Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2006 року. За час перебування в шлюбі в них народилась дочка [PERSON], 2006 року народження. 26 лютого 2013 року Тернопільським міськрайонним судом ухвалено рішення, яким вирішено шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Після розірвання шлюбу з відповідачем дочка залишилась проживати з батьком, який займається її вихованням, лікуванням, матеріальним забезпеченням. На даний час дитина [PERSON] проживає та зареєстрована з позивачем за адресою: [ADDRESS] та повністю перебуває на його утриманні та вихованні. 29 квітня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено рішення, яким визнано [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. У зв'язку з літніми канікулами та з метою оздоровлення дитини позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням надати нотаріально посвідчену заяву на вивіз дитини за кордон, висилав грошові кошти для оформлення заяви, але остання ухилялась від надання вказаної заяви. При цьому жодних вагомих аргументів, які б обґрунтовували її відмову, відповідач не наводить. Вона ухиляється від виховання своєї дитини, не бере жодної участі у її розвитку та утриманні, не надає ніяких матеріальних коштів для її проживання, не цікавиться розвитком та життям дитини. За вказаних обставин, [PERSON] просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO] року народження. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, просив задовольнити в повному обсязі. Зазначивши, що після засідання опікунської ради відповідач жодного разу не телефонувала і не цікавилася дитиною, її станом здоров'я чи матеріальним становищем. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Тернопільської міської ради у судовому засіданні підтримала висновок щодо недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO] року народження. Додатково пояснила, що при спілкуванні з дитиною було з'ясовано, що мати частково приймає участь у її вихованні, дівчинка однаково любить своїх батьків. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування Тернопільської міської ради, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із відмітки у паспорті громадянина України [PERSON] [NUMBER], виданого Тернопільським МВ УМВС України у Тернопільській області 01 квітня 2011 року, позивач 19 липня 2006 року уклав шлюб із [PERSON]. Від даного шлюбу в подружжя народилась дитина - [PERSON], [INFO] року народження, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 23 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. На даний час шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 лютого 2013 року (справа №607/577/13-ц). У відповідності до свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 28 березня 1996 року (дублікат виданий 25 квітня 2014 року), виданого Міським бюро технічної інвентаризації м.Тернополя, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної сумісної власності гр. [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з акту, складеного 25 грудня 2013 року працівниками ТОВ «Коменерго-Тернопіль-3», в результаті обстеження квартири [ADDRESS] виявлено, що [PERSON] і дочка [PERSON] зареєстровані за даною адресою, але не проживають. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2014 року [PERSON], [PERSON], інтереси якої представляє [PERSON], визнано такими, що втратили право користування жилим привішенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Відповідно до довідки №1274 від 18 червня 2014 року, виданої ТОВ «Коменерго-Тернопіль-3», [PERSON] проживає і зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним проживають і зареєстровані: [PERSON] - мати, [PERSON] - донька. З характеристики, наданої директором Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів №4, вбачається, що [PERSON] навчається у даній школі з першого класу. Вона проживає разом з бабусею ([PERSON]) та татом ([PERSON]) в [ADDRESS]. Вихованням дитини займаються також вони. Дівчинка завжди доглянута, охайна. Побутові умови проживання задовільні. На класні збори приходить бабуся. В школу і на гуртки супроводжує бабуся, іноді батько. Вони активно цікавляться успіхами Вікторії, допомагають у виконанні домашніх завдань, підтримують на різних шкільних і позашкільних заходах. Кошти на навчальні посібники і екскурсії вносить [PERSON] та [PERSON]. Мама [PERSON] протягом 2013-2014 рр. з'являлася у школі лише один раз. Не цікавилася успіхами і досягненнями дочки. Згідно інформації про участь батька Крамар Вікторії (учениці 2-Б класу) у вихованні дитини (на усний запит) №156 від 02 липня 2014 року, наданої директором Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів №4, [PERSON], учениця 2-Б класу ТЗОШ №4. В даній школі навчається з 1-го класу. Протягом даного періоду учениця більшу частину часу проживала з бабусею [PERSON] і батьком [PERSON] по [ADDRESS]. Мама [PERSON] забирала дитину лише на деяких канікулах. Бабуся і тато не перешкоджали спілкуванню дитини з мамою. У сім'ї, де проживає [PERSON], дитина отримує необхідне піклування. Побутові умови проживання задовільні. Дівчинка має своє робоче місце і ліжко. Віка завжди доглянута, гарно одягнена, охайна, має гарний настрій, весела, комунікабельна. В школу водить ученицю тато і бабуся, яка значну увагу приділяє навчально-виховному процесу. Вона завжди цікавиться успіхом дівчинки і проблемами, на які необхідно звернути увагу. Віка завжди виконує домашні завдання, у цьому їй допомагає [PERSON]. Шкільні та класні збори і виховні заходи відвідує [PERSON]. У вихідні дні батько, [PERSON], багато часу проводить з донькою. Ходять у кіно, парк, відпочивають на природі. В позаурочний час дівчинка відвідує танцювальну студію, де досягла значних результатів. На змаганнях Віку підтримує і співпереживає [PERSON]. Фінансові витрати впродовж навчального року (навчальні посібники, походи в театри, екскурсії, ремонт школи і класу) оплачують бабуся і батько. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1133 від 19 листопада 2014 року затверджено висновок органу опіки та піклування Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] року народження. Згідно висновку органу опіки та піклування Тернопільської міської ради щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] року народження, захищаючи інтереси дитини, беручи до уваги рекомендації опікунської ради, орган опіки та піклування вважає, що підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] року народження, недостатньо. В силу ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8). Статтею 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] розірвали шлюб та проживають окремо, їхня малолітня дитина - дочка Вікторія живе разом з батьком, який займається її вихованням та матеріальним утриманням. Мати дівчинки, як вбачається з досліджених в судовому засіданні документів, приходила в школу, де вона навчається, а також час від часу забирає її до себе. Дитина добре відгукується про маму, говорить, що однаково любить своїх батьків, що підтверджується витягом з протоколу засідання опікунської ради №41 від 19 вересня 2014 року За вказаних обставин, позивач не надав суду та в судовому засіданні не здобуто безспірних доказів винної поведінки відповідача чи свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. З урахуванням вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав, слід відмовити. Водночас, суд вбачає за необхідне попередити відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] року народження, поклавши на органи опіки та піклування Тернопільської міської ради контроль за виконанням відповідачем материнських обов'язків.

Outcome: dismissed