Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що він знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2016 року. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди на життя непорозуміння в сімейних відносинах, позивач вирішив шлюб розірвати. Шлюбні відносини не підтримують з березня 2017 року, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення, також прость відновити їй дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб сторін був зареєстрований 14.06.2016 року виконавчим комітетом Райгородської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, актовий запис № 01, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6). Сторони мають дітей: сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 12.01.2017 р.). При цьому, судом також встановлено, що між сторонами припинені подружні відносини. За весь цей час сторони не досягли примирення. Позивач категорично заперечує проти примирення та збереження шлюбу. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд враховує, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, за весь цей час сторони не досягли примирення, а тому шлюбні відносини між сторонами носять формальний характер. Примирення між подружжям не можливе та це буде суперечити інтересам та волі позивача. Позивач бажання для примирення та збереження сім`ї не проявив та більше того категорично наполягав на його розірванні, зазначаючи, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. З урахуванням того, що шлюб являється добровільним союзом чоловіка та жінки, а позивач бажає його розірвати і це являється його дійсною волею, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, враховуючи, що позивач в позовній заяві просить судові витрати залишити за ним, то суд, за таких обставин, вважає за можливе не стягувати понесені позивачем судові витрати з відповідача по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved