Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 22331,13 гривень, посилаючись на те, що 06 лютого 2018 року о 08.15 годин [PERSON] , керуючи автомобілем «Тойота» д/н [NUMBER] рухаючись по вул.Ак.Філатова в м.Одесі, в порушення п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної дистанції на швидкості руху скоїла зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Getz», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що рухався попереду, який від удару відкинуло на автомобіль «Hyundai» д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Транспортний засіб [PERSON] застраховано у ПрАТ «СК «Юнівес», яка сплатила позивачці 30003,87 гривень. [PERSON] з посиланням на акт виконаних робіт, в якому зазначена вартість відновлювальних робіт по автомобілю «Hyundai Getz», д/н [NUMBER] в розмірі 52335 гривень, звернулась до суду з даним позовом про стягнення невиплаченої суми (52335 - 30003,87). Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав до суду заяву в якій просив у задоволенні позовних вимог відмовити, слухати справу у його відсутність. Представник відповідача ПрАТ «СК «Юнівес» надав до суду заяву з проханням слухати справу у їх відсутність. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 06 лютого 2018 року о 08.15 годин [PERSON] , керуючи автомобілем «Тойота» д/н [NUMBER] рухаючись по вул.Ак.Філатова в м.Одесі, в порушення п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної дистанції на швидкості руху скоїла зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Getz», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що рухався попереду, який від удару відкинуло на автомобіль «Hyundai» д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 26.02.2018 року [PERSON] була визнана винною у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно з полісом №АМ/0040504 від 12.05.2017 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, транспортний засіб «Тойота» д/н [NUMBER] застраховано у ПрАТ «СК «Юнівес». Ліміт страхового відшкодування шкоди, що заподіяна майну становить 100000 гривень. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15- ц; провадження № 14-176цс18 викладеної у п.п. 49 - 51, 53, 55 -57 визначено, що згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у провадженні № 14-176цс18, розглядаючи справу, спір у якій стосувався аналогічних правовідносин, відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, зазначивши, що покладення обов`язку з відшкодування у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Враховуючи вищенаведене, а також ліміт страхового відшкодування шкоди, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення шкоди такими, що не підлягають задоволенню. Щодо вимог [PERSON] до ПрАТ «СК «Юнівес» про стягнення шкоди, суд зазначає наступне, виходячи з аналізу правових норм, зокрема ст. ст. 22, 1194, ЦК України, ст. ст. 3, 22, 29, 33, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що страховик повинен виплатити страхове відшкодування в межах вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, оскільки таке обмеження встановлено законом. Акт виконаних робіт ФОП [PERSON] , на який посилається позивач, як доказ підтвердження спричиненої матеріальної шкоди, не є належним доказом, оскільки ФОП [PERSON] не є суб`єктом оціночної діяльності у розумінні Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». ПрАТ «СК «Юнівес» виконало в повному обсязі зобов`язання щодо здійснення страхового відшкодування в порядку та на умовах регламентованих Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки термін експлуатації автомобіля «Hyundai Getz», д/н [NUMBER] більше ніж 7 років, крім того позивачем розмір страхового відшкодування не оскаржувався. При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «СК «Юнівес» про стягнення шкоди не обґрунтованими, на доведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати стягненню також не підлягають.

Outcome: dismissed