Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Гайворонська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання права власності на Ѕ частку спільного сумісного майна, про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину. Позов мотивований тим, що він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] починаючи з 1989 року і до моменту її смерті [INFO] в приватному будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вони проживали разом як подружжя, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, підтримували один одного, мали спільний сімейний бюджет. 26.04.2018 року, [PERSON] в результаті тяжкої хвороби померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно в тому числі домоволодіння по [ADDRESS] та приміщення магазину по [ADDRESS] . Домоволодіння, яке зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва [NUMBER] від 03.07.2006 року про право приватної власності та складається із житлового будинку, веранди, сараю, гаража та хліва були збудовані ними в період 1989-1992 рр. під час спільного проживання однією сім`єю за кошти зі спільного сімейного бюджету. Приміщення магазину, яке також зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 04.12.2007 року було збудоване ними у 2007 році під час спільного проживання однією сім`єю за кошти зі спільного сімейного бюджету. За життя [PERSON] не склала заповіт. Він звернувся до Гайворонської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з тих підстав, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла її онука [PERSON] за правом представлення, що прирівнює її до спадкоємців першої черги за законом, про що державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Ковбасюк Н.Ю. було видано постанову від 20.12.2018 року №407/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки, за час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] вони набули нерухоме майно, яке зареєстроване за [PERSON] - встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу зі спадкодавцем має правове значення від якого залежить виникнення особистих та майнових прав, в тому числі оформлення права спільної сумісної власності на нерухоме майно. Просить суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] із [PERSON] , померлою [INFO] , починаючи з 1989 року і до моменту смерті останньої, визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] , а саме: - житловий будинок загальною площею 90,9 кв.м. з побутовими та господарськими будівлями: веранда «а», сарай «В», гараж «Г», погріб «г», що знаходяться на прилеглій до нього земельній ділянці в [ADDRESS] , зареєстрованого в Ульяновському КМБТІ від 03.07.2006 року за №4299, нежитлову будівлю магазину з побутовими та господарськими будівлями і спорудами: ґанок «а», що знаходиться на прилеглій до нього земельній ділянці в [ADDRESS] , зареєстрованого в Ульяновському КМБТІ від 04.12.2007 року за №303, визнати частково недійсним свідоцтво від 13.11.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №1415 про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори в частині успадкування нею після смерті [PERSON] 1/2 частини спадкового майна, яке складається з нежитлової будівлі магазину з побутовими та господарськими будівлями і спорудами: ґанок «а», що знаходиться на прилеглій до нього земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , визнати частково недійсним свідоцтво від 13.11.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №1413 про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори в частині успадкування нею після смерті [PERSON] 1/2 частини спадкового майна, яке складається з житлового будинку загальною площею 90,9 кв.м. з побутовими та господарськими будівлями: веранда «а», сарай «В», гараж «Г», погріб «г», що знаходяться на прилеглій до нього земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] та судові витрати по справі стягнути з відповідача. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала наданий відзив, заявлений позов визнала частково в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину нежитлової будівлі - магазину з побутовими та господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в іншій частині позову просить відмовити за недоведеністю. Представник третьої особи Гайворонської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень не надіслав. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні кожний окремо суду пояснили, що їм достовірно відомо, що позивач проживав з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 1989 року по день її смерті, в будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Будували все разом. Будинок, коли вони почали проживати був лише «коробка», вікна і дах. Все решта будували разом. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні кожний окремо суду пояснили, що їм достовірно відомо, що у 1982-1983 роках Рибак з матір`ю замовляли на будинок будівельні матеріали. Коли позивач почав проживати з Рибак, будинок вже був побудований. Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентарної справи на домоволодіння [ADDRESS] , суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] прочинаючи з 1989 року і до моменту її смерті [INFO] (а.с. 10) в приватному будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вони проживали разом як подружжя, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, підтримували один одного, мали спільний сімейний бюджет, тобто в них були повноцінні сімейні відносини, але шлюб не був офіційно зареєстрований, що підтверджується показами свідків і не оспорюється сторонами. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу тягне для [PERSON] юридичні наслідки, а саме дає змогу отримати право спільної сумісної власності на нерухоме майно. Встановити іншим, крім судового, шляхом цей факт неможливо, оскільки [PERSON] померла. З огляду на викладене позовна заява в частині встановлення факт постійного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] із [PERSON] , померлою [INFO] , починаючи з 1989 року і до моменту смерті останньої підлягає задоволенню. [INFO] , [PERSON] померла (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно в тому числі домоволодіння по [ADDRESS] та приміщення магазину по [ADDRESS] (а.с. 14-15). З копії технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , вбачається, що інвентаризаційна вартість будинку становить 95410 грн. (а.с. 19-21). З копії технічного паспорта на громадський будинок магазин [ADDRESS] , вбачається, що інвентаризаційна вартість будинку становить 90320 грн. (а.с. 16-18). [PERSON] звернувся до Гайворонської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з тих підстав, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла її онука [PERSON] за правом представлення, що прирівнює її до спадкоємців першої черги за законом, про що державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Ковбасюк Н.Ю. було видано постанову від 20.12.2018 року №407/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 11). Державним нотаріусом, відповідачу [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2018 року на нежитлову будівлю магазину та житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в цілому за вищевказаною адресою (а.с. 12-13). Приміщення магазину, яке зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 04.12.2007 року (а.с. 14) було збудоване сторонами у 2007 році під час спільного проживання однією сім`єю за кошти зі спільного сімейного бюджету, що підтверджується показами свідків та не оспорюється сторонами. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За правилами статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу, яка регулює право спільної сумісної власності подружжя. Статтею 60 СК України (глава 8), передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Отже, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними (частина перша статті 70 СК України). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частка в спільній сумісній власності того з подружжя, хто пережив спадкодавця, не входить до складу спадщини і не включається до спадкового майна після смерті іншого з подружжя. Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Оскільки судом встановлено факт постійного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] , із [PERSON] , померлою [INFO] , починаючи з 1989 року і до моменту смерті останньої, а майно - нежитлова будівля магазину з побутовими та господарськими будівлями та спорудами: ґанок «а», що знаходиться на прилеглій до нього земельній ділянці в [ADDRESS] , збудоване в 2007 році та набуте за час спільного проживання в результаті спільної праці і за спільні кошти особами, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності, як подружжю, а частка в спільній сумісній власності того з подружжя, хто пережив спадкодавця не входить до складу спадщини і не включається до спадкового майна після смерті іншого з подружжя, і відповідач позов в цій частині визнала, тому суд вважає позов в частині визнання за [PERSON] , [INFO] , права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] , а саме нежитлової будівлі магазину з побутовими та господарськими будівлями і спорудами: ґанок «а», що знаходиться на прилеглій до нього земельній ділянці в [ADDRESS] , зареєстрованого в Ульяновському КМБТІ від 04.12.2007 року за №303 та визнанні частково недійсним свідоцтва від 13.11.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №1415 про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори в частині успадкування нею після смерті [PERSON] 1/2 частини спадкового майна, яке складається з нежитлової будівлі магазину з побутовими та господарськими будівлями і спорудами: ґанок «а», що знаходиться на прилеглій до нього земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] підлягає задоволенню. Поряд з цим не підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] , а саме житлового будинку загальною площею 90,9 кв.м. з побутовими та господарськими будівлями: веранда «а», сарай «В», гараж «Г», погріб «г», що знаходяться на прилеглій до нього земельній ділянці в [ADDRESS] , зареєстрованого в Ульяновському КМБТІ від 03.07.2006 року за №4299 та визнанні частково недійсним свідоцтва від 13.11.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №1413 про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори в частині успадкування нею після смерті [PERSON] 1/2 частини спадкового майна, яке складається з житлового будинку загальною площею 90,9 кв.м. з побутовими та господарськими будівлями: веранда «а», сарай «В», гараж «Г», погріб «г», що знаходяться на прилеглій до нього земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , оскільки житловий будинок та веранда що знаходяться за адресою: [ADDRESS] були збудовані в 1978 році, а сарай в 1980 році, тобто ще до початку спільно проживання позивача з [PERSON] , що підтверджується копією технічних висновків № 36 від 07.05.2004 року обстеження домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 89-93), копією зобов`язання від 05.05.1983 року про отримання позики в сумі 800 рублів на будівництво будинку (а.с. 84), копією розрахункової відомості до замовлення договору від 1983 року на будівництво житлового будинку (а.с. 85-86), копією замовлення - договору від 09.04.1985 року про виготовлення столярних виробів на будівництво житлового будинку (а.с. 87), копією акту від 13.04.1985 року про здачу виконаних робіт (а.с. 88), копією технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] від 09.10.2018 року, з якої вбачається, що будинок був збудований в 1978 році (а.с. 80-83) та дослідженими матеріалами інвентарної справи на домоволодіння [ADDRESS] . Суд не приймає до уваги покази свідків [PERSON] і [PERSON] та пояснення позивача в частині року забудови домоволодіння по [ADDRESS] , оскільки вони не ґрунтуються доказах. Також суд не приймає до уваги як належний доказ технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] від 16.01.2019 року (а.с. 19-21) в частині року побудови житлового будинку, оскільки в ньому наявні виправлення та вказаний паспорт відсутній в досліджених судом матеріалах інвентарної справи на домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволенню позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial