Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~зміну розміру\~стягування аліментів та просить змінити розмір аліментів, які стягуються із нього, [PERSON] [INFO] (паспорт громадянина України серії АЕ №204177 виданий 18.12.1995 Жовтневим РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] [INFO] на підставі судового наказу Христинівського районного суду Черкаської області у справі №706/1313/18 від 22.10.2018 на утримання доньки [PERSON] [INFO] та визначити їх у розмірі 1/6 частини всіх видів моїх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання законної сили рішення по цій справі та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 жовтня 2018 року Христинівським районним судом Черкаської області у справі №706/1313/18 за заявою [PERSON], було видано судовий наказ про стягнення з нього на її користь, аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини всіх видів моїх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання заяви (04.09.2018) і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 7 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] визначений судовим наказом Христинівського районного суду від 22.10.2018 виданий у справі №706/1313/18, має бути змінено за цією заявою, виходячи з наступних підстав. У заяві до суду про видачу вищезазначеного судового наказу, відповідач зазначила, що інших осіб на його утриманні не має, чим ввела суд в оману, внаслідок чого, було винесено, вищезазначений судовий наказ. Разом, з цим відповідачу достеменно відомий факт, того, що від його шлюбу із [PERSON], є ще одна його донька [PERSON] [INFO] і про те, що Звенигородським районним судом Черкаської області, було видано судовий наказ від 22.03.2018 у справі №694/256/18 про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], в розмірі ? частини всіх видів, його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 16.03.2018. На сьогоднішній день, судовий наказ Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.03.2018 у справі №694/256/18, перебуває на примусовому виконанні у Христинівському районному відділі ДВС ГТУЮ в Черкаській області. Згідно розрахунку, його заборгованості по вказаному вище виконавчому листі, його борги зі сплати аліментів перед [PERSON], станом на 01.07.2018, становить 5154,64 грн. У даний час, він працевлаштувався у ТОВ «Кузьмина Гребля», де отримує заробітну плату в розмірі від 4000 до 4500 грн., щомісячно та, з якої буде погашатись виникла заборгованість зі сплати аліментів до 70 її відсотків, розмір, якої станом на 01.11.2018, звичайно, що збільшився. Будь-яких, інших доходів, окрім, заробітної плати, він не має. Відтак, розмір стягуваних з нього аліментів на користь відповідача на утримання доньки [PERSON], має бути зменшено за цією заявою, з 1/4 частини всіх видів моїх доходів на 1/6 частину всіх видів моїх доходів. Разом з цим їх розмір, не має бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась, проте від неї до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у її відсутність. Матеріалами справи встановлено, що 22 жовтня 2018 року Христинівським районним судом Черкаської області у справі №706/1313/18 за заявою [PERSON], було видано судовий наказ про стягнення з нього на її користь, аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини всіх видів моїх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання заяви (04.09.2018) і до досягнення дитиною повноліття. Від шлюбу [PERSON] із [PERSON], є ще одна його донька [PERSON] [INFO] і про те, що Звенигородським районним судом Черкаської області, було видано судовий наказ від 22.03.2018 у справі №694/256/18 про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], в розмірі ? частини всіх видів, його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 16.03.2018. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що з нього вже стягуються аліменти на іншу дитину а від так у нього із заробітної плати стягуються аліменти в загальному розмірі 1/4 частини його заробітку і остаточна заробітна плата, яку він отримує після всіх відрахувань є занадто малою і не задовольняє всі його життєві потреби. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану у позивача, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Враховуючи вищевикладене, те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту погіршення його матеріального становища, що, відповідно, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі зазначеного ,

Outcome: approved