Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачами його права володіння та користування належної йому на праві власності 1/6 частини квартири [ADDRESS], а тому порушує питання про стягнення з відповідачів матеріальної компенсації за користування належної позивачу частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності, в розмірі 9800 грн., що дорівнює оренді койко-місця в м. Вишгороді за весь період з дня успадкування ним частки в спільному нерухомому майні. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зустрічним позовом, у якому порушують питання про стягнення з [PERSON] витрат, пов'язаних з утриманням та наданням комунальних послуг за опалення спільної власності - квартири [ADDRESS] в загальному розмірі 1 171 грн. 04 коп., оскільки останній не приймає участі у цих витратах. В суді позивач просив про задоволення первісного позову з викладених у ньому підстав, зустрічний позов не визнав. Відповідачі, заперечуючи проти первісного позову, наполягали на задоволенні зустрічного позову з наведених вище підстав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається зі справи, [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 вересня 2011 року на праві власності належить 1/6 частина квартири [ADDRESS]. 3/6 частини вказаної квартири на праві власності належить [PERSON], а решта 2/6 частини - [PERSON] Згідно довідки форми №3 № 3826 від 27 листопада 2013 року у вказаній квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Встановлено, що [PERSON] у спірній квартирі не проживав та не зареєстрований, а відтак він позбавлений можливості здійснювати всі правомочності власника - зокрема володіння та користування майном. При цьому під правом володіння розуміється мати майно у своєму фактичному безпосередньому господарському відданні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Як вбачається з ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. 19 листопада 2013 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області відмовлено в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні шляхом виплати [PERSON] грошової компенсації за його частину у спільному майні. Відповідно до ст. 359 ЦК України плоди, продукція та доходи від використання майна, що є у спільній частковій власності, надходять до складу спільного майна і розподіляються між співвласниками відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. В суді не встановлено та позивачем за первісним позовом не доведено, що відповідачі отримують доходи від використання його частини майна, а тому підстав для стягнення з відповідачів компенсації про яку просить позивач не має. Що стосується матеріальної компенсації згідно вимог ст. 358 ЦК України, то таке стосовно неподільної речі може мати місце лише в порядку передбаченому ст. ст. 364 та 365 ЦК України у зв'язку з припиненням права на частку у спільному майні. За таких обставин у задоволенні первісного позову слід відмовити. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно ст. 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність є загальними засадами цивільного законодавства. Однак, як встановлено по справі, з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину за законом (15 вересня 2011 року) та по даний час [PERSON] не проживає та не зареєстрований в [ADDRESS], тобто безпосередньо не володіє та не користується належною йому часткою у спільному майні. Не користувався [PERSON] й житлово-комунальними послугами. Ці обставини відповідачами за первісним позовом не заперечувалися. За таких обставин [PERSON] не повинен нести цивільну відповідальність щодо сплати послуг пов'язаних з володінням та користуванням майном, оскільки це призведе до порушення його прав. Отже враховуючи викладене, порушених прав позивачів за зустрічним позовом, які б підлягали захистові, в цій справі судом не виявлено, а тому підстав до його задоволення позову суд не вбачає. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed