Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, а саме просив визначити йому спосіб участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], 4 рази на місяць, у суботу або неділю, починаючи з 10.00 годин по 18.00 годину за місцем його проживання [ADDRESS], з поверненням сина за місцем його проживання [ADDRESS], без присутності матері. Та з 18.30 до 20.00 кожну середу в період з 1 травня по 1 жовтня, за домовленістю з відповідачем. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем по справі вони мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з матір'ю [PERSON]. Незважаючи, на той факт, що позивач проживає окремо від сина - намагається приймати участь в його вихованні та забезпечити його дозвілля. Відповідно до розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації Харківської області № 290 від 22 жовтня 2018 року «Про збільшення встановлених днів та годин спілкування [PERSON] з малолітнім сином» позивачу збільшили дні та години спілкування з малолітнім сином [PERSON], [INFO], з 10.00 год. до 18.00 год. кожну суботу або неділю за попередньою домовленістю з матір'ю. При визначенні, розпорядженням, часу для спілкування з дитиною, не врахований баланс інтересів батьків, термін є не значним та унеможливлює забезпечення належного виховання позивачем сина, організацією його дозвілля та його підготовки до навчального процесу. З відповідачем по справі виникають непорозуміння щодо порядку виконання розпорядження Красноградської районної державної адміністрації Харківської області, в наслідок яких позивач не має можливості вільного спілкування з сином. Крім того у відповідача до позивача неприязні відносини, а тому спілкування з сином у присутності матері можуть нашкодити інтересам дитини та стосункам як батька з сином. Позивач має у спільній власності житло, в якому є окрема кімната для сина, яка облаштована меблями для відпочинку та навчання. Має постійний дохід. В змозі забезпечити побут та потреби сина за місцем його проживання. З сином постійно спілкується в виділені йому години спілкування за рішенням Красноградської районної адміністрації Харківської області № 236 від 14 червня 2017р, коли відповідач не чинить перешкод. Ставлячи на перше місце інтереси дитини позивач намагається налагодити з матір'ю сина дружні відносини. З урахуванням того факту, що його син має дошкільний вік та його розклад не буде пов'язаний з підготовкою до навчального процесу, з метою його адаптації до життєвої ситуації, з урахуванням віку, стану дитини, діючи в інтересах сина позивач вважає, що має право на призначення до спілкування з сином кожний тиждень, у вихідний день, починаючи з 10.00 годин по 18.00 годину за місцем його проживання [ADDRESS], з поверненням сина за місцем його проживання [ADDRESS]. З урахуванням рівності прав батьків у вихованні сина, позивач вважає, що має право на призначення йому додаткового часу спілкування з дитиною з 18.30 до 20.00 кожну середу в період з 1 травня по 1 жовтня, за домовленістю з відповідачем. Щодо спроб позивача врегулювати спір мирним шляхом, то відповідно до розпорядження голови Красноградської РДА № 236 від 14 червня 2017р., позивачу були призначені дві години кожну неділю з 11.00 до 13.00 з чергуванням вихідних днів. Після досягнення сином, трьох років, позивач намагався домовитися з відповідачем про збільшення часу побачень. Відповідач від обговорення ухилявся та ігнорував його спроби домовитися. Позивач був змушений звернутися з заявою до служби у справах дітей Красноградської РДА, якою було видане розпорядження голови Красноградської РДА № 290 від 22 жовтня 2018 р. З відповідачем після видачі йому копії розпорядження № 290, зв'язок був втрачений на три неділі (на телефонні виклики не відповідала), що призвело до невиконання вище вказаного розпорядження № 290. З телефонних розмов, які були пізніше, відповідач ясно дав йому зрозуміти, що розпорядження № 290 від 22 жовтня 2018р. виконуватись не буде. Тому позивач був змушений звернутися до суду. Відповідач на позов подала відзив, в якому вказала, що позивач має нестабільний психічний стан, має нестійку увагу, розсіяний, несталий настрій. Також він неодноразово проходив стаціонарне лікування у психіатричній лікарні м. Харкова. За час їхнього проживання вживав заспокійливі ліки. Поведінка часто супроводжувалась агресивними словесними проявами, як він сам це називав, депресією. Відповідач турбується за безпеку дитини, так як позивач через свою розсіяність та необачність може не вслідкувати за дитиною. З трьох з половиною місяців син знаходився лише з матір'ю. З грудня 2015 року по квітень 2017 року позивач періодично відвідував сина, але через непорозуміння між сторонами, зустрічі між позивачем та дитиною відбувались рідше. Позивач іноді не приходив на заплановані з сином зустрічі без поважних причин. Позивач позов підтримав і просив його задовольнити, надавав пояснення аналогічні зазначеним в позові. Крім того зазначив, що дійсно їх син з народження завжди був разом з матір'ю, сам він на одинці з дитиною не був, тому зараз без присутності матері він ще не може знаходитися з дитиною. Але поступово хоче щоб зустрічі з дитиною були без присутності матері. Також дійсно підтвердив, що знаходився на лікуванні в психіатричній лікарні та має проблеми зі здоров'ям. Відповідач позов визнала частково, а саме вона не заперечує щодо спілкування батька з сином у дні та часи, зазначені в позові, однак з урахуванням стану здоров'я позивача та віку самої дитини, не погоджується, щоб спілкування відбувалося без її присутності, тобто вона не проти такого спілкування, однак за її присутності. Також надала пояснення аналогічні зазначеним у відзиві на позов. Від представника третьої особи Служби у справах дітей Красноградської РДА Харківської області надійшла письмова заява, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без присутності представника служби у справах дітей. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю. Згідно розпорядження Красноградської районної державної адміністрації Харківської області від 14.06.2017 року № 236 [PERSON] призначено дні та години спілкування з малолітнім сином у першу та третю суботу та другу і четверту неділю місяця з 11.00 до 13.00 на нейтральній території в присутності матері (а.с. 9). Відповідно до розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації Харківської області № 290 від 22 жовтня 2018 року «Про збільшення встановлених днів та годин спілкування [PERSON] з малолітнім сином» позивачу збільшили дні та години спілкування з малолітнім сином [PERSON], [INFO], з 10.00 год. до 18.00 год. кожну суботу або неділю за попередньою домовленістю з матір'ю (а.с. 10). Позивач вважає, що при визначенні, розпорядженням, часу для спілкування з дитиною, не врахований баланс інтересів батьків, термін є не значним та унеможливлює забезпечення належного виховання позивачем сина, організацією його дозвілля та його підготовки до навчального процесу. З відповідачем по справі виникають непорозуміння щодо порядку виконання розпорядження Красноградської районної державної адміністрації Харківської області, в наслідок яких позивач не має можливості вільного спілкування з сином. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ч.3 ст.151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. (ст.153 СК України). Відповідно до ч.1,ч.2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські прав не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч.1-3 с. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Суд, встановлюючи спосіб спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Сторони не можуть досягнути домовленості між собою, щодо способу участі батька у вихованні та спілкуванні із дитиною. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON], складеного комісією у складі головних спеціалістів служби у справах дітей Шельпак О.М., Кічкою Р.С. у квартирі створені всі умови для проживання та розвитку малолітньої дитини. (а. с. 11). З даних довідки від 05.12.2018 вбачається, що [PERSON] працює в ФБУ «Укрбургаз» на посаді старшого інженера. Дохід за період з червня 2018 року по листопад 2018 року становить 94810,27 гривень, відрахування з цієї суми за сплату аліментів становить 24858,93 грн. (а.с. 12). Згідно довідки про склад зареєстрованих осіб, [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS], та сам зареєстрований за даною адресою (а.с. 13). Позивач в позові зазначив, що хоче щоб зустрічі з сином проходили за місцем його проживання без присутності матері 4 рази на місяць, у суботу або неділю, починаючи з 10.00 годин по 18.00 годину та з 18.30 до 20.00 кожну середу в період з 1 травня по 1 жовтня, за домовленістю з відповідачем. Відповідач не заперечує проти зустрічей позивача з сином, але заперечує проти зустрічей без її присутності, так як позивач має не стійкий психічний та нервовий стан. Згідно наданої відповіді на запит суду з Красноградської центральної районної лікарні від 26.12.2018 року № 1610, [PERSON] перебував на диспансерному обліку у психіатричному кабінеті поліклініки ЦРЛ з діагнозом - помірний депресивний епізод. Хворий у 2013 році пройшов лікування в інституті НП та Н. З 2013 року по теперішній час загострень не має. На момент огляду стан хворого стабільний(а.с. 34). Крім того, службою у справах дітей Красноградської районної державної адміністрації Харківської області до суду надано висновок від 20.12.2018 року щодо встановлення днів та годин спілкування [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], відповідно до якого зазначили, що батьки дитини не можуть дійти згоди щодо днів, годин та місця спілкування батька з дитиною. Комісія з питань захисту прав дитини не встановила ніяких виняткових обставин, що можуть перешкодити спілкуватися батькові з сином (а.с. 30-31). Суд, враховуючи малолітній вік дитини, а саме трирічний вік, те що позивач ніколи не залишався сам з сином та підтвердив це в судовому засіданні, а також пояснив, що на даний момент сам не справиться з дитиною без присутності матері, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], шляхом спілкування 4 рази на місяць, у суботу або неділю, починаючи з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. та з 18 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. кожну середу в період з 1 травня по 1 жовтня за попередньою домовленістю з матір'ю. Тобто в даний час зустрічі батька з дитиною слід проводити в присутності матері, так як сам позивач підтвердив, що на даний час ще не може сам залишатися з дитиною, а в майбутньому часі за домовленістю з матір'ю зустрічі за можливістю проводити без присутності матері за домовленістю з нею, та в місці, визначеному за домовленістю з матір'ю.

Outcome: partial