Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до начальника Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» про відшкодування моральної шкоди, завданої посадовою особою органу державної влади, мотивуючи це тим, що він відбував покарання у вигляді позбавлення волі у Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)» (далі ДУ). Позивач вказує, що 29 березня 2016 року за незаконно винесеною постановою начальника ДУ [PERSON] був поміщений до приміщення камерного типу, де утримувався 31 день до 29 квітня 2016 року. [PERSON] зазначає, що ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 червня 2017 року постанова начальника ДУ від 29 березня 2016 року скасована. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області ухвала Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 червня 2017 року залишена без змін. [PERSON] посилається на те, що при винесенні постанови про поміщення позивача до приміщення камерного типу посадовою особою установи виконання покарань начальником ДУ [PERSON] були порушені норми закону, позивач був незаконного поміщений до приміщення камерного типу, умови перебування у якій були неналежними: сирість, неналежний температурний режим, неналежні санітарно-гігієнічні умови. Крім того, [PERSON] звернув увагу суду на те, що під час перебування у приміщенні камерного типу до нього були застосовані передбачені законом обмеження, які погіршили умови його відбування покарання, зокрема, в цей період він був позбавлений побачення з дружиною. Позивач вважає, що такими діями начальника ДУ [PERSON] спричинені фізичні та моральні страждання, чим заподіяна моральна шкода, яку позивач визначив у сумі 50000 грн. Ухвалою суду від 24 жовтня 2017 року відкрите провадження у даній справі. Ухвалою суду від 06 листопада 2017 року до участі в справі було залучено Державну казначейську службу України. Ухвалою суду від 18 грудня 2017 року підготовче провадження у справі було закрите, справа призначена до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач начальник ДУ [PERSON] у судове засідання за викликом не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував, вказав, що являється неналежним відповідачем. Представник відповідача Державної казначейської служби України у судове засідання за повторним викликом не зявився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень, причин неявки представника відповідач суду не повідомив. Допитавши позивача, перевіривши матеріали справи, матеріали справа № 675/259/17 (провадження № 1-в/675/167/2017), суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. З матеріалів, доданих до позовної заяви, та оглянутих у судовому засіданні матеріалів справи № 675/259/17 (провадження № 1-в/675/167/2017) встановлено, що [PERSON] відбував покарання у Замковій виправній колонії у Хмельницькій області № 58 (в даний час Державна установа «Замкова виправна колонія (№ 58)») у вигляді позбавлення волі за вироком Дружковського міського суду Донецької області від 26 грудня 2007 року за ст. ст. 187 ч. 4, 289 ч. 3, 70 ч. 1, 71 КК України, що підтверджується довідкою по особовій справі [PERSON], яка знаходиться у матеріалах справи № 675/259/17 (провадження № 1-в/675/167/2017). 29 березня 2016 року начальник ДУ виніс постанову про накладення на засудженого [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу строком на 01 місяць, що підтверджується копією вказаної постанови, яка знаходиться у матеріалах справи № 675/259/17 (провадження № 1-в/675/167/2017). Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 червня 2017 року вказана постанова начальника ДУ від 29 березня 2016 року скасована, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією зазначеної ухвали. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області ухвала Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 червня 2017 року залишена без змін, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією зазначеної ухвали. Відповідно до постанови начальника ДУ від 29 березня 2016 року, яка знаходиться у матеріалах справи № 675/259/17 (провадження № 1-в/675/167/2017), [PERSON] 29 березня 2016 року о 17 годині 30 хвилин був прийнятий у приміщення камерного типу і 29 квітня 2016 року о 17 годині 30 хвилин був звільнений з приміщення камерного типу. Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином суд вважає доведеними наступні обставини: постановлення начальником ДУ [PERSON] 29 березня 2016 року незаконної постанови про накладення на засудженого [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу строком на 01 місяць, відбуття [PERSON] незаконно накладеного дисциплінарного стягнення повністю. Ст. 19 Конституції України декларує, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ст. 134 Кримінально-виконавчого кодексу України поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор або в карцер чи переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за вмотивованою постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов'язки, з визначенням строку тримання. Таким чином, суд приходить до висновку, що начальник ДУ як посадова особа, котра уповноважена виносити рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу, являється належним відповідачем у даному позові. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами 23Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За вимогами ч. 1 ст. 1174 Цивільного Кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Позивач посилається на те, що внаслідок постановлення начальником ДУ [PERSON] 29 березня 2016 року незаконної постанови про накладення на засудженого [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу строком на 01 місяць, відбуття [PERSON] незаконно накладеного дисциплінарного стягнення [PERSON] завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього, відбуванням дисциплінарного стягнення, неналежними санітарно-гігієнічними умовами, в яких позивач утримувався у приміщенні камерного типу, обмеженням прав позивача під час перебування у приміщенні камерного типу, зокрема, на побачення. Відповідно до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України та Правил внутрішнього розпорядку\~установ виконання покарань, затверджених\~Наказом Міністерства юстиції України\~29 грудня 2014\~року № 2186/5, зареєстрованих в Міністерстві\~юстиції України\~30 грудня 2014 року за № 1656/26433, засудженим, які відбувають стягнення у виді поміщення у ДІЗО, карцер або переведення до ПКТ (ОК), телефонна розмова, як виняток, може бути надана з метою виховного впливу або у звязку з винятковими особистими обставинами (смерть або тяжка хвороба близького родича, що загрожує життю хворого, стихійне лихо, що спричинило значну матеріальну шкоду засудженому або його сімї); особам, яких тримають у ДІЗО, ПКТ (ОК), ПКТ виправних колоній (секторів) максимального рівня безпеки та у карцерах установ виконання покарань, а також засудженим до арешту та довічного позбавлення волі кінофільми не демонструються; обмін книг у ПКТ (ОК) установ, у ПКТ виправних колоній (секторів) максимального рівня безпеки, арешту та дільницях посиленого контролю проводиться один раз на 10 днів; засудженим, які відбувають стягнення у ДІЗО, карцері або ПКТ (ОК), забороняються побачення, придбання продуктів харчування і предметів першої потреби, одержання посилок (передач) і бандеролей, користування настільними іграми;\~у ДІЗО, карцері або ПКТ (ОК) засуджені забезпечуються індивідуальним спальним місцем і постільними речами, які видаються тільки на час сну, верхній одяг - на час виходу з приміщення; засудженим, які тримаються в ДІЗО, карцері або ПКТ (ОК), надається щоденна прогулянка тривалістю одна година; засудженим забороняється брати з собою у ПКТ (ОК) продукти харчування, особисті речі, крім предметів першої потреби (годинник, підручники, прості олівці, авторучки, зошити, поштові марки, картки, конверти, зубна паста (порошок), зубна щітка, туалетний папір), тютюнових виробів і сірників; курити засуджені можуть лише під час щоденної прогулянки. Суду не було надано доказів утримання [PERSON] у приміщенні камерного типу з неналежними санітарно-гігієнічними умовами, разом з тим вищезазначені передбачені законодавством обмеження для осіб, які утримуються у приміщенні камерного типу, свідчать про те, що до [PERSON] під час утримання у приміщенні камерного типу застосовувались вказані обмеження, хоча позивач відбував стягнення незаконно. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає відшкодування моральної шкоди. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної незаконним рішенням начальника ДУ [PERSON], суд приймає до уваги характер та обсяг заподіяних потерпілому моральних страждань, їх тривалість, тяжкість завданої моральної травми, її наслідки та істотність вимушених змін у життєвих стосунках [PERSON], вимоги розумності і справедливості, а також думку самого позивача щодо розміру завданої [PERSON] моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Державного бюджету України. При визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд приймає до уваги мінімальний розмір заробітної плати, встановлений законодавством на момент розгляду справи, та період незаконного відбування [PERSON] стягнення.

Outcome: partial