Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 8/9 частини квартири [ADDRESS] загальною площею 64,0 м2, житловою -\~ 40,4 м2, в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON], померлого 21 вересня 2015 року. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] [PERSON] про розгляд справи за його відсутності із зазначенням щодо підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно листа Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 16.06.2016 за № 2362/0/22-16 в матеріалах інвентаризаційної справи КП «ХМБТІ» міститься інформація, що квартира № 17 по пр.. Гагаріна,49-А в м. Харкові по праву власності зареєстрована наступним чином: 2/3 частини за [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ХМЦПДЖФ, р№ 3-95-37140 від 21.08.1995; по 1/9 частині кожному за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину, посвідчених Сьомої [PERSON] державної нотаріальною конторою від 18.10.2005, р№№ 4-1516, 4-1514, 4-1512 відповідно. 14 червня 2007 року помер [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 [PERSON] міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 8980. Згідно листа КП «Жилкомсервіс» від 23.12.2015, за адресою: м. Харків, пр.. Гагаріна,49-А кВ. 17 з 20.04.1994 був зареєстрований [PERSON], [INFO], знятий з реєстраційного обліку 04.07.2007 у звязку зі смертю. На день смерті разом із ним з 29.06.1973 був зареєстрований його батько [PERSON], [INFO] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 4/9 частини квартири № 17 по пр.. Гагаріна,49-А в м. Харкові, спадкоємцем першої черги був його батько [PERSON], який фактично прийняв спадщину, оскільки мешкав із спадкодавцем, однак у встановленому законом порядку її не оформив. 23 вересня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом записів актів цивільного стану м. Єкатеринбурга Свердловської області Російської Федерації, актовий запис про смерть № 12211 від 23.09.2015. За життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої [PERSON] державної нотаріальної контори 20.02.2008, яким заповів все належне йому майно та взагалі все, на що він за законом матиме право на день його смерті, своєму сину [PERSON]. 27.11.2015 позивач [PERSON] нотаріально посвідчив заяву на імя уповноваженого нотаріуса України, якою повідомив про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON]. 10.12.2015 Шостою [PERSON] державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 733/2015 до майна померлого 21.09.2015 [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Шостої [PERSON] державної нотаріальної контори від 26.04.2016 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно частку квартири № 17 по пр.. Гагаріна,49-А в м. Харкові у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно та розяснено право на звернення до суду із відповідним позовом. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця ( ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 Цивільного кодексу України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст.. 1261 ЦК України). Згідно ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладені норми діючого законодавства, суд вважає, що після смерті [PERSON] його батьку [PERSON] належить 4/9 частини квартири № 17 по пр.. Гагаріна,49-А в м. Харкові, як спадкоємцю першої черги, який фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в тому числі і на 8/9 частин квартири № 17 по пр.. Гагаріна,49-А в м. Харкові. Згідно ст.. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ст.. 1235 ЦК України). Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] звернувся із відповідною заявою до державного нотаріуса для оформлення спадщини, однак у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги щодо визнання за ним права власності на частку майна в порядку спадкування за заповідом після смерті його батька обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного та

Outcome: approved