Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

[PERSON] \~\~звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з 03.10.2018 року перебував у нейрохірургічному відділенні КНМП «Лікарня інтенсивного лікування». Є особою похилого віку, самотнім. Коштів на достатній рівень життя, необхідності лікування не вистачає. Просить стягнути з дітей по 1/8 частини з кожного аліментів на його користь довічно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] просить відмовити у позові [PERSON] , надаючи пояснення посилався на те, що обставини викладені в позовній заяві не обґрунтовані та не відповідають дійсності. Зазначає, що наразі не має будь-якого джерела прибутку. Вказував на те, що з батьком у нього стосунки не склались, який після чергового звільнення з місць позбавлення волі вчиняв домашнє насильство . Відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову Також вказувала на той факт, що отримує мінімальний дохід, на її утриманні перебуває дитина. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Додатково, листами, повідомив щодо необхідності стягнення аліментів та стану здоров`я. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] , [INFO] досяг пенсійного віку. Відповідно до довідки Кременчуцького об`єднаного УПФУ Полтавської області розмір отримує мого доходу [PERSON] становить у січні 2019 року 1497 грн. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] є повнолітніми. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо належного виховання та утримання дітей в період до їх повноліття. Допитані у судовому засіданні відповідачі, кожен окремо, наголошували, що позивач не піклувався про фізичний і духовний розвиток дітей як складову її виховання. Не відвідував на заняттях, не був присутній на батьківських зборах, мати, забезпечувала дітей необхідним. Батько неодноразово перебував у місцях позбавлення волі, вчиняв насильство у сім`ї як відносно матері, так і відносно них. Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в\~статті 51 Конституції України. Дана конституційна норма знайшла своє відображення і в\~Сімейному кодексі України\~(статті 202-206). Так, згідно ч.1\~ст.202 СК України\~повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , є особами працездатного віку. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги. У частині 1\~статті 204 СК України\~зазначено, що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до пункту 21\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (статті 204 СК України). Потреба у матеріальній допомозі означає брак коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності особи. З урахуванням закріпленого у ч. 1\~ст. 10 СК України\~положення про можливість застосування аналогії закону до сімейних відносин, не врегульованих цим Кодексом, при визначенні потреби у матеріальній допомозі треба виходити з критеріїв, закріплених у ч. 4\~ст. 75 СК України. Таким критерієм є прожитковий мінімум, визначений законом. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»\~визначено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 грн., з 1 липня - 1564грн., з 1 грудня - 1638 грн. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зазначене співвідношення доходу позивача до встановленого законодавцем розміру прожиткового мінімуму має вирішальне значення під час вирішення спору за вимогами, пред`явленими на підставі статей\~\~202,\~205 СК України, які визначають підстави виникнення обов`язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та порядок визначення розміру присуджених аліментів. Враховуючи повідомлені сторонами обставини, відповідно до діючого законодавства позивач отримує державне утримання, яке є необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, відповідачі не заперечуючи щодо перебування позивача на лікуванні, натомість наголошують щодо відсутності належних доказів понесених витрат, категорично заперечують щодо виникнення у них обов`язку надавати таку допомогу, що виключає можливість застосування частини першої\~статті 202 СК України\~та обов`язок відповідачів утримувати свого непрацездатного батька. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача недоведені і задоволенню не підлягають. Судові витрати по сплаті судового збору суд відносить на рахунок держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed