Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . В квартирі крім нього зареєстровані відповідачі по справі. Зазначив, що відповідачі по справі в квартирі не проживають, витрат по утриманню житла не несуть, комунальні платежі не сплачують. Враховуючи викладене, просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, відзив на позов не надали. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями\~1,2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. З копії договору купівлі-продажу квартири від 29.01.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-10). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та довідок про реєстрацію місця проживання особи відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.11,35-36). З акту про непроживання особи вбачається, що відповідачі не проживають за адресою: [ADDRESS] , з 2020 року(а.с. 12). Згідно\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.41\~Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях\~316,317,319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Відповідно до\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-709 цс16. Враховуючи зазначене, оскільки відповідачі не є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , участі в оплаті комунальних платежів не приймають, самостійних дій щодо зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не здійснюють, що порушує права власника житла, оскільки він зобов`язаний нести додатковий тягар зі сплати нарахованих комунальних платежів, а доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо позбавлення права на житло, підлягає задоволенню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved