Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.05.2015 року померла його мати [PERSON], яка за життя заповіту не залишила. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку в м.Виноградів, вул. Пушкіна, 54 та грошового вкладу на рахунку №9155/1-9419 відкритого в ВАТ «Державний ощадний банк України» з залишком на рахунку 13 227,19 грн. Позивач вказує, що він як єдиний син померлої являється спадкоємцем першої черги, оскільки шлюб між його матірю та батьком був розірваний 15.04.1969 року, що підтверджується свідоцтвом про припинення шлюбу №19 від 15.04.1969 року. Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на момент смерті матері він проживав в спадковому будинку та вів спільне дворогосподарство, а після її смерті організував її поховання. Він фактично доглядає спадкове майно, здійснює його обслуговування і ремонт, несе інші передбачені законодавством України витрати повязані з його утриманням, тобто здійснює всі повноваження власника щодо успадкованого ним майна. Для оформлення права на спадкове майно він звернувся в нотаріальну контору, де йому пояснили про необхідність представлення нотаріусу правовстановлюючого документу на будинок. Однак, через тривалу хворобу матері позивача, правовстановлюючих документів на будинок за її життя оформлено не було. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду із даним позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно у порядку спадкування. У відповідності до ст. 31 ЦПК України позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальна площа якого становить 55,7 кв.м., в тому числі житлова 16,5 кв.м., що розташований за адресою: м.Виноградів, вул. Пушкіна, 54, Виноградівського району Закарпатської області та право власності на грошовий вклад на рахунку №9155/1-9419, відкритого 27.01.1999 року в ВАТ «Державний ощадний банк України» на імя [PERSON] з залишком на рахунку 13 227,19 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Представник відповідача [PERSON] міської ради належним чином, своєчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не зявився, подав до суду заяви про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку\~ст.169 ЦПК України\~необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй позовній заяві. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 03.05.2015 року померла мати позивача [PERSON], яка за життя заповіту не залишила. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне їй майно - житловий будинок в м.Виноградів, вул. Пушкіна 54 та грошовий вклад на рахунку №9155/1-9419, що відкритий у ВАТ «Державний ощадний банк України» з залишком на рахунку 13 227,19 грн. Згідно довідки [PERSON] БТІ від 13.11.2015 року №544 зазначений будинок будівництвом завершений і його вартість в цілому складає 136 150,00 грн. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач [PERSON] єдиний син спадкодавця [PERSON], яка 15.04.1969 року розірвала шлюб з батьком позивача [PERSON] та після припинення шлюбу змінила прізвище на «Радю», що підтверджується свідоцтвом про припинення шлюбу №19 від 15.04.1969 року. Інших спадкоємців немає. Спадкове майно фактично перейшло у володіння і користування позивача, оскільки на час відкриття спадщини він проживав у спадковому будинку разом із спадкодавцем та вів спільне дворогосподарство, що підтверджується довідкою [PERSON] міської ради від 27.10.2015 року №5239, а після смерті матері організував її поховання, що підтверджується довідкою [PERSON] міської ради від 27.10.2015 року №5240, тому у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач фактично доглядає спадкове майно, здійснює його обслуговування і ремонт, несе інші передбачені законодавством України витрати повязані з його утриманням, тобто здійснює всі повноваження власника щодо успадкованого ним майна. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця, позивач звернувся до нотаріальної контори, де йому пояснили про необхідність представлення нотаріусу правовстановлюючого документу на будинок. [PERSON] з тим, у спадкодавця був відсутній правовстановлюючий документ на будинок, оскільки відповідно до рішення [PERSON] міської ради від 27.03.2007 року №169, дозволу на виконання будівельних робіт №226 від 02.10.2007 року та будівельного паспорту затвердженого головним архітектором Виноградівського району 02.10.2007 року - в 2008 році за адресою м.Виноградів, вул.Пушкіна, 54 побудований новий житловий будинок, а старий через аварійний стан було знесено, однак правовстановлюючий документ - свідоцтво на право власності на новозбудований житловий будинок спадкодавець не отримала, через тривалу хворобу. 08.04.2015 року спадкодавець надала позивачу довіреність для виготовлення правовстановлюючих документів на житловий будинок, однак у звязку з її смертю дана довіреність втратила свою силу. Таким чином позивач, як спадкоємець по закону, не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору із-за відсутності правовстановлюючого документа на спадковий будинок. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив та батьки. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З усього вище наведеного слідує, що право власності позивача на спадкове майно доведено, а відтак, уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved