Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою Триліської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті матері позивача [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. Позивач [PERSON], як син спадкодавця, в передбачений законом строк прийняв спадщину, та отримав свідоцтво про право на спадщину лише на частину спадкового майна. У видачі свідоцтва про право на решту спадкового майна, а саме на ? частину будинку №11 по вул. Вишневій у селі Триліси Фастівського району, нотаріусом позивачу було відмовлено в звязку з тим. Що успадкувавши дану частину будинку в 1993 році, [PERSON] не здійснила реєстрацію прав в органі, що здійснював державну реєстрацію нерухомого майна. В підготовче судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, про день слухання справи повідомлена судом належним чином, надала через канцелярію суду заяву в якій просила справу розглянути в її відсутність, вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Триліської сільської ради Фастівського району Київської області в підготовче судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов визнав. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 2017 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку №11 по вул.. Вишневій (бувша Дзержинського, 13) в с. Триліси Фастівського району Київської області та на автомобіль «DAEWOO LANOS», 2007 р. №АА9259СК. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON], який відмовився від своєї частки у спадщині, та її діти [PERSON] позивач та [PERSON], який, також, письмово відмовився від своєї частки спадщини на користь позивача. 12 лютого 2018 року позивач [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на автомобіль «DAEWOO LANOS», 2007 р. №АА9259СК (а.с.18). В отриманні Свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку №11, який розташований за адресою: Київська область Фастівський район, с. Триліси, вул. Вишнева (бувша Дзержинського) державним нотаріусом Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу [PERSON] було відмовлено в звязку з тим, що право власності на вищевказану ? частину житлового будинку не зареєстровано в установленому законом порядку (а.с.20). Згідно довідки виданої Фастівським бюро технічної інвентаризації №1671 від 05 грудня 2017 року Свідоцтво про право на спадщину, виданого Фастівською держнотконторою від 20.02.1993 року №354, по якому в рівних частках успадкували 2/4 частини будинку, за кожним по ? частині, [PERSON] та [PERSON], станом на 01.01.2013 року, в Фастівському БТІ не були зареєстровані (а.с.22). Зі змісту пункту 1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних «Про судову практику розгляду цивільних справі про спадкування» від 27.09.2012 р. №10-1387/0/4-12-д вбачається, що право власності на збудоване до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» (01.07.2004) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає в звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення». Також, відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 9.06.1998 року №121 обовязок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку обєкти нерухомості введено лише з 29.06.1998 року дня набрання чинності Інструкції. Мати позивача [PERSON] отримала 20.02.1993 року свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку №13 по вул. Дзержинського в с. Триліси Фастівського району. Таким чином, права, набуті у власність до 29.06.1998 року з дотриманням установленого порядку набуття, однак без держреєстрації, є такими, що набуті в установленому законом порядку. Право власності, згідно ст..328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 95 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved