Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача 31846 грн. основного боргу за поліпшення квартири, 4203,72 грн. інфляційних витрат, 3062,45 грн. - три відсотки річних та 2500 грн. за послуги правової допомоги. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що 22.02.2005 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу відповідно до якого [PERSON] продав, а він купив двокімнатну квартиру за [ADDRESS]. За рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 13.05.2010 року у справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до нього та [PERSON] визнано зазначений договір частково недійсним та визнано за [PERSON] та відповідачем [PERSON] право власності на 15/60 та 9/20 частин зазначеної квартири відповідно. Згідно рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08.12.2011 року у справі за його позовом до [PERSON] визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири за [ADDRESS] укладений між ним, [PERSON] та [PERSON], повернуто у власність [PERSON] 3/10 частин квартири та стягнуто з [PERSON], на його користь витрати на поліпшення квартири у сумі 21230 грн., відповідно до його частки у праві власності на квартиру. Він за власні кошти виконав ремонтні роботи у придбаній квартирі, що проведені у 2008 році, замінив електрообладнання, сантехніку, водовимірювальні прилади, водонагрівач та інші роботи, на загальну суму 70768 грн. Зазначені поліпшення неможливо відокремити від належної відповідачу частини нерухомого майна, а тому з відповідача слід стягнути компенсацію вартості поліпшень. Оскільки відповідачу належить 9/20 частини квартири то сума компенсації, відповідно до частки у праві власності на квартиру становить 31846 грн. Зазначена сума, після ухвалення рішення суду від 13.05.2010 року, що набуло чинності 18.08.2010 року, відповідачем не сплачена. Тому з відповідача слід стягнути 3% річних в сумі 3062,45 грн. та інфляційні втрати в сумі 4203,72 грн., починаючи з 18.08.2010 року. Крім того, ним понесені витрати на оплату послуг адвоката в сумі 2500 грн., яку також необхідно стягнути з відповідача. Суд, вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.02.2005 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив двокімнатну квартиру за [ADDRESS]. За рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 13.05.2010 року у справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] визнано зазначений договір частково недійсним та визнано за [PERSON] та відповідачем [PERSON] право власності на 15/60 та 9/20 частин зазначеної квартири відповідно. Згідно рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08.12.2011 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири за [ADDRESS] укладений між ним, [PERSON] та [PERSON], повернуто у власність [PERSON] 3/10 частин квартири та стягнуто з [PERSON], на його користь витрати на поліпшення квартири у сумі 21230 грн., відповідно до його частки у праві власності на квартиру. Позивачем понесені витрати на виконання ремонтних робіт у придбаній ним квартирі, що проведені у 2008 році, в т. ч. заміна електрообладнання, сантехніки, встановлення водовимірювальних приладів, водонагрівача та виконані інші роботи, на загальну суму 70768 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У відповідності до частини 2 зазначеної статті, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість. Суд приходить до висновку, що вартість проведених позивачем поліпшень належного відповідачу нерухомого майна має бути відшкодована за рахунок відповідача, оскільки зазначені поліпшення набуті відповідачем без достатньої правової підстави і не можуть бути повернені в натурі. Сума що підлягає стягненню, відповідно до частки позивача у праві власності на квартиру, з урахуванням загальної суми поліпшень - 70768 грн., становить 31846 грн. (9/20 частин від 70768 грн.) Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення вартості поліпшень є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки між позивачем та відповідачем виникли зобов'язання щодо повернення безпідставного набутого майна, а не грошові зобов'язання, суд приходить до висновку, що положення ч. 2 ст. 625 ЦК України не підлягають застосуванню до зазначених правовідносин. Таким чином, вимога про стягнення інфляційних втрат та річних відсотків у даному випадку не відповідає закону. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд не стягує витрати на правову допомогу, так як відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», компенсація стягується відповідно до часу участі особи, що надавала правову допомогу, у судовому засіданні, але адвокат позивача не приймав участі у судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial