Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини, в обгрунтування позову зазначає, що з 2013 року він спільно проживає разом із [PERSON] , яка з 2012 року по 2018 рік перебувала в шлюбі з [PERSON] , з яким спільно проживала лише 1 рік в Донецькій області. У 2018 році він дізнався про вагітність [PERSON] , на момент зачаття дитини вони з відповідачкою проживали однією сім`єю, спільно вели господарство, спільно розпоряджалися заробленими коштами, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах. Крім того зазначив, що відповідач з 2013 року по 2018 рік постійно проживав в Донецькій області на тимчасово окупованій території і до Харківської області не приїжджав. [INFO] у них із [PERSON] народилася спільна дитина, [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про народження було записано [PERSON] , відповідно до вимог ст. 122 СК України, хоча фактично шлюб було розірвано, але рішення на той час не набрало законної сили. Також, як зазначає позивач вони з [PERSON] з 22 травня 2021 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а тому враховуючи вищевикладене просить суд визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] та внести зміни до актового запису №07, вчиненого Коломацькою селищною радою Коломацького району Харківської області 25 вересня 2018 року про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши в графі прізвище, ім`я по-батькові замість: « [PERSON] » - « [PERSON] », у графі батько замість « [PERSON] » - « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, свій позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглядати за його відсутності, відповідно до письмової заяви в матеріалах справи. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному сайті судової влади України. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, надала суду заяву в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Крім того у своїй заяві вказала, що вона з відповідачем [PERSON] дійсно перебувала у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2012 року. Проте, з листопада 2013 року їх шлюбні відносини були припинені остаточно, у зв`язку з тим, що останній залишився у Донецькій області, а вона повернулась до сел. Коломак. З 2013 року вона спільно проживає разом та перебуває у фактичних шлюбних стосунках із позивачем [PERSON] , від цих відносинах вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Проте, оскільки шлюб з [PERSON] не був формально розірваний, відомості про батьківство дитини були внесені на підставі ст.133 Сімейного кодексу України, та батьком дитини був зазначений [PERSON] , також зазначила, що вона завагітніла в той період, коли проживала з позивачем. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради в судове засідання не з`явилась, проти позову не заперечувала, просила його задовольнити, справу розглядати за її відсутності, відповідно до письмової заяви в матеріалах справи . Представник третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явилась, проти позову не заперечувала, просила його задовольнити, справу розглядати за її відсутності, відповідно до письмової заяви в матеріалах справи . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з заочного рішення Коломацького районного суду Харківської області від 15 серпня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] з 04 серпня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, проте вказаним рішенням суду зазначений шлюб було розірвано. Рішення набрало законної сили 24 вересня 2018 року (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 вересня 2018 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , громадянка України, батьком якої записаний [PERSON] , (а.с. 10). Оскільки шлюб не був формально розірваний, відомості про батьківство дитини були внесені на підставі ст. 122 Сімейного кодексу України, згідно якої дитина, яка, зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя та походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Із заяви [PERSON] встановлено, що вона завагітніла в той час, коли проживала окремо від відповідача, разом із позивачем - [PERSON] . В той же час позивач [PERSON] зазначає, що йому достовірно відомо, що біологічним батьком дитини є саме він, оскільки [PERSON] завагітніла в той період, коли вони проживали разом однією сім`єю і мали інтимні стосунки. Також весь період вагітності [PERSON] вони також проживали разом, позивач сприймав дитину, як свою і чекав її народження, забирав [PERSON] з новонародженою донькою із пологового відділення лікарні. Позивач [PERSON] разом з [PERSON] повністю дбають про дитину, забезпечують її всім необхідним для нормального фізичного і духовного розвитку. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до статті 128 СК України визнання батьківства за рішенням суду відбувається за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Щодо предмету доказування у даній справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved