Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить встановити факт родинних відносин між ним та його батьком [PERSON], який помер 21 березня 2013 року; визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Мусійки, вул. Дерегуса, 52, який належав на праві власності [PERSON], який помер 21 березня 2013 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21 березня 2013 року помер [PERSON]. Після його смерті в Богодухівській держнотконторі було заведено спадкову справу № 324/2013. Залишилося спадкове майно, яке не оформлено і складається з домоволодіння, яке розташоване за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Мусійки, вул. Дерегуса, 52, право власності на який посвідчено записом в погосподарській книзі за № 056601. Все своє майно померлий [PERSON] заповідав позивачу по справі [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим Богодухівською державною нотаріальною конторою 19 травня 2008 року. Однак, коли позивач звернувся за отриманням свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом було йому відмовлено, оскільки власник не зареєстрував належним чином право власності на спадковий будинок. Крім того, після предявлення документів нотаріусу виявилося, що в наданих документах існують розбіжності. Так, відповідно до паспорту позивача його прізвище записано як «Піхтярєв», а згідно з свідоцтвом про смерть батька його прізвище записано як «Пєхтярєв». Вважає, що помилка виникла при невірному тлумаченні прізвища між українською та російською мовами. У звязку з чим [PERSON] був змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі та третя особа: [PERSON], представник Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області та представник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Богодухівського РУЮ Харківської області, в судове засідання не зявилися. Надали заяви про слухання справи за їхньої відсутності. Не заперечують проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого. Судом встановлено, що 21 березня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ВЛ № 385562, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції Харківської області від 22 березня 2013 року. Відповідно до заповіту посвідченим Богодухівською державною нотаріальною конторою 19 травня 2008 року, померлий [PERSON] все своє майно заповідав, позивачу по справі своєму синові [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Мусійки, вул. Дерегуса, 52. Спадкоємцем майна померлого [PERSON], відповідно до вищевказаного заповіту є його син [PERSON]. Інший спадкоємець [PERSON] спадкоємець за законом спадщину не прийняла і на частку у спадщині не претендує. Позивач звертався за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок з надвірними будовами до Богодухівської державної нотаріальної контори, у чому йому було відмовлено згідно до повідомлення від 01.04.2016 року вих. № 428/02-17, у звязку з тим, що при огляді документів було виявлено різницю в написанні прізвища спадкодавця і спадкоємця, крім того, право власності на спадковий будинок належним чином не було зареєстровано. У звязку з чим [PERSON] рекомендовано звернутися до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування на будинок. У відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується матеріалами справи, а саме: свідоцтвом про одруження батьків І-ЯР № 780464 від 29 квітня 1957 року, згідно з якого прізвище батьків позивача російською мовою записано як «Пехтяревы»; заповітом, посвідченим державним нотаріусом Богодухівської держнотконтори 19 травня 2007 року від імені померлого [PERSON], згідно з якого все своє майно він заповідає своєму синові [PERSON]; будинковою книгою на вищезазначений будинок, згідно з якою позивач [PERSON], був зареєстрований разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON]. На підставі вище викладеного, суд вважає доведеним, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], який помер 21 березня 2013 року. Дана помилка утворилася при невірному тлумаченні прізвища при написанні між російською та українською мовами. Згідно ст.ст. 1216 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно довідки Богодухівської міської ради від 21.03.2016 року № 02-28/291, власником будинку за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Мусійки, вул. Дерегуса, 52, є [PERSON], [INFO], згідно запису в погосподарській книзі за № 056601. Відповідно до облікової картки обєкта по господарського обліку стор. 180 обєкта № 056601 власником будинку є [PERSON], даний будинок був побудований 1971 року. Відповідно до вимог Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, права, набуті шляхом створення або придбання нерухомості у власність до набранням чинності Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 29.06.1998 року, з дотриманням установленого порядку набуття, однак без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому законом порядку. Таким чином, судом встановлено, що померлий [PERSON] був власником житлового будинку з надвірними будовами, який розташований за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Мусійки, вул. Дерегуса, 52. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи з законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину або не здійснив його державної реєстрації. [PERSON] спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Мусійки, вул. Дерегуса, 52, прийняв, так як звернувся до Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає за можливе позов [PERSON] задовольнити. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі предявлених доказів.

Outcome: approved