Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 10 травня 2018 року про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, встановивши аліменти у розмірі 850 грн., але не менш, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до позовної заяви позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що заочним рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 10 травня 2018 року було задоволено позов [PERSON] : збільшено розмір аліментів, які стягувались з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі - 2000 грн. щомісяця, починаючи з 21 березня 2018 року і до повноліття дитини. Позивач зазначає, що про ухвалене рішення йому відомо не було, з цим рішенням позивач не погоджується, так як не має матеріальної можливості для сплати аліментів у збільшеному розмірі. Крім цього, [PERSON] посилається на ті обставини, що ним пропущено встановлені законодавством процесуальні строки для подачі заяви про перегляд заочного рішення, через що він звернувся із даним позовом про зменшення розміру аліментів, визначених судом. Відповідачем суду надано відзив на позов, в якому зазначено, що підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, відповідно до чинного законодавства, має бути зміна матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, зміна сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Натомість, позивач не надав доказів того, що у нього змінився матеріальний чи сімейний стан, в зв`язку із чим відповідач вважає позов [PERSON] необґрунтованим, а тому просить у його задоволенні відмовити. Представник позивача в суді заявлені [PERSON] вимоги підтримала повністю. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні заявлених вимог. Під час судового провадження представниками позивача та відповідача заявлені клопотання про долучення додаткових письмових доказів, які судом задоволені. Інших клопотань не надходило. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо безпідставності заявлених позивачем вимог, які до задоволення не підлягають. Так правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітньої дитини. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони не заперечують, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилась дитина - [PERSON] . Вказані обставини доводяться наданою відповідачем копією свідоцтва про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] . На даний час дитина є неповнолітньою. Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 10 травня 2018 року було збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] : з 20 грн. до 2000 грн. щомісяця, починаючи з 21 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони підтвердили, що вказане вище рішення не оскаржувалось та не переглядалось, а тому набрало законної сили. Крім цього, суду надано копію постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП №57134173) від 4 вересня 2018 року, якою було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №556/329/18, виданого 16 серпня 2018 року Володимирецьким районним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , у розмірі 2000 грн. щомісяця. Судом встановлено із дослідженої копії трудової книжки серії [NUMBER] від 6 серпня 2008 року та довідки №30 від 5 квітня 2019 року, виданої за підписом директора Сарненської ЗОШ №3, що відповідач працевлаштована та працює на посаді вчителя інформатики вказаного навчального закладу з 3 вересня 2018 року. Надана суду відповідачем довідка №5 від 4 квітня 2019 року за підписом завідувача ДНЗ (ясла-садок) №6 «Казка», доводить, що дитина сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , систематично відвідує вказаний дитячий садок, при чому приводить і забирає дитину мати - [PERSON] , яка вносить оплату за харчування дитини та за відвідування нею гуртків. Крім цього, відповідачем надано виписку №32 від 11 квітня 2019 року із амбулаторної картки дитини - [PERSON] , за період часу з 27 січня 2014 року по 28 січня 2019 року, результати УЗД обстежень, виписка із медичної картки стаціонарного хворого №866 від 10 квітня 2019 року, а також копії фіскальних чеків про придбання ліків та медичних препаратів на різні суми, які доводять, що дитина сторін по справі має хронічні захворювання, внаслідок чого проходить відповідні обстеження та лікування, витрати на які несе мати дитини. Таким чином, із наведених вище доказів судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає із матір`ю та дійсно перебуває на утриманні останньої. В той же час позивачем заявлено вимогу про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, рішенням суду може бути змінений розмір аліментів, що стягується з боржника на користь стягувача на утримання неповнолітніх дітей - у разі зміни певних життєвих обставин, внаслідок яких порушуються права неповнолітніх дітей на належне матеріальне забезпечення. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що підставою для звернення із вказаним позовом до суду є його неспроможність сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом. На доведення вказаних обставин позивачем надано суду повідомлення №600 від 29 січня 2019 року Володимирецького РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області та розрахунок заборгованості по сплаті аліментів з боку [PERSON] за період часу з 21 березня 2018 року по січень 2019 року включно. Відповідно до вказаних доказів з боку позивача існує заборгованість по сплаті аліментів у сумі 15 765 грн. Однак, наявність заборгованості по сплаті аліментів не є доказом зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів. Також, на доведення правомірності власних вимог [PERSON] надано копію його трудової книжки серії [NUMBER] , із якої вбачається, що він є не працевлаштованим з 8 жовтня 2013 року, оскільки у вказаному документі міститься запис від зазначеного числа про початок виплат допомоги по безробіттю. Станом на 6 листопада 2018 року [PERSON] не зареєстрований на обліку у Володимирецькій районній філії Рівненського обласного центру зайнятості та інших центрах зайнятості (філіях) України, як шукаючий роботу не перебуває, що вбачається із копії довідки №3297, долученої позивачем до позовної заяви. Вказані докази не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, що стягнуті з позивача на користь відповідача судовим рішенням, так як вони не доводять зміну матеріального стану платника аліментів, оскільки ці обставини існували ще до моменту постановлення відповідного судового рішення, яким були стягнуті аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця. Крім цього, в обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наявність на його утриманні батьків, які не працюють. Так, згідно із копією свідоцтва про народження позивача - [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , які є непрацюючими, що встановлено судом із копій трудових книжок цих осіб, відповідно, серії [NUMBER] від 16 грудня 1988 року та серії [NUMBER] від 5 лютого 1991 року. Крім цього, згідно із наданими суду копіями пенсійного посвідчення та медичної картки [PERSON] - остання є пенсіонером за віком та має певні хронічні захворювання. Судом враховано, що мати позивача є пенсіонером, а тому отримує самостійний дохід у виді пенсії, через що є недоведеним факт її матеріального утримання позивачем, який жодних доходів не має. Крім цього, доказів того, що батьки є непрацездатними та перебувають під опікою сина - [PERSON] суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ст.192 СК України передбачені підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, а саме : у випадку зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи вказану норму позивачем має бути доведено факт поліпшення матеріального стану відповідача, або погіршення власного матеріального стану. В порушення вимог ст.81 ЦПК України таких доказів суду надано не було. В даному випадку позивач обґрунтовує свої вимоги виключно наявністю боргу по сплаті аліментів. Однак, вказані обставини не є підставою для зміни розміру аліментів. Таким чином, оскільки позивачем не доведено зміни його матеріального або сімейного стану, за наявності яких він мав би сплачувати аліментів у меншому розмірі, а відповідачем, в свою чергу обґрунтовано необхідність отримання аліментів у розмірі, вказаному в судовому рішенні, яким були стягнуті аліменти - підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача немає. Враховуючи наведене, позов [PERSON] до задоволення не підлягає. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 192 СК України,

Outcome: dismissed