Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області, в якому просив визнати за ним право власності на житлову квартиру № 2, що знаходиться у житловому будинку № 27 по вулиці Перемоги у селі Запоріжжя Токмацького району Запорізької області. В обґрунтування позовних вимог вказав, що працював в Запорізькому племінному птахорадгоспі з вересня 1996 року на посаді тракториста, а потім ковалем в майстерні, його дружина [PERSON], з грудня 1996 року також працювала на цьому підприємстві технічним працівником, вони проживали на той час в гуртожитку радгоспу по вул. 50 років Жовтня, 17 в кімнатах № 5-6, яке восени 2000 року повністю згоріло і стало не придатне для життя. Як працівникам радгоспу позивачу та його сімї надали квартиру [ADDRESS], колишня будівля дитячого садка, переобладнана в 2-х квартирний житловий будинок, де мешкають та зареєстровані по теперішній час, але право власності на житлову квартиру не зареєстровано. Зареєструвати право власності у встановленому законодавством порядку позивач не має можливості, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, через те що будівля колишнього дитячого садка, де знаходиться його квартира, на балансі сільської ради не стоїть, у звязку з чим, [PERSON] не має можливості в повному обсязі реалізувати своє право на нерухоме майно. Позивач та його сімя з 2000 року проживають у вказаній квартирі, добросовісно та безперервно володіють і відкрито користуються нею, утримують, постійно роблять поточний та капітальний ремонт, але не є власниками, в звязку з чим не можуть належним чином користуватися вказаною квартирою, оформити на неї право власності. На теперішній час позивач не має можливості оформити право власності на квартиру, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, в звязку з чим позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], як працівнику радгоспу, Запорізьким племінним птахорадгоспом репродукторі було надано квартиру [ADDRESS] (колишня будівля дитячого садка, яка була переобладнана в 2-х квартирний житловий будинок), що підтверджується ордером на житлове приміщення № 45 від 27 грудня 2000 року. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області № 654 від 25.10.2017 року, за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Запоріжжя, вул. Перемоги, 27/2 зареєстровані [PERSON] позивач по справі та його дружина [PERSON] по теперішній час. Квартира за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Запоріжжя, вул. Перемоги, 27/2, де зареєстрований і проживає [PERSON] позивач по справі, на балансі [PERSON] сільської ради не перебуває, згідно довідки [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області № 740 від 27.11.2017 року. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Такий спосіб виникнення права власності, як набувальна давність можливий за умови сукупності обставин, зазначених в ч. 1\~ст. 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчитись визначений законом строк, який для нерухомого майна складає десять років. Відкритість та безперервність означають, що особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні, а також що протягом встановленого законом строку титульний володілець не заявляв вимог про повернення йому майна. Згідно узагальнень Верховного Суду України та аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами\~ст. 344 ЦК, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство). По-друге, таке володіння\~повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного) експлуатувати, вживати необхідних заходів для утримання майна в належному стані тощо. По-третє,\~володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків. Така сама позиція закріплена і у п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Враховуючи положення ст. 335 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Суд встановив, що позивач добросовісно заволодів і володіє квартирою за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Запоріжжя, вул. Перемоги, 27/2, з 2000 року по даний час, тобто більше 10 років, не приховує факт знаходження квартири в його володінні, утримує її, а представник відповідача не заперечує проти визнання права власності на квартиру за позивачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Судом встановлені всі три умови, при яких можливо застосування\~ст. 344 ЦК України, а саме добросовісність заволодіння майном, відкритість володіння та безперервність цього володіння позивачем [PERSON]. Таким чином, за позивачем необхідно визнати право власності за набувальною давністю на квартиру за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Запоріжжя, вул. Перемоги, 27/2. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015\~року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в звязку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved