Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №39 в буд.№38 по вул. Задніпровській в місті Запоріжжя. В обґрунтування позову вказав, що 15 червня 2015 року він придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS], однак по цей момент не може в повному обсязі розпоряджатись придбаною нерухомістю, оскільки відповідач залишається зареєстрованим за вказаною адресою, що порушує його права власника. В судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] (а.с.36, 37) надав клопотання (а.с.35) про розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON], повідомлений про розгляд справи, в порядку встановленому п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України (а.с.22, 28), та через засоби масової інформації згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України (а.с.34), в судове засідання повторно не зявився. Поважних причин неявки суду не повідомив. Заперечення проти позовної заяви суду не надав. Суд розцінює його неявку без поважної причини, та згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України, приходить до висновку про необхідність розгляду справи в порядку заочного провадження. Представник третьої особи Хортицький РВ в м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області [PERSON] надав клопотання (а.с.18) про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири від 15 червня 2015 року (а.с.7-8), посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №943, [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. У той же день, 15 червня 2015 року [PERSON], відповідно до ч.1 ст. 182, ч.4 ст. 334 ЦК України зареєстрував своє право власності на вказану квартиру (а.с.8, 30). Згідно п.9. договору купівлі-продажу від 15 червня 2015 року (а.с.7зв.), [PERSON] зобовязався до 25 червня 2015 року, в тому числі, знятись з реєстраційного обліку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд.№38, кв.№39. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526, ст. 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За адресою: м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд.№38, кв.№39 зареєстрований [PERSON] (а.с.9, 12). Статтею 15 ч.1 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Статті 150 ЖК України передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З дня продажу квартири відповідач [PERSON] втратив право власності, а отже, і право користування зазначеною квартирою, у звязку з чим, позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню. Питання щодо відшкодування судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України у позові не заявлено, у звязку з чим, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України, судом не вирішується.

Outcome: approved