Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 1 вересня 2014 року, яку позивач оцінює у розмірі : 64 930 грн. матеріальної шкоди, 10 000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені вимоги підтримали повністю, дали пояснення відповідно до змісту позовної заяви. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце проведення судового розгляду даної справи відповідно до закону, а тому суд на підставі ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Представник позивача в суді пояснила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, її довірителю була завдана матеріальна шкода, розмір якої становить 64 930 грн. З огляду на те, що на даний час автомобіль є фізично знищеним, просить стягнути завдані позивачу збитки, розмір яких підтверджено наданими суду доказами. Крім цього, зазначає, що позивачу було завдано внаслідок вказаних подій моральну шкоду, розмір якої з урахуванням глибини моральних страждань визначено позивачем у розмірі 10 000 грн. Заслухавши пояснення сторони, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2015 року, копія якої надана позивачем, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Відповідно до вказаного судового рішення [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди, яка сталась 1 вересня 2014 року о 15 годині на 52 км.+ 100 м. автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів Рівненської області за участю автомобіля марки «Фолькваген Транспортер» р.н.з. 08973 РВ, яким керував [PERSON] та автомобілем марки «Шевроле Авео». В судовому засіданні представник позивача посилалась на ті обставини, що автомобіль марки «Шевроле Авео», за участю якого відбулась дорожньо-транспортна пригода, належить позивачеві, а тому [PERSON] має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, відшкодуванню на підставі вказаної норми підлягає шкода, завдана майну фізичної особи, в звязку з чим сторона має довести факт належності пошкодженого майна саме їй, а також факт заподіяння шкоди та розмір такої шкоди. Частиною 1 статті 60 ЦПК України обовязок доведення обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається саме на цю сторону. В позовній заяві позивач зазначав, що автомобіль «Шевроле Авео», який зазнав механічних пошкоджень, належить саме йому, однак, доказів на підтвердження його права власності або іншого права володіння цим транспортним засобом [PERSON] суду не надав. На підтвердження заявлених вимог позивачем надані суду копії товарних чеків №129 від 14 січня 2015 року, №193 від 20 лютого 2015 року та №230 від 12 березня 2015 року про оплату, відповідно 19 500 грн., 23 700 грн. та 21 700 грн., до яких долучено перелік товарів, за які проводилась оплата. Із наданих доказів вбачається, що позивачем придбавались запчастини до автомобіля «Шевроле». Однак, доказів того, що вказані запчастини придбавались саме для пошкодженого автомобіля та саме в звязку із дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась 1 вересня 2014 року з вини [PERSON] суду також стороною надано не було. Як встановлено із дослідженого судом рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 29 травня 2017 року, постановленого у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Національна страхова компанія «Оранта»» про стягнення страхового відшкодування, на яке посилалась під час судового розгляду представник позивача - зазначені вище обставини судом при розгляді даної справи не встановлювались. Таким чином, позивачем не доведено факту заподіяння йому матеріальної шкоди як власнику певного майна та не підтверджено розміру такої шкоди, через що вимоги [PERSON] про відшкодування йому [PERSON] 64 930 грн. матеріальної шкоди не підлягають до задоволення. Крім цього, позивачем заявлено позовну вимогу про відшкодування відповідачем завданої йому моральної шкоди, яку позивач оцінив у 10 000 грн. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Оскільки судом не встановлено із наданих позивачем доказів факту знищення або пошкодження майна позивача відповідно не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача на користь позивача завданої моральної шкоди. На підставі наведеного, ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed