивач [PERSON] - чоловік померлої, донька померлої [PERSON] та мати [PERSON]. Згідно вимог ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня особа, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Враховуючи вищевказану норму, [PERSON], [INFO], є малолітньою особою, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, однак свідоцтво про право на спадкування оформлено не було. Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Мати померлої [PERSON], [PERSON], прийняла спадщину за померлою донькою [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, видане Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області р. № 1-1996 від 02.11.2011, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно - запис 7 (а.с.24). Однак, як встановлено в судовомузасіданні, при оформленні спадщини [PERSON] не повідомила нотаріуса про наявність шлюбу [PERSON] зі спадкодавцем, оскільки вказала в заяві, що супругів, які пережили [PERSON] немає, що призвело до порушення прав позивача на спадщину, у зв'язку з чим розмір спадкового майна [PERSON] було збільшено. Згідно п.27 Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, з листопада 2010 року позивач [PERSON] був вимушений переїхати на квартиру за адресою: [ADDRESS], через хвилювання за життя доньки та своє життя, оскільки [PERSON] (брат померлої дружини) погрожував йому, [PERSON], вогнепальною зброєю та постійного намагався примусити його виселитися. [PERSON] звертався до Мелітопольського міського відділу ГУМВС України в Запорізькій області та до Мелітопольської міжрайонної прокуратури Запорізької області з цього питання, що підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи та відповіддю-відмовою (а.с.14-21). Цей факт також не заперечувався відповідачем, який в свою чергу підтвердив слова позивача, що цей інцидент став причиною того, що позивач разом зі своєю доньки виїхав з даної квартири. Враховуючи вищевикладене, факт того, що [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб був законним чоловіком померлої [PERSON] а тому є спадкоємцем 1-ї черги за законом, від даного шлюбу вона мають спільну дитину, відповідно до наданих документів на час смерті дружини [PERSON] він разом з донькою дійсно проживав за адресою: [ADDRESS], і цей факт також не заперечує відповідач по справі [PERSON], в матеріалах справи знаходяться всі необхідні документи які визнані судом належними доказами, [PERSON] бажає прийняти спадщину після своєї померлої дружини, треті особи не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача [PERSON], суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved