Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що на підставі рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2014 року, з нього з 01 серпня 2014 року утримують аліменти на користь відповідачки на утримання малолітньої доньки: [PERSON], [INFO], у розмірі 25 відсотків заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини. З 18.07.2015 року він ніде не працює. Просить суд зменшити розмір аліментів до 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги свого сина та просив їх задовольнити. З кінця липня 2015 року позивач офіційно ніде не працює, працевлаштуватися за спеціальністю із заробітком необхідним та достатнім для утримання дочки не має можливості, має тимчасові неофіційні прибутки, а тому не має змоги сплачувати аліменти у розмірі визначеному за рішенням суду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою (а.с. 6). На підставі рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 07.10.2014 року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 25 відсотків заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.08.2014 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с. 5). [PERSON] з 07.07.2014 р. працював на публічному акціонерному товаристві «Чорнобаївське» на посаді оператора лінії у виробництві харчової продукції; з 01.05.2015 року переведений на роботу до філії «Чорнобаївське» ПАТ «Птахогосподарство «Червоний прапор» на посаду оператора лінії у виробництві харчової продукції дільниці сортування яйця. 18.07.2015 року звільнений з займаної посади за власним бажанням /ст.38 КЗпП України/, що підтверджується записами трудової книжки позивача (а.с.9-10). З дня звільнення і до теперішнього часу позивач постійного місця роботи немає, підсобне господарство не утримує, земельної ділянки у власності або оренді не має, мешкає з батьками в с.Фрунзе, Іванівського району, Херсонської області (а.с.11-13). Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином, судом встановлено, що після стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки, змінився його матеріальний стан у зв'язку із звільненням з роботи та відсутності іншого доходу, тому підстави зміни матеріального стану для зменшення розміру аліментів знайшли своє підтвердження. За змістом ст.ст.150, 180 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Крім того, згідно ст. 184 СК України, судом визначається розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, що в даному випадку має місце та не заперечується представником позивача. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 01.01.2016 року складає 1167 грн на місяць, а тому мінімальний розмір аліментів на дитину цієї вікової групи в місяць становить 350,10 грн. (1167 х 30% = 350,10). Враховуючи, що позивач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але в зв'язку з відсутністю у нього роботи та можливості працевлаштування за спеціальністю, він не в змозі сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] та визначити його в твердій грошовій сумі в розмірі 370 гривень щомісяця, який підлягає індексації відповідно до закону, при цьому суд враховує те, що позивач працездатний, але ніде не працює, у нього відсутні інші аліментні зобов'язання, наявність непрацездатних дружини, батьків. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial