Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом - будинком № 25 по вулиці Урицького (Козацька) в смт. Бабаї Харківського району Харківської області. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, реєстраційний №1633 від 08 липня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON], належить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: смт. Бабаї, вул. Урицького (Козацька), буд. 25. В зазначеному житловому будинку зареєстрований проте не проживає більше трьох років [PERSON], що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов. Наявність реєстрації [PERSON] у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право [PERSON] на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Позивач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав /а.с. 22/. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення у газеті Слобідський край, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. У звязку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, реєстраційний №1633 від 08 липня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON], належить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: смт. Бабаї, вул. Урицького (Козацька), буд. 25 (а.с. 12, 13, 14). В зазначеному житловому будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 13 травня 2016 року (а.с. 18) та будинковою книгою для прописки громадян (а.с. 15-17). Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідач у розумінні ст.ст. 64, 156 ЖК України не був і не є членом сімї нового власника житлового будинку [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації три роки, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов депутата Бабаївської селищної ради [PERSON] від 21 березня 2016 року складеного у присутності [PERSON], [PERSON], засвідченого секретарем виконавчого комітета Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON] (а.с. 11). Порушене право власника житла, щодо усунення перешкод у здійсненні ним права власника, підлягає захисту. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Поважність причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад три роки судом не встановлено. Відповідач не надав суду доказів на право користування спірним житлом. З огляду на вищезазначене, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved