overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: державний нотаріус Южноукраїнського державного нотаріального округу, про визнання правочину дійсним. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 31 січня 2001 року між [PERSON] та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 132178 від 31.01.2001 р., який був зареєстрований на Українській товарній біржі. Право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване в БТІ м. Южноукраїнськ за № 48 в книзі № 12, стор. 98. В даному помешканні [PERSON] проживав до смерті і залишив її йому у спадок, склавши заповіт. Однак, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріусом, він в даний час не має можливості прийняти спадщину. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідачі позовні вимоги визнали повністю, відповідач [PERSON] (нині Земницька) О.О. в судове засідання не зявилася, але надіслала до суду телеграму, в якій просить розглянути справу без її участі (а. с. № 44). Третя особа в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду листа, в якому вказала, що позовні вимоги позивача підтримує та просить розглянути справу без її участі (а. с. № 37). Під час розгляду справи по суті встановлено, що 31 січня 2001 року [PERSON], що діяв від свого імені та від імені своєї неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], а також [PERSON], що діяла від свого імені, з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони, уклали договір купівлі-продажу нерухомості № 132178 від 31.01.2001 р., який був зареєстрований на Товарній біржі «Українська» (а. с. № 8). Нотаріусом даний договір не посвічувався. Згідно п. 1, п. 3 даного договору [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Вищевказана квартира продана за 1700 гривень, які продавець одержав від покупця до підписання цього договору. 19.11.2001 р. квартира [ADDRESS] була зареєстрована в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» м. Южноукраїнськ за № 48 в книзі 12 стор. 98 (а. с. № 8). Технічний паспорт на вищевказану квартиру перереєстрований на імя [PERSON] (а.с. № 11-12). За ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України). Суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. (ч. 2 ст. 220 ЦК України). Виходячи із договору купівлі-продажу та інших матеріалів справи, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне його виконання. А тому, на підставі викладеного, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 132178 від 31.01.2001 р. дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про виділ частки майна в натурі, що є у спільній частковій власності в окремий нерухомий об?єкт. В позовній заяві [PERSON] просив припинити право спільної часткової власності між ним та [PERSON] , [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] ; виділити [PERSON] із спільної часткової власності домоволодіння [ADDRESS] : І - сіни, площею - 3,73 кв.м, 2-1 жила кімната, площею - 9,9 кв. м, 2-2 жила кімната, площею - 14,3 кв.м та надвірні будівлі, а саме: Б - сарай; 1/3 частина ВІ літньої кухні-сараю; Д - вбиральні. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві приватної часткової власності належить 16,6/100 частки, [PERSON] 168/1000 частки, [PERSON] 20/100 частки домоволодіння [ADDRESS] . Вказані частини домоволодіння є відокремленими із самостійними входами, кожен співвласник користується окремими приміщеннями. Поділ будинку в натурі є технічно можливим, зазначає що спільне управління та утримання спільного майна є неможливим, адже співвласники не бажають нести спільні витрати на утримання будинку в належному стані. Відповідачі не бажають оформити договір про поділ будинку нотаріально, тому позивач змушений звертатися до суду про поділ домоволодіння в натурі. Ухвалою суду від 26.04.2021 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, якими просили позовні вимоги [PERSON] задовольнити, розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачу [PERSON] належить 166/1000 частки, [PERSON] 168/1000 частки, [PERSON] 20/100 частки домоволодіння [ADDRESS] , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.01.2021 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до п. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що позивач належним чином обґрунтував свої вимоги, а відповідачі визнали позов, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, мотивуючи позов тим, що позивач, згідно договору купівлі-продажу від 17.10.2003 року №4361, є власником домоволодіння у [ADDRESS]. Крім позивача у вказаному будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які не є членами сім'ї позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 2009 року у вказаному будинку не проживають, що також підтверджується актом обстеження будинку від 30.12.2013р. Оскільки відповідачі тривалий час в будинку не проживають, позивач вважає, що вони втратили право на користування житлом у ньому і просить визнати їх такими. Позивач [PERSON] не з'явився але на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час і місце його проведення повідомлялась в установленому законом порядку, про що є дані в матеріалах справи, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані позивачем в підтвердження позовних вимог письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що, житловий будинок у [ADDRESS], належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.10.2003 року №4361, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу [PERSON] Згідно акта обстеження домоволодіння позивача від 30.12.2013р. встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації не проживають з 2009 року. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сім'ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживає в будинку у [ADDRESS], з 2009 року, тобто втратили право користування житловим приміщенням в даному будинку. Будь-яких цивільно-правових угод з власником будинку, які давали б право відповідачам користуватися жилим приміщення у ньому, відповідачі не укладали. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] мають бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщення в домоволодінні [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування квартирою №3 в будинку №20 по вулиці Пирогова в місті Чернігові. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.01.2002 року і договором дарування частини квартири від 19.09.2002 року. Зазначає, що відповідачі з 2014 року в добровільному порядку виїхали з його квартири і зараз мешкають за іншою адресою, особистих речей в квартирі не має. Посилається, що особисто сплачує комунальні послуги, а реєсртрація відповідчів в його квартирі порушує його права як власника. Вказує, що його неодноразові прохання до відповідачів в добровільному порядку знятись з реєстрації ніяких результатів не дали. Вважає, що оскільки відповідачі більше одного року не проживають у спірній квартирі без поважних причин, то на підставі ст.405 ЦК України мають бути визнані такими, що втратили право користування вказаною квартирою. Позивач в судове засідання не з»явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, у разі відсутності відповідачів просить винести заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, відповідно до ст.74 ЦПК України. Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходили. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свій позов тим, що [ADDRESS] року померла його рідна бабуся - [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно. За життя спкадкодавиця склала заповіт, яким все своє майно заповідала своїм дочкам: [PERSON] та [PERSON], а позивачу заповіла державний акт на земельну ділянку. Отримавши неправильну інформацію в сільській раді щодо порядку спадкування та строків звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, та маючи заповіт, позивач помилково вважав, що може подати відповідну заяву до нотаріальної контори в будь-який час. У зв'язку з цим та необхідністю догляду за матір'ю, яка перебувала на лікуванні, позивач пропустив строк для звернення з заявою про прийняття спадщини і змушений був звернутися до суду з відповідним позовом. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини з тих же мотивів, що вказані позивачем [PERSON], додатково зазначивши, що померла [PERSON] є її матір'ю. Через перебування на лікуванні та помилкову інформацію щодо строків та порядку спадкування, [PERSON] пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з чим звернулася до суду з вищевказаним позовом.. [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог [PERSON] Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте подала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримання позовних вимог по справі за позовом [PERSON] та відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце його проведення повідомлялась в установленому законом порядку. Таким чином, суд вважає, що позови підлягають до задоволення. З матеріалів справ вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [ADDRESS] року не заводилась. Про фактичне прийняття спадщини спадкоємцями нотаріальній конторі невідомо. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом в порядку ст.1223 ЦК України після смерті [PERSON]. Причини, з яких [PERSON] та [PERSON] пропущено встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, суд вважає поважними і вважає можливим визначити останнім додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], просив визнати його такими, що втратили право користування квартирою 107, по пр..Гагаріна, буд.176, к.5, у м. Харкові, посилаючись на те, що він на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2008р. набув право власності на вказану квартиру у відповідача [PERSON], яка зобовязалась знятися з реєстраційного обліку, однак не виконала своїх зобовязань. Представник позивача позов підтримала, просила розглядати за її відсутності. В судове засідання відповідачі не зявились, про день та час розгляду повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, перевіривши і оцінивши надані докази, суд приходить до наступного. На підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2008р. (а.с.5-6) [PERSON] набув права власності на квартиру № 107, по пр..Гагаріна, буд.176, к.5, у м. Харкові. Відповідно довідки з місця проживання (а.с.7) у квартирі № 107, по пр..Гагаріна, буд.176, к.5, у м. Харкові зареєстровані позивач та відповідачі [PERSON], [PERSON], які не проживають у вказаній квартирі з моменту продажу. Згідно ст..321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений в його здійсненні. Статтею 47 Конституції України та ст. 9 ЖК УРСР гарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом. Житлові права охороняються законом, за виключенням випадків, коли вони здійснюються усупереч з призначенням цих прав або з порушенням прав інших громадян чи прав державних і громадських організацій. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст.150 ЖК України передбачає, що громадянин, який має у приватній власності квартиру, має право розпоряджатися нею на свій розсуд. Відповідно ст..7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи, що реєстрація відповідачів у квартирі № 107, по пр..Гагаріна, буд.176, к.5, у м. Харкові порушує права власності позивача на вказану квартиру. Договорів найму, оренди, тощо між сторонами не укладалось. З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими позивні вимоги про визнання [PERSON], [PERSON] втратившими право користування квартирою № 107, по пр..Гагаріна, буд.176, к.5, у м. Харкові, та задовольняє їх у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про поділ спільної часткової власності, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що йому на підставі нотаріально посвідченого Договору міни від 27 жовтня 2017 року, реєстровий № 2413, належить 13/20 часток житлового будинку, які складають квартиру під №1, з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] що складається з приміщень: 1-1/2,2 кв.м; 1-2/1,3 кв.м; 1-3/4,8 кв.м; 1-4/21,3 кв.м; 1-5/15 кв.м; 1-6/13,8 кв.м; 1-7/4,8 кв.м; 1-8/6,0 кв.м; 1-9/5,6 кв.м; І/3,5 кв.м, загальною площею 78,3 кв.м, житловою площею 50,1 кв.м. Відповідно до Довідки про уточнення ідеальних часток в праві спільної власності на домоволодіння від 24 жовтня 2003 року, виданої КП БТІ м. Слов'янська, 13/20 часток домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS], включають також погріб «Б», гараж «В», сарай «Д», ? частку душу «Е», ? частку вбиральні «Ж», ? частку водопроводу №2, ? частку паркану №1. На підставі ч. 4 ст. 358 Цивільного кодексу України якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку у праві спільної часткової власності на це майно. Таким чином, йому належить також погріб «Б», гараж «В», сарай «Д», ? частка душу «Е», ? частка вбиральні «Ж», ? частка водопроводу №2, ? частка паркану №1, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Інші 7/20 часток житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] належать [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 24 лютого 2004 року. На підставі ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох або більше осіб із зазначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського РУЮ Харківської області про виключення відомостей про батька та встановлення батьківства над малолітньою дитиною, посилаючись на те, що в 2010 році він познайомився з відповідачкою по справі, [PERSON], яка проживала в с.Аполлонівка Сахновщинського району Харківської області., між ними склалися близькі відношення. На той період, [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], у зв»язку з тим, що шлюбні стосунки не склалися вони вирішили шлюб розірвати. Так, 07.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON], рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області, шлюб було розірвано. [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON]. Оскільки, дитина народилася до розірвання шлюбу, батьком записаний [PERSON], хоча позивач зазначає, що вказаний факт не відповідає дійсності, оскільки фізіологічним батьком дитини в дійсності є він. В зв»язку з цим, позивач просить визнати його батьком дитини - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні погоджується з позовними вимогами, клопоче про задоволення позовної заяви. Представник третьої особи: відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського РУЮ Харківської області, в судове засідання не з»явилися, надали до суду письмову заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з»явився, причини не явки до суду не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується судовими повідомленнями та оголошенням в газеті. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] познайомилися в 2010 році, а [INFO] народився син - [PERSON]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний [PERSON], оскільки на період народження дитини [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON]. 07.12.2012 року шлюб між ними було розірвано, згідно рішення Сахновщинського районного суду Харківської області. Позивач зазначає, що він є фізіологічним батьком дитини, тому, він бажає виховувати та утримувати дитину. Оглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, суд вважає правильним позов [PERSON] задовольнити. Оскільки, ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред»явлений особою, яка вважає себе батьком дитини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] про визнання недійсним звіту про незалежну оцінку майна та застосувати наслідки недійсності правочинів до договору купівлі- продажу квартири та відновити становище, яке існувало до порушення права власності, шляхом скасування реєстраційних дій.

Outcome: approved