Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним як за членом колгоспного двору, котрий до 15.04.1991р. не втратив частку в його майні, право власності на 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться в с. Красностав Борзнянського району Чернігівської області, вул. Кривошеївка, 16, а також право власності на 2/3 частини вказаного домоволодіння, що залишилися після померлого 01.04.1992р. його батька [PERSON] та померлої 18.02.1995р. матері [PERSON]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що позбавлений можливості вирішити дане питання в позасудовому порядку через втрату правоустановлюючого документа на нерухоме майно. Позивач в підготовче судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити з вищевказаних підстав; не заперечує проти ухвалення рішення по суті справи в підготовчому засіданні. Ядутинська сільська рада в підготовче судове засідання представника не направила, відзиву на позов не надала, подавши заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За змістом положень ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом згідно встановленої черговості має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно розяснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні і розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. В судовому засіданні встановлено, що в домоволодінні, яке розташоване в с. Красностав Борзнянського району Чернігівської області, вул. Кривошеївка, 16, та мало статус «колгоспного двору», позивач проживав зі своїми батьками [PERSON] (голова двору), [PERSON], яким згідно діючого на той час законодавства і належало зазначене домоволодіння в рівних долях (по 1/3 частині кожному). [PERSON] помер 01 квітня 1992 року, а [PERSON] 18 лютого 1995 року, не склавши при житті заповітів, й спадкоємцем їх майна на підставі ст.529 ЦК УРСР є син [PERSON] (позивач по справі), який прийняв спадщину шляхом фактичну вступу у володіння та управління спадковим майном (ст.548, 549 ЦК УРСР). Зазначені обставини підтверджується копіями свідоцтв про народження, смерть, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, довідками Ядутинської сільської ради №567, 568 від 29.06.2016р., №370 від 22.03.2018р. та технічною документацією КП «Ніжинське МБТІ» на садибний житловий будинок. Згідно довідки КП «Ніжинське МБТІ» №291 від 15.12.2017р. право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Красностав Борзнянського району Чернігівської області, вул. Кривошеївка, 16, було зареєстроване на праві власності за батьком позивача [PERSON] як головою колгоспного двору на підставі свідоцтва на право власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Борзнянської районної ради від 29.08.1989р. Водночас, згідно оголошення в газеті «Вісті Борзнянщини» №15 за 07 квітня 2018 року зазначений правоустановлюючий документ на нерухоме майно вважається втраченим. За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Відповідно до приписів ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті своїх батьків, цивільна правоздатність яких припинилася, прийняв спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, померлим спадкодавцям як членам колгоспного двору, належало 2/3 частини, а позивачу 1/3 частина житлового будинку, що знаходиться в с. Красностав Борзнянського району Чернігівської області, вул. Кривошеївка, 16, і збереглися після припинення існування колгоспного двору, на які відсутній відповідний правоустановлюючий документ, що перешкоджає позивачеві оформити право власності на вказане нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе його позов задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому засіданні. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved