Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 березня 1997 року виконком Кіровської селищної Ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис за № 10. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він зареєстрував шлюб з [PERSON] у виконкомі Кіровської селищної Ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 10. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначив, що сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, життя один з одним стало неможливим, в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Позивач [PERSON] до початку судового засідання подав заяву до суду, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання подала заяву до суду, згідно якої просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального\~кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи визнання відповідачем позову та підтримання позивачем позовних вимог, суд приходить до висновку. Судом встановлено, що сторони з 15 березня 1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі актовий запис № 10,що\~підтверджується копією\~свідоцтва про\~шлюб серії\~1-КИ\~№ 327585, виданим 15 березня 1997 року виконком Кіровської селищної Ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Відповідно до\~ ст. 51 Конституції України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України\~). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оскільки судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з причин\~відсутності взаєморозуміння,\~різних поглядів\~на сімейне\~життя, беручи до уваги, що сім'я в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України фактично припинила своє існування, а також враховуючи той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем докази і обставини у суду відсутні та надані не були, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, з огляду на те, що відповідачем не зазначено в заяві від 01 березня 2019 року волевиявлення щодо зміни прізвища, суд вважає за необхідне залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище «Лисенко». Відповідно до вимог\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір 704 грн. 80 коп..

Outcome: approved