Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КЗ «СОР» 1-ї ОСЛ м.Ромни про визнання недійсним Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану його алкогольного сп»яніння від 25 лютого 2017 року. Свої вимоги мотивував тим, що 24 лютого 2017 року близько 02 год. 40 хв. він та його подруга [PERSON] сіли в їх автомобіль і встигли відїхати від ресторану «Пасаж плюс» всього 10 метрів, як різко з темного кута виїхала машина і перегородила їм дорогу. З машини вибігли двоє співробітників поліції чоловічої статі один підійшов до його машини, а другий став попереду машини і направив на його пістолет. Він опустив скло в дверях автомобіля і запитав чому його зупинили. Співробітник поліції, який стояв біля дверей машини сказав, що він відїхав від ресторану і вони підозрюють, що він пяний. В цей час співробітник поліції став смикати ручку дверей автомобіля. Він заблокував двері машини і розмовляв з працівниками поліції через відкрите вікно. Після цього співробітники поліції стали вимагати в нього права і техпаспорт. Він ввічливо попросив співробітника поліції надати документи, які підтверджують їх повноваження, на що йому відповіли, щоб він пройшов в їх автомобіль. Позивач не погодився, доки йому не повідомлять причину зупинки. Він сам запропонував проїхати до лікарні на обстеження, бо був впевнений, що він тверезий. Його було доставлено до 1-ї ОСЛ, де лікар спочатку намагався перевірити його стан за допомогою алкотестера, але після невдалої спроби його оглянули, наказали пройтись із завязаними очима, поміряли тиск і відпустили, не повідомивши про результати перевірки. В цей же самий день, 24 лютого 2017 року, він приїхав в районну лікарню смт. Липова Долина по місцю проживання. Там в приймальному відділенні він розповів черговому лікарю, що з ним сталося, і що він хоче здати аналіз крові на вміст алкоголю. Черговий лікар взяла в нього паспорт, він написав заяву і медсестра взяла у нього кров з вени на аналіз. В понеділок йому видали Результат № 9 від 27.02.2017 року, в якому вказано, що етиловий спирт в його в крові не виявлено. Пізніше він ознайомився з висновком 1-ї ОСЛ м.Ромни про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп»яніння від 25 лютого 2017 року, в якому підтверджено його перебування у стані алкогольного сп»яніння станом на 03 год. 40 хв. 25 лютого 2017 року. Не погоджуючись із даним висновком він звертається до суду визнати його недійсним, оскільки було порушено порядок обстеження визначений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Мінюсту МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735 (надалі Інструкція) В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Його представник просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому та зауважив, що лікарня не проводила обстеження як того вимагає Інструкція, не виявив вміст алкоголю в крові, а тому їх висновок є недійсним. В судовому засіданні представники відповідача [PERSON] та [PERSON] проти позову заперечували, пояснили, що лікар дотримався вимог Інструкції і встановив, що позивач на час огляду перебував у стані алкогольного спяніння. Долучили до матеріалів справи письмове заперечення. Просили відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] зазначив, що він як лікар, який проводив огляд не зобовязаний згідно Інструкції проводити лабораторне дослідження для визначення стану алкогольного спяніння. Свідок [PERSON] суду повідомила, що з позивачем [PERSON] друзі. 24.02.2017 року перебувала з друзями в барі «Філін» м. Ромни. Вживали спиртні напої. Близько 22.00 години до них підїхав [PERSON], щоб відвезти її до дому. Чекав її. Спиртного не вживав, а лише курив та пив каву. З бару вийшли десь о другій ночі. Щойно відїхали їх зупинила поліція. Зазначили, що [PERSON] можливо пяний, а тому наказали вийти йому з машини. Він запропонував поїхати в лікарню щоб його оглянули там. Поліцейські погодились. За кермом їхав [PERSON] Лікар провів огляд, наказавши [PERSON] присідати, торкатися пальцем кінчика носа, ходити. Він виконував. Ще дув у тестер, який нічого не показав. За результатом огляду висновок не вручали і взагалі відмовлялись повідомити результат, а лише вимагали підписати. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. З копії висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.2017 року вбачається, що [PERSON] за результатом огляду о 3 год.40 хв. 25.02.2017 р. перебував в стані алкогольного спяніння (а.с.8) З копії Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №17від 25.02.2017 року , вбачається, що у графі №18 зазначено назва приладу за допомогою, якого проводився огляд (Алкофор 307), час обстеження та «відмовився, не дув», але не зазначено результат обстеження, а саме не визначено наявність або вміст етилового спирту у вихідному повітрі (відповідно до встановленого рівня). В графі 20 зроблено висновок та діагноз за результатом огляду «алкогольне спяніння». В графах 21-24, в яких наводяться дані лабораторної діагностики з метою уточнення наявних речовин впливу зазначено - «таке не проводилося», однак в графі 25, де зазначається заключний діагноз (за результатами огляду та тестів) записано «алкогольне спяніння». Аналізуючи дані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що лікар визначив діагноз за результатом медичного огляду [PERSON] на виявлення алкогольного спяніння без застосування технічних засобів чи проведення лабораторних досліджень, що не відповідає Інструкції. Так, п.п.15 Розділу ІІІ Інструкції та форма Акту, який складається за результатом огляду, передбачає обовязкове визначення у особи наявності або вміст етилового спирту, і за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Відповідно до п.8. інструкції передбачено, що метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння. А в п.18 інструкції зазначається, що усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Саме цей пункт Інструкції, на думку суду, прямо передбачає зазначення вмісту етилового спирту виявленого під час огляду особи, і не дає права лікарю ставити діагноз без такого визначення. Лікар під час огляду [PERSON] зазначених вимог Інструкції не дотримався, встановив лише ознаки алкогольного спяніння, які і так були встановлені поліцейським та занесені до направлення, і лише на підставі встановлених ознак, які свідчать, що особа може перебувати в стані алкогольного спяніння, зробив висновок, що [PERSON] перебував в стані алкогольного спяніння. На підставі Акту складається Висновок, а порушення встановленні під час складання акту, роблять такий висновок недійсним. Разом з тим, суд звертає увагу на наступне. За змістом ст. 15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як правило, особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права найчастіше визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні правовідносини. Одним із таких способів відповідно до ст. 16 ЦК є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також установлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що передбачений договором або законом. Позивачем обрано відповідно до ст. 16 ЦК України такий спосіб захисту, як визнання недійсним висновку КЗ «Сумської обласної ради» 1-ї ОСЛ м.Ромни щодо результатів медичного огляду [PERSON] з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звернувшись з позовом в порядку цивільного судочинства. Такого способу захисту цивільного права, як визнання недійсним висновку щодо результатів медичного огляду - немає ні в ЦК України, ні в договорі, ні в іншому законі. Тому позивачем невірно обраний спосіб захисту шляхом визнання такого висновку недійсним. Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.1.1. Інструкції визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду. Вказаний висновок є підтвердженням перебування водія транспортного засобу в стані сп'яніння, що фіксується в протоколі про адміністративне правопорушення, який підлягає розгляду судом в порядку, передбаченому КпАП України. З матеріалів справи вбачається, що медичний висновок, правильність складання якого заперечується позивачем, був складений у зв'язку з наявністю підстав вважати, що позивач керує транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Отже, відповідність цього висновку вимогам закону має перевірятися під час розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, адже він є доказом, який повинний досліджуватися та оцінюватися судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення та його оскарження - визнання недійсним не передбачено чинним законодавством, зокрема і Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вже було зазначено, відповідно до п.22.розділуІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Перевірка щодо дійсності такого висновку, зокрема здійснюється при оцінці його як доказу при розгляді справи про адміністративне правопорушення або іншої справи. З огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що законних підстав визнати недійсним висновок КЗ «СОР» 1-їОСЛ м.Ромни від 25 лютого 2017 року, щодо результатів медичного огляду [PERSON] з метою виявлення стану алкогольного спя'яніння, що знижують увагу та швидкість реакції не вбачається, оскільки позивачем обрано спосіб захисту прав не передбачений законом, у звязку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed