Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області про визнання права на право на Ѕ земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що його батько - [PERSON] помер [INFO] . За життя [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини (матері позивача) [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно довідки, виданої відділом у Дворічанському районі Головного управління держгеокадастру у Харківській області від 11.03.2021 за № 29-20-0.23,17-210/108-21, після смерті [PERSON] залишилася Ѕ частка сертифікату на право на земельну частку (пай) серії PH № 890028, на який він - спадкоємець не може надати до нотаріальної контори оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії PH № 890028, в зв`язку з вище викладеними обставинами нотаріус не має змоги видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його батька. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, 09 квітня 2021 року нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати за ним право на право на 1/2 земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом після смерті батька. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу в його відсутність. Представник відповідача Дворічанський селищний голова Куп`янського району Харківської області Турбаба Г.Г. в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила справу розглянути за відсутності представника відповідача. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним доказів, встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO] , батьком значиться [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 19.02.2002 (а.с. 7). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15 березня 2004 року (а. с. 8). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02 грудня 2009 року (а. с. 6). Згідно інформації відділу у Дворічанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 11.03.2021 № 29-20-0.23,17-210/108-21, [PERSON] належить Ѕ частки сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 890028. Розмір невиданих угідь: рілля - 6,78 га; пасовища - 1,27 га; сіножаті - 0,20 га. На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серія РН № 890028, на ім`я [PERSON] державний акт не видавався (а.с.5). Вищезазначений сертифікат втрачено, про що було подано оголошення до газети Дворічанський Край № 39-40 від 15 травня 2021 року (а. с. 9). За життя [PERSON] заповіту не складав. Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області Зашивайко Н.Г. від 09.04.2021 № 322/02-31, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що останній не надав до нотаріальної контори оригінал сертифікату на право на Ѕ земельної частки (паю) серії РН № 890028. Після смерті [PERSON] в Дворічанській державній нотаріальній конторі Харківської області заведено спадкову справу за № 26/2010, де спадщину прийняв його син [PERSON] (а.с.4). Частина 1 ст. 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, і означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. На підставі ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, у зв`язку з чим в даний час неможливо зареєструвати право власності на Ѕ частку земельної ділянки - на невидані угіддя, відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 890028, відповідно довідки, виданої відділом у Дворічанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 11.03.2021 за № 29-20-0.23.17-210/108-21 та виготовити відповідний правовстановлюючий документ, що дало б можливість позивачу отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, суд вважає, що позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права на право на Ѕ земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним. На підставі ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз`яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив наявні у справі докази, з`ясував обставини, на які посилався позивач, а відповідач визнав позов і не заперечував проти його задоволення, вивчив матеріали справи, і приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved