Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 19 листопада 2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики № 19/11/13. Позикодавець надав позичальнику строкову безвідсоткову позику в розмірі 1 300,00 грн. Відповідно до Договору відповідач зобов'язався повернути суму позики, зазначену вище в доларовому еквіваленті у строк до 18 грудня 2013 року, однак порушив взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення отриманих в позику коштів. На момент подання даної позовної заяви відповідач не повернув позичених коштів в сумі 1 300 грн., що на день підписання договору в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складало 162 долари США 70 центів. Внаслідок чого станом на 21 липня 2014 року в нього виникла заборгованість по договору позики № 19/11/13 від 19 листопада 2013 року на загальну суму 11 620,40 грн., в тому числі 1 895,45 грн. заборгованості за договором, 33,34 грн. трьох процентів річних, 214,36 грн. інфляційних нарахувань та 9 477,25 грн. штрафу. Просить стягнути з відповідача суму боргу та штрафних санкцій за договором позики та судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій позовну заяву підтримав, просив позов задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, жодних заперечень, доказів, суду не подав, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, а тому суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, по наявних доказах, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом при розгляді справи встановлено, що 19 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики № 19/11/13. Відповідач зобов'язувався повернути суму позики до 18 грудня 2013 року. Факт передачі грошових коштів у сумі 1 300 гривень відповідачу та його обов'язок повернути їх підтверджується розпискою відповідача (а.с. 6). Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, між позивачем та відповідачем 19 листопада 2013 року укладений договір позики. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк повернення у договорі безпроцентної позики визначений 18 грудня 2013 року. Ні 18.12.2013 року, як це було передбачено договором позики, ні на час звернення до суду, відповідач свого зобов'язання не виконав, позичених грошей не повернув. Станом на час розгляду справи судом позика в повній сумі не повернута. Згідно ч.1 п.3 ст. 3 Цивільного кодексу України за суб'єктом цивільного права зберігається можливість укладати договір і визначати його зміст, на свій розсуд, відповідно до домовленості, що і було зроблено в даному випадку між позивачем та відповідачем. Крім того, оскільки оригінал договору позики знаходиться у позивача, то дане зобов'язання вважається не виконаним боржником як зазначено ст. 545 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до договору та ст. 1049 ЦК України відповідач взяв на себе зобов'язання повернути позикодавцеві грошові кошти у такій само сумі, що були йому передані позикодавцем. Крім того, [PERSON] згідно ст. 1048 ЦК України зобов'язаний сплатити [PERSON] відсотки від позиченої суми як винагороду за користування грошовими коштами. Крім того в силу ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів [PERSON] не виконав. В результаті чого в нього станом на 21 липня 2014 року виникла заборгованість перед [PERSON] на загальну суму 11 620,40 грн., в тому числі 1 895,45 грн. заборгованості за договором, 33,34 грн. трьох процентів річних, 214,36 грн. інфляційних нарахувань та 9 477,25 грн. штрафу. Приймаючи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 11 620,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривні.

Outcome: approved