Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду зі вказаним позовом, вказавши його підставою те, щойому стало відомо, що в провадженні виконавця перебуває виконавче провадження №64019319, відкрите 04.01.2021 р. з примусового виконання виконавчого напису №2328 від 22.12.2020 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про стягнення на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в розмірі 17895,78 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 500 грн.. Вважає, що виконавчий напис було вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та за відсутності документів, які підтверджуютьбезспірність заборгованості, тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.Також просить стягнути з відповідача на користь позивача 4131,54 грн., що були стягнуті в процесі виконавчого провадження, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в сумі 2270грн., та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000грн.. Ухвалою від 25.05.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 13.08.2021 до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій збільшено розмір грошової суми, що були стягнуті з позивача на користь відповідача в процесі виконавчого провадження до 12778,60грн. та розмір витрат на професійну правничу допомогу до 4400грн. у зв`язку з їх збільшенням. 26.08.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача про приєднання доказів, що підтверджують здійснення стягнення із заробітної плати позивача на користь позивача відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ТабінськогоО.В. від 05.01.2021 у виконавчому провадженні №64019319, відкритого на підставі виконавчого напису №2328 від 22.12.2020. Відповідач, отримавши копію позовної заяви з додатками, відзив на позов не надав. Треті особи не скористалися правом подачі пояснення щодо позову. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 26.01.2012 року між ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» та позивачем [PERSON] укладено кредитний договір №7307-ФО/2012/69, згідно з яким позивач отримав кредитні кошти в сумі 12000грн. зі строком повернення до 25.01.2017 року та нарахуванням процентів за користування кредитом в розмірі 31% річних (а.с.18-23). 22.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. за заявою ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», якому відповідно до договору факторингу №475/БД06-2/19 від 19.12.2019 перейшло право вимоги за фінансовими зобов`язаннями від АТ «СБЕРБАНК»», вчинено виконавчий напис за реєстровим №2328 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором №7307-ФО/2012/69 від 26.01.2012 року за період з 20.12.2019 року по 06.11.2020 року в розмірі 17895,78грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 7190,17грн., заборгованості по несплаченим відсоткам в розмірі 10705,61грн.. За вчинення виконавчого напису стягнуто 500грн. (а.с.25). 04.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. було відкрито виконавче провадження №64019319 з виконання виконавчого напису №2328 віл 22.12.2020, та стягнуто з [PERSON] основну винагороду приватного виконавця у сумі 1839,57грн. (а.с.10-11). 05.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого напису №2328 віл 22.12.2020 (а.с.12-13). Згідно з довідкою №448 від 07.04.2021 про прибутки та стягнуті борги з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за період з 01.10.2020 по 31.03.2021 стягнуто боргу на суму 4131,54грн. (а.с.37). За інформацію, що викладена у довідці №381 від 19.07.2021 про прибутки та стягнуті борги з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за період з 01.01.2021 по 30.06.2021 стягнуто боргу на суму 12778,60грн. (а.с.66). За загальним правилом ст.ст.15,16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 Цивільного Кодексу, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства, що випливає з ч.1 ст.39 цього Закону. Таким актом, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, правове регулювання якої визначається гл.14 Закону «Про нотаріат» та гл.16 розд.ІІ порядку вчинення нотаріальних дій. Статтею 87 Закону «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до приписів ст.88 цього Закону, якою визначені умови вчинення виконавчих написів, нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 гл.16 розд.ІІ порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд.ІІ порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника відповідно до ст.88 Закону «Про нотаріат» є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» суд у такому спорі повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. У зв`язку з тим, що постанова КМУ №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» втратила чинність з моменту її прийняття, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова КМ України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року (Висновок ВП ВС від 15.04.2020 року № 554/6777/17 (61-19494св18)). При цьому колегія суддів відступила від висновку, викладеному в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/5226/17, та вказала, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Будь-яких доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивача та наявності у відповідача права вимоги ні відповідачем, ні іншими учасниками справи суду не надано, а існування спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором на момент вчинення виконавчого напису є тією обставиною, яка виключає безспірність боргу та можливість його стягнення з боржника за виконавчим написом нотаріуса, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження №14-278гс18), від 17 вересня 2020 року у справі № 759/6167/18. Отже, доводи позивача щодо небезспірності виниклої за кредитним договором заборгованості є слушними, тому позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню. Що стосується стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом, суд також вважає цю вимогу обґрунтованою, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 05.01.2021 на підставі виконавчого напису №2328 від 22.12.2020, з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» утримано 12778,60грн.. Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Оскільки під час розгляду справи визнано спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги у частині стягнення з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» грошових коштів, які утримані із заробітної плати позивача на виконання цього виконавчого напису, підлягають задоволенню. Вирішуючи питання процесуальних витрат у справі, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 454грн. судового збору за вимогу про забезпечення позову та 1816 грн. - за подання позовної заяви, а також 4400грн. - витрат на правову допомогу, що підтверджені відповідними документами.

Outcome: approved