Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «К.А.М. Лідер Груп», третя особа: [PERSON], про зобов'язання видати трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у зв'язку з невидачею трудової книжки. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 26 грудня 2013 року його було зараховано на роботу до Товариство з обмеженою відповідальністю «К.А.М. Лідер груп» слюсарем з щомісячною заробітною платою в розмірі 4000 грн. Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «К.А.М. Лідер груп» [PERSON] приймав його на роботу. На його вимогу позивач надав свою трудову книжку та власноручно написав заяву про прийом на роботу. Згідно з вказівкою директора позивач приступив до роботи 26 грудня 2013 року. Оскільки за весь час роботи, директор не виплачував заробітну плату, а саме з 26 грудня 2013 року по 07 травня 2014 року позивач не мав коштів на утримання себе та своєї сім'ї. У зв'язку з вищевикладеним позивач звернувся з заявою про звільнення за власним бажанням і з проханням видати заробітну плату за весь період роботи та видати трудову книжку з відповідними записами. Однак на даний час позасудовим шляхом вирішити дане питання не можливо, у зв'язку з чим позивач просить зобов'язати відповідача видати трудову книжку, стягнути з відповідача заробітну плату з 26 грудня 2013 року по 07 травня 2014 року включно в розмірі 18200 грн., сягнути з відповідача середньомісячний заробіток за кожний день затримки видачі трудової книжки з 08 травня 2014 року по 13 травня 2015 року включно в розмірі 4800 грн. Представник відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «К.А.М. Лідер Груп» у судове засідання не з'явився, своє право на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Крім того, ухвалу суду від 19 травня 2015 року про витребування доказів не виконав. Третя особа: [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог закону, причини його неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Частиною 2 ст. 59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі ст. 43 Конституції України гарантується кожному право на працю, яке включає до себе можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку добровільно дає згоду. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. У разі мобілізації власника - фізичної особи свої обов'язки, визначені цією статтею, він повинен виконати протягом місяця після своєї демобілізації без застосування санкцій та штрафів. Згідно ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України №301 від 27 квітня 1993 року, з послідуючими змінами: п.4.1 - власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Зазначені вимоги даної Інструкції кореспондуються з вимогами ст. 47 КЗпП України, відповідно до якої власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. Як вбачається з матеріалів справи позивач з приводу протиправних дій відповідача щодо невидачі йому трудової книжки та потребу отримання трудової книжки для влаштування на іншу роботу звертався до прокуратури Деснянського району м. Києва, яка в свою чергу переадресувала його звернення до Територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві. В свою чергу Територіальна державна інспекції з питань праці у м. Києві листом повідомила позивача про неможливість вирішення спірного питання та рекомендувала звернутися до суду за захистом порушених прав. Крім того, в судовому засіданні позивач пояснив, що на даний час його трудова книжка знаходиться у відповідача і він не має змоги її отримати. Відповідно до ч. 4 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Як вбачається з позовної заяви позивача, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу такий пов'язує з невидачею трудової книжки у зв'язку із звільненням. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «К.А.М Лідер Груп», не видавши трудову книжку позивачу в день звільнення, порушило вимоги ст. 47 КЗпП України, і відповідно до ч. 4 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за час вимушеного прогулу. За таких обстави позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача видати трудову книжку оформлену на ім'я позивача та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з зв'язку з невидачею трудової книжки з 08 травня 2014 року по 13 травня 2015 року в сумі 48000,00 грн. підлягають задоволенню. Відповідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У зв'язку з тим, що відповідач не надав суду належних доказів того, що заробітна плата не виплачена позивачу не з його вини, доказів того, що у день звільнення відповідачу виплачувалась нарахована заробітна плата, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «К.А.М. Лідер Груп» на користь позивача [PERSON] заборгованості по заробітній платі в розмірі 18200,00 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved