Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником будинку [ADDRESS], який він отримав у спадщину. З його дозволу 28.05.2011 у даному будинку зареєстровано його брата [PERSON], який жодного дня за місцем своєї реєстрації не проживав та своїх речей не зберігав. Востаннє він приїздив у 2012 році та повідомив, що перебуває на заробітках у м.Києві. Де брат проживає йому не відомо, оскільки вони не спілкуються. На даний час у нього існує необхідність у лікуванні та хірургічному втручанні, тому він має намір продати цей будинок. Проте, реалізувати свій намір він не має можливості у зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований у його будинку. З огляду на зазначене він вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням, тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про дату, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. Згідно з ухвалою Знам'янського міськрайонного суду від 06.10.2016, розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.08.2008, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18.08.2008, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.12.2008 та реєстраційне посвідчення від 08.12.2008 свідчать про те, що право приватної власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.6, 7, 8, 9). З довідки від 05.07.2016 та копії будинкової книги вбачається, що по [ADDRESS] з 28.05.2011 зареєстрований [PERSON] (а.с.10, 11-12). В акті від 20.06.2016 встановлено, що по [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], проте за даною адресою не проживає, місце його перебування невідоме, востаннє він був проїздом у 2012 році (а.с.13). Згідно з довідкою Кіровоградського обласного онкологічного диспансера, [PERSON] потребує оперативного лікування (а.с.14). Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що під час судового розгляду доведено факт відсутності відповідача за місцем його реєстрації понад рік, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS], внаслідок його відсутності за місцем реєстрації понад рік. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст.317, 319, 379, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved