Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій зазначив, що 14 вересня 2014 року він позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 52 100 гривень 00 копійок. В забезпечення виконання зобов'язання по поверненню коштів, [PERSON] було написано розписку, що є підтвердженням передання йому позикодавцем коштів у зазначеній сумі в борг. В розписці від 14.09.2014 року відповідач зобов'язався повернути позивачеві грошові кошти не пізніше 02.10.2014 року. Проте зобов'язання зі своєчасного повернення грошових коштів в сумі 52 100,00грн. до 02 жовтня 2014 року відповідачем виконано не було. Причини невиконання взятого на себе боргового зобов'язання не повідомляє, тому позивач вимушений був звернутися до суду з позовною заявою про стягнення на його користь боргу в розмірі 52 100.00 гривень та неустойко у розмірі 52 100, 00 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги повністю підтримує та просить розглянути справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Матеріалами справи встановлено, що згідно розписці від 14.09.2014 року [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 52 100,00 гривень зобов'язавшись повернути до 02.10.2014 року. Згідно із вимогами ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики). У відповідності до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної родовими ознаками речей. Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з розписки від 14.09.2014 року [PERSON], особисто підписав заяву, яку було нотаріально посвідчено, в якій вказав і підтвердив, що грошові кошти згідно укладеного між ним Договору позики грошових коштів від 14.09.2014року, у розмірі 51 100, 00 грн. ним були отримані від позивача в повному обсязі ( а.с. 5). Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до суду та розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе за договором позики зобов'язання, грошові кошти позивачу не повернув, чим порушує законні права та інтереси позивача. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України: пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в розмірі 52 100 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 52 100грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved