Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 грудня 2014 року між ним та відповідачем укладено договір позики, посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] № 1680, згідно якого він передав [PERSON] у власність грошові кошти у сумі 49300 гривень, що еквівалентно на день укладення договору 2900 доларів США за офіційним курсом НБУ. Вказує, що відповідно до вказаного договору, відповідач зобовязується повернути йому таку ж суму грошових коштів на безпроцентній основі, у строк до 30 листопада 2015 року, шляхом здійснення платежів готівкою за визначеними умовами договору. Зазначає, що відповідач взяті на себе зобовязання не виконав і до теперішнього часу борг не повернув, почав уникати позивача, не відповідає на телефонні дзвінки, на письмову заяву позивача з вимогою повернути заборгованість за договором позики не відреагував. Також, у звязку з викладеним, просить стягнути з відповідача в його користь інфляційні за весь час прострочення в сумі -14371,25 гривень, а також 3% річних від простроченої суми, що становить 3400 гривень, а всього разом із сумою боргу 94244,25 грн., просив позов задоволити повністю. Крім того, просив стягнути із відповідача витрати понесені ним при розгляді справи. Позивач в судове засідання не з'явився, 26.06.2017 року скерував заяву в якій просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявивася, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, про що свідчить повідомлення в газеті, що передбачено ч. 9 ст. 74 ЦПК України, та вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Статтею 224 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відносно цих вимог закону, судом встановлено, що 22 грудня 2014 року, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів, посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 1680.(а.с.8) Згідно умов зазначеного договору, позивач надав у користування відповідачу строком до 30.11.2015 року грошові кошти в сумі 49300 гривень, що еквівалентно на день укладення договору 2900 доларів США, на безпроцентній основі, з кінцевим терміном повернення до 30 листопада 2015 року. П.7 вказаного договору передбачає, що якщо позичальник своєчасно не поверне позичені гроші, позикодавець має право подати цей договір до стягнення у строки, передбачені чинним законодавством України. Звернення стягнення здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса. П.9 містить посилання про те, що сторони домовилися, що документом, який підтверджуватиме прострочення виконання позичальником зобовязання та безспірність заборгованості буде письмове нагадування (у вигляді заяви) позикодавця про суму заборгованості, яка підлягає поверненню, та строк платежу, передане зі зворотним повідомленням позичальникові у порядку, передбаченому ст. 84 Закону України «Про нотаріат». П.10 сторони домовились також, що у разі відмови позичальника від одержання вищевказаної заяви, підтвердженої відміткою особи, що її доставляє, позичальник вважатиметься таким, що повідомлений про її зміст. Так, 22.05.2017 року [PERSON] скерував відповідачу заяву з вимогою сплатити заборгованість за договором позики із посиланням на суму, яку слід погасити (а.с.9,10). З довідки виданої Кіцманським ТВБВ 10025/082 Ощадного банку України вбачається, що станом на 22.05.2017 р. курс долара США становить 2636,97 за 100,00 доларів, згідно курсу встановленого Національним Банком України (а.с.14) Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт укладення між сторонами договору позики в порядку, передбаченому ст. 1046 ЦК України, оскільки відповідач отримав у позивача гроші та зобов'язався їх повернути у встановлений за домовленістю сторін строк. За ст.625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 5 Договору визначено, що у разі, якщо Позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 (три) проценти річних від простроченої суми. Таким чином, з розрахунку заборгованості згідно встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за Договором позики від 22.12.2014 року загальна сума боргу становить - 2900 доларів США, за офіційним курсом НБУ еквівалентно - 76473 гривні заборгованість за договором, інфляційні - 14371 гривень 25 копійок, 3% річних від простроченої суми 3400 гривень, тобто загальна сума боргу складає 94244 гривні 25 копійок. (а.с.11-12) У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону та не дотримався умов договору, так як прострочив виконання грошового зобовязання у строки, визначені договором, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, а з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України\~ стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved