Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]. про стягнення грошей , яку обґрунтовує тим, що 10.12.2013 року він на придбання автомобіля марки ГАЗ (асінезатор)передав кошти відповідачеві у сумі 27300 грн. за розпискою, написаною власноручно відповідачем ,який той зобовязувався в найближчий час повернути автомобіль або його кошти. 12.12.2014 року він звернувся до міліції з заявою , щодо шахрайських дій відповідача , його заява була внесена в ЄРДР,але відповідачу так і не було повідомлено про підозру ,та результати розслідування на теперішній час йому невідомі. Протягом 2014-2015 років , він неодноразово пропонував відповідачеві повернути вказану йому суму коштів. Відповідач кожен раз обіцяв повернути йому гроші ,але завжди термін повернення коштів, якій той сам встановлює, постійно відкладав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ч.1 ЦК України,якщо у зобовязанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого не визначений вказівкою на подію,яка неминуче має настати ,підлягає виконанню з настанням цієї події. Таким чином відповідач неналежним чином не виконав умови договору,тому зобовязаний повернути йому гроші. Просить стягнути з відповідача на його користь кошти у сумі 27300 гривень та судові витрати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач до залу суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки до суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе постановити заочне рішення і проти цього позивач не заперечує. Суд, заслухавши позивача ,дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 10 грудня 2013 року відповідач надав позивачу розписку, за якою відповідач взяв у позивача гроші у сумі 27300 гривень на придбання автомобіля марки ГАЗ ( асінезатор) та зобовязується повернути найближчим часом чи автомобіль чи вищезазначену суму грошей ( а.с.3 ) Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Вищеззначена розписка не містить мети спільної діяльності, координації спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій. У відповідності до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За таких обставин, на думку суду, є всі підстави для кваліфікації розписки від 10.12.2013 року, як документа, що підтверджує укладення договору позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти) в строк і в порядку, встановлені договором, тобто в даному випадку погашення боргу повинно було відбутися в найближчий час , тобто від часу отримання грошей , а саме від 10.12.2013 року. Проте у встановлений строк і до теперішнього часу відповідач не повернув грошові кошти. Вищезазначене підтверджує обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми грошей у розмірі 27300 грн . Відповідно до ст. 79 ЦПК України, до судових витрат, відноситься судовий збір, а згідно ст. 88 ЦПК, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved