Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. На обґрунтування своїх вимог він зазначив, що у період з листопада 2009 року по жовтень 2015 року він з відповідачкою перебували у шлюбних відносинах, які рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02 жовтня 2015 року було розірвано. За період шлюбу ними було набуте майно, яке оформлене та перебуває у відповідача: ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень; принтер струменевий вартістю 2000 гривень; автомобільний гараж розташований на території гаражного кооперативу «Будівельник» вул.. Геологів,22, блок 20, бокс 405, вартістю 130412 грн.; автомобіль [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], номер двигуна СІ 48590 вартістю 251753 грн. Всього на загальну суму 390165,00 грн. Враховуючи те, що автомобіль, гараж є неподільні речі, спільне використання неможливе, то він просить виділити відповідачу наступне майно: ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень; принтер струменевий вартістю 2000 гривень; автомобільний гараж розташований на території гаражного кооперативу «Будівельник» вул.. Геологів,22, блок 20, бокс 405, вартістю 130412 грн. Визнати за ним [PERSON] право власності на автомобіль [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], номер двигуна СІ 48590 вартістю 251753 грн. Припинити за [PERSON] право власності на автомобіль [NUMBER] та стягнути з нього на користь [PERSON] грошову компенсацію, що становить різницю вартості часток майна у розмірі 56670,50 грн. [PERSON] направив до суду заяву про уточнення позовних вимог та просить визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень; принтер струменевий вартістю 2000 гривень; автомобільний гараж розташований на території гаражного кооперативу «Будівельник» вул.. Геологів,22, блок 20, бокс 405, вартістю 130412 грн.; автомобіль [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], номер двигуна СІ 48590 вартістю 251753 грн. Виділити [PERSON] наступне майно, без стягнення компенсації ? частини його вартості: ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень; принтер струменевий вартістю 2000 гривень. Визнати за [PERSON] право власності на ? частину автомобільного гаража, розташованого на території гаражного кооперативу «Будівельник» вул.. Геологів,22, блок 20, бокс 405. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість ? частини автомобіля [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], номер двигуна СІ 48590 125876 гривень 50 копійок. [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання майна, придбаного під час шлюбу, особистою приватною власністю, та просить визнати за нею право особистої приватної власності на автомобільний причіп марки «Сантей 750-211», 2013 року випуску, шасі №Y99750211DOB32035, державний номер [NUMBER]. На обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що вони з відповідачем з листопада 2009 року по жовтень 2015 року дійсно перебували в шлюбі. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] [INFO]. Із самого початку їхнього шлюбу, проживаючи у її батьків у їх квартирі, у неї з позивачем весь час виникали спори з приводу необхідності пошуку ним роботи. Протягом кількох років з дати укладання шлюбу, позивач фактично перебував на її утриманні та утримання її батьків, оскільки самостійного заробітку не мав і працювати не хотів. Вона в той час, до декретної відпустки (лютий 2011 року) працювала в міському комунальному підприємстві по утриманню нежитлових приміщень, а перебуваючи в декретній відпустці весь час працювала на речовому ринку, допомагаючи своїм батькам вести підприємницьку діяльність. У 2010 році вона продала свою квартиру по вул. Вишнева, 137 у м. Хмельницькому за 30000 доларів США, а на виручені кошти вирішила придбати майно: гараж, автомобіль, а також автопричеп. З цією метою надала [PERSON] необхідну суму (16000 грн. на той час це 2000 доларів США) для придбання автомобільного причепу, який був необхідний для використання її батьками в їх підприємницькій діяльності. На жаль в той час вона не звертала увагу, хто саме вказаний в свідоцтві на транспортний засіб (автопричеп), як його власник, оскільки перебувала у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною і цим не переймалася. Тільки отримавши позов вона побачила, що [PERSON] вказав себе як власник автомобільного причепу. Наскільки їй відомо, така модель автопричепу сьогодні коштує 30000 гривень. Оскільки відповідач [PERSON] не приймав участь у придбанні майна своїми коштами або спільною працею, а все майно вона придбала за свої особисті кошти, є всі підстави визначити правовий статус спірного майна, а саме автомобільний причіп, як її особисту приватну власність. Заслухавши думку учасників процесу, свідчення свідків: [PERSON], який в судовому засіданні посвідчив, що він проводив щекатурку підвалу гаража разом з братом [PERSON], [PERSON] підвозив матеріали, гараж вже був на той час збудований; свідок [PERSON] в судовому засіданні посвідчив, що у березні квітні 2013 року до нього приїздив [PERSON] з дружиною [PERSON] та позичав у нього 4000 дол. США, через два місяці повернув гроші так як він працював водієм, на той час гараж був одноповерховий; свідок [PERSON] в судовому засіданні посвідчив, що його донька [PERSON], продала свою квартиру та купила за ці кошти автомобіль, прицеп та гараж, [PERSON] не працював; свідок [PERSON] в судовому засіданні дала аналогічні свідчення, що і свідок [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягає задоволенню, зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання майна, придбаного під час шлюбу, особистою приватною власністю підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що у період з листопада 2009 року по жовтень 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02 жовтня 2015 року було розірвано. За період шлюбу [PERSON] та [PERSON] було набуте майно: ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень; принтер струменевий вартістю 2000 гривень; автомобіль [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], номер двигуна СІ 48590 вартістю 251753 грн. [PERSON] того, суд вважає, що автомобільний гараж розташований на території гаражного кооперативу «Будівельник» вул. Геологів, 22, блок 20, бокс 405, вартістю 130412 грн. було набуто сторонами під час шлюбу, оскільки, відповідно до п.1.3 договору дарування земельної ділянки, що розташована в м. Хмельницький по вул. Геологів, 22, блок 20, бокс 405 від 14 листопада 2012 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] дарувальник свідчить про те, що вищевказана земельна ділянка вільна від забудови. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав - за [PERSON] 04.12.2012 року зареєстровано право власності на гараж блок 20 бокс 405, що по вул.. Геологів 22 в м. Хмельницький. Вказане свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] Л,Д. було збудовано вказаний гараж за спільні кошти. Суд не бере до уваги посилання [PERSON] на те, що у 2010 році вона продала свою квартиру за 30000 доларів США, а на виручені кошти придбала майно: гараж, автомобіль, а також автопричеп, оскільки відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них. За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Статтею 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. До суду не надано належних та допустимих доказів тому, що [PERSON] за свої особисті кошти придбала спірне майно, оскільки судом встановлено, що [PERSON] продала квартиру 23 березня 2010 року, а спірний гараж збудовано у період часу з 14.11.2012 року по 04.12.2012 року, автомобіль придбано 04.04.2013 року та причеп зареєстрований 20.08.2013 року. Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.07 р. про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. При поділі майна подружжя, яке належить їм на праві спільної сумісної власності вважається, що частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначене шлюбним договором або домовленістю між ними. Враховуючи вищевикладене, а також те, що сторонами не оспорюється визначена в позовних заявах вартість майна, суд вважає, що слід визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень; принтер струменевий вартістю 2000 гривень; автомобільний гараж розташований на території гаражного кооперативу «Будівельник» вул.. Геологів,22, блок 20, бокс 405, вартістю 130412 грн.; автомобіль [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], номер двигуна СІ 48590 вартістю 251753 грн. Та слід виділити [PERSON] наступне майно, без стягнення компенсації ? частини його вартості: ноутбук Lenovo вартістю 6000 гривень; принтер струменевий вартістю 2000 гривень; Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість ? частини автомобіля [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], номер двигуна СІ 48590 125876 гривень 50 копійок; Визнати за [PERSON] право власності на ? частину автомобільного гаража, розташованого на території гаражного кооперативу «Будівельник» вул.. Геологів,22, блок 20, бокс 405. Визнати за [PERSON], право власності на ? частину автомобільного причепу марки «САНТЕЙ 750-211», 2013 року випуску, шасі №Y99750211DOB32035, державний номер [NUMBER].

Outcome: approved