Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якому зазначив, що 08 вересня 2016 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу [PERSON] У відповідності до п. 1 вказаного вище договору купівлі-продажу продавець продав, а покупець купив житловий будинок № 5, який знаходиться по вул. Садова в м. ЧасівЯр Донецької області за грошову суму коштів, яка передбачена в цьому договорі. Проте, на момент укладання договору купівлі-продажу за вказаною адресою залишився бути зареєстрованим відповідач [PERSON], який був попереднім власником житлового будинку та відчужив його на користь позивача згідно укладеного договору. П. 7 договору передбачено обов»язок продавця звільнити житловий будинок повністю від речей та майна, а також зняти з реєстрації всіх мешканців, зареєстрованих в будинку в строк до 15 вересня 2016 року. Однак, не зважаючи на те, що за вказаним вище договором відповідач відчужив на користь позивача будинок, він залишається фактично його користувачем, оскільки не знявся з реєстрації у Відділі з реєстрації місця проживання фізичних осіб Часовоярської міської ради за місцем знаходження у будинку № 5, який знаходиться по вул. Садова в м. ЧасівЯр Донецької області. За таких обставин позивач змушений постійно нести додаткові витрати по утриманню свого майна, а саме будинку, шляхом внесення значної суми коштів у виді плати за користування будинком, витрат по утриманню будинку та прибудинкової території, а також за надання послуг з енергопостачання, газопостачання, водопостачання, водовідведення та інше, оскільки відповідач вважається особою, що фактично продовжує користуватись будинком № 5, який знаходиться по вул. Садова, в м. ЧасівЯр Донецької області. Однак, відповідач не проживає в будинку з моменту відчуження на його користь, тоб-то, з 08 вересня 2016 року, оскільки виїхав за межі України на постійне місце проживання, при цьому не знявся з реєстрації за місцем знаходження вказаного будинку, що тягне за собою негативні правові наслідки для позивача, пов»язані з начеб то фактичним проживання відповідача у вказаному будинку, які були зазначені вище. В звязку з вищевикладеним, просить задовольнити позов повністю, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 5, розташованим по вул. Садова в м. ЧасівЯр Донецької області. У судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на позовних вимогах, викладених на підставі позовної заяви, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надавши до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, предявлений йому позов визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, урахувавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Правовідносини, пов»язані з правом користування жилим приміщенням в житлових приміщеннях, які належать громадянину на праві власності, регулюються Житловим кодексом. Крім того, як передбачено п. 53 Правових позицій Судової колегії в цивільних справах Верховного суду України від 01 грудня 1997 року, при вирішенні спорів, пов»язаних з користуванням жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду до житлових відносин у приватному житловому фонді застосовуються у випадках, коли у главі 6 ЖК є посилання на них або коли схожі житлові відносини, не врегульовані нормами глави 6 і застосування до них норм глави 2 не суперечить їх змісту. Аналогічне положення міститься в п. 74 Листа Верховного суду України «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій справ» від 26 травня 2001 року. При таких обставинах, у відповідності до ч. 2 ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача [PERSON] на постійне місце проживання до іншого населеного пункту договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Оскільки відповідач вибув до іншого населеного пункту на постійне місце проживання, договір найму будинку № 5, який знаходиться по вул. Садова, в м. ЧасівЯрі Донецької області розривається з дня його вибуття. Доказом того, що відповідач зареєстрований за місцем знаходження будинку № 5, розташованому по вул. Садова в м. ЧасівЯр Донецької області є довідка Відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб Часовоярської міської ради, виданої 30 вересня 2016 року за № 923 (л. с. 22). Доказом того, що відповідач відчужив будинок на користь позивача з метою виїхати на інше місце постійного проживання є власноруч підписана ним заява до органу реєстрації про зняття з реєстрації у зв»язку з вибуттям за адресою: [ADDRESS] та квитанція про сплату відповідного збору (л. с. 24, 25). При таких обставинах відповідач не знявся з реєстраційного обліку за місцем знаходження будинку № 5, який знаходиться по вул. Садова, в м. ЧасівЯрі Бахмутського району Донецької області, який придбаний позивачем, у зв»язку з чим являється фактично його користувачем (наймачем) на підставі усно укладеного договору найму, який, однак, вважається розірваний з моменту його вибуття до іншого населеного пункту на постійне місце проживання, яким є Російська [ADDRESS], що підтверджується копією паспорту відповідача ЕА 180140 з відміткою про реєстрацію місця проживання від 02.06.2016 року (л. с. 10-12). Доказом вибуття відповідача є копія міграційної картки від 09.09.2016 року (л. с. 13). В матеріалах даної цивільної справи мається договір купівлі-продажу від 08.09.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області 08.09.2016 року, та зареєстрований в реєстрі за № 1564 (л. с. 14), інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єктів нерухомого майна від 13.09.2016 року № 67931662 (л. с. 16), актуальна інформація про право власності від 08.09.2016 року № запису про право власності: 16350792 (л. с. 17-18), копія домової книги для прописки громадян, які мешкають в будинку № 5 по вул. Садовій Артемівського району другої дільниці міліції (л. с. 19-22). Згідно довідки голови квартального комітету від 23.12.2016 року [PERSON], [INFO], зареєстрований [INFO], але не проживає за цією адресою не проживає з лютого місяця 2014 року по теперішній час (л. с. 23). Таким чином, суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і його слід задовольнити.

Outcome: approved