Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачки про стягнення з неї аліментів на його користь на утримання їхнього спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 634,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що 17.10.2013р. рішенням Арцизького районного суду Одеської області шлюб між ними розірвано. Також рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 12.11.2013р. визначено місце проживання сина - [PERSON] разом з позивачем, та стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти у сумі 300,00 грн. щомісячно на утримання їхньої дочки - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою. Позивач вказує на те, що відсутня домовленість між ним та позивачкою про сплату аліментів на сина, а відповідачка добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому він змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. У судове засідання позивач не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги та просив суд стягувати з відповідачки аліменти на його користь на утримання дитини щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00грн. з наступною індексацією відповідно до закону, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач просив суд про розгляд справи в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надіслала до суду заяву, в якій просив суд про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги позивача не визнала так як не за станом здоров'я не може сплачувати аліменти. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню і такий висновок суду ґрунтується на наступному. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обов'язком батьків утримувати малолітніх дітей, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 17.10.2013р. шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про його народження матір'ю вказана [PERSON] - відповідачка по справі (а.с. 4). Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 12.11.2013р. визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] з його батьком [PERSON], який є позивачем по справі (а.с. 7). Згідно довідки № 1750 від 18.11.2013р., виданої Виноградівською сільською радою Арцизького району Одеської області дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні (а.с. 8). [PERSON] проживає разом з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] (а.с. 23), яка є здоровою (а.с. 22). Згідно довідок № 496 від 13.03.2014р., № 497 від 13.03.2014р., виданих Виноградівською сільською радою Арцизького району Одеської області [PERSON] не працює, за нею не зареєстровані земельні ділянки (а.с. 24, 25). [PERSON] знаходиться на обліку в Арцизькій ЦРЛ з діагнозом - хронічний панкреатит. Згідно довідки № 536 від 28.03.2014р., виданої Виноградівською сільською радою Арцизького району Одеської області [PERSON] проживає разом з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] (а.с. 28). [PERSON] є членом ФГ «АФ Бургуджи», що підтверджується довідкою № 35 від 07.03.2014р., виданою ФГ «АФ Бургуджи» (а.с. 29). [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Арцизькому РЦЗ з 12.12.2013р. (а.с. 30). Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Такий принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24). Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Отже, обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Відповідно до роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Ч.3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України). Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України). В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка є матір'ю малолітнього [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про його народження та не заперечувалося відповідачкою, тому, проживаючи окремо, зобов'язана утримувати його до досягнення ним повноліття. Таким чином, виходячи з аналізу перелічених норм закону, враховуючи обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку, що не зважаючи на те, що шлюб між сторонами розірваний, в наявний час вони проживають окремо один від одного, відповідачка, будучи матір'ю малолітньої дитини, проживаючи окремо, зобов'язана утримувати свою малолітню дитину, яка проживає з батьком до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, який відповідачка повинна виплачувати на користь позивача на утримання дитини до її повноліття, у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт, що [PERSON] має захворювання, яке унеможливлює виплату аліментів на утримання сина, чим вона не виконала вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України. Також в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт можливості відповідачки сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному позивачем. Позивач не надав суду жодного переконливого доказу такої можливості відповідачки, зокрема сплачувати аліменти на його користь у розмірі 600,00 грн. на дитину, чим не виконав вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України. З урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів та обставин справи, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача щомісячно на утримання малолітньої дитини до її повноліття, підлягають стягненню аліменти у сумі 450,00грн. на дитину, щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 08 січня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищезазначеного, суд, оцінивши в сукупності всі добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідачку витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial