Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом визнання частки [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5610100000:01:021:0068, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, є рівними і становлять у кожного по 1/3 частки земельної ділянки. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були співвласниками житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . На праві спільної сумісної власності (без визначення часток) особам належала земельна ділянка за вказаною адресою, площею 0.1044 га. Дане підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку №245375 від 12.05.2008 року, в якому зазначено, що земельна ділянка площею 0,1044 га., за адресою [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610100000:01:021:0068, належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 28.02.2011 о. [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] , все майно яке буде їй належати на момент смерті. До складу спадщини входила частина житлового будинку , що розміщений на земельній ділянці в [ADDRESS] та частка у праві сумісної власності на вказану земельну ділянку. [INFO] [PERSON] померла. 24.10.2013 року державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори Ковалик А.Ю. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 9/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . Позивач зазначає, що державним нотаріусом Другої Рівненської нотаріальної контори Ковалик А.Я., відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на земельну ділянку площею 0,1044 га. (кадастровий номер 5610100000:01:021 :0068), що розташована по [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відмова нотаріуса мотивована тим, що за життя [PERSON] не були визначені частки у вказаній земельній ділянці, яка належала позивачу [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання були повідомлені належним чином. Від позивача до суду 15.10.2020 р. надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву від 15.10.2020 р. про визнання позовних вимог. Не заперечує проти задоволення позову. Розгляд справи просить провести без його участі. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Враховуючи заяви сторін, та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно дост.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого 18.04.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. (а.с.10) Відповідно до заповіту складеного [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за р.№96 від 28.02.2011 року. Все майної [PERSON] заповіла [PERSON] (а.с.9) Дане також підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №26253407 від 28.02.2011 року. Відповідно до права власності на земельну ділянку серія ЯЕ №245375 від 12.05.2008 р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки площею 0,1044 га по [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.10.2013 р. посвідченого державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори Парош А.А. є спадкоємцем [PERSON] .. Спадщина на яку видано свідоцтво складається з 9/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . Згідно з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником 9/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . 19.03.2020 року державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори Ковалик А.Ю. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки за життя спадкодавця [PERSON] не були визначені частки у вказаній земельній ділянці яка належала [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Враховуючи вищевикладене слід визначити частки у земельній ділянці площею 0,1044 га за адресою: [ADDRESS] . Дані частки слід виділити пропорційно до часток які належать на праві власності на домоволодіння по [ADDRESS] . Зокрема, відповідачу [PERSON] у спірній земельній ділянці - 1/3 частка, позивачу [PERSON] - 1/3 частки, спадкодавцю [PERSON] - 1/3 частка. Відповідно до вимог ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частик із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Статтею 89 ЗК України встановлено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно позовні вимоги є доведеними та підлягають до задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved