Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення коштів згідно договору позики, мотивуючи свої вимоги тим, що він передав згідно договору-позики від 28.08.2016 року [PERSON] грошову позику в розмірі 4700 доларів США, що еквівалентно 115\~056 гривень зі строком повернення до 28.02.2017 року. Позика була надана для особистих потреб. Грошові кошти у розмірі 4700\~ \~доларів США були передані [PERSON] у момент підписання договору - позики. \~ \~ \~ \~Згідно договору позики строк погашення боргу має бути здійснений до вказаної дати, тобто до 28.02.2017 року. Станом на день подачі позовної заяви до суду 25.02.2020 року відповідач не виконав своїх зобов`язань перед позикодавцем згідно договору-позики, ним не було здійснено погашення боргу, навіть частково. \~ \~ \~ \~Незважаючи на неодноразові звернення позивача до відповідача аби повернути борг, він не реагує, не відповідає на дзвінки, уникає будь - якої зустрічі з позивачем. \~ \~ \~ \~ Після закінчення строку повернення боргу, тобто з 28.02.2017 року, а це майже три роки, відповідач [PERSON] змінив номер мобільного телефону, а із слів його батька - [PERSON] , час від часу працює за кордоном. \~ \~ \~ \~ Згідно\~курсу НБУ,\~станом на\~21.02.2020\~року,\~один долар\~США становить\~24,48\~гривень. Також позивач відчув незручності в своєму житті і роботі: за дані кошти позивач мав придбати необхідні для нього речі та допомогти фінансово своїм дітям, а невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань змусило його звернутися до суду із даною позивною заявою. \~ \~ \~ \~Так, згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. \~ \~ \~ \~Враховуючи вимогу даної статті, три проценти річних за 3 роки прострочення виконання грошового зобов`язання, становитиме 9 % х 115\~056 гривень = 10\~355 гривень. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. \~ \~ \~ \~Облікова ставка Національного банку України за даний період становила: з 27.01.2017 року 14 %, з 14.04. 2017 року - 13%, з 26.05.2017 року 12,5 %, з 27.10.2017 року 13,5 %, з 15.12.2017 року 14,5 %, з 26.01.2018 року 16 %, з 02.03.2018 року 17,0 %, з 13.07.2018 року 17,5 %, з 07.09.2018 року 18,0 %, з 26.04.2019 року 17,5 %, з 19.07.2019 року 17,0 %, з 06.09.2019 року 16,5%, з 25.10.2019 року 15,5 %, з 13.12.2019 року 13,5%, з 31.01.2020 року 11,0 %. \~ \~ \~ \~Сума процентів: в період з 28.02.2017 року по 13.04.2017 року (1 місяць) 14 % = 1,17 %, в період з 14.04. 2017 року по 25.05.2017 року (1 місяць) 13 % = 1,08 % , в період з 26.05.2017 року по 26.10.2017 року (5 місяців) 12,5 % = 5,21 %, в період з 27.10.2017 року по 14.12.2017 року (2 місяці) 13,5 % = 2,25 %, в період з 15.12.2017 року по 25.01.2018 року (1 місяць) 14,5 % = 1,21 %, в період з 26.01.2018 року по 01.03.2018 року (1 місяць) 16,0 % = 1,33 % , в період з 02.03.2018 року по 12.07.2018 року (4 місяці) 17,0 % = 5,67 %, в період з 13.07.2018 року по 06.09.2018 року (2 місяці) 17,5 % = 2,92 %, в період з 07.09.2018 року по 25.04.2019 року (8 місяців) 18,0 % = 12,0 %, в період з 26.04.2018 року по 18.07.2017 року (3 місяці) 17,5 % = 4,38 %, в період з 19.07.2019 року по 05.09.2019 року (2 місяці) 17,0 % = 2,83 %, в період з 06.09.2019 року по 24.10.2019 року (2 місяці) 16,5 % = 2,75 %, в період з 25.10.2019 року по 12.12.2019 року (2 місяці) 15,5 % = 2,58 %, в період з 13.12.2019 року по 30.01.2020 року (2 місяці) - 13,5% = 2,25 %, в період з 31.01.2020 року по 21.02.2020 року (1 місяць) - 11,0% = 0,92 %, всього за весь період прострочення виконання грошового зобов`язання, тобто за 3 роки - 48,55 %. \~ \~ \~ \~Отже, сума процентів за період з 28.02.2017 року по 21.02.2020 року становить 115 056 гривень х 48,55 % = 55\~860 гривень. \~ \~ \~ \~За наведених\~обставин позивач\~просить стягнути\~з відповідача\~на свою\~користь суму\~основного боргу\~у розмірі - 4700 доларів США, що еквівалентно 115\~056, проценти в розмірі - 55\~860 гривень, три проценти річних в розмірі 10\~355 гривень та судові витрати: 1812 гривень судового збору та 500 гривень за професійну правничу допомогу. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, в разі неявки відповідача просить розглянути справу в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] \~ в судове засідання не з`явився, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, згідно ч.11 ст.1 28 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов; відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 28.08.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, передбачений ст. 1046 ЦК України, згідно якого позивач передав відповідачу у власність 4700 доларів США з кінцевим терміном повернення до 28.02.2017 року (а.с. 6). По закінченню строку відповідач суми позики не повернув та ухиляється від повернення позики й до цього часу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір є укладеним з моменту передання грошей. \~ \~ \~ \~Укладений договір позики відповідає вимогам ч.1 ст. 1047 ЦК України, оскільки є укладеним в письмовій формі. У встановлений договором строк відповідач борг позивачеві не повернув, таким чином свої зобов`язання за договором позики не виконав. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. \~ \~ \~ \~ Згідно\~курсу НБУ,\~станом на\~21.02.2020\~року,\~один долар\~США становить\~24,48\~гривень. \~ \~ \~ \~Отже, сума основного боргу за договором позики становить 115\~056 грн., сума процентів за період з 28.02.2017 року по 21.02.2020 року становить 55\~860 грн., три проценти річних за 3 роки прострочення виконання грошового зобов`язання - 10\~355 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики від 28.08.2016 року становить 181271 грн. 00 коп. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору позики, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором борг не повернув, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Визначаючись щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір\~судового збору,\~порядок його\~сплати,\~повернення і\~звільнення від\~сплати встановлюються\~законом. До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на\~професійну правничу\~допомогу; пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 1812 грн. 00 коп., що підтверджено документально (а.с. 1, 15 - 16). \~ \~ \~ \~Беручи до уваги повне задоволення вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1812 грн. 00 коп. Визначаючись щодо стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги, суд виходить з наступного. На підтвердження судових витрат позивача за надання професійної правничої допомоги до матеріалів справи надано: витяг з угоди №3 про надання правової допомоги від 16.03.2020 року, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу про сплату адвокату [PERSON] А. 500 грн., акт №1 від 18.03.2020 року виконаних робіт (послуг) (а.с. 22 - 24). Відповідно до ч. ч. 1- 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Дані розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. За відсутністю таких доказів, сторона має право подати їх до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови наявності відповідної заяви, яка зроблена стороною до закінчення судових дебатів. Наданий суду розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу не є фінансовим документом в розумінні\~ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Так, розрахунковий документ - документ встановленої форм та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Згідно з п. 6\~ст. 9 цього Закону\~реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до\~Податкового кодексу України\~до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій. Отже, виходячи з вказаних норм Закону розрахунковим документом за надані послуги може бути розрахункова квитанція заповнена вручну, проте цей документ має бути встановленої форми та змісту. Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13\~затверджено Положення про форму і зміст розрахункових документів, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 року за № 220/28350. Установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (п.3). Серед вимог до розрахункової квитанції, що визначені розділом ІV цього Положення, міститься вимога про зазначення серії (чотири літери) та номеру (шість цифр), нанесені при виготовленні бланка квитанції. Вказана вимога при видачі розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу про сплату адвокату [PERSON] 500 грн. за надання професійної правничої допомоги не була додержана, а тому такий документ не прийматимється як розрахунковий, а тому позовна вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved