Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, [PERSON] патрульної поліції Національної поліції України про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 29.01.2017 р. у м. Хмельницькому інспектором роти №3 батальйону патрульної поліції у м. Хмельницький, лейтенантом поліції [PERSON] було винесено постанову серії АА2 №135642 від 29.01.2017 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу на суму 85 грн. за те, що він 29.01.2017 р. о 21.25 год., знаходячись поблизу будинку 15 А по вул. Прибузькій в м. Хмельницькому, знаходився в п'яному вигляді з явними ознаками алкогольного сп'яніння, чим ображав людську гідність і громадську мораль. Відповідальність за дане порушення передбачено ч. 1, 78 КУпАП. [PERSON] не погодився з даною постановою і оскаржив її до суду. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 16.05.2017 р., яка набрала законної сили 12.07.2017 р., залишено без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.07.2017 р., задоволено його адміністративний позов, а постанову серії АА2 №135642 від 29.01.2017 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу на суму 85 грн. скасовано. Позивач посилається на те, що у результаті притягнення його до адміністративної відповідальності, йому завдано моральну шкоду, що полягала у його постійних душевних хвилюваннях, спричинених неправомірними діями інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції у м. Хмельницький, лейтенантом поліції [PERSON], стресі, відсутності душевного спокою, що істотно вплинуло на стан його здоров'я та самопочуття. Патрульними поліцейськими позивачу було заподіяно тілесні ушкодження у виді забою, садненної рани носу, перелом носу, невриту правого променевого нерву. [PERSON] посилається на те, що з цього приводу він пережив фізичний біль, змушений звертатися до лікарні, пояснювати для рідних та знайомих походження заподіяних тілесних ушкоджень. Травма носа привертала увагу перехожих, що ставило його у незручне становище. Крім того, заподіяння моральної шкоди полягає і в тому, що постанова у справі про адміністративне правопорушення була спрямована до примусового виконання до відділу ДВС. 23.03.2017 р. він отримав виклик державного виконавця з приводу сплати штрафу в подвійному розмірі згідно постанови №АА 135642 від 29.05.2017 р. Викликом його було зобов'язано надати перелік документів про майновий та сімейний стан, що змушувало його використовувати свій час не за призначенням, відволікатися від роботи, це порушувало звичний його ритм життя. [PERSON] посилається на те, що він неодноразово відвідував судові засідання у Хмельницькому міськрайонному суді з приводу слухання справи про скасування постанови [PERSON] патрульної поліції. Відповідно ст. 117 Закону України «Про національну поліцію» та примітки 1 до ст. 364 КК України інспектор роти №3 батальйону управління патрульної поліції у м. Хмельницькому, лейтенант поліції [PERSON] є представником державного органу виконавчої влади і є службовою особою, яка здійснює функції представника влади. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди позивач виходить з характеру спірних правовідносин та глибини його душевних страждань, а тому з урахуванням всіх обставин справи, вимог розумності і справедливості визначає розмір моральної шкоди у сумі 5000 грн. [PERSON] просить зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області за рахунок коштів Державного бюджету України здійснити на його користь виплату у сумі 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої в результаті незаконного притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] патрульної поліції Національної поліції України. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] патрульної поліції Національної поліції України позов не визнав, пояснивши що позов є безпідставним, позивач не надав доказів того, що дії інспектора Департаменту патрульної поліції не визнані неправомірними, скасування постанови про адміністративне правопорушення не є підставою для стягнення на користь позивача моральної шкоди. Окрім цього, позивачем, на його думку, невірно обрано спосіб захисту своїх прав. Просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів щодо обґрунтування позовних вимог. Представник відповідача - прокуратури Хмельницької області, Генеральної прокуратури України позов не визнав, пояснивши що позов є безпідставним, просив відмовити у його задоволенні. Представник відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області позов не визнав, пояснивши, що позов є безпідставним, просила відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. З Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно п. п. 8.9. ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на власний розсуд. Відповідно до ст.2 3 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України). Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 29.01.2017 р. у м. Хмельницькому інспектором роти №3 батальйону патрульної поліції у м. Хмельницький, лейтенантом поліції [PERSON] було винесено постанову серії АА2 №135642 від 29.01.2017 р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у виді штрафу на суму 85 грн. за те, що він 29.01.2017 р. о 21.25 год., знаходячись поблизу будинку 15 А по вул. Прибузькій в м. Хмельницькому, знаходився в п'яному вигляді з явними ознаками алкогольного сп'яніння, чим ображав людську гідність і громадську мораль. Відповідальність за дане порушення передбачено ч. 1, 78 КУпАП. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 16.05.2017 р, яка набрала законної сили 12.07.2017 р., та залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.07.2017 р., задоволено адміністративний позов [PERSON], постанову серії АА2 №135642 від 29.01.2017 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу на суму 85 грн. скасовано. Відповідно до ч. 1 ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової особи або службової особи органу державної влади, Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Для настання відповідальності, яка передбачена ч. 1 ст. 1174 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб посадова чи службова особа спричинила шкоду при здійсненні своїх повноважень, обєм яких встановлюється відповідними правовими актами. Суд приходить до висновку, що сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не породжує обовязку по відшкодування шкоди. Судом встановлено, що позивачем не надано доказів на підтвердження завданої йому неправомірними діями інспектором роти №3 батальйону патрульної поліції у м. Хмельницький, лейтенантом поліції [PERSON] моральної шкоди, а також не надано доказів на підтвердження заподіяних йому страждань внаслідок фізичного чи психічного впливу та причинний звязок між шкодою, на наявність якої посилається позивач та постановою серії АА2 №135642 від 29.01.2017 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Outcome: dismissed