Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ЗМР, ОСББ «Будівник-10» про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, встановлення факту родинних відносин (з урахуванням уточнених позовних вимог). В обґрунтування позову зазначив, що його батько [PERSON] був членом ЖБК «Будівник-10», правонаступником якого є ОСББ «Будівник-10», і йому належав пай на трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка була одержана на підставі ордеру № 2, виданого у серпні 1969 року на підставі рішення міськвиконкому № 463 від 03.10.1968 року. Відповідно до довідки ОСББ «Будівник-10» від 14.06.2016 року вартість спірної квартири у сумі 5 078 руб. 36 коп. була сплачена [PERSON] повністю у 1984 році. На сьогодні позивач є членом ОСББ «Будівник-10». 15.04.2003 року [PERSON] помер. Відповідно до його заповіту все своє майно останній заповів позивачу. Фактично позивач прийняв спадкове майно, оскільки був зареєстрований та проживав разом з [PERSON] і на сьогодні продовжує проживати за вищевказаною адресою, платить за квартиру та комунальні послуги. 31.05.2016 року [PERSON] звернувся до Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що позивачем не було надано правовстановлюючих документів на квартиру, а також у звязку з різним написанням прізвища позивача та його батька. На підставі викладеного, просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] а саме встановити, що [PERSON], [INFO], який помер 15.04.2003 року є рідним батьком [PERSON], [INFO], визнати за позивачами право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Запорізька міська рада, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення, у яких просить розглянути справу за його відсутністю, посилаючись на Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що спадкодавець [PERSON], який помер 15.04.2003 року, не набув у встановленому законом порядку права власності на спірну квартиру. Представник відповідача ОСББ «Будівник-10» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення міськвиконкому Запорізької міської Ради народних депутатів № 463 від 03.10.1968 року на заселення у квартиру [ADDRESS], що знаходиться на балансі ЖБК «Будівник-10», батьку позивача [PERSON] було видано ордер № 2 від серпня 1969 року До ордеру вписані також члени сімї [PERSON], а саме: дружина [PERSON], син [PERSON], син [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Пунктом 3 абз. 3 Постанови Верховної Ради України від 26.03.1991 року «Про введення в дію Закону України «Про власність» передбачено, що положення статті 15 зазначеного Закону застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року. Згідно з ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Як вбачається із довідки ОСББ «Будівник-10», що є правонаступником ЖБК «Будівник-10», від 14.06.2016 року, [PERSON] є членом даного кооперативу. Грошовий пай за квартиру [ADDRESS] у сумі 5 078 руб. 36 коп. був повністю сплачений у 1984 році (а.с. 10). 15.04.2003 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 241597, виданого Петро-Михайлівською сільською радою Вільнянського району Запорозької області 17.04.2003 року, актовий запис 12 (а.с. 6). Відповідно до заповіту, посвідченого 06.10.1999 року секретарем виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорозької області [PERSON] за р. № 95 [PERSON] усе майно, що йому належить, заповів на користь [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до спадкової справи № 533/2003, відкритої Вільнянською державною нотаріальною конторою запорізької області після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини подано [PERSON] Дружина померлого та матір позивача [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. Інших спадкоємців не має. Постановою державного нотаріуса за № 861/02-31 від 31.05.2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS], оскільки спадкоємцем правовстановлюючий документ на зазначену квартиру, не наданий. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зареєстрованим та постійним місцем проживання [PERSON] з 22.04.1996 року є [ADDRESS]. Даний факт підтверджується паспортом громадянина України, виданого позивачу Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області 26.05.1998 року, довідкою ОСББ «Будівник-10» від 08.06.2016 року (а.с. 4, 9). Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача ЗМР на підставі того, що цивільний кодекс України та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набрали законної сили у 2003 році та 2004 році, відповідно. Відповідно до ч. 2 ст. 19-1 ЗУ «Про кооперацію» у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Згідно з вищевказаною довідкою ОСББ «Будівник-10» від 14.06.2016 року вартість квартири сплачена у 1984 році, отже задовго до обовязкової реєстрації права власності. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі свідоцтвом про народження 25.03.1963 року [PERSON] (російською мовою), серія V-УР № 0346907, актовий запис № 1134 від 24.04.1963 року, видане Орджонікідзевським районним бюро запису актів громадянського стану 24.04.1963 року, батьком останнього записано [PERSON] (російською мовою), матірю [PERSON] (російською мовою) (а.с. 33). Як вбачається з письмових пояснень дружини позивача - [PERSON], доньки [PERSON], померлий [PERSON] є рідним батьком [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], який помер 15.04.2003 року є рідним батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі прав та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлого 15.04.2003 року, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом чи оформити у позасудовому порядку свідоцтво про право власності на квартиру не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved