Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, з урахуванням її уточнень, до [PERSON] про стягнення суми за договором займу у розмірі 30 000,00 грн. три відсотки річних - 1193,00 грн. та індексу інфляції - 17 250,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між сторонами укладено договір займу грошових коштів, згідно якого 21 березня 2013 року позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 42600,00 грн. строком до 21.03.2014 року. Протягом дії договору відповідач повернув грошові кошти в сумі 12600 грн. Однак, до 21 березня 2014 року відповідач не виконав свої зобов,язання та не повернув грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн. Відповідач не повернув суму боргу , у зв,язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором, 3 % річних та індекс інфляції. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що відповідач повернув повністю суму боргу позивачеві, що підтверджується розписками. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про займ грошових коштів, згідно якого 21 березня 2013 року позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 42600,00 грн. строком до 21.03.2014 року. Протягом дії договору відповідач повернув грошові кошти в сумі 12600 грн., що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні. Посилання відповідача та його представника про повернення повністю суми боргу позивачеві, на підтвердження чого надано розписку від 20.10.2014 року про повернення суми в розмірі 20000 грн. відповідно до договору від 17.04.2013 року та розписку від 11.11.2014 року про повернення суми в розмірі 10000 грн. відповідно до договору від 21.03.2013 року, спростовуються висновком судово-почеркознавчої експертизи №13225 від 19.02.2016 року. Відповідно до даного висновку рукописний текст «[PERSON]» в розписці від 20.10.2014 року від імені [PERSON] виконаний не [PERSON], а іншою особою. Ознаки, які б свідчили про виконання досліджуваного рукописного запису з наслідуванням справжнього почерку [PERSON] - відсутні. Підпис від імені [PERSON] в розписці від 20.10.2014 року та в розписці від 11.11.2014 року від імені [PERSON] - виконаний не [PERSON], а іншою особою, з наслідуванням справжнього підпису [PERSON]. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов′язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог договору. Якщо у зобов′язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Таким чином суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу за договором займу грошових коштів у розмірі 30000 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов′язання, на вимогу кредитора зобов′язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Три відсотка річних від простроченої суми складає 1193 грн., які також підлягають стягненню з відповідача. Позивач надав розрахунок індексованої суми, який повною мірою відповідає встановленим індексам інфляції. Таким чином, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути суму боргу за розпискою - 30000 грн., 3% річних від простроченої суми - 1193 грн. та індексовану суму від прострочення боргу у розмірі 17 250 грн. Крім того, позивачем [PERSON] було оплачено проведення судово-почеркознавчої експертизи №13225 від 19.02.2016 року в розмірі 5913,60 грн., що підтверджується квитанцією № [NUMBER] від 22.01.2016 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved