overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою посилаючись на те, що його брат - [PERSON], унаслідок хронічного стійкого психічного захворювання - олігофренії в ступені вираженої дебільності не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому його слід визнати недієздатним й за поданням органу опіки та піклування призначити [PERSON] його опікуном. У судовому засіданні представник [PERSON] просив про задоволення заяви з викладених у ній підстав. Пояснив, що внаслідок стійкого психічного захворювання [PERSON]не контролює свої дії та постійно потребує сторонньої допомоги та контролю. Представник органу опіки та піклування Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської областіподав заяву про розгляд справи за його відсутності, поклався на розсуд суду. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] страждає на олігофренію в ступені вираженої дебільності. Згідно довідки Вишгородської центральної районної лікарні від 15 вересня 2014 року [PERSON] з 20 лютого 1998 року перебуває на «Д» обліку. Згідно довідки МСЕК серії КИО-1 №050433 від 03 грудня 1997 року [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства. Згідно довідки МСЕК серії КИО-1 №241567 від 22 грудня 2004 року інвалідність другої групи з дитинства [PERSON] встановлена довічно. Відповідно до висновків амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 401ц від 03 грудня 2014 року [PERSON] страждає на легку розумову відсталість - олігофренію в ступені вираженої дебільності. За своїм психічним станом [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може. На підставі ст. 39 ЦК України фізична особа визнається недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відтак, з огляду на досліджені судом докази, в справі наявні підстави до визнання [PERSON] недієздатним і встановлення над ним опіки. В порядку встановленому ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення в цій справі, одночасно має призначити опікуна. Вирішуючи дане питання, суд погоджується з рішенням виконавчого комітету Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області №20 від 10 вересня 2014 року, про призначення опікуном [PERSON] його брата - [PERSON], який проживає разом з ним. Представник [PERSON] запевнив суд у можливості виконання останнім обов'язків опікуна, який зобов'язався дбати про брата. [PERSON] постійно проживає разом із заявником, інших родичів, які б про нього дбали, не має. Будь-яких перешкод до призначення опікуном [PERSON] його брата, в судовому засідання не виявлено. Зазначені питання суд вирішує за правилами статей 55, 58, 60, 63 і 64 ЦК України, в яких регламентовано правовідносини встановлені в цій справі, а тому при її вирішенні суд застосовує даний закон. Виходячи з наведеного, подана заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою, посилаючись на те, що при видачі йому державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] площею 2,4072га та [NUMBER] площею 0,8274га було допущено орфографічну помилку, зокрема, неправильно зазначено прізвище « [PERSON] », тоді як правильним написанням його прізвища згідно свідоцтва про народження й паспорта є « [PERSON] », на що він в силу свого похилого віку не звернув увагу. Дана обставина обмежує його права як власника земельних ділянок розпорядитись ними шляхом складання заповіту. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що чинним законодавством не передбачено можливості внесення змін чи виправлень у існуючі державні акти, а також припинено друк нових бланків цих документів. Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечує проти задоволення вимог заявника. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно копій свідоцтва про народження та паспорта заявника він народився [INFO] в [ADDRESS] , і його дійсним прізвищем є [PERSON] ; таке ж прізвище заявника зазначено й у його свідоцтві про одруження з [PERSON] В державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 2,4072га та державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 0,8274га на території Хорошеозерської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які видано Борзнянською райдержадміністрацією 14 липня 2005 року та 21 липня 2005 року, відповідно, прізвище власника вказано як « [PERSON] ». Водночас, належність вказаних правоустановлюючих документів на землю саме заявнику [PERSON] підтверджується тотожністю адреси місця проживання заявника, зазначених в його паспорті та державних актах на землю ( [INFO] перейменована на [INFO]) , й свідчить про допущену технічну помилку. Внесення ж змін, виправлень в існуючі державні акти чи виготовлення та видача нових державних актів є неможливим в зв`язку зі змінами в чинному законодавстві та припиненням друку бланків цих правоустановлюючих документів на землю. Таким чином, суд вважає, що від встановлення судовим порядком факту належності [PERSON] . державних актів на право власності на земельні ділянки залежить можливість реалізації ним своїх правомочностей власника землі, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують, що вимоги заявника є обгрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою, посилаючись на те, що при видачі йому державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №304797 від 18.07.2005р. було допущено технічну помилку, зокрема, неправильно зазначено його по-батькові «Макарович», тоді як правильним написанням його по-батькові згідно свідоцтва про народження та паспорта є «Маркович», що обмежує його права як власника земельної ділянки на управління та володіння цим майном. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. Плисківська сільська рада в судове засідання представника не направила, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги заявника визнає. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Згідно копій свідоцтва про народження та паспорта заявника він народився 21 червня 1930 року в с. Велика Загорівка Борзнянського району Чернігівської області, де й проживає [INFO], і його дійсним по-батькові є «Маркович» (батько [PERSON]). В додатку до Державного акта на право колективної власності на землю серії ЧН №000003 зі списком осіб-членів КСП «Україна» (позиція №197), книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Великозагорівською сільською радою, по-батькові заявника також вірно вказано як «Маркович». Однак, в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №304797 площею 3,56га на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області для ведення особистого селянського господарства, який видано Борзнянською райдержадміністрацією 18 липня 2005 року, по-батькові заявника вказано як «Макарович», що свідчить про допущену технічну помилку та підтверджується довідкою Плисківської сільської ради №83 від 28.03.2018р. й тотожністю адреси місця проживання заявника, зазначених в паспорті та державному акті на землю. Згідно інформаційного листа відділу ГУДЧО у Борзнянському районі внесення виправлень в існуючий державний акт чи виготовлення та видача нового державного акта є неможливим в зв'язку зі змінами в чинному законодавстві та припиненням друку бланків державних актів на право власності на землю. Таким чином, суд вважає, що від встановлення судовим порядком факту належності [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку залежить можливість реалізації ним своїх правомочностей власника землі, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують, що вимоги заявника є обгрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатною, встановлення на нею опіки та призначення його опікуном. Заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що його мати [PERSON] у липні 2014 року захворіла, перебувала на лікуванні у Чернігівській міській лікарні № 3. Через хворобу вона не може розуміти та керувати своїми діями і потребує цілодобової опіки. У судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю, просив задовольнити. Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти задоволення заяви в частині визнання недієздатною [PERSON], в іншій частині просить відмовити, оскільки відсутнє відповідне подання органу опіки та піклування. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності. Суд визнав за можливим справу розглянути у відсутності представника заінтересованої особи на підставі доказів наявних у матеріалах справи. Вислухавши заявника, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено та підтверджується копією свідоцтва про народження, (а.с.10), заявник [PERSON] є сином [PERSON], [INFO]. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 224 від 09.04.2015 року, у [PERSON] з 2014 року мають місце клінічні ознаки мультиінфарктної деменції (F01.1 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), у звязку з важким (тобто хронінчиним та стійким) психічним розладом вона позбавлена можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.37-39). За вказаних обставин, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] Частиною 1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Приписами ч. 1 ст. 241 ЦПК України встановлено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Таким чином, суд наділений повноваженнями по встановленню опіки над фізичною особою та призначення їй опікуна лише за поданням органу опіки та піклування, у разі визнання фізичної особи недієздатною. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне в цій частині заявлених вимог щодо встановлення опіки та призначення [PERSON] опікуном відмовити, оскільки на момент розгляду справи відсутнє відповідне подання органу опіки та піклування.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою, просив встановити належність йому договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку (далі - Договір) від 05 червня 1984 року. В обґрунтування вимог заявник посилався на неможливість оформлення права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], через неправильність написання російською мовою у спірному Договорі його прізвища та ім'я. В судове засідання сторони не з'явились. Заявник, згідно наданої заяви просив про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи надіслав до суду заяву, в якій просить про розгляд заяви у його відсутність, не заперечує проти задоволення вимог заяви. Враховуючи, що для встановлення факту немає потреби в особистих поясненнях сторін, суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. 05 червня 1984 року між заявником та виконкомом Тернівської селищної ради народних депутатів укладений Договір на підставі рішення того ж органу № 80 від 27 квітня 1984 року (а.с. 6-7) В зазначеному Договорі невірно вказані російською мовою прізвище та ім'я заявника, а саме замість «[PERSON]» (рос.) невірно вказано «[PERSON]» (рос.) Документ складений російською мовою. По-батькові заявника повністю збігається з відповідними даними паспорту особи. Згідно паспортних даних прізвище та ім'я заявника - «[PERSON]» (рос.). За вказаних обставин, суд вважає, що при складенні тексту державного акту була припущена граматична помилка, а тому заява підлягає задоволенню. Також відповідно довідки № 1936 від 10.10.2013 року, виданої відділом соціально-економічного розвитку мкр. Тернівка адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, було змінено [ADDRESS] на [ADDRESS] (а.с. 8)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою та просив встановити факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , являється рідною бабою [PERSON] , [INFO] . Встановлення даного факту йому потрібно для реалізації свого права власності. Заявник посилається на те, що при зверненні до районного державного нотаріуса йому повідомлено про неможливість оформлення спадкових прав так, як відповідно до наданого ним заповіту від 27.10.1995 року, посвідченого Веселівською сільською радою, зареєстрованого в реєстрі за №25 вбачається, що [PERSON] заповідачє все належне їй майно внукові [PERSON] . Наявні в нього документи в повній мірі не доводять його родинні стосунки з його бабусею, так як відсутні повні дані (свідоцтво про народження), його матері [PERSON] . В підтвердження факту родинних стосунків зазначає наступне: відносно нього був складений заповіт його бабусею [PERSON] ; в спадковому будинку, станом на день подання заяви, він зареєстрований та проживає, оброюляє земельну ділянку біля будинку, доглядає за будинком, виготовив технічний паспорт на будинок. Учасники подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник заявника заяву підтримав, просив її задовольнити, представник заінтересованої особи - вимоги заяви визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до наступного. [INFO] померла баба заявника [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на будинок та земельну ділянку, які належали спадкодавцю на праві власності. В 2019 році завник звернувся до районного державного нотаріуса з питанням реалізації спадкового права. Нотаріусом повідомлено про неможливість оформлення спадкових прав, оскільки відповідно до наданого заявником заповіту від 27.10.1995 року посвідченого Веселівською сільською радою, зареєстрованого в реєстрі №25, з якого вбачається. що [PERSON] заповідає все належне їй майно внукові [PERSON] .. В спадковому будинку зареєстрований та проживає, обробляє земельну ділянку біля будинку, доглядає забудинком, виготовив технічний паспорт на будинок. У заявника відсутні повні дані - свідоцтво про народження матері - [PERSON] . Таким чином, судом встановлено що [PERSON] є онуком [PERSON] . Відповідно до ст. 315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, заява підлягає задоволенню, так як заявник позбавлений можливості встановити факт родинних відносин, це питання розглядається у судовому порядку і підтверджено доказами. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить можливість реалізувати своє спадкове право. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою та просить визнати [PERSON] безвісно відсутньою, зазначивши, що він є її колишнім чоловіком, в серпні 2016 року між ними виникла сварка, після якої дружина зібрала всі свої речі та пішла з дому. З того часу вона жодним чином не повідомила про місце свого перебування, не з`являлась за місцем свого постійного проживання, він звертався до відділу поліції з метою розшуку колишньої дружини, однак ці заходи бажаного результату не дали. Реєстрація бувшої дружини створює для нього перешкоди в здійсненні права власності, оформленні житлової субсидії та отримання матеріальної допомоги на оплату житлово-комунальних послуг. Заявник та представник заінтересованої особи УПСЗН Коростенської міської ради клопотали про розгляд справи за їх відсутності, заявник заяву підтримав, заінтересована особа не заперечила проти задоволення заяви. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що заявник з 13.03.1999 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , які разом проживали за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою про склад сім`ї. Заочним рішенням Коростенського міськрайонного суду від 24.10.2017 року шлюб між ними розірвано. В серпні 2016 року заявниця залишила місце реєстрації/проживання, та з того часу місце її перебування нікому не відомо. Заявник звертався до Коростенського ВП з заявою щодо встановлення місця проживання бувшої дружини, однак місце її знаходження нікому не відомо. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Як вбачається з даних акту від 27.08.2019 року, [PERSON] , за адресою своєї реєстрації з серпня 2016 року не проживає, з листа Коростенського відділу РАЦСу актовий запис про смерть [PERSON] відсутній, з повідомлення Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 20.06.2019 року слідує, що за результатами перевірки підстав для внесення даних до ЄРДР не встановлено, за медичною допомогою до консультативно-діагностичного центру в період з вересня 2016 року по теперишній час не зверталась, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Разом з тим, на запит суду Коростенський ВП ГУНП в Житомирській області повідомив, що заявник [PERSON] та інші особи з приводу розшуку гр. [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] не звертались та розшукові заходи по її місцю перебування не проводились. Посилання заявника щодо неможливості оформлення субсидії правого значення у цій справі не мають. Отже, враховуючи, що заявником не доведено існування обставин, які є підставою для визнання особи безвісно відсутньою згідно до ст.43 ЦК України, вимоги заяви є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою та просить суд встановити факт проживання його із [PERSON], [INFO], однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1993 року по 01 квітня 2014 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заяву [PERSON] визнали в повному обсязі та не заперечували проти її задоволення. Суд заслухавши пояснення заявника і його представника, заінтересованої особи і його представника, допитавши свідків, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з лютого 1993 року по 01 квітня 2014 року проживали однією сім'єю по [ADDRESS], без реєстрації шлюбу. Вели спільне господарство. Даний факт підтверджується показами свідків: [PERSON] і [PERSON], а також матеріалами справи. Згідно ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також і факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 02 липня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 774. В позовній заяві зазначає, що у 2012 році сім'я розпалась, причиною явилось те, що зустрів іншу жінку, з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах, сімейні відносини з відповідачем повністю припинені, з 2012 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) В судове засідання позивач не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі. (а.с. 19) Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що проти розірвання шлюбу не заперечує. (а.с. 18) Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети, разом не проживають. Таким чином, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved