Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 10.03.2017 року він уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований у Верхньорогачицькому районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 7. Спільних дітей вони не мають. Спільне життя у них не склалося. Фактично шлюбні стосунки припинені з вересня 2017 року. Подружжя проживають окремо, спільним побутом не повязані, спільного майна не мають. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], який укладений 10.03.2017 року та зареєстрований у Верхньорогачицькому районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 7. 16.04.2018 року по даній цивільній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.05.2018 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, але надіслали до суду заяву ( а.с.19), відповідно до якої вони просили суд справу розглянути за їхньої відсутності. Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання також не зявилася, але надіслала до суду заяву ( а.с.17), згідно якої [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, а також вона не заперечувала проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Також [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу прізвище « Ничик» на дошлюбне « Собурь» не змінювати. Судом встановлено, що сторонам зрозумілі наслідки визнання позову відповідачем, а також встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 ЦПК України. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, суд вважає за можливе судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дослідивши в судовому засіданні подані сторонами докази, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки вони повністю доказані в судовому засіданні, а саме: Згідно свідоцтва про шлюб серія 1-КГ № 129646 від 20.12.2017 року, виданого Верхньорогачицьким районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с. 3 ) [PERSON] та [PERSON] 10.03.2017 року зареєстрували шлюб. Актовий запис № 7. Після одруження подружжю присвоєно прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON]. Позивачем зазначено, що спільних дітей вони не мають, і даний факт відповідач не заперечував. Згідно статті 105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. ст.110 ч.1, 110 ч.2 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги ту обставину, що шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з вересня 2017 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач вважає, що примирення між ними не можливе та наполягає на задоволенні позовних вимог, відповідач позов визнала не заперечувала проти розірвання шлюбу, тому суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам обох сторін. Крім того, відповідно до вимог ст. 142 ч.1 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні, в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при подачі позову. Враховуючи вимоги ст. 142 ЦПК України суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету на користь [PERSON] 50 % сплаченого судового збору, в сумі 352 гривні 40 копійок.

Outcome: approved