Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що з відповідачкою перебуває в шлюбі який зареєстровано 23.02.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції у Вінницькій області. Від шлюбу вони дітей не мають. Зазначив, що причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, відсутність порозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного. Шлюб фактично існує формально, спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб з відповідачкою. В судове засідання позивач не зявився, спрямував належним чином посвідчену заяву, в якій просив розглядати справу без його участі на задоволенні позову наполягає, вважає, що перешкод для розлучення не має.(а.с.17) Відповідачка, в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило ч.4 ст.74 ЦПК України. Враховуючи, що місце проживання відповідачки не зареєстроване, її повідомлено шляхом оголошення в ЗМІ. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачки в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.24 Сімейного Кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.02.2016 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб.(а.с.12) Як стверджує позивач, сторони від шлюбу дітей не мають, не проживають однією сімєю, тобто шлюб з відповідачкою існує формально. Відповідачка повідомлялась про судовий розгляд в належний спосіб, однак в судове засідання не зявилась, заперечень проти позову не надала. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частина 3 ст.88 ЦПК України, передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що доказів на підтвердження наявності відповідних перешкод для розірвання шлюбу судові не надано,

Outcome: approved