Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26.10.2015 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на: земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану на території с. Діброва Монастириського району Тернопільської області, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6124280800:03:001:0021, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №003680. Позивач прийняв спадщину, проте нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв»язку із втратою правовстановлюючого документа на земельну ділянку, що підлягає спадкуванню. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] у судове засідання не з»явилися, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримали. Відповідач [PERSON] селищнарада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечили. Судом встановлено такі обставини. Як убачається зі даних витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованому 29.08.2016 року Відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, розташована в с. Діброва Монастириського району Тернопільської області, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6124280800:03:001:0021, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №003680. Судом встановлено, що на час розгляду справи в суді державний акт на право власності на землю серії ЯИ №003680 втрачений. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №192636 від 26.10.2015 року, [PERSON] помер 26.10.2015 року в с. Діброва Монастириського району Тернопільської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на земельну ділянку, розташовану в с. Діброва Монастириського району Тернопільської області, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6124280800:03:001:0021, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №003680. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Спадкодавець [PERSON] все своє майно заповів позивачу [PERSON], про що 10.12.2009 року складено заповіт, посвідчений секретарем Вербківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийняв спадщину, звернувшись у встановлений шестимісячний термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, сформованому 01.03.2016 року приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу [PERSON] На підставі поданої 01.03.2016 року позивачем заяви про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу [PERSON] заведена спадкова справа №24 після смерті [PERSON], який помер 26.10.2015 року, на ім»я [PERSON] видано шість свідоцтв про право на спадщину за заповітом. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, що підлягає спадкуванню, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом (лист Монастириської державної нотаріальної контори №640/01-16 від 26.12.2016 року). Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Як вбачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка, розташована в с. Діброва Монастириського району Тернопільської області, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6124280800:03:001:0021, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №003680, позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після померлого 26.10.2015 року [PERSON]

Outcome: approved