Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документа - Державного акту на право на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 083783, виданого на підставі рішення XII сесії XXII скликання Дачненської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 09 вересня 1997 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 1051. Заявник в заяві вказав, що 25 червня 1999 року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю II-ОД № 083783 на підставі рішення XII сесії XXII скликання Дачненської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 09 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 1051. Згідно даного акту останньому передавалась у приватну власність земельна ділянка площею 0,060 гектарів, що розташована на території Дачненської сільської ради, садівничого товариства «Пресобудівник», діл. № 4.470. Заявник зазначає, що у згаданому акті було невірно зазначено по батькові власника, а саме « [PERSON] ». Проте вірним є по батькові - « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 грудня 2015 року. [PERSON] є сином нині померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . В судове засідання заявник не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав вимоги заяви та просив розглядати справу без його участі. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно. За таких обставинах суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню як така, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 25 червня 1999 року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю II-ОД № 083783 на підставі рішення XII сесії XXII скликання Дачненської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 09 вересня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 1051. Згідно даного акту останньому передавалась у приватну власність земельна ділянка площею 0,060 гектарів, що розташована на території Дачненської сільської ради, садівничого товариства «Пресобудівник», діл. № 4.470. В Державному акті на право приватної власності було невірно зазначено по батькові власника, а саме « [PERSON] ». Проте вірним є по батькові - « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 грудня 2015 року. [PERSON] є сином нині померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Після смерті спадкодавця у Одеському міському нотаріальному окрузі було заведено спадкову справу № 2/2016. 08 липня 2021 року Заявник отримав лист № 132 від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна землевпорядна компанія», з якого вбачається наступна інформація: ТОВ Регіональна землевпорядна компанія повідомляє Вас про неможливість розробки технічної документації із землеустрою для подальшого присвоєння кадастрового номеру па земельну ділянку площею 0,060 га, розташовану на території Дачненської сільської ради, садівничого товариства «Пресобудівник» діл. № 4.470, належну померлому [PERSON] у зв`язку з нижченаведеним: Державний акт на право приватної власності на землю П-ОД № 083 783, виданий громадянину України [PERSON] 25.06.1999 року на підставі рішення XII сесії XXII скликання Дачненської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 09.09.1997року. При цьому, для розробки технічної документації із землеустрою для подальшого присвоєння кадастрового номеру на вказану земельну ділянку Вами надані документи, що встановлюють особу власника - свідоцтво про смерть та ксерокопія паспорту громадянина України - на ім`я [PERSON] . Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Факт належності правовостановлюючих документів має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення ним права власності, тому заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved