Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним в якому зазначив, що 18 листопада 2013 року він та [PERSON] дійшли згоди щодо укладання договору купівлі-продажу житлового будинку №21, розташованого по вулиці Степова в селищі Висунь Казанківського району Миколаївської області. 18.11.2013 року він передав [PERSON] 10000 гривень в рахунок оплати вартості зазначеного будинку, про що останній склав розписку та передав йому свідоцтво про право власності та технічний паспорт на будинок видані на імя [PERSON]. Позивач вказав, що між ним та [PERSON] було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору, але нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу належного йому житлового будинку не має змоги, оскільки попередні власники будинку ухилися від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу. Посилаючись на вказані обставини, просив визнати дійсним договір від 18 листопада 2013 року купівлі-продажу житлового будинку №21, розташованого по вулиці Степова в селищі Висунь Казанківського району Миколаївської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Казанківського району Миколаївської області явку свого представника в судове засідання не забезпечила, надали суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнали, просили задовольнити. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Вислухавши доводи представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. \~За загальними положеннями вимог цивільного законодавства за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). В силу ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки,\~\~єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Матеріалами справи встановлено, що власником житлового будинку №21 з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Степова в селищі Висунь Казанківського району Миколаївської області являється [PERSON]. Згідно розписки від 24 жовтня 2003 року [PERSON], яка є донькою власниці житлового будинку [PERSON], отримала від [PERSON] кошти за житловий будинок в розмірі 3000 грн. (а.с.7). Відповідно до розписки від 18 листопада 2013 року [PERSON], який відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.29) являється чоловіком [PERSON], продав [PERSON] за 10000 грн. житловий будинок №21, розташований по вул. Степова в селищі Висунь Казанківського району Миколаївської області (а.с.8). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 24 жовтня 2015 року [PERSON] померла 07 квітня 2014 року (а.с.41-42). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №42247425 від 26 листопада 2015 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 07 квітня 2014 року не заводилась. Встановлені\~\~обставини дають\~\~підстави вважати, що [PERSON] поселився у житловий будинок на підставі домовленості (угоди) з громадянином [PERSON],який на момент укладення домовленості не був власником житлового будинку. Договір купівлі-продажу нерухомого майна з дотриманням вимог закону щодо такого виду правочинів сторони не укладали. \~\~\~Відповідно до вимог ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Частиною другою даної статті передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. \~\~\~Звертаючись з позовом до суду позивач посилається на те, що між ним та [PERSON] була досягнута згода щодо всіх істотних умов договору і він ним фактично виконаний, однак власник будинку [PERSON] померла 07 квітня 2014 року, тому сторонами дії щодо нотаріального посвідчення договору не були здійснені. \~\~\~Згідно розяснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання дійсним правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, судам необхідно врахувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними, а отже, не створюють прав та обовязків для сторін. \~\~\~При розгляді таких справ суд повинен зясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухиляється від його посвідчення та чи не втрачена така можливість, а також чи немає підстав нікчемності правочину. \~\~\~В силу ч.3ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. \~\~\~Слід звернути увагу на те, що з 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів», яким з цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше, а право на нерухоме майно та його обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації (ч.4 ст. 334 ЦК України). За таких обставин, суд приходить висновку, що нотаріальне посвідчення договору, який позивач просить визнати дійсним, не було здійснено під час його укладання. Не надано позивачем і доказів відповідно до вимог ст. ст. 57-59 ЦПК України, належності спірного житлового будинку з надвірними будівлями саме громадянину [PERSON], оскільки власник спірного домоволодіння [PERSON] померла 07 квітня 2014 року, а договір купівлі-продажу між сторонами був укладений 18.11.2013 р. Таким чином, третя особа [PERSON] на момент укладення договору купівлі-продажу не був власником домоволодіння, а тому не мав права його продажу. До того ж, позивачем пред'явлено вказаний позов до [PERSON] сільської ради Казанківського району Миколаївської області, яка не може вважатись належним відповідачем у спорі щодо нерухомого майна, яке входило до складу спадщини відкритої в 2014 році, але яка не була\~\~неприйнята жодним із спадкоємців. Крім того, відповідачем не вирішувалось питання щодо визнання спадщини відумерлою. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed