Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, в якому вказує, що 02 грудня 2004 року померла його матір [PERSON]. За життя [PERSON]Ф отримала право на земельну частку(пай) згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ЧН № 0250890 від 12 серпня 1996 року, розташовану на території Липівського старостинського округу в Талалаївському районі Чернігівської області. Позивач є спадкоємцем [PERSON] згідно заповіту, але своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку із тим, що [PERSON] проживала окремо і після її смерті йому не було відомо про існування заповіту. Про існування спадкового майна та наявність заповіту позивачу стало відомо в грудні 2017 року. Після звернення до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, йому розяснено про необхідність звернутись до суду за визначенням додаткового строку на прийняття спадщини. Враховуючи викладене [PERSON] просить визнати причини пропуску строку поважними та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] в три місяці. В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади в особі Талалаївської селищної ради Талалаївського району Чернігівської області в підготовче засідання не зявився, але надали суду заяву, в якій вказали, що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі та просять розглянути справу без участі представника громади. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, то, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що уповноважений представник відповідача визнав позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 208253 від 03 грудня 2004 року [PERSON] померла 02 грудня 2004 року в с. Липове Талалаївського району Чернігівської області (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно право на земельну частку(пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» на території Липівського старостинського округу в Талалаївському районі Чернігівської області, що належали померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ЧН № 0250890 виданого 12 серпня 1996 року (а.с.9). 11 грудня 1996 року, [PERSON] склала заповіт, яким все майно, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом матиме право заповіла [PERSON], даний заповіт посвідчений секретарем Липівської сільської ради 11 грудня 1996 року та зареєстрований в реєстрі за № 11, що підтверджується копією заповіту (а.с.6). Згідно довідки Липівського старостинського округу Талалаївської селищної ради Талалаївського району Чернігівської області від 06.04.2018 року [PERSON] на день смерті 02.12.2018 року, проживала та була зареєстрована одна за адресою с. Липове, вул. Садова, буд.4, Талалаївського району Чернігівської області, заповіт від імені померлої [PERSON] посвідчувався 11 грудня 1996 року сільською радою за реєстровим номером 11 (а.с.8). Згідно повідомлення в.о. завідувача Талалаївської районної державної нотаріальної контори від 03.05.2018 року та повідомлення завідувача державного нотаріального архіву Чернігівської області від 02.05.2018 року після смерті 02 грудня 2004 року [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися (а.с. 20-21). Статтею 1270 ЦК України встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Частиною 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У листі на імя [PERSON] від 24.04.2018 року в.о. завідувача Талалаївської районної державної нотаріальної контори, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 02 грудня 2004 року, проживала та була зареєстрована за адресою [INFO] розяснено, що для прийняття спадщини встановлено шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини. Оскільки у визначений термін [PERSON] не було подано заяву прийняття спадщини, йому рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на належне їй майно. Право на спадкування має позивач, як спадкоємець за заповітом. Уповноважений представник відповідача визнав позов [PERSON] повністю, що є проявом принципу диспозитивності, не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб. Враховуючи викладені в позовній заяві пояснення [PERSON] щодо причин недотримання ним шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України, а саме його необізнаність про існування заповіту, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті 02 грудня 2004 року [PERSON], в звязку з чим необхідно визначити позивачу строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини - три місяці.

Outcome: approved