Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказував, що у житловому будинку [ADDRESS] він разом із своєю матір`ю проживає понад 10 (десять) років. Даний житловий будинок рахується за померлою бабою [PERSON] , особовий рахунок [NUMBER] у погосподарській книзі №6 за 2016-2021 роки, в який він вселився з дозволу останньої у 2004 році. В той час [PERSON] хворіла та потребувала стороннього догляду. [INFO] [PERSON] , померла, за життя заповіт не уклала та не залишила жодного документа на житловий будинок. Спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, спадкову справу не заведено. Після смерті [PERSON] позивач продовжує проживати в будинку, відкрито ним користується. На підставі викладеного, просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] за набувальною давністю. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, обставин, викладених у позовній заяві, не оспорював. В зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при підготовчому розгляді справи згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що позивач в 2004 році з дозволу [PERSON] вселився в житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] хворіла та потребувала стороннього догляду, такий догляд позивач здійснював разом із своєю матір`ю [PERSON] [INFO] [PERSON] померла (а.с.11). За життя заповіт не уклала, документи на спірний будинок не збереглися. Спадкоємці та особи, які мали б право на обов`язкову частку у майні спадкодавця [PERSON] відсутні. Позивач після смерті [PERSON] продовжує відкрито, безперервно володіти та користуватися, належним їй за життя , житловим будинком [ADDRESS] . Факт належності спірного будинку [PERSON] за її життя підтверджується довідкою Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області №327 від 08.02.2019 року (а.с.4). Вказані обставини сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В зв`язку з цим, судом у відповідності із ст.82 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). З огляду на викладене, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном, продовжує відкрито, безперервно користуватися ним, а саме: житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , понад 10 років після смерті [PERSON] , вказані обставини визнаються відповідачем, та, зокрема, факт добросовісного заволодіння позивачем житловим будинком стверджуються матеріалами справи, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності за набувальною давністю, оскільки незаконність набуття права власності не випливає із закону та прямо не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved