Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 01.05.2019 року ним укладено з [PERSON] договір позики, за умовами якого [PERSON] надав йому у позику грошові кошти у сумі 100 000 грн. 00 коп., які він зобов`язувався повернути в строк до 01.10.2019 року. Оскільки 26.07.2019 року ним помилково перераховано частину боргу у розмірі 60 000 грн. 00 коп. на рахунок [PERSON] , яка в добровільному порядку ці кошти не повертає, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 60 000 грн. 00 коп. безпідставно набутих грошових коштів. У судове засідання [PERSON] не прибув, його представник - [PERSON] подав клопотання про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, а тому відповідно до ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 01.05.2019 року між [PERSON] (позикодавцем) та [PERSON] (позичальником) укладений договір позики, відповідно до умов якого позикодавець передає позичальникові безпроцентну позику на суму 100 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики. Повернення позики може відбуватись за бажанням позичальника протягом чотирьох місяців по частинам, але не пізніше 01.10.2019 року (а.с. 7). Відповідно до дублікату квитанції АТ «КБ «Приватбанк» за № [NUMBER] , 26.07.2019 року [PERSON] перерахував 60 000 грн. 00 коп. на ім`я [PERSON] із зазначенням у графі призначення платежу «повернення боргу. Переказ на карту Приватбанку» (а.с. 8). За інформацією АТ «КБ «Приватбанк», 26.07.2019 року о 16 год. 40 хв. з рахунку № [NUMBER] [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , через додаток Приват24 на картку [NUMBER] було перераховано 60 000 грн. 00 коп., отримувач: [PERSON] ; призначення платежу: повернення боргу. Як вбачається зі змісту скриншотів із месенджери «viber», «whatsapp» та «telegram» представник [PERSON] - адвоката Квітіна Є.В. надсилав [PERSON] вимогу про повернення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 60 000 грн. (а.с. 10-17). Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України). Враховуючи, що на підставі зібраних доказів у справі встановлено, що сплата 26.07.2019 року [PERSON] грошових коштів у розмірі 60 000 грн. 00 коп. здійснена на виконання зобов`язання за договором позики від 01.05.2019 року, проте при здійсненні перерахунку позивачем невірно указані вказаний рахунок отримувача [PERSON] , в результаті чого грошові кошти були перераховані [PERSON] , яка не мала правових підстав на їх отримання та в добровільному порядку грошові кошти не повертає, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . При цьому, клопотання позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп. не підтверджені фактами реального надання послуг адвоката на вказану суму саме по цій цивільній справі. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу в указаній сумі є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим, суд вважає правильним та доцільним частково стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу, а саме у розмірі 5 000 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved