Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача 445 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання, три відсотки річних від простроченої суми за прострочення виконання грошового зобов'язання у сумі 199 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.10.2007 року надав відповідачу в борг кошти в сумі 200,00 доларів США зі строком повернення до 15.10.2007 року. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26.06.2009 року по справі №2-1601/09 про стягнення боргу стягнуто з відповідача на його користь 2251,04 грн. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання та судові витрати. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29.12.2010 року по справі №2-2994/10 про стягнення коштів прострочення виконання грошового зобов'язання стягнуто з відповідача на його користь 608,80 грн.. Однак, на теперішній час вищевказані рішення не виконано, на підставі виконавчих листів, виданих Корольовським районним судом м. Житомира, кошти з відповідача стягнуто лише частково у сумі 585,42 грн., тобто, відповідач не виконав своє зобов'язання повернути борг, що порушує права позивача та дає право на отримання боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання та трьох процентів річних від простроченої суми за період з грудня 2011 року по жовтень 2014 року. У судове засідання позивач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.16). Відповідач у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 18.08.2009 року Корольовським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист №2-1601/09 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу за грошовою позикою (а.с.4). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29.12.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з вересня 2009 року по березень 2010 року стягнуто 243 грн. (а.с.5). Зазначеним судовим рішенням також встановлено, що 13.10.2007 року між сторонами у справі було укладено договір позики, згідно умов якого позивач передав відповідачу 200 доларів США, а останній зобов'язався повернути гроші до 15.10.2007 року, однак, до вказаної дати гроші не повернув, у зв'язку з чим рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26.06.2009 року по справі №2-1601/09 про стягнення боргу на користь позивача стягнуто з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та судові витрати. З листа Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції №20/3-2827065 від 12.11.2014 року вбачається, що державним виконавцем 12.05.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1601/09, виданого Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 2251,04 грн.. З боржника було утримано грошові кошти в сумі 585,42 грн. і залишок боргу становить 1665,62 грн.. Також 12.05.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-2994, виданого Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 608,70 грн. та надано строк для самостійного виконання рішення суду. Вищевказані виконавчі листи перебувають на примусовому виконанні (а.с.6). Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач порушив свої зобов'язання за договором позики і на даний час грошові кошти позивачу в повному обсязі не повернув, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому позивач має право отримати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за період з грудня 2011 року по жовтень 2014 року у сумі 445 грн., а також три проценти річних від простроченої суми за період з грудня 2011 року по жовтень 2014 року у сумі 199 грн.. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved