Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації - про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем він має малолітню доньку [PERSON], [INFO] В зв'язку з тим, що відповідач не бажала опікуватись донькою він вимушений був найняти няню, яка опікувалась дитиною з перших днів її життя. Проживаючи з донькою відповідач не проявляла до неї материнські почуття, не опікувалась донькою. 26 грудня 2013 року відповідач покинула сім'ю, залишивши доньку [PERSON] проживати з батьком. В житті доньки відповідач жодної участі не приймає з грудня 2013 року, не цікавиться донькою, ухиляється від виконання батьківського обов'язку по вихованню та утриманню дитини, що призвело до того, що в дитини не сформований образ матері і що дитина не ідентифікує відповідача як свою матір. Позивач також вказував, що відповідач ухиляється від виконання обов'язку по матеріальному забезпеченню доньки. В зв'язку із зазначеним позивач просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно; стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на доньку в розмірі 5000 грн. щомісячно на оплату праці няні. Позивач в удове засідання не з'явився, направивши до суду замість себе представників, які в судовому засідання заявлений позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення з тих підстав, що [PERSON] протягом 2014 - 2015р.р. чинить відповідачу перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON], що не дає відповідачу можливості опікуватись донькою та спілкуватись з нею. Третя особа Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направили, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника третьої особи в якій також зазначили, що позов в частині позбавлення батьківських прав підтримують. Свою думку щодо заявленої позивачем позовної вимоги стосовно доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], Органом опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації викладено в Висновку № 108-8005/01 від 04. 06. 2015 року «Щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]» (а.с. 52-54). Суд, заслухавши пояснення сторін, присутніх в судовому засіданні, покази свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (а.с. 9), який 20 березня 2015 року був розірваний за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва (а.с. 5-8). В цьому шлюбі у сторін [INFO] року народилась донька - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києва 27.12.2013р. (а.с. 10). На підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року, яке не оскаржувалось відповідачем, встановлено, що постійне місце проживання доньки сторін [PERSON] визначено з батьком [PERSON] На підставі показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були допитані в судовому засіданні, судом встановлено, що відповідач покинула доньку [PERSON] на піклування батька [PERSON] та пішла з сім'ї 26 грудня 2013 року. Вказані свідки повідомили суду, що відповідач не проявляла жодного інтересу до доньки з самого її народження, всіляко уникала виконання материнських обов'язків по догляду за донькою [PERSON] та її розвитку. З самого народження доньки переклала виконання материнських функцій щодо дитини на няню [PERSON] Свідки повідомили суду, що після уходу відповідача з сім'ї, в грудні 2013 року, позивач намагався залучити [PERSON] хоча б до спілкування з дитиною. З цією метою позивач кілька разів протягом 2014 року організовував зустрічі відповідача з дитиною, під час яких жодного інтересу до доньки вона не проявляла, поводилась агресивно, чим лякала дитину та швидко з власної ініціативи закінчувала таку зустріч. Вказані факти встановлені також рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20.03.2015р. (а.с. 5-8). На підставі Договору № 14-060 про надання медичних послуг річна програма спостереження за дитиною від 30.07.2014р. (а.с. 87-92), Листа МЦ «Євролаб» № 75/03 від 26.03.2014р. (а.с. 22), Листа МЦ «Євролаб» № 170/06 від 25.06.2015р., судом встановлено, що з народження донька сторін обслуговується та отримує медичний супровід і допомогу в Медичному центрі «Евролаб» і що за період з січня 2014 року по липень 2015 року дитину до медичного центру супроводжує виключно позивач, в той час як відповідач жодного разу протягом останніх півтора року дитину до лікарів не супроводжувала та не зверталась за інформацією щодо стану здоров'я доньки. Також рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20.03.2015р. по цивільній справі № 760/14013/14-ц встановлено, що з січня 2014 року здоров'ям дитини опікується виключно батько [PERSON] (а.с. 8). В судовому засіданні, за клопотанням представника відповідача, відповідач була допитана в якості свідка. Як свідок [PERSON] повідомила суду, що вона не спілкується з донькою виключно з тієї підстави, що їй у спілкуванні чиняться перешкоди колишнім чоловіком [PERSON] Повідомила суду, що неодноразово зверталась до правоохоронних органів з метою надання захисту їй та її майну від дій [PERSON] При цьому [PERSON] не заперечила той факт, що жодного разу вона не зверталась ні до служби у справах дітей, ні до правоохоронних органів з приводу усунення перешкод у спілкуванні з донькою [PERSON] та у її вихованні. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що вона має дохід, оскільки з грудня 2014 року працює комерційним директором. При цьому [PERSON] не змогла вказати назв юридичних осіб, в яких вона працює комерційним директором. Стосовно невиконання нею обов'язку по матеріальному утриманню дитини [PERSON] повідомила, що вона не вважала за потрібне це робити, оскільки рішення про стягнення аліментів щодо неї судом не ухвалювалось. В судовому засіданні [PERSON] не заперечувала, що вона протягом 2014-2015 р.р. участі в житті доньки не приймала. На підставі Висновку № 108-8005/01 від 04. 06. 2015 року «Щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]» (а.с. 52-54), Листа № С-4 від 21.01.2015р. та Листа № С-65 від 22.06.2015р., видані Службою у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, Листа № С44.129.2 від 19.02.2015р. та Листа № С44.1408.2 від 10.07.2015р., видані Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області, Листа № 100/09-1922 від 22.06.2015р., виданий Службою у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, судом встановлено, що відповідач протягом 2014 року та шести місяців 2015 року не зверталась з метою усунення перешкод у спілкуванні з донькою до Служб у справах дітей ні за місцем її проживання, ні за місцем проживання позивача і дитини, ні за місцем розташування житла належного позивачу на праві власності, в якому на думку відповідача він також проживає з донькою. Доказів чинення перешкод у спілкуванні з донькою [PERSON] та в її вихованні, окрім її особистих пояснень в якості свідка, відповідач та її представник суду не надали. В зв'язку із зазначеним, суд критично оцінює покази свідка [PERSON] щодо чинення їй перешкод у вихованні доньки. Проаналізувавши матеріали справи, покази свідків та представників сторін суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно, без належних на те причин та свідомо тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки [PERSON], [INFO]. З Висновку спеціаліста (психолога) № 014 від 13.08.2014р. Міського центру дитини Київської міської державної адміністрації (а.с. 15-21) вбачається, що: «Дитина [PERSON] не ідентифікує [PERSON] як мати. В дівчинки не сформований образ матері, а також він не має конкретного втілення. Це можна пояснити тим, що дівчинка останнім часом довго її не бачила, а коди та була поруч, ймовірно приділяла дитині мало уваги - і внаслідок її відсутності в житті дитини [PERSON] не може вважати її близькою людиною. Також, це можна пояснити, віковими особливостями пам'яті дитини, витіснення нею незначущих та негативних спогадів пов'язаних з поведінкою матері. З боку матері [PERSON] ймовірно не отримувала потрібної уваги, догляду та емоційно насиченого позитивного ставлення, і вона не зайняла в системі її цінностей жодного місця. Тобто, на даний момент, дівчинка ніяк не ставиться до матері, ймовірно при зустрічі вона її навіть не впізнає і не знатиме хто це. Адже її присутність в житті дитини була нетривалою та мало емоційно насиченою». З Висновку спеціаліста (психолога) № 3/01-36/1 від 15.05.2015р. Медичного центру «КЛАСИК-Р» (а.с.56-64) вбачається, що у порівнянні з результатами психологічного дослідження, яке мало місце в серпні 2014 року, ставлення [PERSON] до матері не змінилось. З боку матері дитина не отримувала потрібної уваги, догляду та емоційно насиченого позитивного ставлення, і вона не зайняла в системі її цінностей жодного місця. І саме вплив батька [PERSON], його позиція та рольова поведінка дозволили зберегти [PERSON] адекватне уявлення про людські стосунки, соціальні норми та моральні цінності. На підставі Висновку спеціаліста (психолога) № 014 від 13.08.2014р. Міського центру дитини Київської міської державної адміністрації (а.с. 15-21) та Висновку спеціаліста (психолога) № 3/01-36/1 від 15.05.2015р. Медичного центру «КЛАСИК-Р» (а.с.56-64) судом встановлено, що тривале ухилення відповідача від виконання, покладених на неї батьківських обов'язків відносно доньки [PERSON], спричинило негативні наслідки у психологічному розвитку дитини. Вказані обставини підтверджуються висновком органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 04. 06. 2015 року № 108-8005/01, з якого вбачається, що з квітня 2013 року до 26 грудня 2013 року батьки малолітньої [PERSON] мешкали разом. В сім'ї виникали конфлікти з приводу ігнорування [PERSON] її материнських обов'язків, вона не піклувалась дитиною, відсторонилась від неї, проводила час поза домівкою. За період з січня 2014 року [PERSON] кілька разів за наполяганням [PERSON] зустрілась з донькою, але під час зустрічі поводила себе агресивно, накричала на дитину, яка відмовилась йти до незнайомої людини та намагалась вирішити свої меркантильні питання. З січня 2015 року [PERSON] жодного разу з донькою не зустрічалась. Зібраними доказами по справі підтверджується, що відповідач донькою не цікавиться, з нею не спілкується, не виявляє до неї заінтересованості, не несе витрат на її утримання, її долею не переймається, участі у вихованні не приймає. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ч. 2 ст. 150 СК України передбачається, що батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей, а за ухилення від виконання своїх обов'язків, відповідно до ст. 164 СК України можуть бути позбавлені батьківських прав. Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з вимогами ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Так, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснюється що ухилення від батьківських обов'язків це відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, коли батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Таким чином, суд відповідно до обставин справи та в інтересах дитини вважає можливим позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO], оскільки відповідач, як мати, повністю самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, матеріально її не утримує, долею доньки не цікавиться та про неї не піклується. Крім того, відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, передбаченого ст. ст. 180-183 СК України і в порядку цих статей, тому задовольняючи даний позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання її доньки. Так, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. На підставі Наказу № 12-ВК від 01.12.2014р., Наказу № 8-ВК від 01.12.2014р., Довідки від 11.06.2015р., Довідки № 1 від 11.06.2015р., Довідки № 1 від 11.06.2015р. судом встановлено, що відповідач з 01 грудня 2014 року має постійне місце роботи ТОВ «Голд Білдінг» (м. Дніпропетровськ), де працює на посаді комерційного директора, а також за сумісництвом працює комерційним директором в ТОВ «Лендкорп» (м. Дніпропетровськ), та отримує регулярні, стабільні доходи. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів її доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на доньку в розмірі 5000 грн. щомісячно на оплату праці няні, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки вказані вимоги позивача є необґрунтованими та не доведеними в зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині. З урахуванням часткового задоволення позову у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial