Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Українська незалежна морська профспілка, Прикордонна служба Федеральної служби безпеки Російської Федерації. Свою заяву мотивував тим, що на початку квітня 2017 року він здійснював функції капітана рибопромислового судна «Рибак Херсона» під прапором України. Судно під його командуванням здійснювало рибний промисел згідно чинного українського законодавства та отриманих дозволів в акваторії Чорного моря. 04 квітня 2017 року судно «Рибак Херсона» було затримано та оглянуто в водах з координатами 45 градусів 27,4 хвилин північної широти і 32 градуси 06,3 хвилин східної довготи кораблем Прикордонної служби ФСБ РФ «Аметист». За результатами огляду судна особа, що представилася як старший помічник командира корабля «Аметист» капітан третього рангу Прикордонної служби ФСБ РФ [PERSON], склала відносно заявника два документи із назвою «протокол про адміністративне правопорушення» нібито за порушення [PERSON] ч.1 ст. 18.1 КпАП РФ «Порушення режиму Державного кордону РФ». У цих документах відзначалося, що зайшовши в акваторію з вищевказаними координатами заявник нібито порушив державний кордон РФ. З огляду на загальновідомий факт знищення силами зброї кораблем Прикордонної служби ФСБ РФ в 2013 році малого риболовецького судна з українськими рибалками в акваторії Азовського моря, заявник і члени екіпажу судна «Рибак Херсона» були впевнені в реальності можливості застосування зброї з боку збройних осіб, які представилися як командир корабля «Аметист» та його старший помічник. Тому, [PERSON] для забезпечення фізичної безпеки ввірених йому членів екіпажу судна «Рибак Херсона», перебуваючи в стані крайньої необхідності, вказав у документі «протокол про адміністративне правопорушення» і поясненнях до нього про те, що згоден із звинуваченнями у нібито скоєному адміністративному правопорушенні за ч. 1 ст. 18.1 КпАП РФ і нібито визнав свою провину. На підставі даного протоколу, особа, яка представилася як командир корабля «Аметист» [PERSON], склала два документи під назвою «постанова про призначення адміністративного покарання» від 04 квітня 2017 року у справі № 9930-С/322-17 та «постанова про призначення адміністративного покарання» від 04 квітня 2017 року у справі № 9930-С/321 про визнання [PERSON] винним у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення і призначення щодо нього штрафу у розмірі 30\~000 рублів та 30\~000 рублів за обома постановами відповідно. Несплата коштів за відповідними документами означатиме для заявника наступне його притягнення до відповідальності за законодавством РФ. Таке притягнення вбачається вірогідним через роботу [PERSON] як капітана рибопромислового судна «Рибак Херсона» та відповідну потребу періодично перебувати на судні в акваторії Чорного моря при безпосередньому контакті із кораблями Прикордонної служби ФСБ РФ. Єдиною можливістю уникнути відповідної сплати є звільнення заявника з посади капітана рибопромислового судна «Рибак Херсона», у чому [PERSON] вбачає істотне порушення своїх особистих прав. Таким чином, потреба у сплаті коштів як випливає з документу під назвою «постанова про призначення адміністративного покарання» істотно обмежує особисті та майнові права заявника. Заявник наголосив, що відповідні дії відбулися у виключній (морській) економічній зоні України та у територіальному морі України, прилеглих до Кримського півострову. Із вказаних документів, «протокол про адміністративне правопорушення» та «Постанова про адміністративне правопорушення» випливає, що вони винесені органом «Прикордонне управління по Республіці Крим. Служба в місті Балаклава» Федеральної служби безпеки Російської Федерації, розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Новікова, буд.1. Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII у чинній редакції для цілей цього закону тимчасово окупованою територією визначаються: сухопутна територія міста Севастополя а також внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України. Згідно частинами 2.3 ст. 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території, їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність на Кримському півострові державних органів України, які можуть надати документальну правову оцінку діяльної органу «Прикордонне управління по республіці Крим. Служба в місті Балаклава» та винесеним відносно заявника 04.04.2017 року актів, [PERSON] просив суд: 1.Встановити факт того, що орган «Прикордонне управління по республіці Крим. Служба в місті Балаклава» Федеральної служби безпеки Російської Федерації, розташований за адресою: м. Севастополь, вул. Новікова, буд. 1, його посадові та службові особи згідно законодавства України є незаконними; 2.Встановити факт того, що документи без номеру із назвою «протокол про адміністративне правопорушення» у кількості двох штук, складені щодо [PERSON] 04 квітня 2017 року капітаном третього рангу Прикордонної служби ФСБ РФ старшим помічником [PERSON] за порушення ч.1 ст. 18.1 КпАП РФ «Порушення режиму Державного кордону РФ» є недійсними і не створюють для заявника правових наслідків; 3.Встановити факт того, що документи із назвою «постанова про призначення адміністративного покарання» у кількості двох штук, складені щодо [PERSON] 04 квітня 2017 року командиром корабля Прикордонної служби ФСБ РФ «Аметист» [PERSON] у справах № 9930-С/321-17 та № 9930-С/322-17 є недійсними і не створюють для заявника правових наслідків. В судому засіданні: Представник заявника підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник Української незалежної морської профспілки надав суду заяву, якою проти задоволення вимог [PERSON] не заперечував. Представник Прикордонної служби Федеральної служби безпеки Російської Федерації в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Судове доручення щодо окремих процесуальний дій та судове доручення про вручення документів, які було направлені судом компетентному суду Російської Федерації у відповідності до Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, через Головне територіальне управління юстиції в Херсонській області, виконані не були. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. \~ \~ \~ \~Судом встановлено наступні факти на відповідні їм правовідносини: Згідно паспорту моряка, судової ролі, [PERSON] в квітні 2017 року здійснював командування риболовним судном СЧС «Рибак Херсона», порт приписки та номер реєстрації Іллічівськ 246. 04 квітня 2017 року старшим помічником командира прикордонного корабля «Аметист» капітаном 3 рангу [PERSON] Прикордонне управління ФСБ Росії по Республіці Крим, Служба в м. Балаклава, група РКМ Служби відносно капітана судна СЧС «Рибак Херсона» [PERSON] складено два протоколи про адміністративне правопорушення б/н за ст. 18.1 ч.1 КпАП РФ у звязку з перетином Державного кордону Російської Федерації. 04 квітня 2017 року командиром прикордонного корабля «Аметист» Служби в м. Балаклава Прикордонного управління ФСБ Росії по Республіці Крим [PERSON] в межах розгляду адміністративних справ № 9930-С/321-17 та № 9930-С/322-17 відносно капітана судна СЧС «Рибак Херсона» [PERSON] винесено дві постанови про призначення адміністративного покарання за ст. 18.1 ч.1 КпАП РФ у звязку з перетином Державного кордону Російської Федерації та накладено стягнення у виді штрафу по 30\~000 рублів. Як було встановлено Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 17 квітня 2018 року та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження з метою встановлення юридичних факті, які він вважає такими, що мають значення для охорони його прав, зокрема права на працю. Заявник не оскаржує рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, а просить встановити їх незаконність, недійсність та те, що вони не породжують для нього правових наслідків. Статтями \~4,\~5\~ЦПК України\~визначено, що\~кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Таким чином, розглядаючи заявлені [PERSON] вимоги, зважаючи на обраний ним спосіб захисту своїх порушених прав, суд дійшов наступного. Згідно п. 1, 2 ст.\~3\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» від 15 квітня 2014 року, сухопутна територія\~Автономної Республіки\~Крим та\~міста Севастополя,\~внутрішні води\~України цих\~територій;\~внутрішні морські\~води і\~територіальне море\~України навколо\~Кримського півострова,\~територія виключної\~(морської)\~економічної зони\~України вздовж\~узбережжя Кримського\~півострова та\~прилеглого до\~узбережжя континентального\~шельфу України,\~на які\~поширюється юрисдикція\~органів державної\~влади України\~відповідно до\~норм міжнародного\~права,\~Конституції та\~законів Українивизначаються тимчасово окупованою територією. Статтею 1 вищевказаного Закону визначено, що тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів Украї ни. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Таким чином,\~станом на\~04\~квітня 2017\~року,\~в силу\~вимог вищевказаного\~Закону, [PERSON], здійснював функції капітана рибопромислового судна «Рибак Херсона» під прапором України на тимчасово окупованій території, на яку поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України. Відповідно до частин 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-18, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів\~України,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території діють\~лише на\~підставі,\~у межах\~повноважень та\~у спосіб,\~що передбачені\~Конституцією та\~законами України. \~Будь-які\~органи,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території та\~їх діяльність\~вважаються незаконними,\~якщо ці\~органи або\~особи створені,\~обрані чи\~призначені у\~порядку,\~не передбаченому\~законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Зважаючи на те, що Прикордонне управління ФСБ Росії по Республіці Крим, Служба в м. Балаклава, є органом, який створений у порядку, не передбаченому законом України, при цьому, такі посадові особи, як старший помічник командира прикордонного корабля «Аметист» капітан 3 рангу [PERSON] Прикордонного управління ФСБ Росії по Республіці Крим Служба в м. Балаклава група РКМ Служби та командир прикордонного корабля «Аметист» Служби в м. Балаклава Прикордонного управління ФСБ Росії по Республіці Крим [PERSON] є посадовими особами органу, створеного у порядку, не передбаченому законом України, а отже, в силу вимог частин 1-2 ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»\~від 15\~квітня 2014\~року №\~1207-18 і Прикордонне управління ФСБ Росії по Республіці Крим, Служба в м. Балаклава і його посадові та службові особи вважаються незаконними. При цьому, в силу вимог ч. 3 ст. 9 вищевказаного Закону, протоколи про адміністративне правопорушення б/н та дві постанови про призначення адміністративного покарання № 9930-С/321-17 та № 9930-С/322-17 складені 04.04.2017 року незаконними посадовими/службовими особами відносно капітана судна СЧС «Рибак Херсона» [PERSON] за ст. 18.1 ч.1 КпАП РФ у звязку з перетином Державного кордону Російської Федерації є недійсним і не створюють правових наслідків. Статтею 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~ передбачено, що у разі порушення положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ст. 315 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, оцінюючи заявлені [PERSON] вимоги з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, в межах заявлених вимог, зважаючи на те, що Законом України «Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України» вже встановлено незаконність будь-яких органів, їх посадових та службових осіб на тимчасово окупованій території та їх діяльність, а будь-який акт, в тому числі й оспорюваний протокол про адміністративне правопорушення чи оспорювана постанова про призначення адміністративного покарання, видані органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, вже є недійсним в силу вимог цього Закону і не створюють правових наслідків, а встановлення заявлених [PERSON] фактів саме судом не потягне для заявника виникнення, зміну або припинення його особистих чи майнових прав,\~при цьому,\~на момент\~розгляду справи\~будь-яких\~правових механізмів\~визнання незаконними\~вищевказаних органів\~чи їх\~актів \~ні законодавством\~України,\~ні \~нормами міжнародного\~права не\~передбачено,\~а отак\~суд дійшов\~висновку,\~що заявлені вимоги є такими, що не підлягають встановленню в судовому порядку, а отак і задоволенню.

Outcome: dismissed