overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.01.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис від 30.01.2009 року №36, мотивуючи тим, що з відповідачем не проживають однією сім'єю та спільного господарства не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності до того законних підстав відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 30.01.2009 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 30.01.2009 року серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїлу Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 21.01.2010 року серії [NUMBER] Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що спільне життя сторін не склалося, мають різні інтереси та погляди на сімейне життя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.05.1995 року. Від шлюбу мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалось, так як вони не зійшлися характерами через різні погляди на сімейне життя. Між ними часто виникали сварки, внаслідок чого шлюбне життя фактично припинилося, вони втратили почуття любові і поваги один до одного. Більше восьми місяців не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільне господарство. За цей час вони стали один одному зовсім чужі люди. Тому, враховуючи наведене, вважає, що примирення між ними не можливе, як і подальше спільне життя та збереження шлюбу, що існує формально. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених вище. Відповідачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала та погодилась на розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], зареєстрованого виконавчим комітетом Солов'ївської сільської ради Старовижівського району Волинської області вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 30.05.1995 року, про що складено відповідний актовий запис за № 4. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що відповідно підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та те, що сторони протягом наданих для примирення вдох місяців не примирилися, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.06.2012р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бахчисарайського районного управління юстиції в АР Крим, актовий запис №163. Позивач до судового засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачка до судового засідання також не з'явилась. Надала суду заяву, згідно з якою проти позовних вимог не заперечувала. Згідно з ч.4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Справа розглянута судом без фіксування судового процесу технічними засобами в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду докази доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 30.06.2012р. між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бахчисарайського районного управління юстиції в АР Крим, актовий запис №163, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.5). Внаслдок укладення шлюбу дружині привласнене прізвище «[PERSON]». Як вбачається з позовної заяви неповнолітніх дітей подружжя не має. У зв'язку з відмовою відповідачки з'являтись до відділу РАЦС розірвати шлюб в позасудовому порядку не надається можливим. На думку суду причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є поважними, сім'я існує формально, оскільки родинні відносини сторони не підтримують, втратили один до одного почуття любові та поваги. На час розірвання шлюбу подружжя спільно не проживає, спільного господарства не веде. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, однак сторони не мають наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги згоду відповідачки на розірвання шлюбу, що не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує прав та інтересів інших осіб, відсутність наміру сторін на примирення, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини суперечило б їх інтересам. Спору між подружжям щодо поділу майна немає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.08.2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1338, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя, та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Позивач звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] про її згоду на розірвання шлюбу, завірена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парубець Є.В. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.08.2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1338. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній, дітей не мають. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.09.2011 року. Від шлюбу народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Відповідачка перестала цікавитися станом його справ, моральним станом та станом здоровя. В них відсутні спільні інтереси, перестали існувати як сімя. Вважає, що їх шлюб став носити формальний характер, а причини, які спонукають наполягати на його розірванні, є обґрунтованими. Подальше спільне життя із відповідачкою, як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю та наполягав на його задоволенні, з підстав, викладених вище. Відповідачка в судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнає, оскільки їхній найменшій дитині [PERSON] немає навіть трьох місяців від дня народження.\~\~\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Так, з свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 006675,\~зареєстрованого Пульмівською сільською радою Шацького району Волинської області вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 30.09.2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 13. Від шлюбу народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що відповідно підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до ч. 2 ст. 110 СК України \~позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Судом встановлено, що найменшій дитині сторін - [PERSON], [INFO],не виповнилося одного року, позивачем не надано доказів щодо вчинення одним із подружжя протиправної поведінки, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини,а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.10.2009 року Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №07, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини припинені у звязку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, спільне господарство не ведуть. Також позивач повідомив, що від шлюбу з відповідачем мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, відповідач визнала позов. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.10.2009 року Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №07. Від спільного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Спір про місце проживання дітей у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.11.2000 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №275. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні відповідача. Мотивуючи позовну заяву вказав, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Сімя розпалась остаточно, шлюбні відносини носять лише формальний характер, примирення виключається. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. У підготовче судове засідання відповідач не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, просить залишити прізвище «Ліщук». Дослідивши матеріали справи, докази по справі суд вважає наступне. Встановлено, що 30.11.2000 відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Дубенського міськрайонного\~управління юстиції\~у Рівненській\~області,\~зареєстровано шлюб\~між сторонами,\~актовий запис\~№275,\~що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №1145604. Від сумісного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] №092944 (а.с.6). Згідно зіст. 51 Конституції України\~та ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони наполягають на його розірванні, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що дочка [PERSON] \~проживає з матір`ю, спору щодо\~ місця проживання дитини немає, відповідно до ст.160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити її проживати разом з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.12.1993 року, посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим, сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, з 1994 року вони шлюбні відносини припинили взагалі та проживають окремо. Причиною стало те, що у нього як інваліда ІІ групи з дитинства погіршився стан здоров'я і мати його дружини не хотіла, щоб вони жили разом. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і пояснив, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, з березня 1994 року вони шлюбні відносини припинили взагалі та проживають окремо. Він виїхав жити до с. Шипувате Великобурлуцького району, а дружина залишилася у проживати у Станично-Луганському районі Луганської області. З того часу він її більше не бачив. Останні 12 років він проживає з іншою жінкою, з якою хоче зареєструвати шлюб. Згідно довідки адресно-довідкового бюро ГУ ДМС України в Луганській області, надати відомості про реєстрацію місця проживання/перебування [PERSON] можливо тому, що наявні обліки відділу обліку та моніторінгу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Луганській області залишились на непідконтрольній українській владі території України, доступ до них відсутній (а.с.13). Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідача було викликано через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України шляхом опублікування оголошення на сторінці Великобурлуцького районного суду (а.с.21). Відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи те, що відповідач до суду не з'явилася, про причини неявки не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про судове засідання, справу розглянуто за її відсутності. На підставі доказів, поданих учасниками справи, судом встановлені фактичні обставини і визначено відповідно до них зміст спірних правовідносини. Згідно з свідоцтвом про шлюб сторони зареєстрували шлюб 30 грудня 1993 року в Валуйській сільській раді Станично-Луганського району Луганської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 56 (а.с.6). Від шлюбу подружжя дітей не має. До відділу РАЦС для розірвання шлюбу за взаємною згодою відповідач не з'явилася (а.с. 4). Позивач є пенсіонером, інвалідом ІІ групи з дитинства (а.с. 10,11). Суд дійшов висновку про можливість ухвалити згідно з ст. 112 СК України рішення про задоволення позову, оскільки за встановлених обставин подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 березня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №49. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 30 березня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №49. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зауважив, що з відповідачем вони фактично припинили сімейні відносини з липня 2015 року, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе. Спору про визначення місця проживання дитини та поділ сумісного майна між ними немає. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], оскільки на даний час він носить лише формальний характер. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних стосунків та зберігати сім'ю наміру не має, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 березня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №49 (а.с.5). Як вбачається із свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, як це передбачено ст. 109 СК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 листопада 2007 року у виконкомі Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 05. Позивач на обґрунтування позову зазначила, що сімейне життя не склалося, шлюбні відносини припинені з березня 2015 року. Відповідач позов визнав. Судом надавався сторонам пятимісячний строк на примирення, упродовж якого воно не відбулося. За таких обставин відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість ухвалити згідно з ст. 112 СК України рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved