Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обгрнутвання позовних вимог позивач вказує, що відповідно до договору позики від 30.12.2012 р. передав відповідачці грошові кошти в розмірі 18750 доларів США, що станом на 29.06.2016 р. еквівалентно 466312,50 грн. згідно курсу НБУ які відповідачка зобовязалася повернути до 01.07.2013 р. Проте відповідачка умов договору не виконала та від його виконання ухиляється. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідачки 466312,50 грн. заборгованості та судові витрати по справі. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задоовлити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Суду представник позивача пояснив, що гроші позичалися відповідачці в іноземній валюті в сумі 18750 доларів США в присутності свідків про що складено письмовий договір. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася судовими повістками, причини неявки суду не повідомила, суд вважає за можливе справу розглянути без її участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 30 грудня 2012 р. позивач позичив відповідачці [PERSON] 18750 доларів США строком до 01.07.2013 р., що підтверджується оригіналом договору позики який приєднаний до матеріалів справи. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачкою не було повернуто позивачу своєчасно, а саме до 01.07.2013 р., запозичені кошти, не повернуті кошти і на час розгляду справи в суді. Згідно з правової позиції висловленої Верховним Судом України у справі № 6-79 цс 14 від 02 липня 2014 року «незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобовязання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і його виконання є національна валюта України гривня. В п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що оскільки ч. 1 ст. 192 ЦК визначає законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, грошову одиницю України гривню, то при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, грошову одиницю України гривні (з наведенням розрахунків з переведенням іноземної валюти (яка була предметом позики) в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення). Враховуючи, що позивач просив суд стягнути борг за договором позики в розмірі 18750 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту за його розрахунками становило 466312,50 грн., на день розгляду справи офіційний курс НБУ зріс(18.11.2016 р. 100 доларів США еквівалентно 2605.3438грн.), а тому позов підлягає задоволенню з врахуванням заявлених вимог і з відповідачки підлягає до стягнення 466312,50 грн. боргу за договором позики. На підставі викладеного,

Outcome: approved