Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Іванівська селищна рада Херсонської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що 04.11.2019 став власником житлового будинку на [ADDRESS] . Під час реєстрації права власності на будинок виявлено, що з 2011 року в будинку зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який є його рідним братом по матері та проживав у будинку до виїзду на заробітки. Де проживає [PERSON] на даний час не знає. Декілька разів він телефонував [PERSON] , просив його знятись з реєстрації в будинку, попереджав, що в противному разі буде змушений звернутись до суд. Має намір продати будинок. Оскільки відповідач вже більше шести місяців не проживає у житловому будинку, то він є таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позові, та доповнив їх тим, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку на [ADDRESS] з 2005 року, коли поїхав до м. Генічеська, де вчився та працював. Зв`язок із братом підтримував через матір [PERSON] , яка померла [INFO] . Останній раз бачив брата на похоронах у матері. Брат повідомив, що працює в Запорізькій області на теплицях, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, засоби зв`язку не залишив. Відповідач в судове засідання не з`явився двічі, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений судовою повісткою, направленою за місцем реєстрації місця проживання, яка повернулась до суду з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає (а.с.19-22,30-33). Місцем реєстрації проживання відповідача [PERSON] є [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Іванівської селищної ради Херсонської області №02-28/90 від 03.12.2019 (а.с.20). Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений, суд за згодою позивача ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та в порядку, передбаченому ст. 280 ЦПК України (постановити заочне рішення). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Іванівської селищної ради Херсонської області, [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.28). З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 47 Конституції України та ст. 9 ЖК Української РСР кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Згідно з ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 кожен має право на повагу до свого житла. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 405 ЦК України та ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника житла належать дружина (чоловік) наймача, діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Із матеріалів справи видно, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у житловому будинку [ADDRESS] , на території селища не проживає, що підтверджується довідкою Іванівської селищної ради Херсонської області № 2859 від 07.11.2019 (а.с.20). [PERSON] з 04.11.2019 є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 187379413 від 04.11.2019 та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.8-9). Із пояснень свідка [PERSON] видно, що вона проживає на [ADDRESS] сусідньому будинку [ADDRESS] до смерті проживала [PERSON] . Їй відомо, що син сусідки [PERSON] після закінчення навчання виїхав до м. Генічеська, працював в Запорізькій області. [PERSON] більше десяти років в будинку матері не проживає, матір провідував один раз в кілька років та на короткий час. Власником житлового будинку після смерті [PERSON] є [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що проживає на [ADDRESS] , по сусідству з неї в будинку [ADDRESS] до смерті проживала [PERSON] . Разом із [PERSON] з народження проживав її син [PERSON] , який досягнувши шістнадцятирічного віку виїхав до м. Генічеська на заробітки і з 2005 року в будинку не проживає. Суд вважає, що право позивача як власника житлового будинку порушено та підлягає захисту на підставі ст. 391 ЦК України шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки збереження за відповідачем права користування житловим приміщенням обмежує право позивача володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Outcome: approved