Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач пояснює тим, що він є власником квартири №4, що знаходиться в будинку №4 по вул. Першотравневій в с. Подільське, Золотоніського району, Черкаської області, що стверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10005982 від 03.03.2006 року. В даній квартирі зареєстрована його колишня дружина [PERSON] з якою він розірвав шлюб 03.03.2014 року. Відповідач у вказаній квартирі за реєстрацією свого місця проживання фактично не проживає з березня 2014 року. В добровільному порядку відповідач не бажає вирішити даний спір. Позивач зняти з реєстраційного обліку без участі відповідача не може, тому дані дії порушують право власності позивача. Позивач у судове засідання не зявився, але скерував до суду заяву про розгляд справи без його, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Просив при винесенні рішення застосувати ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але не зявилася в судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини неявки, не подала відзив, а позивач подав заяву, в якій не заперечував проти заочного вирішення справи, тому за вказаних обставин суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 03 березня 2006 року, [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10005982 від 03.03.2006 року вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду від 03.03.2014р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] Анатолієвичем розірваний. [PERSON] довідки виконавчого комітету Подільської сільської ради № 195 від 04.08.2017р., [PERSON], [INFO] дійсно не проживає за місцем реєстрації [ADDRESS] з квітня 2014 року. Відповідно до акту встановлення факту проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS], від 12.03.2018р., комісією в складі представників Подільської сільської ради в присутності [PERSON] та сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] під час огляду квартири встановлено, що особистих речей гр. [PERSON] у будинку немає. Інших фактів, які б могли послугувати доказом фактичного її проживання чи перебування у вказаній квартирі, не знайдено. Відповідач у вказані квартирі зареєстрована, але фактично з квітня 2014 року не проживала і по даний час не проживає. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є остаточне рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач не являється власником квартири [ADDRESS], наймачем не являється, зареєстрована в даній квартирі, але фактично не проживає там більше року, чим порушує право позивача на власність. На підставі зазначеного та

Outcome: approved