Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

\~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що з 25 липня 1998 року по 07 червня 2019 року його мати та батько перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] є його рідною матір`ю. На даний час він навчається на денній формі навчання на першому курсі в Полтавській державній аграрній академії. Після досягнення повноліття його матеріальне забезпечення та оплату витрат із навчанням здійснює батько [PERSON] . Він потребує матеріальної підтримки, так як батько не в змозі повністю утримувати його та оплачувати навчання. У зв`язку з наведеним, просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у зв`язку з навчанням у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання чи до досягнення ним 23 років. 03 січня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 26). 21 січня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому відповідач просила відмовити у задоволенні позову, проводити розгляд справи просила в порядку загального позовного провадження (а.с. 36-39, 55). В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що відповідач є його матір`ю, яка проживає окремо від них з батьком. Починаючи з 01 вересня 2019 року він навчається на денній формі навчання на першому курсі факультету економіки та менеджменту 081 Право в Полтавській державній аграрній академії. Навчається на контрактній основі, стипендію не отримує. Загальна вартість освітньої послуги на весь строк навчання, без урахування коефіцієнту індексу інфляції становить 28700 грн., оплата за перший семестр навчання становила 7175 грн. Термін закінчення навчання 30 червня 2021 року. На цей час батько сплатив за його навчання за перший семестр. Сам він не працює, самостійного доходу немає. Окрім платного навчання, виникають додаткові витрати на придбання підручників, літератури, зошитів, канцелярського приладдя, оплату інтернету, роздрукування рефератів, статей та повідомлень, харчування та одяг. Він не має можливості матеріально себе забезпечувати і потребує допомоги батьків. Проживає разом із батьком [PERSON] в орендованій квартирі. Батько отримує невелику пенсію, і крім цього з нього стягуються аліменти на користю відповідача на утримання другої малолітньої дитини та надає матеріальну допомогу наскільки це можливо, але її недостатньо. Просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на період навчання в розмірі, зазначеному в позові, але не менше 1100 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні зазначивши наступне. Позивач по справі є власником двох транспортних засобів. Позивач, його батько та вона з малолітньою дитиною зареєстровані в одному і тому ж житловому будинку, і рішенням районної комісії з питань призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, житлових субсидій та надання пільг від 10 липня 2019 року їй відмовлено у призначенні житлової субсидії в зв`язку з тим, що [PERSON] набув право власності на майно, сума якого на дату придбання перевищувала 50000 грн., а саме ним 10 квітня 2019 року здійснено купівля автомобіля вартістю 204255 грн. 10 коп. Зазначила, що вона працює і розмір її заробітної плати становить 4500 грн., а після проведення утримань 3623 грн. щомісячно. Разом з нею проживає малолітній син, 2007 року, який знаходиться на її утримання. Крім витрат на придбання для дитини одягу, взуття, шкільного приладдя, ліків тощо, вона оплачує додаткові заняття з англійської мови, що становить 480 грн. На оплату комунальних послуг нею витрачається більше 3000 грн. щомісячно, субсидію вона не отримує у зв`язку з купівлею позивачем дорогого автомобіля. Таким чином, вона не має матеріальної можливості надавати позивачеві матеріальну допомогу у вигляді аліментів. Крім того, вона не створювала перешкод для позивача у проживання в будинку. Третя особа по справі [PERSON] , батько позивача, не є непрацездатним. Він отримує пенсію за вислугу років, за віком та станом здоров`я має можливість працювати. У зв`язку з наданням всіх доказів, не наполягала на перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження і на заміні засідання для розгляду справи підготовчим засіданням. Просила продовжити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження Третя особа [PERSON] зазначив, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу позивачу, який знаходиться на його утриманні, а тому вважав, що позов підлягає задоволенню. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, думку третьої особи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері, батька утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Позивач навчається на першому курсі факультету економіки та менеджменту 081 Право Полтавській державній аграрній академії на контрактній основі за денною формою навчання. Загальна вартість освітньої послуги становить 28700 грн. без врахування коефіцієнту індексу інфляції. Плата за один навчальний семестр становить 7175 грн., що підтверджується договором № 1282 про надання освітніх послуг від 09 серпня 2019 року (а.с. 15, 16). За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що потребує матеріальної допомоги матері, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, оскільки не працює і немає самостійного доходу. У запереченнях на позовну заяву відповідач, вказала на неспроможність утримувати свого повнолітнього сина [PERSON] , посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться друга спільна з третьою особою у даній справі дитина син [PERSON] , [INFO] , і хоча батько дитини сплачує аліменти на утримання дитини, їх недостатньо, і вона витрачає свої кошти щоб забезпечити утримання, навчання дитини. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, обов`язок по утриманню повнолітньої дочки в період її навчання не може бути покладений виключно на батька дитини зважаючи на її заробіток (а.с. 66). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Також судом враховується та обставина, що позивач, як повнолітня особа, яка навчається на денній формі може вживати заходи для свого власного забезпечення. З договору купівлі-продажу 5341/2019/1730004 транспортного засобу від 22 жовтня 2019 року, укладеного між продавцем (позивачем) [PERSON] та покупцем [PERSON] , [PERSON] від продажу автомобіля Volkswagen, моделі Passat, 2006 року випуску отримав 41000 грн. (а.с. 68). Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу № 5744/002981 від 23 квітня 2019 року між [PERSON] (позивачем) та [PERSON] , [PERSON] від продажу автомобіля Mercedes-Denz Citan, 2014 року випуску отримав 20000 грн. (а.с. 71). Згідно витягу з протоколу № 40 засідання районної комісії з питань призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, житлових субсидій та надання пільг від 10 липня 2019 року [PERSON] відмовлено у наданні субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого галу, твердого та рідкого пічного побутового палива, так як член її сім`ї [PERSON] (позивач) набув права власності на майно, що перевищує 50000 грн., а саме, 10 квітня 2019 року здійснено купівлю транспортного засобу 2006 року випуску вартістю 204255 грн. 10 коп. (а.с. 41). Наявність вказаних договорів позивач не заперечив. Непереконливими є посилання позивача, що він вимушений витрачати кошти на оренду житла в м.Полтаві в розмірі 5000 грн. щомісяця, враховуючи, що відповідач не заперечує проти проживання його у будинку за місцем реєстрації, де вона проживає з іншою дитиною в [ADDRESS] . До того ж, відстань від вказаного населеного пункту до м.Полтави складає 11 км. Проживання позивача за місцем реєстрації значно могло скоротити його витрати. Відповідач [PERSON] працює та отримує дохід (а.с. 45). Крім того, за судовим наказом від 29 жовтня 2019 року у справі № 545/2415/19 вона отримує аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі ј заробітку (доходу) батька дитини (а.с. 12, 67). За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач є особою працездатного віку, працює, тому спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. У відзиві, відповідач вказуючи, що вона несе додаткові витрати на малолітню дитину, яка знаходиться на її утриманні, витрати по сплаті комунальних послуг та на підтвердження своєї позиції, надала копії квитанцій, які з огляду на ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України, суд не може прийняти до уваги, як належні та допустимі докази. Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення повнолітнього сина, який продовжує навчання, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають до задоволення. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог в частині розміру аліментів 2000 грн., яку останній просить стягнути з відповідача щомісячно. Оскільки, в супереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідач може надавати грошову допомогу на утримання повнолітнього сина саме в такому розмірі. При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України. Стан здоров`я сторін, матеріальне становище відповідача. Також суд враховує розмір вартості навчання, необхідність придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання тощо, ту обставину, що син, як повнолітня особа, повинна і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення. Тому суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача 700 грн. щомісяця до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Згідно положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено на 35 %, то розмір судового збору становить 268 грн. 94 коп. (35 % від 768,40). Витрати на професійну правничу допомогу та сплату судового збору вирішуються відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України. Позивачем на правничу допомогу сплачено 1500 грн., що підтверджується відповідними документами (а.с. 19-22), а тому з відповідача на користь позивача суд стягує 525 грн. 00 коп. (35 % від 1500). Відповідачем на правничу допомогу витрачено 1800 грн., що підтверджується відповідними документами (а.с. 75-79), а тому з позивача на користь відповідача суд стягує 1170 грн. 00 коп. (65 % від 1800). Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу.

Outcome: partial