Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про втрату права користування житловим приміщенням, мотивуючи позовну заяву тим, що він є власником ? частки квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована також його донька [PERSON], яка не проживає у вказаній квартирі з 1996 року. Просить відповідачку визнати такою, що втратила право користування вказаною квартирою та зобов'язати Галицький районний сектор управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області [PERSON] зняти з реєстрації з квартири [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив і не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON], що доводиться свідоцтвом про право власності на житлову квартиру, виданим виконавчим комітетом Бурштинської міської ради народних депутатів від 31.12.1997р. Із довідки №272 від 27.01.2015р. вбачається, що у квартирі [ADDRESS] співвласники та їхня донька - [PERSON], [INFO]. Актами комісії від 03.02.2014р., 02.09.2014р., 26.01.2015р. встановлено, що [PERSON] в даній квартирі не проживає. Згідно ч.1 статті 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Так як інше не встановлено чинними законами, договором, заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сім'ї права користування помешканням. Оскільки, судом встановлено, що відповідачка в спірному житловому приміщенні не проживає близько десяти років без поважних причин, а іншої домовленості між нею та позивачем щодо збереження права на користування квартирою [ADDRESS] не має, суд приходить до висновку про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування вказаною квартирою. Щодо вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, то вирішення даного питання залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. А тому, вирішення питання про втрату права користування [PERSON] жилим приміщенням дає підстави органам реєстрації зняти відповідача з реєстраційного обліку. На підставі вищенаведеного, та

Outcome: partial