Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт належності [PERSON], яка померла 02.03.2002, Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №022837 розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, виданого [PERSON]; встановити факт належності [PERSON], який помер 11.05.2011, Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №022836 розміром 4,52 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, виданого [PERSON]; визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №248, площею 4,78 га з кадастровим номером 3522280400:02:000:0248, розташовану на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-КР №022837, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 02.03.2002; визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №247, площею 4,52 га з кадастровим номером 3522280400:02:000:0247, розташовану на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-КР №022836, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 11.05.2011. Свої вимоги обґрунтував тим, що 02.03.2002 померла його мати [PERSON], якій за життя був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КР №022837. Проте, при видачі вказаного Державного акту було допущено помилку, а саме, замість правильного прізвища власника права приватної власності на землю в давальному відмінку «Макаєнко» помилково зазначено «Макоєнко». Його батько [PERSON] помер 11.05.2011. За життя йому був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КР №022836. Проте, при видачі вказаного Державного акту було допущено помилку, а саме, замість правильного прізвища власника права приватної власності на землю в давальному відмінку «Макаєнку» помилково зазначено «Макоєнку». Після смерті [PERSON] позивач вступив у фактичне управління майном, оскільки на момент її смерті проживав з нею за однією адресою. У встановлений законом шестимісячний строк він звернувся до нотаріальної контори, оскільки спадкодавець [PERSON] заповіт не складав та у сільській раді не посвідчував. Незважаючи на це, він не має можливості оформити спадщину, оскільки при видачі державних актів на імя [PERSON] та [PERSON] були допущені помилки у написанні прізвища, і відповідно, відсутня приналежність родинних стосунків позивача зі спадкодавцями. Нотаріусом в усній формі йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з розбіжністю прізвища спадкодавців у Державних актах та у свідоцтві про смерть, тому він змушений звернутися до суду з данною позовною заявою. Позивач у судове засідання не зявився, але його представник надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги [PERSON], просив розглядати справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі свідоцтвом про народження позивача, батьком та матірю [PERSON] вказані відповідно (російською мовою) «Макаенко Иван Васильевич» та «Макаенко Пелагея Степановна» (а.с.8). Зі свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер 11.05.2011 (а.с.12). Зі свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла 02.03.2002 (а.с.11). 24.03.2003 за №176 [PERSON] 24.03.2003 за №176 виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КР №022836 розміром 4,52 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області (а.с.9), вартість даної земельної ділянки станом на 2016 рік складає 154249 грн. (а.с.16). [PERSON] 24.03.2003 за №177 виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КР №022837 розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області (а.с.10), вартість даної земельної ділянки станом на 2016 рік складає 154249 грн. (а.с.17). Таким чином, з наданих суду доказів вбачається, що при видачі Державних актів на право приватної власності на землю серії ІV-КР №022836 та серії ІV-КР №022837 було допущено помилку, а саме, замість правильного прізвища власника права на земельну ділянку в давальному відмінку «Макаєнко» помилково зазначено «Макоєнко». Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 24.10.2016 №278 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на чиє імя виданий державний акт серії ІV-КР №022836 на земельну ділянку№247 площею 4,52 га з кадастровим номером 3522280400:02:000:0247, є однією і тією ж особою (а.с.13). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 24.10.2016 №279 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на чиє імя виданий державний акт серії ІV-КР №022837 на земельну ділянку№248 площею 4,78 га з кадастровим номером 3522280400:02:000:0248, є однією і тією ж особою (а.с.14). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, після смерті з [PERSON], померлої 02.03.2002 та після смерті [PERSON], померлого 11.05.2011, спадкові справи не заводились. Інформація стосовно обмежень, обтяжень, відчужень на земельні ділянки відсутні. Інші спадкоємці не встановлені. Відповідно до ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 81 Земельного Кодексу України встановлює, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як вбачається зі ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, те, що встановлення факту належності [PERSON], яка померла 02.03.2002, Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №022837, виданого [PERSON] та встановлення факту належності [PERSON], який помер 11.05.2011, Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №022836, виданого [PERSON], породжує юридичні наслідки, не повязані з наступним вирішенням спору про право, надає позивачу можливість реалізувати своє право на оформлення спадщини, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Також, враховуючи те, що [PERSON] вжив передбачених законом заходів для прийняття спадщини, але через допущені помилки у правовстановлюючих документах, а саме у Державних актах на право приватної власності на землю, позивач у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.1216, 1218, 1225, 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008,

Outcome: approved