Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, розташовану на території Монастирищенської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, надану для ведення особистого селянського господарства, площею 3,73 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 01 вересня 2003 року на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 15 серпня 2003 року № 384, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 657, що належала [PERSON], яка померла [INFO]. Як спадкоємець першої черги за законом своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, але не може її належним чином оформити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, які б підтверджували право власності померлої на дане спадкове майно. Просить визнати за ним право власності на дану земельну ділянку в порядку спадкування. В судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Монастирищенської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5) та копією свідоцтва про народження (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Монастирищенської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, надану для ведення особистого селянського господарства, площею 3,73 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 01 вересня 2003 року на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 15 серпня 2003 року № 384, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 657, що належала [PERSON] (а.с.8-9). Позивач, як спадкоємець за законом першої черги своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, звернувшись до Ічнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області в передбачений законодавством шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу № 456/2015 року, що підтверджується повідомленням Ічнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від 15 березня 2016 року № 313/01/16 (а.с.19). Однак хоча позивач своєчасно прийняв спадщину, спору відносно спадкового майна немає, оскільки останній із заявою про оформлення спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори не звертався та постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не виносилась. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме: відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це вже є підставою для відмови у позові [PERSON] до Монастирищенської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Також посилання позивача на неможливість оформлення спадкового майна у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка належала [PERSON], документально не підтверджено, крім оголошення в газеті «Трудова слава», яке суд не може взяти до уваги як доказ, так як дане оголошення не достовірно вказує на те, що саме даний правовстановлюючий документ являється втраченим. Таким чином, передбачених законодавством підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] з наявних матеріалів справи не вбачається. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed