Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресоюв [ADDRESS] . В позовній заяві посилаються на те, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 24.12.2019 року, зареєстрованими в реєстрі за № 2-563 та № 2-564 позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . Згідно довідки № 1010 від 04.03.2021 року, виданої Квартальним комітетом № 28 Фортечного району м. Кропивницький, в будинку під номером [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Відповідач хоч і зареєстрована, але не проживає за вказаною адресою з 2002 року по теперішній час, всі свої особисті речі з квартири забрала і протягом всього часу жодного разу не з`являлась. Будь-яких витрат на утримання будинку не несе, комунальні послуги не сплачує. В зв`язку з чим виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, а також виникають проблеми з оформленням субсидії, що об`єктивно порушують права власника будинку. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Варакіною Н.Б. від 06 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 24 грудня 2019 року за № 2-563 та № 2-564, посвідчених державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 Ляшенком В.Є., будинок під номером [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 9-9 на звороті). Згідно довідки № 1010 від 04.03.2021 року, виданої Квартальним комітетом № 28 Фортечного району м. Кропивницький, в будинку під номером [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , яка хоч і зареєстрована, але не проживає за вказаною адресою з 2002 року по теперішній час (а.с. 7). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.12.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 10). Факт, що відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2002 року та не користуються даним приміщенням підтверджується актами від 17.03.2020 року та 07.03.2021 року, складеним сусідами по [ADDRESS] (а.с. 5-6). Оскільки за вищезазначеною адресою зареєстрований відповідач, позивач не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, а також виникають проблеми з оформленням субсидії, що об`єктивно порушують права власника будинку. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач вселилась у спірну квартиру в якості члена сім`ї власника житлового будинку і набула право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідач спільним побутом із позивачами не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч.2 ст. 406 ЦК України. Згідно із ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (Постанова №702/101/18 від 14.08.2019). Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18). З таких підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 386, 391, 393, 405 ЦК України,

Outcome: approved