Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між ними розірвано. За рішенням суду з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей було стягнуто аліменти в розмірі 450 грн. на кожну дитину щомісячно. В період з грудня 2012 року по лютий 2015 року, менша дитина здебільшого проживала з відповідачкою, а старшу дитину, через непорозуміння та конфлікти зі співмешканцем відповідачки, постійно приводили до нього та залишали на тривалий час. 10.02.2015 року без будь-яких пояснень, відповідачка перевезла всі речі доньки до нього додому і залишила дитину разом з його матір'ю, після цього обірвала всі можливі зв'язки з ним та з донькою. Відповідачка виїхала з міста разом з меншою дитиною [PERSON] в невідомому напрямку. Вжиті заходи розшуку відповідачки через правоохоронні органи не дали результату. Після того він звернувся до суду з заявою про звільнення його від сплати аліментів на утримання доньки [PERSON]. Судом було прийнято рішення від 21.12.2015 року про звільнення його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], та стягнуто з [PERSON] на його користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 450 грн щомісячно до її повноліття. Згідно розрахунку, наданого Бердянським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції від 04.07.2016 року, станом на 15.06.2016 року [PERSON] має заборгованість по аліментам на утримання дитини [PERSON] в розмірі 4064,32 грн. Донька [PERSON] проживає з ним, а відповідачка ухиляється від утримання дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не переймається тим, як дочка живе, не утримує її та не допомагає матеріально. Відповідачка своїми діями проявила повну байдужість до своєї дитини та свідомо самоусунулась, надавши перевагу влаштуванню свого особистого життя, що свідчить про умисне ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. Просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили позов задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Крім того, позивач [PERSON] суду пояснив, що відповідачка не з'являлась до доньки [PERSON] 2 роки, не телефонувала їй, донька намагалась зв'язатися з матір'ю через соціальні мережі, але безрезультатно. Ніякої допомоги матір дитині не надає. Донька в березні 2015 року виявила бажання привітати матір з 8 березня та подарувати книгу, але мати подарунок не взяла. З того часу [PERSON] не спілкувалася з мамою. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради [PERSON] - в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з позивачем він знайомий з 1998 року, підтримують дружні відносини. Сім'я позивача розпалася близько 4 років тому. У позивача є двоє дітей, діти проживали з матір'ю, старшу доньку [PERSON] позивач брав на вихідні. З лютого 2015 року старша донька [PERSON] стала жити з батьком, з розмови з позивачем, він дізнався, що відповідачка ніякої допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає, життям дитини не цікавиться. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з позивачем він знайомий з 2000 року, підтримують дружні відносини. З сім'єю позивача він давно знайомий, хрещений батько [PERSON]. Близько 4 років тому [PERSON] та [PERSON] розлучились. Позивач брав дітей на вихідні. З лютого 2015 року старша донька [PERSON] стала жити з батьком, знаходиться на його утриманні, позивач займається її вихованням. Будь-яких зв'язків з відповідачкою він не підтримує. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є мамою позивача. З лютого 2015 року старша донька її сина - [PERSON] стала жити з батьком. Відповідачка сама зібрала речі [PERSON] і віддали дитину позивачу. На даний час відповідачка ніякої допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає, життям дитини не цікавиться. В травні 2015 року вона останнього разу спілкувалася з відповідачкою. Мати з дитиною ніяких контактів не підтримує. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Шлюб розірваний на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 січня 2013 року (а.с.13). Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21.12.2015 стягнуто з [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 450 гривень щомісячно на користь [PERSON]. Згідно розрахунку державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області №24950 від 24.07.2016 року, [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 4064,32 грн. Донька проживає разом із позивачем, знаходиться на його утриманні. Позивач створює для дитини необхідні умови для повноцінного життя та розвитку. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 13.02.2017 р. № 01-0885/46 доцільно позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку із тим, що вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно характеристики з Бердянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №11 - Бердянської міської ради Запорізької області, мати - [PERSON], протягом навчання [PERSON] до 20.02.2015 року приводила і забирала доньку, відвідувала батьківські збори. З лютого 2015 року вихованням та утриманням дитини став займатися батько [PERSON] До кінця третього класу, тобто до 30.05.2015 року, мати до школи не з'являлася та не приймала участі у житті дитини. Згідно характеристики з Бердянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №20 - Бердянської міської ради Запорізької області від 16.06.2016 р, відносно [PERSON] - вихованням та утриманням дитини займається батько [PERSON], відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті дитини і класу, несе необхідні витрати. Мати, [PERSON], в школі за весь час навчання дитини жодного разу не була, батьківські збори не відвідувала, участь у шкільному житті дитини не приймала. Згідно довідки вуличного комітету №27 - [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], разом батьком [PERSON] та бабусею [PERSON]. Як вбачається з заяви дитини [PERSON], [INFO], написаної в присутності зав. сектору служби по справам дітей виконкому Бердянської міської ради [PERSON], дитини згодна з тим, щоб її матір позбавити батьківських прав відносно неї, оскільки матір не цікавиться її справами, її життям, участі в утриманні не приймає. Зазначила, що матір на її дзвінки не відповідає. Згідно копії постанови слідчого СВ Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 31.08.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №12015080130003058 від 10.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1.2 ч.2 ст. 115 КК України, встановлено, що 09.07.2015 року до Бердянського МВ ГУМВС України надійшла заява від [PERSON], в якій він просить вжити заходи до розшуку його колишньої дружини [PERSON] та доньки [PERSON], [INFO], які виїхали з м. Бердянськ Запорізької області у невідомому напрямку. Допитані в рамках кримінального провадження [PERSON] та [PERSON] пояснили, що їх донька - [PERSON] та їх онука [PERSON], [INFO], поїхали з власної волі на постійне місце проживання до Росії, їм відомо їх місце мешкання, але в цілях безпеки життя та здоров'я дочки та онуки, вони відмовляється повідомити адресу їхнього проживання, просили припинити розшук. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області надав суду висновок № 01-0885/46 від 13.02.2017 р. про доцільність в інтересах малолітньої дитини позбавлення відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON], [INFO], оскільки вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Зазначений висновок повністю узгоджується з іншими матеріалами справи, в тому числі підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно принципу 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959 року, яка проголошена Генеральною Асамблеєю ООН, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна зростати, окрім іншого, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, позбавлення відповідачки батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір'ю своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню в інтересах малолітньої дитини. При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав, вона має право бути поновлена у батьківських правах відносно своєї доньки відповідно до положень ст.169 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved