Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Відділ державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції в Луганській області про зняття арешту з майна, в якому просив суд постановити рішення, яким зняти арешт з житлового будинку №90А, розташованого за адресою: вул. Люксембург Рози м.Старобільська Луганської області, накладений Відділом державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції в Луганській області. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він придбав у [PERSON] належний йому житловий будинок №90А, що розташований за адресою: вул. Люксембург Рози м. Старобільськ Луганської області. Після укладання між ними угоди сплатив [PERSON] грошову суму у розмірі 70 000 грн. В свою чергу [PERSON] у строк до 01 березня 2014 року зобовязався переоформити усі правовстановлюючі документи на будинок на його імя, проте зобовязання не виконав у звязку з чим рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 21.04.2014 року договір купівлі - продажу вказаного вище житлового будинку, укладений між ним та [PERSON] було визнано дійсним та визнано за ним право власності на будинок. Рішення суду набрало законної сили. У звязку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції та перебоями у роботі відповідних реєстрів речових прав на нерухоме майно відразу не вчинив дії щодо реєстрації нерухомого майна на своє імя. Проте, вважав, що набув права власності на житловий будинок. У квітні 2015 року йому стало відомо, що ВДВС Старобільського РУЮ ще у березні 2014 року на житловий будинок, яким він володіє на підставі договору з власником накладено арешт у звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобовязань перед КП «Старобільськтепло». У звязку з чим вважає, що має право на судовий захист. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі до суду не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення у пресі (а.с.17). Третя особа представник Відділу державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції до суду не зявився надав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі (а.с.15). Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 15 червня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заяву позивача, перевіривши наведені в позові доводи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 10 січня 2014 року [PERSON] придбав у [PERSON] належний йому згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 грудня 2012 року житловий будинок №90А, що розташований за адресою: вул. Люксембург Рози м. Старобільськ Луганської області, сплативши грошову суму у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн., що підтверджується відповідними свідоцтвом та розпискою даною позивачем [PERSON] Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 21.04.2014 року договір купівлі - продажу житлового будинку №90А, розташованого за адресою: вул. Люксембург Рози в м.Старобільську Луганської області, укладений між [PERSON] та [PERSON] було визнано дійсним та визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок №90А, що розташований за адресою: вул. Люксембург Рози м.Старобільська Луганської області (а.с.6-7). Рішення суду набрало законної сили. Згідно технічного паспорту виданого Старобільським бюро технічної інвентаризації [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Р.Люксембург, 90а в м.Старобільську Лугагської області(а.с.9-11). За інформацією з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження встановлено, що на нерухоме майно (житловий будинок №90а, що розташований за адресою: вул. Р.Люксембург, 90а в м.Старобільську Луганської області), яке належить боржнику [PERSON] накладено арешт (а.с.8). Приймаючи до уваги, те, що на підставі договору з власником та рішення суду, що набрало законної сили, житловий будинок №90А, який розташований за адресою: вул. Люксембург Рози м.Старобільська Луганської області, належить [PERSON], а не боржникові, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його підтверджено наявними доказами, а тому він підлягає повному задоволенню. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, [PERSON] не порушує питання про стягнення його з відповідачів, а з власної ініціативи суд не може вийти за межі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved