Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та зняти з реєстраційного обліку за цією адресою. Позивач у позові вказав, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.2002р. на праві приватної власності належить квартира, в якій зареєстрована його племінниця [PERSON], але фактично з 2012 року у квартирі не проживає. У зв'язку з тим, що у квартирі зареєстрована відповідач, яка фактично в ній не проживає, позивач не може повною мірою реалізувати своє право на вільне користування квартирою. Відповідач не є членом сімї позивача, ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вищевказаній квартирі не укладалось, а тому він просить визнати її такою, що втратила право користування квартирою та зняти з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про підтримання позовних вимог, в якій просив розглядати справу без його участі (а.с. 24). Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала суду нотаріально засвідчену заяву про зняття її реєстраційного обліку (а.с. 22, 23). За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 23.02.2002р., який зареєстрований у КП «Чугуївське МБТІ» в реєстрову книгу за реєстровим номером 4450/4 (а.с. 9). Згідно довідки голови правління ОССБ [PERSON] від 17.01.2017р., у квартирі за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON] зареєстрована [PERSON] (а.с. 10). Факт не проживання відповідача у квартирі, що належить позивачу, підтверджується довідкою голови правління ОССБ від 17.01.2017р., у квартирі за адресою: [ADDRESS], де проживає позивач зареєстрована [PERSON], але фактично з січня 2012 року не проживає (а.с. 11). Дані обставини підтвердили сусіди позивача: [PERSON], що проживає у квартирі № 7 цього ж будинку, та [PERSON], що проживає у квартирі № 13 цього будинку, за участю яких складена довідка голови правління ОСББ про непроживання відповідача. Відповідачем надана нотаріально завірена заява від 25.11.2016р. про зняття її з реєстраційного обліку за місцем мешкання у квартирі, що знаходиться за адресою: за адресою: [ADDRESS], у звязку з виїздом на постійне місце мешкання до Російської федерації (а.с. 23). Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, позивач не може реалізувати свої права користування та розпорядження майном, оскільки в квартирі, власником якої він є, зареєстрована відповідач, яка фактично у ній не проживає з січня 2012р., тому вимоги позивача в частині визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими та законними. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням встановлених обставин, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, тому в задоволені позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку необхідно відмовити, а визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: partial