Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, встановлення факту родинних відносин, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , у зв`язку із її смертю відкрилася спадщина до складу якої входять земельна ділянка загальною площею 1.8786 га., яка складається із двох земельних ділянок площею 1.2965 га. та 0.5821 га., що розташовані на території Сновицької сільської ради Золочівського району Львівської області. Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняв та маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавця, він звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом йому у цьому було відмовлено, оскільки оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на майно, відсутні. Окрім того, просить встановити, що померла [INFO] в с. Сновичі Золочівського району Львівської області [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернувся до суду з даним позовом. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, однак, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 березня 2016 року, [PERSON] померла [INFO] . Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] . одружилися [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено актовий запис №30. Після реєстрації шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 серпня 1961 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Співставляючи свідоцтво про народження позивача, свідоцтво про одруження батьків позивача, свідоцтво про смерть [PERSON] , будинкову книгу прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] , приходжу до висновку, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, відтак, розбіжності у написанні прізвища та по батькові матері заявника, що зазначені у правовстановлюючих документах є орфографічною помилкою. Окрім того, рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2008 року встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до змісту статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Дослідженими у судовому засіданні доказами підтверджується, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Із державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ-ЛВ № 046128 вбачається, що [PERSON] розпорядженням голови Золочівської райдержадміністрації від 23 березня 2006 року № 145 було передано у власність земельну ділянку площею 1.8786 га., яка складається із двох земельних ділянок площею 1.2965 га. та 0.5821 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського використання та знаходиться на території Сновицької сільської ради Золочівського району Львівської області. Із довідки № 516 від 22.08.2019 року, виданої виконкомом Сновицької сільської ради Золочівського району Львівської області вбачається, що останнім місцем проживання померлої [INFO] [PERSON] , було с. Сновичі Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені у Сновицькій сільській раді Золочівського району Львівської області не посвідчувався. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її син - [PERSON] . Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 вересня 2019 року, на заяву [PERSON] від 17 вересня 2019 року про видачу на його ім`я свідоцтва на право на спадщину після смерті [PERSON] , вбачається, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через розбіжності у написанні прізвища, по батькові матері [PERSON] та відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на дані земельні ділянки. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З огляду на зазначені обставини, судом встановлено, що в свідоцтві про народження позивача та свідоцтві про смерть його матері є невідповідність у написанні її прізвища та по батькові, зврахуванням того, що відповідачами позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої матері за законом, спадщину фактично прийняв, наявної інформації, що дана земельна ділянка не успадкована, а також інформації, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини, відсутність інформації про осіб, які фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки та розбіжності у написанні прізвища та по батькові матері позивача, що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved