overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 13.02.2017 р. відповідач взяв в нього в борг 12390,00 грн., які зобовязався повернути до 19.02.2017 р. на підтвердження чого власноручно написав розписку. Не дивлячись на взяте зобовязання взяті в борг кошти своєчасно не повернув. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на його користь кошти з врахуванням індексу інфляції в сумі 12390,00 грн. за борговою розпискою від 13.02.2017 р. В суді позивач позовні вимоги уточнив, просить суд стягнути з відповідача заборгованість по договору позики в сумі 12390,00 грн. В суді позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити, не заперечили щодо заочного розгляду справи. Суду позивач пояснив, що з відповідачем познайомився через спільних знайомих, відповідач позичив в нього гроші на тиждень однак борг не повернув, на неодноразові звернення не реагує, ухиляється від повернення боргу. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про розгляд справи повідомлявся в порядку встановленому ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву суду не подав. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 13.02.2017 р. позивач позичив відповідачу 12390 (дванадцять тисяч триста девяносто) гривень які останній зобовязався повернути до 19.02.2017 р., що підтверджується оригіналом розписки приєднаним до матеріалів справи. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачем умови договору позики не виконані, борг позивачу в строк встановлений договором позики не повернуто, а тому позов підлягає до задоволенню.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 22 травня 2012 р. позичив відповідачу 4600 грн. терміном на півроку від дня передачі коштів тобто до 22 листопада 2012 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надав йому розписку. У встановлений договором строк відповідач борг не повернув, від виконання зобов'язання щодо повернення боргу ухиляється, уникає зустрічі. В судовому засіданні позивач зменшив свої позовні вимоги, оскільки після звернення до суду відповідачем частково в сумі 2000грн. погашено суму заборгованості, а відтак позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача 2600 грн. боргу та судові витрати по справі. Відповідач в суді уточнені позовні вимоги позивача визнав, не заперечив щодо їх задоволення. Суду відповідач пояснив, що кошти своєчасно не повернув позивачу у зв'язку з незадовільним матеріальним станом. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 22 травня 2012 р. [PERSON] позичив [PERSON] 4600 грн. строком до 22 листопада 2012 р., що підтверджується оригіналом розписки, приєднаним до матеріалів справи (а.с.22). Відповідач кошти позивачу у встановлений строк не повернув. Зазначені обставини відповідач в суді визнав. Однак після звернення позивача до суду відповідачем частково в сумі 2000грн. погашено суму боргу, його заборгованість перед позивачем складає 2600 грн., що сторони в суді визнали. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідачем заборгованість по позиці позивачу не було повернуто в повному обсязі, борг складає 2600грн., відповідач уточнені позовні вимоги визнав, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову позивач вказав, що 29.04.2009 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу мобільний телефон «Soni - Ericsson» (імпортний), а відповідач мав за нього сплатити 800 гривень, з яких 320 гривень віддав відразу, а 480 гривень мав повернути до 30 червня 2009 року. Відповідач порушив вимоги договору, та до цього часу не повернув боргу. Тому позивач був змушений звернутися до суду та просив суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 480 грн. 00 коп., та судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності. В судовому засіданні встановлені такі обставини та відповідні правовідносини: 29.04.2009 року між позивачем та відповідачем укладено договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу мобільний телефон «Soni - Ericsson», а відповідач мав за нього сплатити 800 гривень, з яких 320 гривень сплатив відразу, а 480 гривень зобов'язався повернути до 30 червня 2009 року - дана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи договором. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Таким чином, суд приходить до висновку що на підставі вказаного вище договору у відповідача перед позивачем виникло грошове зобов'язання щодо сплати йому коштів в сумі 480 гривень строк дії якого мав настати 30 червня 2009 року. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням учасників процесу, клопотанню представника відповідача щодо застосуванню строку позовної давності, суд приходить до висновку що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачем пропущено трьохмісячний строк позовної давності перелік якого розпочався з моменту коли відповідачем не було виконано зобов'язання, щодо сплати за договором - з 30 червня 2009 року. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 30 вересня 2013 року відповідач [PERSON] зайняв у нього в борг грошові кошти в сумі 3\~474 грн. 20 коп., про що була написана розписка того ж дня, де було вказано строк повернення боргу 30 жовтня 2013 року. Проте до теперішнього часу борг відповідачем не погашено. У звязку з тим, що [PERSON] не бажає вирішити даний спір у добровільному порядку, [PERSON] вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. В своїй письмовій заяві позов підтримав і просить суд розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. В своїй письмовій заяві позов визнав в повному обсязі і просить суд розглянути справу у його відсутності. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних доказів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. ст. 1049-1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. У звязку з вищевикладеним, та беручи до уваги, що відповідач цілком визнав позовні вимоги позивача та не заперечував проти їх задоволення, та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, сплачені при подачі позову у вигляді судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 625, 1046-1047, 1049-1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В позові зазначив, що 05.12.2013 року він передав [PERSON] у борг 16500 грн., а останній зобов'язався повернути гроші до 19.09.2014 року, про що була складена розписка. Оскільки до теперішнього часу відповідач суму боргу не повернув, просив стягнути з відповідача на свою користь 16500 грн. боргу та понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримує позов, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, причина неявки суду невідома. Судова повістка разом з копіями відповідних документів надсилалися йому поштою рекомендованим листом із повідомленням за місцем його реєстрації.Поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою поштового відділення № 71: «За закінченням терміну зберігання». У відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК України у такому разі вважається, що судовий виклик абосудове повідомлення вручене належним чином. За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі нявних у справі доказів. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. 05 грудня 2013 року [PERSON] передав відповідачу [PERSON] 16500 грн. у борг, а [PERSON] зобов'язався повернути борг до 19 вересня 2014 року, що підтверджується копією розписки (а.с. 3). Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 1046 цього ж Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судовий збір, сплачений і документально підтверджений позивачем, має бути стягнуто з відповідача на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В позові зазначив, що 12.06.2014 року він передав [PERSON] у борг 69\~621 грн., а останній зобовязався повернути гроші до 12.07.2014 року, про що була складена розписка. Оскільки до теперішнього часу відповідач суму боргу не повернув, просив стягнути з відповідача на свою користь 69\~621 грн. боргу та понесені судові витрати. В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримує позов, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно не зявився у судове засідання, причина неявки суду невідома. Судова повістка разом з копіями відповідних документів надсилалися йому поштою рекомендованим листом із повідомленням за місцем його реєстрації.Поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою поштового відділення № 71: «За закінченням терміну зберігання». У відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК України у такому разі вважається, що судовий виклик абосудове повідомлення вручене належним чином. За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі нявних у справі доказів. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. 12 червня 2014 року [PERSON] передав відповідачу [PERSON] у борг 69 621 грн., а [PERSON] зобовязався повернути борг до 12 липня 2014 року, що підтверджується копією розписки (а.с. 9). Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст. 1046 цього ж Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Свої зобовязання відповідач не виконав, позивачу борг у встановлений строк не повернув, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Судовий збір, сплачений і документально підтверджений позивачем, має бути стягнуто з відповідача на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В позові зазначив, що 24.07.2014 року він передав [PERSON] у борг 100 000 грн. на придбання автомобіля, а останній зобовязався повертати гроші частинами, а саме по 5\~000 грню щомісяця, починаючи з 01.01.2015 року, про що була складена розписка. За період з 05.01.2015 року по 01.03.2015 року відповідач на порушення умов договору повернув лише 7000 грн. замість 15000 грн. Тому просив стягнути з відповідача на свою користь 8000 грн. боргу та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, викладених у ньому, наполягає на його задоволенні. Відповідач визнав позов, при цьому пояснив, що через незадовільний матеріальний стан не може повертати борг у повному обсязі, але зобовязується не порушувати умови договору. Вислухавши пояснення сторін, доводи представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. 24 липня 2014 року [PERSON] передав відповідачу [PERSON] 100 000 грн. у борг, а [PERSON] зобовязався повертати борг частинами по 5000 грн. щомісяця, починаючи з 01.01.2015 року, що підтверджується розпискою, оригінал якої був досліджений судом (а.с. 8). Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст. 1046 цього ж Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач на порушення умов договору повертає борг не у повному обсязі, вимоги позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача несплаченої суми боргу. Судовий збір, сплачений і документально підтверджений позивачем, має бути стягнуто з відповідача на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] зверну вся до суду зпозовом до [PERSON] про стягнення боргу. В позові зазначив, що 29.08.2013 року він передав [PERSON] у борг 13000 доларів США, а останній зобовязався повернути гроші 01.12.2013 року зі сплатою 3 % щомісяця, про що була складена розписка. Оскільки до теперішнього часу відповідач суму боргу не повернув, просив стягнути з нього на свою користь суму боргу, яка еквівалентна 334360 грн., проценти за користування грошовими коштами в сумі 15210 доларів США, що еквівалентно 391201,20 грн., інфляційні витраті в сумі 16883,05 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, наполягає на його задоволенні. Відповідач визнав позов, пояснивши, що брав гроші на придбання автомобіля, автомобіль купив, але він згорів. На теперішній час не має можливості повернути суму боргу. Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29 серпня 2013 року [PERSON] передав відповідачу [PERSON] 13000 доларів США у борг, а останній зобовязався повернути борг в строк до 01.12.2013 року, що підтверджується розпискою, оригінал якої був досліджений судом та долучений до матеріалів справи. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст. 1046 цього ж Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи те, що відповідач порушив умови договору, не повернув позивкодавцеві позику (грошові кошти), вимоги позивача підлягають задоволенню у спосіб, обраний ним, який відповідає ст. 16 ЦК України. Відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved