Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою, яку аргументує наступним. 04.12. 2015 року помер батько заявника [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається в тому числі із земельної ділянки площею 0, 06 га за межами населеного пункту м . Ужгорода на території села Глибоке Ужгородського району, що відповідно підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЗК № 012-07372 від 14.12. 1993 року, що видане на підставі рішення 17 сесії 21 скликання Глибоцької сільської ради народних депутатів від 14.12. 1993 року [PERSON], мешканцю [ADDRESS]. Для оформлення майнових прав [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса [PERSON], який встановив наявність помилки у Державному акті, в якому зокрема навірно вказано по батькові власника, замість «Антонович» - «Анатолійович». Таким чином нотаріус вказав на необхідність звернення до суду для встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документу. На підставі викладеного заявник просить суд встановити факт належності [PERSON], який помер 04.12. 2015 року державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № 012-07372 від 14.12. 1993 року, виданого на підставі рішення 17 сесії 21 скликання Глибоцької сільської ради народних депутатів від 14.12. 1993 року [PERSON]. В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Руськокомарівської сільської ради в судове засідання не зявився, хоч був повідомлений своєчасно про дату та час судового засідання, про причину неявки суд не повідомив. Заінтересована особа державний нотаріус Першої Ужгородської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні письмові докази по справі проходить до наступного. Відповідно до 4.2 ст.234 ЦПК України: суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] І-ФМ № 200230 від 07.12.2015 року [PERSON] помер 04.12. 2015 року у віці 65 років. Після його смерті відповідно відкрилась спадщина на належне [PERSON] майно, зокрема на земельну ділянку площею 0, 06 га за межами населеного пункту м . Ужгорода на території села Глибоке Ужгородського району В судовому засіданні з пояснень заявника встановлено, що померлий [PERSON] доводився заявнику [PERSON] рідним батьком, що зокрема підтверджується доданою до матеріалів цивільної справи копією свідоцтва про народження Серії ІІІ ФМ № 298807 та довідкою Ужгородської міської ради Комунального підприємства ЖРЕР -5 № 1509 від 19.11. 2016 року про місце реєстрації та склад сімї, в якій зокрема зазначено, що батько заявник [PERSON] був зареєстрований за адресою [INFO] з 20.01.1987 по 04.12. 2015 рік. Будучи спадкоємцем майна померлого заявник [PERSON] подав заяву до Першої ужгородської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом за померлим 04.12. 2015 року [PERSON]. З доданого до матеріалів справи листа-розяснення № 806/01-16 від 02.09.2016 року державного нотаріуса [PERSON] вбачається, що нотаріусом не прийнято подані [PERSON] документи у звязку із існуванням суперечностей, зокрема в оригіналі державного акту про право приватної власності на землю вказано, що земельна ділянка надана в приватну власність [PERSON], тоді як вказане заявником імя спадкодавця є [PERSON]. У відповідності до наданої заявником копії зави спадкодавець [PERSON] звертався до Глубоцької сільської ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області із заявою про передачі безкоштовно у приватну власність для ведення садівництва земельної ділянки на території Глубочанської сільської ради народних депутатів. [PERSON] того доданою до матеріалів справи довідкою стверджується, що [PERSON] був членом садівничого товариства «Лесная поляна» і користувався земельною ділянкою № 174. Вивчивши зміст державного акту на право приватної власності на землю Серії ЗК012-07372 судом встановлено, що вказаний державний акт видано громадянину України [PERSON], який мешкає [ADDRESS]. Таким чином матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою та являється власником земельної ділянки, зазначеної у державному акті серії ЗК № 012-07372 від 14.12. 1993 року. Відтак оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному дослідженні обставин справи , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності, враховуючи, що у заявника виникла необхідність доведення факту належності вказаного ним у заяві правовстановлюючого документу, що має вагоме юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав заявника, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Outcome: approved