Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він був власником двокімнатної квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства Дніпропетровської області Ради «Криворізьке БТІ». Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, 1/2 частину вказаної квартири він отримав у спадок після смерті [PERSON], а інша 1/2 частина квартири, що належала [PERSON] перейшла у його власність, згідно ухвали Довгинцівського районного суду від 18.12.2007 року №2-565/2007р. 18.09.2009 року, тобто майже через два роки після того як дана квартира перейшла до нього у власність, позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], відповідачем по даній справі, яка після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON]. Після реєстрації шлюбу, а саме в серпні 2010 року відповідач була зареєстрована в належній йому квартирі. Згідно рішення Довгинцівського районного суду від 18.06.2013 року по справі №211/2136/13-ц, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Сімейно-шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинено ще в вересні 2012 року. З того часу сторони не вели спільного господарства, незважаючи на припинення шлюбних відносин відповідач не виселилась з квартири позивача та не знялась з реєстраційного обліку, отже на неї нараховувались комунальні послуги які вона жодного разу не сплачувала. Щоб запобігти зростанню заборгованості та відключенню газопостачання , водопостачання , теплопостачання позивач змушений був самостійно сплачувати всі витрати пов'язані з обслуговуванням квартири. Позивач вважає, що оскільки він сам оплачував всі комунальні послуги, а відповідач проживаючи в квартирі не приймала участі в оплаті комунальних послуг то відповідач заподіяла позивачеві матеріальну шкоду. За період з вересня 2012 року по січень 2014 року він сплатив за комунальнв послуги розмірі 7268,43 грн., позивач просить суд стягнути з відповідача половину цієї суми, а саме 3634,22 грн. Згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2013 року позивач продав квартиру [ADDRESS] [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явився, позов підтримав, викладені в позовній заяві вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явилася, позов не визнала, не погодилась з позовними вимогами, стверджувала, що в даний період часу не проживала в квартирі позивача за адресою квартира [ADDRESS] . Просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] був власником двокімнатної квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства Дніпропетровської області Ради «Криворізьке БТІ». Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, 1/2 частину вказаної квартири він отримав у спадок після смерті [PERSON], а інша 1/2 частина квартири, що належала [PERSON] перейшла у його власність, згідно ухвали Довгинцівського районного суду від 18.12.2007 року №2-565/2007р. 18.09.2009 року (а.с. 4). 18.06.2013 року сторони розірвали шлюб рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу № справи 211/2136/13-ц та припинили вести спільний бюджет та спільне господарство, але відповідач продовжувала проживати в квартирі позивача та не знялася з реєстрації в квартирі [ADDRESS]. (а.с. 22). Отже на неї йшло нарахування комунальних послуг. Позивач в період з 01.10.2012 року по 01.01.2014 року самостійно сплатив всі комунальні послуги нараховані на квартиру [ADDRESS] в сумі 7268,43 грн. (а.с. 5-21). З відповідача він просить стягнути половину цієї суми, а саме 3634,22 грн. Позивачем доведено, що після розірвання шлюбу, а саме після 18.06.2013 року по 01.01.2014 року відповідач проживала та була зареєстрована в квартирі за вищевказаною адресою (.а.с.22). Позивач просить суд стягнути з відповідача суму 3634,22 грн сплачену ним за комунальні послуги за період з 01.10.2012 року по 01.01.2014 року. Але в період з 01.10.2012 року по 18.06.2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, те що вони не вели спільного господарства та бюджету позивачем не доведено. За період з 18.06.2014 року по 01.01.2014 року позивачем сплачено за комунальні послуги нараховані на вищевказану квартиру 2 971,58 грн., половину з яких необхідно стягнути з відповідача [PERSON], а саме 1485,79 грн.. Згідно ст. 156 ЖК України, всі члени власника, а також колишні члени сім*ї власника, зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири ) і при домової території. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином суд вважає, що доведена частина позову за період з 01.06.2013 року по 01.01.2014 року підлягає задоволенню, так як [PERSON] після розірвання шлюбу , а саме після 18.06.2014 року, проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] та з неї підлягають стягненню половина грошових коштів сплачених позивачем [PERSON] за комунальні послуги нараховані на дану квартиру за цей період, а саме 1485,79 грн. Інша частина позову позивачем не доведена та не підлягає задоволенню, так як в період з 01.10.2012 року по 01.05.2013 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та доказів, що вони не вели спільного бюджету та госпогарства позивач не надав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial