Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння, від відповідача, належного йому автомобіля «Фіат Дукато», 1991 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, просив замість автомобіля «Фіат Дукато» стягнути з відповідача його вартість 32000 грив.. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням суду за ним визнано право власності на автомобіль «Фіат Дукато», вартість якого 32000 грив.. Йому відомо, що автомобіль був переданий [PERSON] в найм стороннім особам, які нещадно експлуатували цей автомобіль, в зв»язку з цим, він на даний час бажає отримати вартість автомобіля. Також просив стягнути 1000 грив. - витрати на правову допомогу. У судовому засіданні позивач підтримав уточненні позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги не визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Рішенням судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2012 року за [PERSON] визнано право власності на автомобіль «Фіат Дукато», 1991 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 32000 грив. Згідно повідомлення Управління ДАІ ГУМВСУ в Харківській області від 31 грудня 2013 року, автомобіль «Фіат Дукато», державний номер [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] З пояснень позивача у судовому засіданні вбачається, що автомобіль «Фіат Дукато», [PERSON] переданий в оренду, про це йому стало відомо ще при розгляді справи про поділ майна. Відповідач не визнала позовні вимоги з підстав того, що при розгляді справи про поділ майна не заперечувала проти визнання за [PERSON] права власності на автомобіль «Фіат Дукато» і згодна передати йому автомобіль. Даний автомобіль не передавався нею в оренду. Вона пропонувала позивачу забрати автомобіль, не чинила перепон при цьому. Твердження про утримання автомобіля нічим не підтверджується, оскільки не було звернення із заявою про примусове виконання рішення суду. Вважає, що позивач навмисно тривалий час не бажає забрати автомобіль. У відповідності до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому шкоди. Згідно до ч 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, позивачем не доведено, що позивачем порушені його права власника, яким чином порушуються його права. Рішенням суду від 12 липня 2012 року за [PERSON] визнано право власності на автомобіль «Фіат Дукато». Після рішення суду позивач не реалізовує свої права власності, не звертався із заявами про примусове виконання рішення суду, ні до органів ДАІ. Позивачем не надано доказів того, що автомобіль «Фіат Дукато», власником якого він являється на підставі рішення суду, відповідач передала в оренду, не надано договорів оренди. У [PERSON] була можливість ще при розгляді справи про поділ майна просити стягнути з [PERSON] компенсацію у розмірі 32000 грив. за автомобіль, оскільки як пояснив, мав відомості того, що автомобіль знаходиться в оренді, в екстремальній експлуатації сторонніми особами. Відповідач не заперечує передати автомобіль законному власнику і як пояснила, про це йому казала ще до звернення з даним позовом. Нею не укладались договори про передачу спірного автомобіля в оренду. За таких обставин позовні вимоги не можуть бути задоволені. Позивач просив стягнути 1000 грив. за надану йому правову допомогу, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки адвокат не приймав участі у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed