Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Антрациті Луганської області про відшкодування шкоди пов'язаної зі смертю фізичної особи. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що [PERSON] є сином померлого [PERSON] З 2009 року мешкав разом з батьком однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом, вели сумісне господарство, мали взаємні права та обов'язки, являвся членом сім'ї померлого батька. За спільне життя з батьком за спільні кошти зробили ремонт в квартирі, купили холодильник, телевізор та багато іншої побутової техніки та речей, які необхідні для життя; харчувалися, купували одяг, ліки, сплачували комунальні платежі, їздили у відпочинок. Бюджет в родині був спільний. Батько [PERSON] за життя працював на підприємствах вугільної промисловості де захворів професійним захворюванням. 27.08.2009 року йому було встановлено сорок відсотків втрати професійної працездатності безстроково. [INFO] року батько помер від професійного захворювання, яким хворів за життя. Факт проживання однією сім'єю з померлим необхідно встановити для отримання страхових виплат. Внаслідок смерті [PERSON] у нього настає право на отримання страхових виплат від відповідача, а саме: у разі смерті потерпілого члени його сім'ї мають право на одержання від Фонду соціального страхування від нещасних випадків страхових виплат та послуг, пов'язаних з похованням померлого. На підставі викладеного він звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи. Представник відповідача - Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Антрациті Луганської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали позовної заяви, заяву представника відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, позивач [PERSON] дійсно є сином померлого [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] дійсно помер [INFO] року. Відповідно до копії довідки про результати визначень ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потребі у додаткових видах допомоги, [PERSON] мав третю працездатну групу інвалідності. Відповідно до інформації, наданої начальником відділення виконавчої дирекції фонду в м. Антрациті Луганської області, у відділення немає правових підстав для призначення [PERSON] одноразової страхової виплати в разі смерті годувальника у зв'язку з відсутністю підтвердженого факту сім'ї з потерпілим [PERSON], так як на момент його смерті [PERSON] знаходився у шлюбі і мав свою сім'ю. Відповідно до копії довідки КП «Житремонт-Антрацит», [PERSON] був зареєстрований та проживав сумісно з сином [PERSON] та вів з ним сумісне господарство. Відповідно до довідки про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом, причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням встановлений 12.03.2014 року. Відповідно до п.п. б п.1 ч.1 ст. 21, п.2 ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну в разі смерті потерпілого, виплачуючи членам сім'ї та особам, які перебували на його утриманні, серед іншого, одноразову допомогу, розмір якої відповідно до ч.7 ст. 34 цього закону повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні. Для підтвердження права на виплати у разі втрати годувальника відповідно до ст. 35 Закону заявник подає довідку житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідку виконавчого органу ради чи інші документи про склад сім'ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копію відповідного рішення суду. Відповідно до ч.2 статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживає спільно. Згідно з ч.4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживає спільно. Оскільки позивач - син потерпілого з 16 червня 1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], він не може бути членом іншої сім'ї. Тому у відділення нема підстав вважати позивача сім'єю [PERSON] для призначення одноразової допомого на сім'ю у зв'язку зі смертю годувальника. Згідно ст.51 Конституції України «повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків». Статтею 172 Сімейного Кодексу України передбачено обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Статтею 202 вказаного Кодексу «Підстави виникнення обов'язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків» передбачено - «Повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.» Ці положення свідчать, що повнолітні, працездатні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків і ці зобов'язання не є наслідком виникнення сім'ї. Зі змістом ст.28 Закону страхові виплати, які Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячна страхова виплати); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому; 4) страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника; 5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу. Відповідно до ст.ст. 21, 33, Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон) та «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затвердженого Постановою правління Фонду СНВ України від 27.04.2007р, у випадку смерті потерпілого від професійного захворювання, страхові виплати, у тому числі одноразова допомога, нараховуються членам сім'ї потерпілого, які знаходилися на його утриманні. Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ними 23 років; 2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють; 3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право. Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку. Згідно із ч. 7 ст. 34 Закону у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розмір одноразової допомого його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого. З урахуванням вищевикладеного суд в задоволенні позовних вимог відмовляє. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» суд звільняє позивача від сплати судового збору. На підставі викладеного та ст..ст. 2-3, 172, 202 СК України, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»,

Outcome: dismissed