Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд визначити способи його участі у вихованні сина, [PERSON], [INFO], який проживає окремо, та спілкуванні з ним наступним чином: батько щоденно забезпечує відвідування дитиною дитячого садку, забираючи його з місця проживання за адресою: [INFO], б. 16, кв. 61, та забирає з дитячого садку після занять, повертаючи дитину додому самостійно, буз супроводу матері; батько систематично зустрічається з дитиною без обмежень переміщення чотири рази на місяць (кожні першу та третю суботу, другу та четверту неділю) з 09.00 год. до 20.00 год., без присутності матері. Батько особисто забирає дитину з будинку за адресою: м. Чугуїв, вул. Комарова, б. 16, кв. 61, та повертає її у визначений час; батько має право на спільний з дитиною відпочинок на території України у літній період протягом 14 днів; батько зустрічається з дитиною у день народження та у святкові дні з 09.00 год. до 14.00 год. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матірю. Позивач вважає, що він має право на безперешкодне спілкування з дитиною, а відповідачка після розлучення не дає йому зустрічатися з сином. Просить позов задовольнити. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення вимог позивача заперечували, вказавши на те, що після спілкування з батьком їх малолітній син має проблеми зі здоровям, а також порушується його психологічний стан. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області в судовому засіданні просила ухвалити рішення з урахуванням їх висновку щодо розвязання спору та інтересів дитини. Заслухавши пояснення сторін по справі, їх представників, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не заперечується сторонами, що вони є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З 18 липня 2006 року по 06 березня 2013 року [PERSON] та [PERSON] (раніше [PERSON]) [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір'ю - [PERSON], яка змінила місце проживання за адресою: [INFO], м. Чугуїв, Харківська область, де вона разом з сином зареєстрована, та оселилася за адресою: бул. Комарова, буд. №16, м. Чугуїв, Харківська область, разом зі своєю теперішньою родиною - чоловіком та донькою (а.с. 224). Після розірвання шлюбу сторони у добровільному порядку не дійшли згоди щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON], звернення до органів опіки та піклування позитивних результатів щодо розвязання спору також не принесло, оскільки в своєму рішенні від 27 жовтня 2015 року комісія з питань захисту дитини - виконавчий комітет Чугуївської міської ради Харківської області рекомендувала батьку за визначенням часу та способів його участі у вихованні малолітнього сина звернутися до суду (а.с. 10,11). Однак, під час розгляду справи в суді відповідно до вимог ст.19 СК України, суд зобовязав орган опіки та піклування - виконавчий комітет Чугуївської міської ради Харківської області надати в судове засідання письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (а.с.104). Відповідно до рішення комісії з питань захисту дитини - виконавчий комітет Чугуївської міської ради Харківської області від 29 березня 2016 року №4/1 визначено способи участі [PERSON] у вихованні його малолітнього сина [PERSON], визначивши час спілкування: протягом 2 місяців понеділок з 17.00 до 19.00, субота з 14.30 до 18.00 у присутності матері. Через 2 месяці, у разі досягнення згоди між [PERSON] та [PERSON] щодо подальшого спілкування батька з дитиною, батько спілкується з дитиною за встановленим графіком, але без присутності матері (а.с. 115-117). Декларацією прав дитини, проголошеною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За змістом ч.2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 10, 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. З матеріалів справи вбачається, що син сторін по справі [PERSON], [INFO], навчається з серпня 2015 року в групі №7 Чугуївського дошкільного навчального закладу (ясла -садок) №8 (а.с.79, 82). Відповідно до ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у виховання дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи час для спілкування позивача з малолітніми дітьми, суд, враховуючи вік дитини та стан її здоров'я, її прихильність до кожного з батьків, необхідність її духовного та фізичного розвитку, приходить до висновку, що визначений комісією з питань захисту дитини - виконавчий комітет Чугуївської міської ради Харківської області від 29 березня 2016 року порядок спілкування позивача з дитиною, [PERSON], не забезпечує належної участі батька у вихованні сина. Однак, суд, при ухваленні рішення по справі, враховує показання свідків [PERSON] та [PERSON], які є членами комісії з питань захисту дитини Чугуївської міської ради Харківської області та які в судовому засіданні зазначили, що під час розгляду комісією питання щодо участі позивача у вихованні сина [PERSON], мати дитини не заперечувала проти зустрічей батька та сина, пропонувала дні та час їх спілкування. Зібрані по справі докази свідчать про те, що відповідач характеризується позитивно, 25 грудня 2012 року подарував 2 кімнатну квартиру своєму синові [PERSON] за адресою: [ADDRESS], м. Чугуїв, Харківська область (а.с.59-61). Зважаючи на зазначене, виходячи із сукупності всіх обставин по справі, а також враховуючи факт проживання сторін у різних населених пунктах Харківської області, суд вважає за можливе встановити дні, часи спілкування у вихідні дні та святкові дні, а також у літній період. Суд встановлює даний порядок оздоровлення позивачем дитини з урахуванням його віку, необхідності повноцінного відпочинку, багаторазового харчування, догляду кваліфікованого персоналу, можливості спілкування з однолітками, що сприятиме розвитку дитини як особистості. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що даний порядок участі [PERSON] у вихованні дитини та спілкуванні з нею надає можливість відвідання ним спортивних секцій та розвиваючих гуртків, не порушує виховний, учбовий процес, а також надає можливість його спілкуванню з матір'ю, не порушує режим його відпочинку та сну. В той же час даний порядок забезпечує можливість батька повноцінно брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Враховуючи вік дитини, суд вважає, що в інтересах [PERSON] є надання дозволу на їх зустріч з батьком за відсутності матері, надання можливості відвідувати цирк, театри, парки та інші дитячі розвиваючі заклади. Крім того, суд вважає, що між батьками склалися неприязні відносини та їх сумісне перебування з дитиною буде негативно впливати на психічний, духовний та емоційний стан останніх. Судом не можуть бути задоволені вимоги позивача в частині не визначення конкретних днів спілкування батька з дитиною та дозволу останньому відвозити та забирати дитину з дитячого садка у будь-який час, оскільки це може зривати виховний процес дитини, порушувати його денний розклад, фактично позбавить його прав на відвідування розвиваючих гуртків, секцій та додаткових занять. Крім того, позивачем при викладі позовних вимог не враховано, що невдовзі його син закінчить дошкільний заклад та почне навчання у школі, що призведе до зміни його звичайного денного розкладу, що існує на даний час. За таких обставин, суд, враховуючи розумний баланс на участь обох батьків у вихованні дитини та інтереси дитини, прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача. Також суд роз'яснює позивачу його право на звернення до суду у разі зміни обставин, пов'язаних із віком дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial