Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання правочину удаваним, визнання договору купівлі-продажу дійсним, права власності та про звільненні майна з-під арешту. У позовній заяві вказує, постановою від 23.11.2009 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ при примусовому виконанні наказу №27/158/09-10/238/09, виданого 08.06.2009 року Господарським судом Запорізької області, накладено арешт на майно [PERSON], у тому числі автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та оголошено заборону на його відчуження. 19.05.2008 року, ним - [PERSON], було придбано за 64 000 грн. у [PERSON] вищевказаний автомобіль, що підтверджується розпискою яку власноручно написав відповідач. Але купівлю-продаж автомобілю, у зв'язку з відсутністю грошей на витрати пов'язані з укладенням договору купівлі-продажу, вони оформили генеральною довіреність, яка була посвідчена того ж дня призваним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] (зареєстровано в реєстрі за №2719). При укладенні цього право чину пересвідчились, що спірний автомобіль, належав відповідачеві на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], жодних обмежень, щодо розпорядження вказаним автомобілем не існувало, сторони досягли угоди з усіх істотних умов право чину купівлі-продажу. Тобто, між ним та відповідачем 19.05.2008 року був фактично укладений договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки відповідач передав йому автомобіль, а він в свою чергу передав відповідачу гроші за цей автомобіль. На підставі викладеного, позивач просить: визнати довіреність, посвідчену 19.05.2008 року нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] (зареєстровано в реєстрі за №2719) удаваним право чином; визнати дійсним право чин купівлі-продажу автомобіля марки CHEVROLET, модель AVEO, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], укладений між ним та [PERSON]; визнати за ним право власності на вказаний автомобіль та зняти його з арешту. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON], позов підтримав, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Суду надала письмові заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутністю. Представник третьої особи Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ в судове засідання не з'явився. Причину не явки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У відповідності до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розгляд унти справу у відсутність відповідача та представника третьої особи, на підставі наявних в матеріалах справи. доказів. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобілю CHEVROLET, модель AVEO, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію [NUMBER]. 19.05.2008 року [PERSON] видав [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність строком на п'ять років з правом: розпоряджатися (продати, обміняти, укласти договір позички або здати до найму (оренди) автомобілем CHEVROLET, модель AVEO, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до частини 3 статті 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Тобто, представництвом не передбачається перехід права власності на об'єкт. Згідно статті 665 ЦК України, договір купівлі-продажу передбачає, що одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Саме за таким правочином відбувається перехід права власності на автомобіль. Стаття 237 ЦК України передбачає, що представництво - це правовідношення, в яких одна сторона має право вчиняти певні дії від імені другої сторони, яку вона представляє. Отже оформляючи «генеральну довіреність» на автомобіль, позивач отримав автомобіль тільки для користування і розпорядження, але ніяк не у власність. За генеральною довіреністю ніякої купівлі-продажу не відбувається і тому власником автомобіля залишається продавець. Відповідно до ст.10 ч.2 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ч.1 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших особі, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ч.ч.1, 3, 4 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В зв'язку з викладеним позовні вимоги, суд вважає не обґрунтованими, не доведеними і такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed