Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 16.07.2013 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 4736 на Договорі іпотеки нерухомого майна PCL-701/1083/2007 від 27.12.2007 року, укладеному між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», за яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов [PERSON] задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Збицька Е.П. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із необхідністю подання письмових заперечень по суті позовних вимог. Проте суд, враховуючи тривалий розгляд справи та неодноразові клопотання представника відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про відкладення розгляду справи з різних підстав, визнає причини неявка представника відповідача у судове засідання не поважними та відповідно до положень ст.. 169 ЦПК України розглядає справу за наявними доказами. Від третьої особи - Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Третя особа - Комінтернівський відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1. ч. 1. ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. 27.12.2007 між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» в особі керуючого відділення «Павлівське» Кайдалова І.В. та начальника відділу обслуговування приватних клієнтів відділення «Павлівське» Співак М.А., які діяли спільно на підставі Статуту, а також довіреностей від 10.11.2006, було укладено Кредитний договір № ML-701/1083/2007. За умовами вищезазначеного Кредитного договору ЗАТ «ОТП Банк» надало позивачу кошти на придбання нерухомого майна у розмірі 40000,00 дол. США, зі строком кредитування за Кредитним договором по 26.12.2023. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк» укладено Договір Іпотеки № PCL-701/1083/2007 від 27.12.2007, згідно з яким для забезпечення повного і своєчасного виконання зобов'язань, визначених Кредитним договором, позивач передав в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.12.2007, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до п. 4.4. Договору іпотеки загальна вартість предмета іпотеки за згодою Сторін становила 239800,00 грн. 16.07.2013 за заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна», приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] на Договір іпотеки було вчинено виконавчий напис № ВТК 242767, зареєстрований у реєстрі за № 4736, відповідно до якого передбачається звернення стягнення на Предмет іпотеки та запропоновано за рахунок коштів, виручених від реалізації заставного майна, задовольнити вимоги відповідача в розмірі 347207,09 грн., що складаються з: - залишку заборгованості по кредиту в розмірі 38610 доларів США 09 центів; - заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом в розмірі 4616 доларів США 12 центів; - сплачені ТОВ «ОИП Факторинг Україна» кошти у розмірі 1700,00 грн. за вчинення Виконавчого напису. Строк, за який провадиться стягнення з 27.12.2007 по 12.11.2010. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з частиною першою ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Документи, які підтверджують заборгованість мають відповідати вимогам, встановленим для бухгалтерських документів, на підставі яких відповідно до закону обліковується заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Також на підставі ч. 4, 5 ст. 9 зазначеного Закону господарські операції відображуються у облікових регістрах. Аналогічні положення містяться у п. 2.1.1. та 2.1.2. Положення «Про організацію бухгалтерського обліку та звітності у банках України», затвердженого Постановою НБУ № 566 від 30.12.1998 р. Таким чином, лише первинні документи та облікові регістри є доказами, які можуть підтвердити наявність безспірної заборгованості. Судом встановлено, що 12.11.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги. При звернення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, було подано приватному нотаріусу: договір іпотеки, розрахунок, досудову вимогу від 16.05.2013 року, опис вкладення. (а.с. 57-62 ). Згідно до представлених документів, розрахунок суми заборгованості станом на 15.05.2013 року, підписаний директором з операційної діяльності ТОВ «ОТП Факторинг Україна» [PERSON] Відповідно до наданого до суду наказу від 01.07.2013 року про надання права підпису, особу [PERSON] уповноважено правом підпису усіх документів лише з 01.07.2013 року. Крім того, з тексту основного договору вбачається, що грошові зобов'язання позивача були виражені у валюті - долари США, а виконавчим написом стягнуто заборгованість у гривнях та в сумі, що є відмінною від кредитного зобов'язання на грудень 2007 року. Виконавчим написом стягується загальна сума заборгованості по капіталу кредиту за договором і безпосередню сума заборгованості за договором кредиту, тобто фактично стягується не сума боргу на час вчинення виконавчого напису, а вся сума за договором кредиту достроково. У виконавчому написі вказується, що строк, за який проводиться стягнення, складає з 27.12.2007 року по 12.11.2010 року, що не відповідає дійсності, оскільки стягується уся сума заборгованості позивача, що складає 347 207,09 грн. (сума повного дострокового погашення кредиту та відсотків). Зазначені обставини не можуть свідчити про безспірність розміру грошових вимог. Про відсутність безспірності розміру заборгованості станом на час вчинення виконавчого напису 16.07.2013 року свідчить і той факт, що в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа № 641/744/14-ц (н/п 2/641/949/2014) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-701/1083/2007 від 27.12.2007 року, за зустрічним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання договору поруки припиненим та за зустрічним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання окремих пунктів кредитного договору недійсними (а.с. 206). У зазначеній цивільній справі на підтвердження своїх позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до суду було надано розрахунок заборгованості, зі змісту якого вбачається, що станом на 11.01.2014 року сума відсотків за користування кредитом за кредитним договором № ML-701/1083/2007 від 27.12.2007 року нарахована позивачу в розмірі 1 571,40 дол. США. В той же час, приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] для вчинення виконавчого напису Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було надано інший розрахунок заборгованості, зі змісту якого вбачається, що станом на 15.03.2013 року, тобто роком раніше, сума відсотків за користування кредитом за кредитним договором № ML-701/1083/2007 від 27.12.2007 року нарахована позивачу в розмірі 4 616,12 дол. США. Крім того, відповідно до вчиненого виконавчого напису 16.07.2013 року заборгованість складає 347 207,09 грн. за період з 27.12.2007 року по 12.11.2010 року. Згідно до наданих до суду доказів, приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] для вчинення оспорюваного напису був наданий розрахунок заборгованості станом на 15.05.2013 року без зазначення періоду заборгованості та зазначення суми в гривнях. (а.с. 60 ). Також суд звертає увагу на те, що нотаріусом вчинено виконавчий напис на суму 347207,09 грн., у той же час договором іпотеки передбачено відповідальність позивача у розмірі вартості предмету іпотеки, яку оцінено в 17830,00 грн. Доказів щодо іншої оцінки майна, ніж визначена в договорі, суду не надано. Відсутність вищезазначеної інформації свідчить про те, що на час вчинення виконавчого напису подані відповідачем документи не визначали безспірності заборгованості, внаслідок невиконання позивачем усіх дій визначених кредитним договором та нормами діючого законодавства. Пунктом 283 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в редакції, яка діяла на момент виниклих правовідносин, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем і боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця письмової вимоги про усунення порушень. З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2013 року відповідачем на адресу позивача направлено письмову вимогу про усунення порушень, що підтверджується відповідним листом та описом вкладення у цінний лист зі штампом відділення поштампу. Однак, розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, який є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку відповідачем до суду надано не було. Також, суд зазначає, що посилання відповідача про направлення листа позивачу про зміну іпотекодержателя не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки наданий до суду лист від 16.05.2013 року та опис вкладення з зазначенням про направлення листа від 24.05.2013 року спростовують твердження відповідача про направлення цього листа. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 1 ст. 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису, відповідно до якого передбачається звернення стягнення на предмет іпотеки за адресою: [ADDRESS] та запропоновано за рахунок коштів, виручених від реалізації заставного майна, задовольнити вимоги відповідача в розмірі 347 207,09 грн., таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отже підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved