Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування майнової шкоди завданої залиттям квартири у розмірі 5932 грн. та відшкодування моральної шкоди завданої залиттям квартири у розмірі 10000 грн., а також витрати на проведення незалежної оцінки майна в сумі 2500 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] над його квартирою є [PERSON] . Згідно акту комісії № 15 від 05.07.2019 року, складеного працівниками дільниці № 30 КП «Жилкомсервіс», залиття квартири позивача сталось внаслідок необережне використання сантехнічних виробів із квартири [ADDRESS] . Згідно акту комісії № 17/19 від 27.08.2019 року, складеного працівниками дільниці № 30 КП «Жилкомсервіс», залиття квартири позивача сталось внаслідок необережного використання сантехнічних приладів кв. [ADDRESS] . Згідно акту комісії № 19/20 від 01.10.2020 року, складеного працівниками дільниці № 30 КП «Жилкомсервіс», залиття квартири позивача сталось внаслідок необережного використання сантехнічних приладів кв. [ADDRESS] . Згідно акту комісії №2/21 від 12.01.2021 року, складеного працівниками дільниці № 24 КП -Жилкомсервіс», залиття квартири позивача сталось внаслідок необережного використання сантехнічних приладів а саме унітазу мешканцями кв. [ADDRESS] . Внаслідок цинічного та зухвалого неодноразового залиття відповідачем квартири в квартирі з`явилась грибкова інфекція, порушились санітарні норми, стан здоров`я позивача та його родини різко погіршився. Щоб встановити завдану матеріальну шкоду, позивач в особі співвласника вимушений був 24 лютого 2021 року звернутись до незалежної оцінки майна ТОВ «ПРОЕКСПЕРТ» яка розташована за адресою [ADDRESS] , для складання звіту. Згідно Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику майна № У102/21 від 26 лютого 2021 року вартість матеріального збитку станом на 25 грудня 2020 року складає 5 932,00 грн. Вартість проведення незалежної оцінки майна ТОВ «ПРОЕКСПЕРТ» згідно акту прийому виконаних робіт та квитанції до прибуткового касового ордера № 3 від 03 березня 2021 року складає 2 500 грн. Не зважаючи на неодноразові звернення, на добровільних засадах відповідач відмовляється відшкодувати позивачу нанесені матеріальні збитки або провести ремонтні роботи власними силами та за власний рахунок, тому він змушений звернутись до суду за захистом моїх порушених прав. Крім того, позивач зазнав моральних страждань з приводу залиття своєї квартири, що полягало у хвилюваннях, незручностях у побуті, витрачення часу на відновлення пошкоджених залиттям квартири стелі, підлоги стін, проведення їх дезінфекцій, миття побутових приладів, килима, підлоги, тощо. В зв`язку з тим, що залиття та пошкодження його квартири мало систематичний характер, а відповідач відмовляється від добровільного відшкодування збитків, позивач вважає, що йому нанесено моральну шкоду, компенсацію якої оцінює у суму 10000,00 грн. Враховуючи викладене, позивач був вимушений звернутись до суду для захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.07.2006 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 245834320 від 24.02.2021 року, власником квартири [ADDRESS] є відповідач у справі [PERSON] . Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 19.03.2021 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: відповідач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту № 15 від 05.07.2019 року, складеного працівниками дільниці № 30 КП «Жилкомсервіс», на момент дослідження внутрішньо будинкові мережі холодного водопостачання та водовідведення знаходяться у задовільному технічно справному стані. Течі немає. Можливою причиною залиття квартири [ADDRESS] є необережне використання сантехнічних приладів з віще розташованої квартири [ADDRESS] . Згідно акту № 17/19 від 27.08.2019 року, складеного працівниками дільниці № 30 КП «Жилкомсервіс», встановлено, що квартира [ADDRESS] розташована на першому поверсі, зверху розташована квартира [ADDRESS] . В квартирі [ADDRESS] на кухні спостерігаються сліди прогину та руйнування пластикової стелі, а також сухі сліди залиття на загальній площі 1 м. кв. Можливою причиною залиття квартири [ADDRESS] є необережне використання сантехнічних приладів квартири [ADDRESS] . На момент обстеження протікань систем холодного водопостачання, водовідведення квартирах [ADDRESS] , [ADDRESS] не виявлено, системи працюють в нормативному режимі, технічне обслуговування проводиться згідно з графіком. Згідно акту № 19/20 від 01.10.2020 року, складеного працівниками дільниці № 30 КП «Жилкомсервіс», при комісійному обстеженні встановлено, що квартира [ADDRESS] розташована на першому поверсі, вище поверхом розташована квартира [ADDRESS] . В квартирі [ADDRESS] на кухні на стелі (стеля зашита пластиком) спостерігаються сліди залиття на загальній площі 3 м. кв. Можливою причиною залиття квартири [ADDRESS] є необережне використання сантехнічних приладів квартири [ADDRESS] . На момент обстеження протікань систем холодного водопостачання, водовідведення квартирах [ADDRESS] , [ADDRESS] не виявлено, системи працюють в нормативному режимі, технічне обслуговування проводиться згідно з графіком. Так, згідно акту № 2/21 від 12.01.2021 року, складеного працівниками дільниці № 30 КП -Жилкомсервіс», при комісійному обстеженні встановлено, що 25.12.2020 року в квартирі [ADDRESS] було пошкоджено сантехприлад (унітаз) та виникло залиття нижче розташованої квартири [ADDRESS] . На момент обстеження 28.12.2020 року, у квартирі [ADDRESS] при візуальному огляді на кухні виявлено сліди руйнування покриття стелі із пластику на загальній площі 3 м. кв. На момент обстеження 28.12.2020 року, системи внутрішньо будинкового холодного водопостачання, водовідведення квартири [ADDRESS] , знаходиться у задовільному, технічно справному стані, протікання немає. Причиною залиття квартири [ADDRESS] стало необережне використання сантехнічних приладів, а саме унітазу мешканцями квартири [ADDRESS] . Крім того, відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику майна № У102/21 від 26.02.2021 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику майна, на дату оцінки 25 грудня 2020 року складає 5932 грн. Згідно договору № У102/21 на проведення незалежної оцінки від 24.02.2021 року вартість проведеної незалежної оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику майна складає 2500 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 3 від 03.03.2021 року ТОВ «ПРОЕКСПЕРТ» прийняло від позивача [PERSON] суму у розмірі 2500 грн. за незалежну оцінку по договору № У102/21 від. 24.02.2021 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно положень ст.151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить. Частиною 3 статі 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Суд зауважує, що цивільне законодавство в делікатних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу. Крім того, правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Відповідно до акту № 2/21 від 12.01.2021 року, складеного працівниками дільниці № 30 КП -Жилкомсервіс», при комісійному обстеженні встановлено, що 25.12.2020 року в квартирі [ADDRESS] було пошкоджено сантехприлад (унітаз) та виникло залиття нижче розташованої квартири [ADDRESS] . На момент обстеження 28.12.2020 року, у квартирі [ADDRESS] при візуальному огляді на кухні виявлено сліди руйнування покриття стелі із пластику на загальній площі 3 м. кв. На момент обстеження 28.12.2020 року, системи внутрішньо будинкового холодного водопостачання, водовідведення квартири [ADDRESS] , знаходиться у задовільному, технічно справному стані, протікання немає. Причиною залиття квартири [ADDRESS] стало необережне використання сантехнічних приладів, а саме унітазу мешканцями квартири [ADDRESS] . Також суд зазначає, що акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події. У даному випадку факт залиття квартири позивача підтверджується зібраними у справі доказами, які не спростовані відповідачем в ході розгляду справи. Останнім не доведено, що майнова шкода, завдана залиттям приміщення позивача, заподіяна не з його вини. Жодних доказів в обґрунтування цього матеріали справи не містять. Згідно з п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8.10.1992 року № 572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартири та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей в квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Крім того, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, натомість відповідачем жодним доказом у розумінні положень ст. 76 ЦПК України не доведено того, що залиття сталося не з вини відповідача. За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Обов`язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди. Суд, також зауважує, що клопотань про призначення у справі будівельно-технічної експертизи для встановлення причин залиття відповідач не заявляв, як і не надав з цього питання висновку експерта, складеного, відповідно до статті 106 ЦПК України, на його замовлення. За таких обставин, встановивши, що позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, врахувавши акти про залиття квартири та Звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику майна, обставини та тривалість часу, протягом якого позивач вживає заходи для відновлення своїх порушених прав, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. В свою чергу відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявив та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність вини відповідача, як законного володільця та користувача нерухомим майном, а саме квартири [ADDRESS] , з якої сталося протікання води, у завданні матеріальної шкоди позивачу внаслідок залиття належного позивачу житлового приміщення з квартири відповідача, а тому з відповідача підлягають стягненню витрати на ремонт житлового приміщення квартири [ADDRESS] в розмірі 5932 грн., а також витрати за проведення Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику майна в розмірі 2500 грн. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача завданої позивачу моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вивчивши зібрані у справі письмові докази та встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачу завдано моральної шкоди у зв`язку із пошкодженням належного йому майна, що в свою чергу призводить до моральних страждань, які вимагають додаткових зусиль для організації життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, завданих пошкодженням його майна, а також керується принципами співмірності, розумності та справедливості, і приходить до висновку про необхідність стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] підлягають стягненню відшкодування завданої матеріальної шкоди розмірі 5932 грн., витрати на проведення незалежної оцінки майна в сумі 2500 грн., а також відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у розмірі 908 грн. позивачем сплачений вірно та у повному обсязі враховуючи, що вимога про відшкодування моральної шкоди віднесена до вимог майнового характеру і при визначенні розміру судового збору враховується разом із іншими вимогами майнового характеру. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується. При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 28.11.2018 року у справі № 761/11472/15-ц.

Outcome: partial