Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначив, що відповідач [PERSON] є його двоюрідною сестрою по лінії матері. Вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з чоловіком, від якого [INFO] народила сина [PERSON], про що відділом РАЦС Шевченківського РУЮ м. Запоріжжя було зроблено відповідний актовий запис № 564 про народження дитини. В свідоцтві про народження дитини [PERSON] його батько записаний зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON]. В актовому запису про народження дитини батько також записаний у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, зі слів матері. [INFO] [PERSON] народила ще одну доньку - [PERSON]. В актовому запису про народження дитини батько також записаний у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, зі слів матері. Після народження доньки [PERSON] відповідачка залишила дітей в його родині і поїхала до м. Фастів Київської області, де вийшла заміж. 24.03.2012 року відповідачка зареєструвала шлюб з [PERSON] і на теперішній проживає з ним в м. Фастів та зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Троє її дітей проживають з позивачем. Він займається їхнім вихованням та повністю їх утримує. Відповідачка дітей не відвідує, не цікавиться їхнім життям і здоров'ям, не надає дітям ні матеріальної ні моральної підтримки. Діти прив'язані до нього, вважають його своїм батьком, він також любить дітей і бажає в подальшому займатися їх вихованням. Він повністю взяв на себе відповідальність по вихованню та утриманню дітей. Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню і утриманню дітей, вона не цікавиться долею дітей, не відвідує їх, не приймає участі в їх утриманні, не цікавиться їх здоров'ям і розвитком. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дітей, не приділяє їм належної уваги, не цікавиться її здоров'ям, життям та подальшою долею. За позовом [PERSON], посилаючись на ст. 164-166, 180, 184 СК України, просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], встановити над дітьми опіку, призначити його опікуном останніх та стягнути з відповідачки аліменти на його користь на утримання дітей. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про розгляд даної справи у порядку встановленому ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Прокурор прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя підтримав позовні вимоги [PERSON], проти задоволення позовної заяви не заперечував. Представник третьої особи - служби (Управління) у справах дітей Запорізької міської ради по Шевченківському району до суду не з'явився, надіслав до суду лист про розгляд справи за відсутністю представника, рішення просить віднести на розсуд суду. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Фастівської державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив, заперечень суду не надав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, з'ясувавши думку прокурора, приймаючи до уваги позицію третіх осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] має трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], відомості про батька яких в свідоцтві про їх народження записано зі слів матері, відповідно до ст.. 135 СК України. З травня 2011 р. [PERSON] не проживає постійно разом з дітьми, які залишилась на піклуванні їхнього дядька [PERSON]. Мати [PERSON] залишила дітей без батьківської опіки та піклування, матеріального утримання та виховання. Діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають в родині позивача у приватному будинку за адресою: [ADDRESS]. Про участь позивача у вихованні дітей свідчить довідка про склад сім'ї з місця проживання, довідки з дитячої поліклініки № 3. За висновками служби (Управління) у справах дітей Запорізької міської Ради та рішенням вказаного органу, на підставі належним чином обстежених умов, отриманих характеристик, вказано, що інтересам дитини відповідає позбавлення матері [PERSON] батьківських прав. [PERSON] для участі в розгляді справи жодного разу не з'явилася, однак в матеріалах справи наявна копія її заяви, яку вона надсилала до суду при первинному розгляді справи, про визнання позовних вимог позивача [PERSON]. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. З досліджених судом вищевказаних доказів, з урахуванням зазначених роз'яснень, встановлено, що мати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], ухилилися від виконання своїх обов'язків, оскільки не піклувалася і не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування дітей, не спілкується з дітьми, незважаючи на те, що спілкування з матір'ю необхідне для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення від виховання дітей, що є винною поведінкою матері в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. [PERSON] не надала жодних доказів, на спростування викладеного. Згідно ст..165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім'ї якої проживає дитина. За ч.2 ст..166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. З урахуванням вимог ст..ст.182, 183 СК України, суд вважає, позов [PERSON] в частині стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved