Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним права власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO]. батька [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є спадкоємцем майна, що належало його батьку [PERSON], який помер [INFO]. До складу спадщини увійшов житловий будинок [ADDRESS], який померлий успадкував після смерті свого батька [PERSON] у 1996, який той, в свою чергу, успадкував від своїх батьків, але не переоформив право власності на себе за життя. [PERSON] зазначає, що у встановленому законом порядку прийняв спадщину, оскільки звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але в зв'язку з відсутністю оригіналу правового документа на житловий будинок нотаріус не видав свідоцтво про право на спадщину на це майно. Також позивач стверджує, що фактично прийняв спадщину після померлого, оскільки на момент його смерті проживав разом з ним. Іншим спадкоємцем є відповідачка [PERSON]., але вона в установленому законом порядку спадщину не прийняла. Враховуючи, що [PERSON] прийняв спадщину, але не має можливості оформити її в установленому актами цивільного законодавства порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутній правовий документ на нього, позивач змушений звернутись до суду. Сторони в судове засідання не з'явились. Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач проти задоволення позову не заперечує, просить суд розглядати справу за її відсутності, про що надала відповідну заяву. Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як такі, що знайшли своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у с. Малинівка, Чугуївського району, Харківської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 15). Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав померлому на праві приватної власності на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 20.05.1957р., який зареєстрований у КП «Чугуївське МБТІ» у реєстрову книгу за № 1581, що підтверджується відміткою на зворотній сторінці Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 20.05.1957р., та технічним паспортом на житловий будинок (а.с. 12, 13, 17-19). Згідно інформації КП «Чугуївське МБТІ» № 125 від 31.01.2018р., згідно з реєстраційними матеріалами право власності станом на 31.12.2012р. на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого Чугуївською нотаріальною конторою 20.05.1957р. р. № 2302; акт про закінчення та введення у експлуатацію індивідуального будинку від 01.10.1960р. (а.с. 27). Також у даному листі зазначено, що колишня адреса на житлового будинок, що знаходиться на [ADDRESS], є [ADDRESS]. За інформацією, наданою Чугуївською державною нотаріальною конторою № 852/01-16 від 19.03.2018р., після смерті [PERSON], померлого [INFO]., в термін, передбачений ст. ст. 529, 531 ЦК України (1963р.) і заключними та перехідними положеннями до ЦК України, прийнятого 16.01.2003р. (шість місяців), спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини за законом в нотаріальну контору не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично тим, що відповідно до вимог ст. 549 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини; спадкова справа не заводилась; свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 40). Померлий [PERSON] за своє життя заповіту не складав. Актом про обстеження депутатом Малинівської селищної ради Скоморохою В.В. домоволодіння по [ADDRESS] від 12.02.2018р. встановлено, що за вказаною адресою на момент смерті [PERSON] з ним проживав онук [PERSON] - позивач по справі (а.с. 26). [INFO] у м. Харків померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). Померла [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 10). Отже, [PERSON], яка на день смерті чоловіка [PERSON] мала право на ? частину цього будинку, який належав померлому [PERSON], як дружина померлого [PERSON], оскільки будинок був побудований у період шлюбу, та має право на ? частини житлового будинку як обов'язкову частку спадщини, оскільки на день смерті чоловіка вона була непрацездатною, пенсійного віку у віці 70 років, відповідно до ст. 535 ЦК України (1963р.). За інформацією, наданою Чугуївською державною нотаріальною конторою № 852/01-16 від 19.03.2018р., після смерті [PERSON], померлої [INFO]., в термін, передбачений ст. ст. 529, 531 ЦК України (1963р.) і заключними та перехідними положеннями до ЦК України, прийнятого 16.01.2003р. (шість місяців), з заявою про прийняття спадщини за законом звернулись спадкоємці [PERSON] та [PERSON], але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично тим, що відповідно до вимог ст. 549 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини; заведена спадкова справа № 202/2004; свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 40). Померла [PERSON] за своє життя заповіту не складала. Відповідно до ст. 524 ЦК України (1963р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. (ст. 549 ЦК України 1963р.). [INFO] у с. Малинівка, Чугуївського району, Харківської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 16). За інформацією, наданою Чугуївською державною нотаріальною конторою № 852/01-16 від 19.03.2018р., після смерті [PERSON], померлого [INFO]., в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців), спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини за законом в нотаріальну контору не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим, що відповідно до вимог ст. 549 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини; спадкова справа не заводилась; свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 40). Померлий [PERSON] за своє життя заповіт не склав. Актом про обстеження депутатом Малинівської селищної ради Скоморохою В.В. домоволодіння по [ADDRESS] від 12.02.2018р. встановлено, що за вказаною адресою на момент смерті [PERSON] з ним проживав син [PERSON] (а.с. 25). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, єдиним спадкоємцем першої черги померлого [PERSON] є його син [PERSON] - позивач по справі, який проживав з померлим на день його смерті. Факт родинних відносин між померлим та [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області 19.03.1987 (а.с. 9). У передбачений законодавством строк позивач мав би звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини позивач не має можливості, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ на будинок, що є предметом спадщини. Крім того, спірний будинок батько не успадкував, а відповідач [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після батька [PERSON] до нотаріальної контори не зверталась і на день смерті разом з ним не проживала, а лише звернулася з заявою про прийняття спадщини разом зі своїм нині померлим братом [PERSON] після смерті матері [PERSON], яка, в свою чергу, також з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] до нотаріальної контори не зверталася та відомості про її проживання разом з чоловіком на день його смерті відсутні. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, позивач прийняв спадщину фактично, оскільки проживав на момент смерті разом із спадкодавцем - [PERSON], а з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався і разом з ним більш ніхто не проживав. Але дружина померлого [PERSON] - [PERSON] мала право на ? частину житлового будинку як обов'язкову частку спадщини, і після її смерті з заявами про прийняття спадщини звернулися діти - [PERSON] та [PERSON] - відповідач по справі, але свідоцтва про право на спадщину не видавались. Після смерті [PERSON] позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але прийняв її фактично, оскільки проживав з батьком [PERSON] на день його смерті. За приписами п.п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно Наказу Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009р. «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» - рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивач єдиний, хто проживав разом з власником будинку [PERSON] на день його смерті, і на даний час позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька шляхом звернення до нотаріальної контори через те, що належно посвідчений правовстановлюючий документ, що підтверджував би право власності на будинок відсутній, а відповідач, яка разом зі своїм померлим братом [PERSON], спадкоємцем якого є позивач, зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка мала право на ? частину цього будинку як непрацездатна дружина, але її не оформила, і на даний час не має змоги відмовитися від неї, оскільки пройшло понад 6 місяців після смерті матері, та визнала позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто не заперечує проти успадкування позивачем цілого будинку, суд вважає, що вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, і тому є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved