Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: усунути перешкоди у користуванні об`єктом нерухомого майна, а саме: гаражу № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов`язання [PERSON] демонтувати замки на вхідних дверях (воротах) гаражу, у подальшому утримуватися від будь-яких дій щодо самовільного використання зазначеного об`єкта нерухомості та стягнути моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником вказаного гаражу, а відповідач незаконно, не маючи жодних правових підстав, зайняв його гараж та користується ним. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 07 квітня 2021 року провадження у справі відкрито та призначене підготовче судове засідання. 13 жовтня 2021 року ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що він є власником спірного гаражу на підставі розписок. Суд, вислухавши доводи позивача та його представника, відповідача та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить гараж № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 22.01.2021 року, а також земельна ділянка під гаражем, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 24.12.2020 року (а.с.6, 7, 8). Статтею 41\~Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканності, а водночас і в недоторканості самого майна власника. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні. Відповідно до положень ст.ст.16, 391, 386\~ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Положення ст.ст.15, 16, 386, 391\~ЦК України гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до ч.2 ст.386\~ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем [PERSON] , що він чинить перешкоди [PERSON] у володінні та користуванні майном, що належить йому на праві приватної власності. Це підтверджується листом Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області №282/119-91/01/5-2021 від 02.03.2021 року, з якого вбачається, що з відповідачем проведена профілактична бесіда з питання порушення права [PERSON] у користуванні гаражем № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що право позивача [PERSON] , як власника майна, підлягає захисту, шляхом зобов`язання відповідача не чинити перешкод у здійсненні ним права користування гаражем шляхом зобов`язання [PERSON] демонтувати замки на вхідних дверях (воротах) гаражу. Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач [PERSON] посилався на те, що спірний гараж він придбав 07.06.2015 року, на підтвердження чого надав розписку від імені [PERSON] , договір про користування електричною енергією (а.с.51, 53). Вказана розписка не свідчить про те, що відповідач придбав спірний гараж, оскільки в даному випадку у 2015 році договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягав нотаріальному посвідченню, відповідно до ст.657 ЦК України, та є укладеним з дня такого посвідчення в розумінні ст. 640 ЦК України. Отже, договір купівлі-продажу гаражу без нотаріального посвідчення є неукладеним і таким, що не породжує для сторін права та обов`язки. Суд відмовляє\~в задоволенні\~позовних вимог\~в частині\~зобов`язання [PERSON] \~у подальшому\~утримуватися \~від будь-яких\~дій щодо\~самовільного використання\~зазначеного об`єкта\~нерухомості,\~тому що завданням та одним з основних засад цивільного судочинства, відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, є вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав, однак, суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє для захисту прав позивача від можливих негативних дій відповідача у подальшому, оскільки на час розгляду справи таких не існує. Отже, беручи до уваги встановлені під час розгляду даної справи обставини, які зумовили неправомірне користування відповідачем гаражем, який належить [PERSON] , зважаючи на те, що позивачем не надано належних і достатніх доказів, що підтверджують заподіяння йому сильних душевних страждань, заподіяння шкоди здоров`ю чи інших втрат немайнового характеру, які призвели до спричинення моральних страждань, не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial