Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів на утримання непрацездатного чоловіка. В позовній заяві вказує, що 25 лютого 2005 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис №11. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Так, рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22.09.2014 року з позивача, на користь відповідачки стягуються щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 липня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття. При цьому, з червня 2014 року позивач почав проживати з своєю матірю [PERSON]В в смт. Покровське, вул. Рози Люксембург, буд. 29-А, яка є непрацездатною та хворіє та також потребує лікування. Внаслідок перенесеної позивачем 27 серпня 2008 року попереково - спинно мозкової травми в шийному відділі, перелом-вивих С6-С7 хребців, йому на підставі загального захворювання із 21 листопада 2009 року встановлена І група інвалідності безстроково. Позивач зазначає, що проведення лікування вказаного захворювання та здійснення відповідних реабілітаційних процедур спрямованих хоча-би на часткове відновлення ним функцій з самообслуговування, передбачає окрім систематичного вживання життєво необхідних ліків, не менше як щорічно двохразове перебування на стаціонарному лікуванні та відповідно, для відновлення патології функцій опорно-рухового апарату періодичне лікування у спеціалізованих закладах, а тому передбачає значних матеріальних і фізичних затрат. Однак, за час спільного проживання з відповідачкою, остання окрім надання можливості харчування, жодних дій, щодо надання будь-якої іншої підтримки у тому числі і щодо забезпечення проведення лікування захворювання та здійснення відповідних реабілітаційних процедур не вчиняла, а згодом і зовсім припинила піклуватись про створення нормальних сімейних стосунків, дбати про взаємоповагу один до одного, що і призвело до припинення спільного проживання сторін. Так, [PERSON] працює в Покровському відділенні АТ «Ощадбанк», жодних коштів на утримання позивача не надає. В звязку з чим, позивач просить стягувати щомісячно з відповідачки кошти (аліменти) на утримання на його користь, в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), починаючи з 01.04.2015 року. В судовому засіданні позивач уточнив свої позовній вимоги та просить стягувати щомісячно з [PERSON] кошти (аліменти) на утримання на його користь, в розмірі 1/10 частини з усіх видів її заробітку (доходу). Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зізлавшись на свої заперечення на позовну заяву позивача про стягнення аліментів, які вона надала суду 22.04.2015 року. В своїх запереченнях [PERSON] зазначила, що вона проживає разом із двома дітьми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], вона самостійно утримує двох неповнолітніх дітей. Прожитковий мінімум на 2015 рік для неї та її дітей, віком від 6 до 18 років, що перебувають на її утриманні, складає 3\~790 грн. Між тим, відповідно до довідки про нарахування заробітної плати вона має дохід: січень 2015 року 2\~645,45 грн., лютий 2015 року 1\~730,82 грн., березень 2015 року 1628,91 грн. На утриманні дітей, вона отримує аліменти не менш ніж 30% прожиткового мінімуму 385,8 грн. на кожну дитину. Таким чином, відповідачка вказує на те, що її сумарний місячний дохід значно менший від позивача, за таких умов, вона неспроможна надавати матеріальну допомогу відповідачу, оскільки в разі виконання обовязку по утриманню вона сама та її неповнолітні діти стануть потребувати матеріальної допомоги. Відповідно до обставин справи, позивач отримує пенсію 1249 грн., що забезпечує йому прожитковий мінімум, встановлений законом. Таким чином, дохід [PERSON] забезпечує йому прожитковий мінімум, право на утримання з боку іншого з подружжя не виникає. Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши сторони, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-КИ №302443 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 лютого 2005 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №11. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.3). Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-КИ №532987 від 17 лютого2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дійсно, з копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22.09.2014 року вбачається, що з позивача, на користь відповідачки стягуються щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 липня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6). Як вбачається з копії довідки від 17.02.2015 року №1330, виданої Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [INFO] та за вказаною адресою також зареєстровані: [PERSON],[INFO] мати, [PERSON], [INFO] брат, [PERSON], [INFO], дружина брата, [PERSON], [INFO], племінник, [PERSON], 2008, племінник (а.с.8). Також, це вбачається з копії акта обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON], а саме з копії висновку комісії в складі депутата Покровської селищної ради [PERSON], членів комісії: [PERSON], [PERSON], а також видно, що [PERSON] має пенсію по інвалідності в розмірі 1249 грн. (а.с.9). З копії довідки №205 від 17.02.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] перебуває на обліку в Покровському УПФУ в Покровському районі і отримує пенсію за віком в сумі 1050,93 грн. (а.с.10). А також, згідно довідки №77 від 17 лютого 2015 року, виданої ЛКК Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON], [INFO] має діагноз: хронічне обструктивне захворювання легенів ІІ ступеня, пневмосклероз І-ІІ ступеня, атеросклеротичний кардіосклероз та вона дійсно знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря Покровської ПЗПСМ (а.с.11). Згідно копії довідки №206 від 17.02.2015 року, [PERSON], [INFO] перебуває на обліку в УПФУ в Покровському районі і отримує пенсіє по інвалідності (І група загального захворювання) в сумі 1249,00 грн. (а.с.12). Крім того, з копії довідки серії МСЕ ДНА 01 №696682 видно, що [PERSON], має І групу інвалідності з 21.11.2009 року (загальне захворювання) (а.с.13). Також, з копії довідки №78 від 17 лютого 2015 року, виданої ЛКК Покровського району Дніпропетровської області видно, що [PERSON] являється інвалідом І групи з 2009 року (а.с.14). Так, відповідно до ч.1, ч.2, ч.3, ч.4 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Судом встановлено, що згідно наданих суду заперечень, відповідачка вважає позовні вимоги позивача не обґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вона самостійно утримує двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а тому вона сама потребує матеріальної допомоги та просить відмовити позивачу в задоволенні позову (а.с.23-24). Так, з матеріалів справи, а саме з копії довідки від 21.04.2015 року за вх.№3 видно, що [PERSON], працює в ТВБТ №10003/0280 філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» та з 28 травня 2011 року займає посаду старшого контролера-касира операційного сектору (а.с.25). Той факт, що відповідачка має сина [PERSON], [INFO], підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №424956 від 31 жовтня 1997 року (а.с.26). Також, з копії довідки від 09 квітня 2015 року за Вих.№95, виданою Директором НВК [PERSON] видно, що діти [PERSON]: учениця 2-А класу [PERSON], 2006р.н. та учень 11-Б класу [PERSON], [INFO] навчаються в комунальному закладі освіти «Навчально-виховний комплекс» «загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №1 Покровський ліцей» (а.с.27). Так, визнання розміру аліментів на утримання непрацездатного чоловіка, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище сторін, враховує обставини, що мають істотне значення, а також те, що відповідачка є працездатною особою, на відмінну від позивача, який являється інвалідом І групи та має матір пенсійного віку, яка також потребує лікування та є непрацездатною. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому є всі підстави для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання непрацездатного чоловіка, тому суд вважає задовольнити в судовому засіданні уточнюючий позов позивача про стягнення з відповідачки кошти (аліменти) на утримання на його користь, в розмірі 1/10 частини з усіх видів її заробітку (доходу). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved