Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області про продовження загального строку позовної давності на звернення до суду та визнання права власності на спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла [INFO], без зазначення виду спадкування, а саме: чи за заповітом чи за законом. В ході розгляду змінив свої позовні вимоги, виключивши вимогу про продовження загального строку позовної давності на звернення до суду та просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме: на садибу по [ADDRESS] (без зазначення статусу та площі земельної ділянки на якій він побудований), яка складається з житлового будинку літер «А-1», (без зазначення площі), погріба «В» (без зазначення площі), веранди «а» (без зазначення площі), сараю-прибудови 2 «б» (без зазначення площі), літньої кухні-сараю «Б» (без зазначення площі), убиральні «Г» (без зазначення площі), ганку (без зазначення площі), огорожі № 1, воріт № 2, ? частини колодязя № 3 загальною інвентарною вартістю 57241 грн., які відповідно до запису в по господарській книзі Єрківської селищної ради смт. Єрки Катеринопільського району належали [PERSON] померлому [INFO], актовий запис про смерть№ 3 від 24 січня 1984 року в Книзі реєстрації смертей Єрківської селищної ради в смт. Єрки Катеринопільського району Черкаської області і які фактично були успадковані [PERSON] померлою [INFO]. Обгрунтувавши свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер його дід [PERSON], що підтверджується, актовим записом про смерть № 3 від 24 січня 1984 року в Книзі реєстрації смертей Єрківської селищної ради в смт. Єрки Катеринопільського району Черкаської області, свідоцтвами про народження та смерть його батька та його народження. Після його смерті діда в спадкову масу ввійшла садиба по [ADDRESS], що за життя належала померлому, що підтверджується копією технічного паспорта на садибу, довідкою про її вартість та довідкою Єрківської селищної ради (без посиланням на номер та від якої дати). Позивач зазначає, що дану спадщину в 1984 році прийняли його баба, яка була дружиною [PERSON] - [PERSON], яка проживала з померлим до дня його смерті та стала користуватися майном покійного, проживати в його будинку і яка померла [INFO]. Та зазначає, що його батько [PERSON], який був сином [PERSON] та помер [INFO] за аналогічних підстав, що [PERSON], прийняв спадщину. У відповідності до ст.1266 ЦК України він як внук [PERSON], після її смерті , звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, де йому було рекомендовано в судовому порядку встановити своє право на спадщину з посиланням на те, що оскільки за життя померла [PERSON], не виготовила технічний паспорт і не отримала свідоцтво на право власності на садибу, в зв'язку чим відсутній правовстановлюючий документ, що позбавляє можливості оформити право на спадщину. В повній заяві посилаючись на вимоги ст. 1218 ЦК України відповідно до якої до складу спадщини всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті та беручи до уваги те що померла [PERSON], після смерті свого чоловіка [PERSON], в 1984 році фактично прийняла спадщину, але належним чином не переоформила позивач вважає, що садиба по [ADDRESS], входить до складу спадщини, після смерті [PERSON] Позивач [PERSON], та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача - Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області до судового засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи. Направив до суду заяву, в якій визнав позов повністю та просив суд розглянути справу без участі їх представника. (а.с.33, 34). Судом було відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову позивача і продовжено розгляд (а.с 39) дослідивши докази, що є в матеріалах справи. Суд вважає встановленими наступні факти і обставини та відповідні їм правовідносини: Позивач [PERSON], є внуком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.9) , свідоцтвом про народження його батька [PERSON], в якому в «графі» мати зазначено [PERSON], (а.с.8), тому являється її спадкоємцем. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.6) позивач прийняв спадщину подавши заяву про прийняття спадщини, що вбачається з даних відповіді нотаріуса даних на запит суду (а.с 42). Батьком позивача був [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про (а.с.9), а батьком [PERSON], був [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с.8) таким чином [PERSON], позивачеві був дідом. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про смерть (а.с.5) після смерті якого відкрилася спадщина. Виходячи зі змісту позовних вимог позивача, які він та його представник [PERSON], підтримали в судовому засіданні, вбачається що позивач просить визнати за ним, при цьому без зазначення виду спадкування, а саме: чи за заповітом чи за законом, право власності на спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], після смерті його бабусі [PERSON], яка померла [INFO] з посиланням на те що вона за життя фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], при цьому до спадкової маси увійшов і вищезазначений будинок. І лише те що, за життя його баба [PERSON], не виготовила технічний паспорт і не отримала свідоцтво на право власності на садибу, в зв'язку чим відсутній правовстановлюючий документ, перешкоджає йому отримати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, суд доходить висновку, що достатніх підстав для задоволення позову немає, оскільки: - по-перше, позивачем не доведено того що саме [PERSON], який помер [INFO] за життя був власником будинку за адресою: [ADDRESS] і як на момент пред'явлення позову так і на момент розгляду справи в суді не вжив заходів до належного визначення предмету спору, обмежившись наданням до матеріалів справи рішення виконкому Єрківської посилкової ради депутатів № 24 від 11.12.1969 року з якого вбачається, що [PERSON], а не [PERSON] було відведено земельну ділянку площею 800 кв.м. за адресою [ADDRESS], під індивідуальне будівництво.(а.с.13) Договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, укладеним між [PERSON] та Єрківською посілковою радою депутатів [PERSON] взяв на себе зобов'язання збудувати житловий будинок за вказаною адресою.(а.с.11,12) та отримано ним дозвіл на здійснення будівельних робіт на земельній ділянці (без зазначення номера) по вул. Тітова в смт.Єрки. Відповідно до технічного паспорту на будинок, право власності на який просить визнати позивач вбачається, що він розміщений на земельній ділянці, площею 804 кв.м. по [ADDRESS]. Разом з тим позивач не надав будь-якої інформації та доказів, стосовно правового статусу земельної ділянки, на якій розташований спірний будинок. При з'ясуванні питання щодо статусу вказаного будинку суд врахував ту обставину, що вказаний будинок був споруджений у 1971 році. Порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим Єрківською радою Катеринопільського району Черкаської області від 24.01.1984 року, актовий запис № 3. Таким чином довідка Єрківської сільської ради (без зазначення джерел з якої була взята викладена в ній інформація) про те що [PERSON], являвся власником будинку по [ADDRESS] (без зазначенням підстав зміни назви вулиці) та без зазначення причин наявних розбіжностей «по батькові» [PERSON] - не може бути визнана судом, як належний та допустимий доказ. - по друге, позивачем не доведено того що на момент смерті [PERSON] [INFO] він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], а відтак не доведено, що вона була його спадкоємцем. А якщо була і перебуваючи в шлюбі будували будинок, то яку частку вона тоді успадкувала. З врахуванням того що відповідно до ст. 22 КпШС, що діяв на момент створення майна житлового будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. - по третє, крім того, що посилаючись, на те що [PERSON], фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], без надання доказів перебування їх шлюбі на момент смерті останнього, позивач проігнорував вимоги законодавства, яке діяло на момент смерті [PERSON], та не врахував наступного. Спадщина після смерті [PERSON], відповідно до ст. 525 ЦК (1963р.) відкрилась [INFO], згідно з ст. 549 ЦК (1963р.) встановлений строк для вчинення певних дій, які свідчать про прийняття спадщини у 6 місяців. Доказів вчинення таких дій [PERSON], позивач не надав, а довідка (а.с.21) про те що вона лише проживала і була зареєстрована в будинку по [ADDRESS] , з урахуванням викладено, не є належним доказом того, що вона є спадкоємцем, яка прийняла спадщину. Згідно ст.ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд з метою сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснив позивачеві та його представнику необхідність доведення в судовому засіданні належними і допустимими доказами факту належності саме [PERSON], який помер [INFO], за життя будинку по вул. [ADDRESS] надання доказів перебування [PERSON] з [PERSON] на час смерті останнього у зареєстрованому шлюбі чи надання інших доказів того що вони перебували в родинних стосунках, а також чи була вона співвласником даного будинку, факту належності будинку, правові підстави користування, володіння та розпорядження земельною ділянкою на якій він розташований. Незважаючи на вищевикладені сприяння суду, позивач та його представник, зазначених судом доказів не надали та не звернулися до суду по питанню витребування доказів при цьому наполягаючи на тому, що матеріали справи містять достатньо доказів, для задоволення вимог позивача. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позивач та його представник не довели необхідні для визначення юридичні факти чим позбавили суд можливості встановити юридичні факти з якими законом пов'язано виникнення, зміна та припинення правовідносин пов'язаних зі спадкуванням. За таких обставин, суд вважає, що в задоволені позову слід відмовити. На підставі ст. ст. ст. 524,525,529,548,549,555 ЦК України в редакції (1963) року на підставі ст.ст.1217, 1218,1265, 1266 ЦК України в редакції (2004) року

Outcome: dismissed