Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у виді домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом на залишену спадщину, яку він вчасно прийняв та оформив частину спадщини у виді права на земельну частку (пай), однак через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказане домоволодіння не може його оформити. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Городоцької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у виді домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом на залишену спадщину, яку він вчасно прийняв, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном та проживав разом із спадкодавцем до дня її смерті. Частину спадщини у виді права на земельну частку (пай) позивач оформив за собою, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.08.2002 року, однак через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказане домоволодіння не може його оформити в нотаріальному порядку. Підтвердженням цього є постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.06.2020 року, що міститься в матеріалах справи. Право позивача на спадкове майно підтверджується її паспортом громадянина України серії [NUMBER] , свідоцтвом серії [NUMBER] від 04.09.1957 року про народження [PERSON] , в якому його матір?ю записана [PERSON] ; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 14.02.1996 року, де вказано, що вона померла [INFO] в с.Балакири Городоцького району Хмельницької області; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.08.2002 року, виданим на ім`я позивача після смерті [PERSON] ; довідкою КП «Городоцьке бюро технічної інвентаризації» від 14.05.2020 року за №198; довідками та випискою з погосподарських книг за період з 1991р. по 2020 р., виданими 01.06.2020 року виконавчим комітетом Городоцької міської ради, де вказано, що житловий будинок по [ADDRESS] побудовано у 1964 році, домоволодіння належало [PERSON] , яка була головою вказаного двору, разом із нею в даному будинку проживав її син [PERSON] зі своєю сім?єю; звітом технічного стану домоволодіння по [ADDRESS] , де вказано, що зазначений будинок знаходиться в задовільному стані та придатний для проживання, матеріалами спадкової справи №516/2002 до майна померлої [INFO] [PERSON] , які свідчать про відсутність інших спадкоємців крім позивача, які б прийняли спадщину та претендували на дане спадкове майно. При вирішені даного спору, суд приходить до висновку, що до застосування підлягають норми цивільного законодавства, що діяло на момент відкриття та прийняття спадщини, а саме Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, то він визнається таким, що прийняв спадщину. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача, який позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 463,15 грн.

Outcome: approved