Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою в інтересах [PERSON] , в якій просив встановити факт смерті на тимчасово окупованій території [PERSON] , [INFO] , який помер в м. Севастополь, АР Крим 11.03.2021 року. Зазначена заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] , являється донькою [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Чубаровка, Одеської області, який помер [INFO] в м. Севастополь АР Крим і встановити цей факт їй необхідно для вирішення питання про спадщину. Заявниця звернулась до Первомайського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за видачею свідоцтва про смерть батька. Але, 13.07.2020 року отримала відповідь про те, що у проведенні державної реєстрації смерті на підставі пред`явлених документів відмовлено. Так як факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ для підтвердження факту смерті, який може бути прийнято Відділом державної реєстрації актів цивільного стану, то вона звернулась з даною заявою до суду. В судове засідання представник [PERSON] надав письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність та відсутність заявниці, а також вказав, що заяву підтримує в повному обсязі. Зацікавлена особа надала заяву з проханням розглядати справу у відсутність її представника, з вимогами згодні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню. Судом встановлено, що заявниця являється донькою [PERSON] , який помер [INFO] в м. Севастополь АР Крим, що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 20.09.1978 року відділом ЗАГС м. Севастополь. Факт смерті [PERSON] підтверджується медичною довідкою про смерть серії 67 №031994 від 12 березня 2021 року, виданою ГБУЗС «Міська лікарня №5 - Центр охорони здоров`я матері і дитини» ( [ADDRESS] ), свідоцтвом про смерть № [NUMBER] , виданим 99200002 Відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя. Вказане свідоцтво про смерть відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування Закону України від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» береться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. За п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону, поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ст. 3 ч.1 п.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. Суд приходить до висновку, що заявниця не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть її батька, який помер [INFO] в м. Севастополь АР Крим, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки для заявниці. При цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного, суд знаходить доведеними заявлені вимоги та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved