Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: - стягнути з [PERSON] на його користь майнову шкоду в сумі 20000 гривень.. Зазначив, що 17 січня 2008 року ним було придбано автомобіль марки MERSEDES BENS 100D, держномер [NUMBER]. Автомобіль було зареєстровано на ім'я позивача. У зв'язку з використанням автомобілю у виробничій діяльності ТОВ «Геранавт» позивачем видано довіреність на ім'я відповідача. Починаючи з квітня 2012 року автомобіль знаходився у відповідача. В кінці жовтня 2012 року позивачу стало відомо про те, що відповідач продав автомобіль свому рідному брату [PERSON]. Вказує, що діями відповідача йому спричинено матеріальну шкоду в розмірі 20000 гривень. В добровільному порядку відповідач кошти не повертає. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Зазначили, що дійсно автомобіль було придбано за 20000 гривень за кошти підприємства. Реєстрація проведена на ім'я [PERSON], оскільки він був директором ТОВ «Геранавт» та кожного дня міг керувати автомобілем, перевозити будівельні матеріали. Для того, щоб автомобілем міг керувати також [PERSON] було вирішено оформити довіреність. Через деякий час [PERSON] з дружиною вийшли зі складу товариства. Існувала домовленість про розподіл коштів після виходу, зокрема, автомобіль залишався у [PERSON]. Вказаний автомобіль [PERSON] продав [PERSON] за 8000 гривень. Аналізуючи надані докази суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 353 цього Кодексу Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ЦК України визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Частина четверта статті 334 ЦК України, яка діяла в редакції станом на дату укладання договору купівлі-продажу спірного автомобілю, визначала, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.ст. 1000, 1003 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, я межах якої є чинним виключне право повіреного. У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Статтею 1006 ЦК України визначено обов'язки повіреного, зокрема, негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Судом встановлено, що автомобіль марки MERSEDES BENS 100D, держномер [NUMBER], 1989 року виготовлення, білого кольору зареєстрований за [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданим РЕВ МРВ ДАІ № 11 при УМВС України в в Запорізькій області 17 січня 2008 року. Відповідно до довіреності, посвідченої державним нотаріусом Бердянської районної державної нотаріальної контори Запорізької області Шевченко Т.В. 17 січня 2007 року (реєстр. № 139), [PERSON] уповноважив [PERSON] продати за ціну та на умовах визначених попередньою усною домовленістю належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ МРВ ДАІ № 11 при УМВС України в Запорізькій області 17 січня 2008 року, вантажний вантажопасажирський автомобіль марки MERSEDES BENS 100D, 1989 року виготовлення, білого кольору шасі (рама,кузов) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно листа центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Бердянська, Бердянського та Приморського районів ГУ МВС України в Запорізькій області від 11.09.14 року № 32/10-1500 транспортний засіб марки MERSEDES BENS 100D, держномер [NUMBER] (попередній номер [NUMBER]) зареєстрований за громадянином [PERSON] на підставі довідки-рахунку ДПІ № 231867 від 25.04.12 р.. Відповідно до довідки-рахунку ДПІ № 231867 від 25 квітня 2012 року транспортний засіб MERSEDES BENS 100D, кузов № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] придбано [PERSON] за 14859 гривень 51 копійку. Показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] також підтверджено факт придбання [PERSON] спірного транспортного засобу та факт не передання [PERSON] коштів [PERSON]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON], діючий за договором доручення, не повернув [PERSON] все одержане у зв'язку з виконанням доручення, а саме кошти в розмірі 14859,51 грн.. Зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доводи позивача про стягнення з відповідача коштів в сумі 20000,00 грн., а також доводи відповідача про те, що продаж вчинено за 8000,00 грн., суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до довідки-рахунку ДПІ № 231867 від 25 квітня 2012 року купівлю-продаж транспортного засобу здійснено саме за цю суму та з цієї суми сплачено обов'язкові платежі до бюджету. В зв'язку з цим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача належить стягнути 14859 гривень 51 копійок. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 180 гривні 44 копійки.

Outcome: partial