Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та ПрАТ «УАСК АСКА». З урахуванням уточнень до позову [PERSON] просить стягнути солідарно з [PERSON] та ПрАТ «УАСК АСКА»: - 248254 грн. 42 коп. - матеріальні збитки повязанні з пошкодженням автомобіля [PERSON], державний номер [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 05 квітня 2013 року; - 25852 грн. 05 коп. - витрати на отримання кредиту для проведення відновлювального ремонту; - 2000 грн. послуги експерта-автотоварознавця; - 1201 грн. 20 коп. витрати повязанні з забезпеченням відшкодування збитків (вартість пального); - 10000 грн. розмір моральної шкоди; - 3873 грн. 10 коп. судові витрати (судовій збір, послуги адвоката) (а.с. 207-208). В обґрунтування позову зазначається, що 05 квітня 2013 року близько 18:00 год., [PERSON] керуючи транспортним засобом «Міцубісі», державний номер [NUMBER], на автошляху Одеса-Мелітополь, 296 км. + 84,50 м. рухаючись по другорядній дорозі на перехресті не надав перевагу в русі автомобілю [PERSON], державний номер [NUMBER], що призвело до механічного пошкодження автомобілю [PERSON], який належить позивачу. Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 07 травня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вартість відновлювального ремонту автомобілю [PERSON] згідно висновку судового експерту становить 248254 грн. 42 коп.. Оскільки відповідач та страхова компанія відмовились виплачувати завдану позивачу шкоду, останньому прийшлось укласти кредитну угоду з банком для проведення відновлювального ремонту автомобілю, вартість якого (кредиту) складає 25852 грн. 05 коп.. Також позивачем понесено витрати на послуги експерта-автотоварознавця та адвоката. Крім того, внаслідок пошкодження майна позивача та небажання відповідачів виконати свої обовязки, [PERSON] завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 10000 грн.. В судовому засіданні позивач цивільний позов та уточнення до нього підтримав та наполягав на задоволенні вимог у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. При цьому зазначали, що докази надані позивачем в обґрунтування розміру завданих відповідачем збитків не дають змоги встановити реальний розмір збитків та зв'язок між завданими [PERSON] збитками та реальними витратами позивача. Представник ПрАТ «УАСК АСКА» в запереченнях на позов зазначає, що [PERSON] проігноровано вимоги ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо належного повідомлення страхової компанії протягом трьох робочих днів про дорожньо-транспортну пригоду, і, крім того [PERSON] при поданні заяви про страхове відшкодування від 22 квітня 2013 року в порушення ст. 35 названого Закону не було надано повного пакету документів, необхідних для отримання такого відшкодування, а саме відомостей про банківські реквізити, які є обовязковою умовою для здійснення перерахування суми страхового відшкодування. В подальшому позивач за виплатою страхової суми не звертався, а тому, на думку представника відповідача, між [PERSON] та ПрАТ «УАСК АСКА» відсутні спірні правовідносини, оскільки після отримання від позивача повного пакету документів, визначених законодавством та за результатами їх розгляду страховою компанією відповідно до ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» буде прийнято відповідне вмотивоване рішення. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON]. Так, судом встановлено, що 05 квітня 2013 року біля 18:00 год. [PERSON] керуючи автомобілем марки «Міцубісі», державний номер [NUMBER], на автошляху Одеса-Мелітополь, 296 км. + 84,50 м. рухаючись по другорядній дорозі на перехресті не надав перевагу в русі автомобілю [PERSON], державний номер [NUMBER], який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення автомобілів та їх механічному пошкодженню. Власником автомобілю [PERSON], державний номер [NUMBER], являється [PERSON]. Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 07 травня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Дана постанова не оскаржена та набрала законної сили. [PERSON] є власником автомобіля марки «Міцубісі», державний номер [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована відповідно до полісу № АВ/6601364 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25 травня 2012 року у ПрАТ «УАСК АСКА». 19 квітня 2013 року [PERSON], як потерпілий звернувся до ПрАТ «УАСК АСКА», як страховика із повідомленнями про страховий випадок, а 22 квітня 2013 року позивач подав заяву на виплату страхового відшкодування, проте вказана вимога страховиком залишена без відповідного реагування. 26 квітня 2013 року автотоварознавцем [PERSON] проведено огляд пошкодженого автомобілю [PERSON], державний номер [NUMBER], в присутності власника, одночасно 24 квітня 2013 року було повідомлено [PERSON] про проведення такого огляду, проте відповідач для огляду транспортного засобу не зявився. За результатами проведеного експертного автотоварознавчого дослідження 27 травня 2013 року ФОП [PERSON] складено Висновок № 30/05- 13, в якому визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [PERSON], державний номер [NUMBER], в результаті пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, який складає 234318 грн. 30 коп.. Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частинами 1 та 2 статті 1187 та пунктом 1 частини 1 статті 1188 названого України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як встановлено матеріалами справи, 05 квітня 2013 року [PERSON] вчинено правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за наслідками чого останнім завдано матеріальну шкоду [PERSON], а саме пошкоджено автомобіль марки [PERSON], державний номер [NUMBER], який належить позивачу. Вину [PERSON] у скоєному правопорушенні встановлено постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 07 травня 2013 року, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 9). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Зі змісту зазначених вище норм Цивільного кодексу України та ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, а також з урахуванням встановлених обставин справи [PERSON], як особа яка винна у завданні матеріальної шкоди [PERSON], повинен відшкодувати матеріальні збитки позивача у повному обсязі. Разом з цим, як зазначено вище матеріальні збитки позивачу завдано відповідачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована відповідно до полісу № АВ/6601364 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25 травня 2012 року у ПрАТ «УАСК АСКА» (а.с. 134). Згідно п. п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як вбачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода за участю позивача та [PERSON] відбулась 05 квітня 2013 року. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 названого Закону обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. [PERSON] не надано суду доказів повідомлення «УАСК АСКА» про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. За таких даних, шкода завдана позивачу має бути відшкодована завдавачем шкоди, а саме [PERSON]. Розмір шкоди завданої [PERSON] внаслідок протиправної поведінки [PERSON] визначено за результатами судової автотоварознавчої експертизи і її розмір складає 248254 грн. 42 коп. (а.с. 189-194) У висновку експерта надано всі відповіді на питання поставленні у клопотанні відповідача про призначення судової автотоварнознавчої експертизи та в ухвалі суду про призначення такої експертизи (а.с. 177, 186). Судом не приймаються до уваги посилання [PERSON] на п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», оскільки відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Також не є обґрунтованим і зазначення відповідачем про неможливість встановлення причинного звязку між його діями та отриманими позивачем збитками. Так, причинний зв'язок між неправомірними діями [PERSON] та матеріальними збитками отриманими позивачем підтверджується матеріалами адміністративної справи № 666/2522/13п (а.с. 107-117) та висновками судової автотоварознавчої експертизи від 24 січня 2014 року № Вс-2 (а.с. 188-203). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем належним чином повідомлено відповідача про дату та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, однак у визначений час та місце [PERSON] не зявився, що не є перешкодою для складання спеціалістом відповідного протоколу огляду, в якому визначено всі пошкодження автомобіля [PERSON], державний номер [NUMBER], отриманні підчас ДТП. Відповідно до вимог ст. 23, 1167 ЦК України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Розглядаючи позови про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, слід враховувати, що згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. (п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Приймаючи до уваги те, що пошкодження майна особи вже само по собі завдає моральної шкоди її власнику, крім того, особі необхідно додатково витрачати свій час на пошук технічної станції яка буде здійснювати відновлювальний ремонт автомобіля, пошук запчастин до автомобіля пов'язаних із проведенням ремонту, а також витрата коштів на ремонт автомобіля, які були заплановані на інші потреби, завдає особі моральних страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Матеріалами справи встановлено, що судові витрати позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог складають 3636 грн. 80 коп., з них 2636 грн. 80 коп. судовий збір та 1000 грн. - належним чином підтвердженні послуги адвоката. Разом з цим, не є обґрунтованими вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача витрат, повязаних з оформленням позивачем споживчого кредиту у розмірі 25852 грн. 05 коп., витрат на послуги експерта-автотоварознавця у розмірі 2000 грн. та витрат, повязаних з забезпеченням відшкодування збитків (вартість пального) у розмірі 1201 грн. 20 коп., з огляду на наступне. Позивачем до суду надано кредитні договори від 18 травня 2013 року № 13Р-002 та від 23 травня 2013 року № 13Р-003, згідно яких [PERSON] отримано кредит для споживчих цілей у загальному розмірі 56000 грн. (а.с. 168-171, 209-223). Проте, з наданих позивачем договорів неможливо встановити, на які саме споживчі цілі отримано останнім кредит, та на що саме витрачено грошові кошти отриманні за зазначеними кредитними договорами, що в свою чергу не дає можливості встановити зв'язок між отриманням позивачем кредиту та витратами понесеними у звязку з ремонтом пошкодженого транспортного засобу. Також не є належно підтвердженими витрати позивача, повязанні з забезпеченням відшкодування збитків (вартість пального), оскільки в наданих [PERSON] до суду чеках не зазначено будь-якої інформації щодо маршруту особи, яка купує пальне та в більшості чеках відсутня інформація щодо особи, яка придбала таке пальне, що в свою чергу позбавляє позивача права на відшкодування таких витрат. Також не є обгрунтованими судові витрати на послуги експерта-автотоварознавця у розмірі 2000 грн., оскільки вони не є витратами пов»язаними з розглядом справи. Судові витрати відповідно до ст. ст. 79,86 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат пов»язаних з розглядом справи. До витрат , пов»язаних з розглядом справи належать витрати , пов»язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Outcome: partial