Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про оголошення померлим його сина [PERSON], 1969 року народження. В обґрунтування заяви, [PERSON] посилається на те, що його син [PERSON] інвалід дитинства та періодично проходив лікування в психіатричній лікарні. Дружина заявника померла в 2014 році. Заявник разом з сином в 2015 році поверталися на автомобілі з м. Харків до м. Люботин, батько на кілька хвилин вийшов до магазину, повернувшись він побачив, що син зник. [PERSON] відразу звернувся до правоохоронних органів та в ЗМІ, але трирічні пошуки не дали результату, місце знаходження [PERSON] не встановлено. Враховуючи все вищевикладене заявник просив оголосити його сина [PERSON] померлим. Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити з підстав, зазначених в письмовій заяві.. Крім того, [PERSON] повідомив, що до цього часу його син не знайшовся та, ймовірніше за все, з урахуванням його стану здоровя, вже не живий. В судовому засіданні свідки, які є сторонніми та не зацікавленими особами, членами квартального комітету, сусідами, підтвердили, що син заявника був психічно хворий, але вже більше трьох років вони його не бачили. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши заявника та свідків, вважає, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], що вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6) Мати [PERSON] дружина заявника [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства, що вбачається із довідки МСЕК № 023623 (а.с.15). Згідно акту квартального комітету № 61, [PERSON] з січня 2015 року відсутній за місцем свого мешкання (а.с.20). Зазначене підтвердили в судовому засіданні свідки До суду надійшли матеріали з Холодногірського ВП ГУНП в м. Харків, з яких вбачається що за заявою [PERSON] проводилися розшукові заходи щодо встановлення місця знаходження його сина [PERSON], направлялися відповідні запити, але місце знаходження [PERSON] не встановлено (а.с.36-47). Згідно п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України суд може оголосити фізичну особу померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Згідно ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] зник у 2015 році при. З того часу будь-яких відомостей про нього та його місце знаходження відсутні, правоохоронними органами вживалися всі можливі заходи, щодо його розшуку. З отриманих судом від правоохоронних органів, лікувальних установ, органів місцевого самоврядування матеріалів, вбачається, що місце знаходження [PERSON] невідоме. Таким чином, судом встановлена достовірність фактів про те, що [PERSON] з високою ймовірністю є померлим. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року у справах про оголошення особи померлою суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що понад три роки місцезнаходження [PERSON] не відомо, суд вважає, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved