Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 28.04.2012 року у розмірі 5400 доларів США, що еквівалентно 62 669,40 грн. та процентів за користування позикою на підставі вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК за період з 28 квітня 2012 року по 13 травня 2014 року(день подання позову до суду). В обґрунтування вимог вказує, що 28.04.2014 року позичив [PERSON] кошти в розмірі 5400 доларів США, які остання зобов'язувалась повернути на першу вимогу. Посилаючись на те, що відповідачка на його вимогу грошових коштів у добровільному порядку повертати не бажає, просив стягнути суму боргу 5400 доларів США в гривневому еквіваленті та проценти за користування коштами на підставі вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України. У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав повністю, зіславшись на вимоги викладені у заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. [PERSON] була присутня у судовому засіданні 20 червня 2014 року та суду пояснила, що позов не визнає, борг повертати не збирається, оскільки будь-яких коштів у позивача не позичала. Судом встановлено, що 28 квітня 2012 року [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 5400 доларів США, що підтверджується письмовою розпискою [PERSON] від 28.04.2012 року На даний час, борг відповідачем не повернуто, що визнається сторонами спору. Згідно офіційного розпорядження НБУ, офіційний курс гривні до долара США станом на 03 вересня 2014 становить -1253,1031 грн. за 100 доларів США . Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.1046,1049 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики), що були передані йому у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника. За нормами ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно із вимогами ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюті на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, діями відповідача порушено права позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суму основного боргу 5400 доларів США, що еквівалентно 67 667,40 грн. станом на день винесення рішення по справі. Відповідно до вимог статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики може бути оплатним, тобто таким, що передбачає сплату процентів за користування сумою позики, або безоплатним - якщо виконання позичальником зобов'язання обмежується поверненням боргу. Згідно із вимогами ч. 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, у ч. 1 ст. 1048 ЦК, що має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором. Указане правило спрямоване на захист інтересів позикодавця у разі, якщо договором позики розмір процентів не визначений. Випадки, коли договір позики вважається безоплатним, зазначені в ч. 2 ст. 1048 ЦК. Визначене вказаною нормою правило про безоплатність договорів позики є імперативним і не може бути змінене за погодженням сторін. Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи вимоги ст. 1048, розмір процентів за користування позикою згідно договору за період з 28 квітня 2012 року по 13 травня 2014 року становить 795,35 доларів США, що еквівалентно 9966,53 грн.(795,35*12,5310грн.), виходячи із наступного розрахунку: облікова ставка НБУ за період з 28.04.2012 року по 09.06.2013 року - 7,5%, кількість днів прострочення - 408, сума процентів за період прострочення - 452,71 доларів США(5400 доларів США * 0,083(7,5%/100%/365*408); за період з 10.06.2013 року по 12.08.2013 року - облікова ставка НБУ - 7%, кількість днів прострочення - 64, сума процентів за період прострочення - 66,28 доларів США (5400 *0,0123 (7,0/100%/365*64); за період з 13.08.2013 року по 14.04.2014 року - облікова ставка НБУ - 6,5%, кількість днів прострочення - 245, сума процентів за період прострочення - 235,60 доларів США (5400 *0,044 (6,5/100%/365*245); за період з 15.04.2014 року по 13.05.2014 року - облікова ставка НБУ - 9,5%, кількість днів прострочення - 29, сума процентів за період прострочення - 40,76 доларів США (5400 *0,0075 (9,5/100%/365*29). Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача основну суму боргу у розмірі 5400 доларів США, що еквівалентно 67 667,40 грн. станом на день винесення рішення по справі та процентів за користування коштами на підставі вимог ст. 1048 ЦК у розмірі 795,35доларів США, що еквівалентно 9966,53 грн. за період з 28.04.2012 року по 13.05.2014 року включно. Відповідачка в судове засідання не з'явилась та не представила суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача та підтвердження власних тверджень. Твердження відповідача [PERSON], що вона не отримувала грошей від [PERSON] не заслуговують на увагу суду, оскільки не знайшли свого підтвердження у суді першої інстанції та спростовуються матеріалами справи, зокрема, оригіналом розписки від 28.04. 2012 року написаної власноручно [PERSON] Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. На підтвердження укладення договору позики позивач представив суду оригінал розписки, яка свідчить про передання [PERSON] у позику [PERSON] грошових коштів на суму 5400 доларів США та невиконання боржником свого обов'язку згідно умов договору. Крім того, з матеріалів справи встановлено, що договір позики [PERSON] станом на день винесення рішення по справі не оскаржувався. На підставі наведеного,

Outcome: approved