Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що 02.12.2004 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб у відділенні реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 02.12.2004 р. серії [NUMBER] за записом 734. Вказує, що від даного шлюбу в них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.06.2003 р., про що зроблений запис за № 671. Зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між ними постійно виникають сварки, непорозуміння. Вони стали абсолютно різними людьми, з різними поглядами на життя, нормальної моральної атмосфери в сім`ї не має. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Між ними пропало відчуття любові, взаємоповаги один до одного. Також пояснює, що через постійні сварки та непорозуміння один одного сімейне життя в них не склалося, в них з`явилися різні інтереси та погляди на життя. Внаслідок постійних конфліктів вони втратили почуття кохання та поваги один до одного, відносини між ними приносять тільки негативні емоції та душевні страждання. Від усіх цих хвилювань та конфліктів страждає їхня дитина, її духовний та моральний розвиток. Шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ним та відповідачкою уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє будь-яке нормальне спілкування та повага один до одного. Стверджує, що майнових спорів між ними немає. Шлюб вони розривають вперше. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з мамою, тобто з відповідачкою. Спору щодо цього в них не має. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.02.2019 року надано сторонам у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, строк для примирення до 08.08.2019 р., а провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від ………..2019 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу\~поновлено. У підготовче засідання позивач не з`явився, однак, до позовної заяви долучив заяву від 19.08.2019 року про розгляд справи без його участі. У підготовче засідання відповідач не з`явилася, однак, до позовної заяви долучено заяву відповідача від 12.11.2019 року про розгляд справи без її участі, в заяві зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2004 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (після реєстрації шлюбу прізвище - [PERSON] ), було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що 02.12.2004 року в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 734, що стверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим 02.12.2004 року. Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін є дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.06.2003 року відділом реєстрації актів міського управління юстиції Закарпатської області. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, вони разом не проживають та сімейних стосунків не підтримують. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, відповідач визнала позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 352,40 грн. судового збору.

Outcome: approved