Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, який у подальшому уточнила, вказавши, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № Д56 від 19.02.2002 року [PERSON], відповідачу [PERSON] та їй належить квартира [ADDRESS] (Блюхера) м. Кривого Рогу, та кожному з них належить по 1/3 частині. 19.06.2016 року померла її матір [PERSON], яка за життя склала заповіт, яким заповіла усе свої майно їй, таким чином окрім того, що вона є спадкоємицею за заповітом, вона є також спадкоємцем за законом першої черги. Окрім неї спадкоємцем першої черги за законом є її брат [PERSON] (відповідач), який проживав та був зареєстрований з матір`ю на час відкриття спадщини. Вона на час відкриття спадщини з матір`ю зареєстрована не була, у встановлений термін подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину не може, так як відповідач не надає нотаріусу оригінал право установчого документу на квартиру, у звязку із чим вона не може реалізувати своє право передбачене Конституцією України та нормами ЦК України. Органом приватизації та виконкому їй рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав, тому просить визнати, що за життя [PERSON], яка померла 19.06.2016 року, належала 1/3 частина квартири [ADDRESS] (Блюхера) м. Кривого Рогу. Визнати за нею право власності на 1/3 частину вказаної квартири в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 19.06.2016 р. Визнати, що згідно до рішення органу приватизації УЖКГ Криворізької міської ради № Д-39 від 04.02.2002 року 1/3 частка вказаної квартири на праві приватної власності належить їй. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, покладаючись на обставини викладені у позовній заяві, та просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися про слухання справи повідомлялися відповідно до ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. \~\~\~\~ У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. \~Суд вислухавши позивача та її представника, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. У \~ судовому\~ \~засіданні \~встановлено, що 19 червня 2016 року померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ №686206, актовий запис 683 (а.с.9), яка є матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про укладання шлюбу, з якого вбачається, що позивач після реєстрації шлюбу змінила своє дівоче прізвище - «Зоткіна» на «Бичкову» (а.с. 10,11) . Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № Д56 від 19.02.2002 року виданого УЖКГ Криворізької міської ради на підставі рішення органу приватизації УЖКГ Криворізької міської ради № Д-39 від 04.02.2002 року, на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить квартира що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Петра Дорошенко (Блюхера)[ADDRESS], загальна площа якої становить 59.7 м.кв., та житлова площа становить 37.1м.кв (а.с. 7-8 - копії свідоцтва про право власності на житло, технічного паспорту та поверхового плану ). Згідно ч. 1\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2\~ст. 370 ЦК України\~у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 3\~ст. 372 ЦК України\~у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Як встановлено судом, спору між співвласниками квартири з приводу розміру часток, належних кожному з них, за життя [PERSON] у них не було. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що частки співвласників квартири є рівними, тобто [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частці вказаної квартири . За життя [PERSON] 01.07.2014 року склала заповіт який було посвідчено державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано у реєстрі за № 885, та , яким [PERSON] усе належне їй майно заповіла позивачу [PERSON] Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності з частинами 1, 3статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Четвертою Криворізькою державною нотаріальної конторою було заведено спадкову справу № 340/2016 після смерті [PERSON]. 23.06.2016 року Позивач звернулася до державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 30.08.2017 року Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку спірної квартири, у зв`язку із відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності померлої на частку квартири. З довідки Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» «Д» 0123545 від 30.10.2012 року (а.с. 13), вбачається, що квартира за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Петра Дорошенко (Блюхера)[ADDRESS], загальна площа якої становить 59.7 м.кв., та житлова площа становить 37.1м.кв, належить власникам на праві приватної спільної сумісної власності. У даній довідці наявний запис що [PERSON] є співвласником даного нерухомого майна. Також з довідок Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» № 156665 та № 156666 від 12.08.2017 року (а.с. 20-21) вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на частку квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Петра Дорошенка ( Блюхера)[ADDRESS] зареєстровано на праві спільної сумісної власності в реєстровій книзі № 216П-107 на ім`я [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради, згідно розпорядження № Д-39 від 04.02.2002 року. Крім того при винесенні рішення від 03.07.2003 року (а.с. 22) за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням, судом було встановлено, що вказана квартира [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності Вказані обставини та докази в повні мірі свідчать про належність як за життя померлій [PERSON] так і позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності квартири, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Петра Дорошенка ( Блюхера)[ADDRESS], зокрема по 1/3 частини, кожній. Згідно роз'яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Вказане роз'яснено і в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Пунктом 9 частини 1статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, передбачено, що однією із підстав державної реєстрація права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Враховуючи що видача свідоцтва про право власності неможлива, у зв'язку із відсутністю документу, що підтверджує право власності на 1/3 частину вказаної квартири, позивач позбавлена можливості оформити спадкові права після смерті матері, суд вважає позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на 1/3 частину цієї квартири за заповітом такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.\~141\~ЦПК України у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з Відповідача на її користь судових витрат, суд

Outcome: approved