Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2011 року, в якому у них народилася одна дитина син [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначив, що протягом останніх трьох років сімейне життя між сторонами почало погіршуватися. Перестали розуміти один одного, через що між ними стали виникати конфлікти, які привели до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Часто суперечки між ними відбувалися в присутності дитини, що негативно впливало на її виховання. На даний час шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб набрав формальних рис, що суперечить його інтересам, вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, в зв»язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, позов підтримав, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи була повідомленою у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подала. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 076185, виданого 02 червня 2011 року Іване Пустенською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 02 червня 2011 року у Іване Пустенській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис за № 02. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Владика». В шлюбі у них народилася одна дитина, син [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачем. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони припинили подружні відносини, та не підтримують такі, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Взаєморозуміння та примирення досягти не можуть. Шлюб між ними існує формально. Позивач наміру зберегти шлюб не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved