Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між ним та відповідачкою 02.10.2009 року зареєстровано шлюб у Крюківському відділі РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 419, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-КЕ № 153218 від 20.10.2009 року. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними погіршилися з січня 2013 року, оскільки позивач з відповідачкою мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, не ведуть спільного господарства, мають різні бюджети, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сімї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати, судові витрати стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву, згідно якої позов підтримав та прохав його задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася але надала суду заяву, згідно якої позов визнає в повному обсязі та прохає справу розглянути без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 02.10.2009 року зареєстровано шлюб Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 419, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 1-КЕ № 153218, виданим 20.10.2016 року. Відповідач після шлюбу прізвище не змінювала. Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними почали погіршуватись з 2013 року, припиненні з 2016 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, не ведуть спільного господарства, мають різні бюджети, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сімї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110, Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, зважаючи на бажання позивача, суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище «Кузнецова». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 580 грн.

Outcome: approved