Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу у розмірі 102000 грив., посилаючись на те, що 6 жовтня 2011 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики згідно якого він позичив [PERSON] кошти у сумі 112000 грив. на придбання вантажного автомобіля. Була домовленість, що в майбутньому придбаний автомобіль вони будуть використовувати в спільній підприємницькій діяльності. Строк повернення боргу встановлений до 28 грудня 2012 року. Відповідачем був придбаний транспортний засіб марки RENAULT, реєстраційний номер [NUMBER], 1997 року випуску та причіп марки TROUILLET, реєстраційний номер [NUMBER], 1994 року випуску, які були зареєстровані на ім.»я дружини відповідача [PERSON] У липні 2012 року відповідач частково повернув борг у сумі 10000 грив. На початку 2013 року звернувся до [PERSON] з вимогою повернути борг, оскільки строк повернення грошей минув. Але відповідач повідомив про неможливість повернути борг в зв»язку з тим, що на його кошти він придбав транспортні засоби, які зареєстровані на дружину і на даний час в суді розглядається справа про поділ майна. Оскільки гроші які позичив у нього [PERSON] були витрачені в інтересах сім»ї просить також стягнути борг і з [PERSON], дружини відповідача. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове зсідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнав. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. 6 жовтня 2011 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти у розмірі 112000 грив., які зобов»язався повернути до 28 грудня 2012 року. Був укладений договір позики 6 жовтня 2011 року, який підписаний [PERSON] та [PERSON]. Крім того, [PERSON] надав розписку про отримання грошей від [PERSON] у розмірі 112000 грив. Як пояснив у судовому засіданні позивач частину боргу у розмірі 10000 грив. відповідач [PERSON] йому повернув, але останню суму 102000 грив. до теперішнього часу не повернута. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав про що зазначив в письмовій заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнав. Пояснив про те, що між подружжям [PERSON] розірвано шлюб і проведений розподіл майна. [PERSON] не отримувала гроші в борг у [PERSON], не підписувала договір позики, про отримання грошей у позивача її чоловіком нічого не відомо. Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності до ч 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Як встановлено у судовому засіданні відповідач [PERSON] зобов»язався повернути [PERSON] отримані в борг гроші в строк до 28 грудня 2012 року. Взяті на себе обов»язки не виконав незважаючи на те, що власноручно писав розписку та підписав її. Сума боргу складає 102000 грив. і підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Зобов»язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Позивач не довів, що сума боргу підлягає стягненню також з відповідача [PERSON]. Згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 4 грудня 2012 року шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 1 квітня 2014 року розподілено сумісне майно подружжя [PERSON]. [PERSON] звернувся з позовною заявою про розподіл майна в тому числі транспортного засобу марки RENAULТ, реєстраційний номер [NUMBER], 1997 року випуску та причіпу марки TROUILLET, реєстраційний номер [NUMBER], 1994 року випуску. В позовній заяві зазначив, що транспортні засобі були придбана за спільні кошти сім»ї. Судовим рішенням встановлено, що вищевказані транспортні засоби за спільні кошти придбали подружжя [PERSON]. Позивачем не доведено, що гроші у розмірі 112000 грив. [PERSON] взяв у борг для придбання транспортного засобу і таким чином діяв в інтересах сім»ї. Відповідно до ст.. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обов»язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім»ї. Як встановлено, письмова згода відповідача [PERSON] на укладання договору позики від 6 жовтня 2011 року відсутня. На підставі викладеного,

Outcome: approved