Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], ТРК «Україна» про захист честі, гідності та ділової репутації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] розповсюджувала серед педагогічного колективу та учнів школи, мешканців села Троїцьке Новоодеського району Миколаївської області, в засобах масової інформації, а саме в публічних виступах по телебаченню, в мережах Інтернет, в органах державної влади наклепи на позивача, зверталася до правоохоронних органів, звинувачуючи позивача в педофілії по відношенню учениць Троїцької школи, що не відповідає дійсності і ганьбить гідність позивача. Про це вона відкрито заявляла в наступних ситуаціях. В своєму інтервю для канала [PERSON] (Миколаїв/Тернопіль) було розміщено в інтернеті 27.07.2016 року, по ТК «Миколаїв» в програмі «КОНТРАРГУМЕНТ», ведучій [PERSON] 08.08.2016 року, на всю Україну на передачі «Я не боюсь сказать» по ТРК «Україна», яка була в ефірі 25.08.2016 року. Відповідач [PERSON] також про це заявив на камеру ТРК «Україна» в програмі «Я не боюсь сказать» 25.08.2016 року, відповідач [PERSON] 09.06.2016 року зробив таку заяву на засіданні Миколаївської облради, крім того вказане прозвучало на початку програми «Я не боюсь сказать», де за кадром диктор заявила, що в маленькому селі на Миколаївщині справжій скандал: у Троїцькій школі орудує педофіл, і як зясувалося вже багато років школярок розбещує учитель фізкультури. Позивач вважає, що відповідачі принизили його честь, гідність та ділову репутацію та спричинили моральну шкоду, а тому просив суд: 1) визнати винною [PERSON] в скоєнні правопорушення, яке полягає в поширені відомостей, що буцім то з боку позивача були прояви педофілії по відношенню до учениць Троїцької ЗОШ та розбещення, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Зобов'язати [PERSON]В спростувати поширені на позивача наклепи та публічно вибачитись переді ним в місцевій газеті «Промінь» впродовж одного місяця з дня набрання законної сили рішення суду. 2) визнати винним [PERSON] в скоєнні правопорушення, яке полягає в поширенні відомостей, що буцім то з боку позивача були прояви педофілії по відношенню до учениць Троїцької ЗОШ, які не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача. Зобовязати відповідача [PERSON] спростувати поширені наклепи та публічно вибачитись перед позивачем в місцевій газеті «Промінь» впродовж одного місяця з дня набрання законної сили рішення суду. 3) визнати винним [PERSON] в скоєнні правопорушення, яке полягає в поширенні відомостей, що буцім то з боку позивача були прояви педофілії по відношенню до учениць Троїцької ЗОШ, які не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача. Зобовязати відповідача [PERSON] спростувати поширені наклепи та публічно вибачитись перед позивачем в місцевій газеті «Промінь» впродовж одного місяця з дня набрання законної сили рішення суду. 4) визнати винним ТРК «Україна» в скоєнні правопорушення, яке полягає в поширенні відомостей, що буцім то з боку позивача були прояви педофілії по відношенню до учениць Троїцької ЗОШ, які не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача. Зобовязати відповідача ТРК «Україна» спростувати поширені наклепи та публічно вибачитись перед позивачем впродовж одного місяця з дня набрання законної сили рішення суду, надіславши позивачу листа-вибачення поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. В подальшому позивачем неодноразово уточнювалися позовні вимоги до відповідачів та 09.10.2017 року позивачем була подана остаточна заява про зміну та уточнення позовних вимог, в якій позивач просив суд: 1) визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену [PERSON], що позивач розбещував учениць Троїцької ЗОШ, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію. Зобов'язати [PERSON] спростувати поширені на позивача наклепи та публічно вибачитись перед ним в місцевій газеті «Промінь» впродовж одного місяця з дня набрання законної сили рішення суду. 2) Стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати в сумі 4332, 40 грн. 3) визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену [PERSON], що з боку позивача були прояви педофілії по відношенню до учениць Троїцької ЗОШ, які не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача. Зобовязати відповідача [PERSON] спростувати поширені наклепи та публічно вибачитись перед позивачем в місцевій газеті «Промінь» впродовж одного місяця з дня набрання законної сили рішення суду. 4) визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену [PERSON], що з боку позивача були прояви педофілії по відношенню до учениць Троїцької ЗОШ, які не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача. Зобовязати відповідача [PERSON] спростувати поширені наклепи та публічно вибачитись перед позивачем в місцевій газеті «Промінь» впродовж одного місяця з дня набрання законної сили рішення суду. 5) визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену ТРК «Україна» в ефірі на телевізійному каналі «Україна» 25.08.2016 року в саме «…У маленькому селі на Миколаївщині справжній скандал: у Троїцькій школі орудує педофіл, і, як зясувалось вже багато років школярок розбещує учитель фізкультури… він робив би це і далі…» 6) стягнути з ТРК «Україна» на користь позивача 150000 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди. 7) зобовязати ТРК «Україна» спростувати інформацію, поширену відносно позивача у вищезазначеній передачі у спосіб, ідентичний способу її поширення, впродовж одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду, тобто в ефірі телеканалу ТРК «Україна» та заздалегідь повідомити позивача про день та час цієї передачі. 8) Винести окрему ухвалу на адресу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про недопустимість використання ТРК «Україна» телевізійного каналу для поширення наклепів на людей та реагувати на такі його дії з прийняттям відповідних організаційних висновків. 30.11.2016 року за клопотанням відповідача ТРК «Україна» ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ТОВ «РРП [PERSON]» у звязку з тим, що за повідомленням відповідача ТРК «Україна» вказана передача була виготовлена саме цим товариством. Позивач у судовому засіданні підтримав позов повністю і просив його задоволити з наведених в ньому підстав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представники відповідача ТРК «Україна» та третьої особи ТОВ «РРП [PERSON]» подали до суду заперечення та в судовому засіданні проти задоволення возову заперечили та пояснили, що позивачем не надано до суду допустимих доказів. Вважають позов не обґрунтованим та просять в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що вона не поширювала вказану інформацію. До неї як до директора школи, звернулася учениця, яка повідомила їй про поведінку позивача, який працює вчителем фізкультури. Після цього вона звернулася до начальника відділу освіти Новоодеської РДА з відповідним повідомленням, а останній звернувся до правоохоронних органів. Вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в позові належить відмовити з наступних підстав. За змістом\~ст. 277 ЦК України, ч. 4\~ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Відповідно до ч.1\~ст. 277 ЦК України\~фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Право кожного на повагу до його гідності також визначено в\~ст. 38 Конституції України. В абзаці 1 п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року\~(далі в тексті - Постанова) зазначено, що позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Як зазначено у цій Постанові чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихологічної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Згідно з ч. 3\~ст. 277 ЦК України\~негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до п. 15 Постанови юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Також, поширенням інформації є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Таким чином, згідно з положеннями\~статті 277 ЦК\~і\~статті 12 ЦПК\~позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено саме його особисті немайнові права. Суб'єктивна думка про характер цих відомостей (впевненість у тому, що вони відповідають дійсності) виключає відповідальність за їх поширення. Звертаючись до суду з наведеним позовом, [PERSON], як на доказ викладеного в позовній заяві, посилався на відеозаписи, які його син отримав з мережі Інтернет та записав на диск, покази свідків, які приймали участь та бачили передачу в ефірі ТРК «Україна», а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні було встановлено, що на сьогоднішній день позивач [PERSON] продовжує працювати вчителем фізкультури Троїцької ЗОШ Новоодеського району Миколаївської області. Допитані свідки вказали, що бачили в ефірі ТРК «Україна» 25.08.2016 року передачу «Я не боюсь сказать» і були обурені тим, що там вказано. Крім того підтвердили, що відношення до позивача після вказаного скандалу у них не змінилося. Вважають його гарним вчителем. Аналізуючи наведені покази суд зазначає, що відомості, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію повинні містити інформацію щодо конкретних фактів поведінки певної особи або конкретних обставин її життя; стосуватися певної сфери життя чи діяльності громадянина або організації, а саме інтимної сфери, професійної діяльності; містити загальну оцінку поведінки особи або конкретних обставин такої поведінки. Одним із елементів юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації, крім інших є поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Як встановлено в судовому засіданні, позивач продовжує роботу на посаді вчителя фізкультури Троїцької ЗОШ Новоодеського району Миколаївської області. Тобто без перешкод продовжує здійснювати своє особисте немайнове право на працю. З такого суд вважає, що вказаний елемент юридичного складу правопорушення відсутній, а таму відсутній і сам юридичний склад. Крім того, надані позивачем диски з записами, які були вивчені в судовому засіданні, були позивачем отримані в порушення вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення». Відповідно ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом, тобто вказані докази не є допустимими. Оскільки позивачем не надано суду доказів, які підтверджують підстави щодо задоволення позовних вимог про захист честі, гідності та ділової репутації, тому не підлягають до задоволення і позовні вимоги про стягнення моральної шкоди та у суду немає підстав для постановення окремої ухвали. Крім того, відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed