Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, в якому просить: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований Комінтернівським відділом ДРАЦС Харківського МУЮ, актовий запис № 1223. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 26 грудня 2015 року вони з відповідачкою у Комінтернівському відділі ДРАЦС Харківського МУЮ зареєстрували шлюб, актовий запис № 1223. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки шлюбні відносини між ним та відповідачкою фактично припинені, не ведуть спільне господарство. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнала, просила залишити за собою прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідчого. Судом встановлено, що26 грудня 2015 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управляння юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1223, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26 грудня 2015 року. Відповідно до \~ст. 24 СК України\~шлюб - ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до\~ст. 110 СК України. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Враховуючи, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, приймаючи до уваги позицію відповідача, яка позов визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, сторони дітей від шлюбу не мають, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, а надання строку на примирення суперечить інтересам сторін. Рішення виноситься у межах заявлених вимог на підставі наданих доказів.

Outcome: approved