Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вказавши, що згідно свідоцтва про народження являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Мати дитини, [PERSON] померла 13.04.2005 року. Опікуном дитини призначено бабусю дитини, відповідачку [PERSON], яка займається вихованням та утриманням дитини. Він не піклується про дитину, не спілкується та не виховує її, не проявляє батьківського піклування та всіляко ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, оскільки не являється біологічним батьком дитини, що підтверджується тестом ДНК від 09.12.2014 року. Тому позивач просить виключити відомості про нього як батька дитини [PERSON] з актового запису про народження дитини та залишити прізвище дитини таким самим. До суду позивач [PERSON] надав заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності та наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала заяву , вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти виключення відомостей про позивача як батька дитини з актового запису про народження дитини. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебував з 18 червня 1993 року в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (л.с. 6 копія свідоцтва про укладення шлюбу). За час перебування їх у шлюбі 22 серпня 2001 року народилася [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження дитини вказаний «Павличенко Олександр Миколайович», про що відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено 19 листопада 2001 року відповідний актовий запис № 640 (а.с.4 копія свідоцтва про народження). 13 квітня 2005 року [PERSON] померла (л.с. 5 копія свідоцтва про смерть). Відповідно до рішення виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 15.06.2005 р. № 276 «Про призначення опіки над малолітньою [PERSON], 22.08.2001 р.н.» над дитиною встановлено опіку та призначено опікуна [PERSON] (л.с. 11 повідомлення). Відповідно до результатів аналізу ДНК ( л.с. 7 ) виключено , що [PERSON] є біологічним батьком дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Судом встановлено, що зазначена заява не суперечить вимогам чинного законодавства України та не порушує права, свободи чи інтереси як сторін так і інших осіб, наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність прийняття зазначеної заяви про визнання позову, що в свою чергу є підставою для задоволення позову позивача. Враховуючи вищевикладене, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову позивача.

Outcome: approved