Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Позивач в заяві вказав, що [INFO] помер батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, право власності на який не зареєстровано в органах реєстрації, а записаний за ним у погосподарській книзі сільської ради, що підтверджує право власності, і реєстрація права власності на будинок у сільській місцевості була не обов`язковою. Після смерті батька позивач звернувся з заявою до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують належність майна спадкодавцю, тому він вимушений звернутися до суду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання позовних вимог. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких зазначили, що проти задоволення позову не заперечують Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню як такі, що знайшли своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у с. Юрченкове, Чугуївського району, Харківської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 14). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресом: [ADDRESS] , який зареєстрований за померлим у погосподарській книзі Юрченківської сільської ради по с. Юрченкове під № [NUMBER] , де головою господарства вважається [PERSON] (а.с. 15). Згідно інформації КП «Чугуївське МБТІ» від 21.05.2020, згідно з реєстраційними матеріалами Бюро право власності станом на 31.12.2012 на житловий будинок [ADDRESS] , не зареєстроване. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або законом, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно повідомлення Чугуївської державної нотаріальної контори від 11.11.2020, після померлого [INFO] [PERSON] , в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців), з заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору спадкоємці звертались спадкоємці: [PERSON] дочка спадкодавця та [PERSON] онук спадкодавця; заведена спадкова справа № 796/2018: 06.04.2019 видані свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] - на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої на території Юрченківської сільської ради Чугуївського району Харківської області; [PERSON] - на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої на території Юрченківської сільської ради Чугуївського району Харківської області; [PERSON] - на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої на території Юрченківської сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 44). Факт родинних відносин між померлим [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). Згідно довідки про реєстрацію громадянина за адресою на день смерті Чкаловської селищної ради Чугуївського району від 02.06.2020, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 12). Таким чином, позивач [PERSON] разом зі спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори для оформлення спадщини та їм було видано свідоцтва на частину спадкового майна у вигляді земельної ділянки, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок відмовлено, оскільки відсутні документи, які підтверджують належність будинку спадкодавцю (а.с. 13) . Однак, згідно погосподарської книги № 010106-3, житловий будинок, що є предметом спадщини, відноситься до категорії робітників та службовців. Головою даного господарства був померлий [PERSON] . Вказаний будинок померлий побудував на підставі дозволу на проведення робіт за індивідуальним житлбудівництвом від 25.07.1977 та на підставі рішенням виконавчого комітету Чугуївської районної ради від 25.07.1974 (а.с. 17- 22). Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP був встановлений інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року та втратила чинність згідно наказу Держжитлокомунгоспу N 56 від 13 грудня 1995 року. Згідно з пунктами 4, 7 цієї Інструкції, підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Погосподарські книги - документи первинного обліку в сільських Радах народних депутатів з 1935 року. Складаються з окремих особових рахунків на кожне господарство, що знаходиться на території сільради. В особових рахунках містяться відомості про членів сім`ї, які проживають в господарстві, а також дані щодо землі, будівель і худоби, що знаходяться в особистому користуванні. Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї Постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинки в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 43 Постанови КМУ від 25 грудня 20158 року № 1127 «про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: - \~ \~ \~ \~документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; - \~ \~ \~ \~виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що вказане домоволодіння побудовано відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування в погосподарській книзі. Згідно листа № 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз`яснив, що відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на придбане, побудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Аналогічну правову позицію було висловлено ВСУ у Постанові від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12, яка є обов`язковою для врахування судами України. З огляду на викладене, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав померлому [PERSON] . Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 2 ст.16 ЦК України одним зі способів захисту прав власності є визнання права власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно Наказу Міністерства юстиції України за № 914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна. З урахуванням встановлених обставин, враховуючи, що позивач як спадкоємець першої черги, який у визначений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті батька, а також те, що позов визнаний відповідачами, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають задоволенню, оскільки його право на отримання спадщини порушено внаслідок відсутності реєстрація прав власності на будинок у встановленому порядку на час прийняття спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: approved