Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: - поновити його на роботі водієм КУ «Андріївська центральна районна лікарня» Бердянської районної ради; - стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01 жовтня 2013 року по день поновлення на роботі; - стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання представника не направив. Повідомлений. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Третя особа в судове засідання не зявилася. Повідомлена. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Аналізуючи надані докази суд приходить до наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40, ст. 43 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 (у випадку ліквідації підприємства, установи, організації) статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Судом встановлено, що [PERSON] працював водієм Червонопільської дільниці КУ «Андріївська центральна районна лікарня» Бердянської районної ради. Наказом від 25 червня 2013 року № 137 [PERSON] попереджено про звільнення у звязку із скороченням. З даним наказом [PERSON] ознайомлений 26 червня 2013 року. Наказом від 27 вересня 2013 року № 172-К [PERSON] звільнено з роботи 30 вересня 2013 року у звязку з реформуванням системи охорони здоровя Бердянського району і скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідачем не надано доказів в підтвердження обставини погодження звільнення з профспілковою організацією, а також обставини пропонування позивачу іншої посади в період двомісячного строку та обставини надання переваги в залишенні на посаді порівняно з іншими працівниками. Про складнощі в отриманні доказів та про витребування доказів судом в порядку ст. 137 ЦПК України не заявлено. Суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] проведено з порушенням вимог законодавства, в звязку з чим він підлягає поновленню на роботі та з відповідача на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 жовтня 2013 року по 02 лютого 2014 року за 4 місяці в розмірі 10888,60 грн.. Вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів в підтвердження обставини, що порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків та вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Про складнощі в отриманні доказів та про витребування доказів судом в порядку ст. 137 ЦПК України не заявлено. Судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 1200,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial