Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON],про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням у житловому будинку, який розташований за адресою вул. 40 років Перемоги, 12, с. Пчілка, Генічеського району, Херсонської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку № 12 по вул. 40 років Перемоги, що розташований в с. Пчілка, Генічеського району, Херсонської області. На даний час в зазначеному будинку проживає він зі своєю дружиною [PERSON], в цьому ж будинку вони зареєстровані. Крім нього та його дружини в будинку також зареєстровані відповідач [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Відповідачка [PERSON] та її син [PERSON] не є членами його сім'ї, ніколи в зазначеному будинку не проживали, а були формально зареєстровані за їх проханням у зв'язку з необхідністю мати зареєстроване місце проживання. Насправді, вони завжди проживали по сусідству, в будинку батька [PERSON] [PERSON], по вул. 40 років Перемоги, 19, в с. Пчілка, Генічеського району, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов. Після смерті батька відповідачки, [PERSON] спадщину не оформила, а тому зареєструватися у своєму будинку не може. Таким чином, відповідачка разом зі своїм неповнолітнім сином вже більше півроку не користуються житловим приміщенням без поважної причини, а оскільки неповнолітні діти повинні проживати разом з батьками, право проживання сина відповідачки безпосередньо пов'язано з правом проживання відповідачки [PERSON] у його будинку. Він неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою знятись з реєстрації у його житловому приміщенні, так як зазначена обставина створює для нього певні незручності, що стосуються значних витрат на оплату комунальних послуг. Відповідачка його вимоги ігнорує, від зняття з реєстрації ухиляється, тому він просить суд визнати [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку №12 по вул. 40 років Перемоги, в с. Пчілка, Генічеського району, Херсонської області. В судовому засіданні адвокат [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позові, додатково пояснили, що відповідачка [PERSON] разом зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] зареєструвались в будинку позивача з метою в подальшому, отримати можливість оформити соціальну грошову допомогу на дитину. Вони були зареєстровані в будинку 15.03.2011 року, але з того часу жодного дня в будинку не проживали. З дня реєстрації і на даний час вони мешкають по вул. 40 років Перемоги,19, в с. Пчілка, Генічеського району. Просять заявлений позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судового виклику відповідачці особисто, причини своєї неявки суду не повідомила. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки [PERSON] на підставі наявних у справі доказів та зі згоди адвоката та представника позивача постановити заочне рішення. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 06.12.1989 року, виданого Озерянською сільською радою Генічеського району, на підставі рішення виконавчого комітету Генічеської районної ради народних депутатів «Про оформлення права приватної власності на житловий будинок» №229 від 01.08.1989 року, власником житлового будинку, що розташований за адресою Херсонська область, Генічеський район, с. Пчілка, вул. 40 років Перемоги, 12, яка присвоєна на підставі рішення Озерянської сільської ради Генічеського району «Про впорядкування нумерації будинків» №43 від 16.12.2010 року, є [PERSON]. Згідно записів домової книги вищевказаного житлового будинку, в ньому зареєстровані позивач [PERSON], його дружина [PERSON], а також відповідачка [PERSON] та неповнолітній син відповідачки [PERSON]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON], який зареєстрований та мешкає по вул. 40 років Перемоги, 12, в с. Пчілка, Генічеського району, складеного соціальним інспектором Чирєвою О.О. та посвідченого депутатом та головою Озерянської сільської ради Генічеського району, [PERSON] та його дружина [PERSON] мешкають в житловому будинку, що розташований по вул. 40 років Перемоги, 12, в с. Пчілка, Генічеського району. Подружжя є пенсіонерами, дітей не мають. В зазначеному будинку зареєстровані також [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], але зазначені особи без поважної причини в будинку не мешкають та в ньому ніколи не проживали. Фактично [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [INFO], в будинку батька [PERSON] [PERSON] [PERSON], який помер. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи, на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», (в редакції Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року N 15), у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Стаття 71 Житлового кодексу України передбачає, що у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Проте, відповідачка [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] не проживають в житловому будинку позивача [PERSON] без поважних причин з березня 2011 р. по даний час. Відповідачка не цікавиться житловим будинком, не приймає ніякої участі в його утриманні. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] без поважних причин не проживають в спірному житловому примішенні більше шести місяців, з 2011 року та по даний час мешкають за адресою вул. 40 років Перемоги, 19, с. Пчілка, Генічеського району. Судом, з боку позивача, не встановлено фактів перешкоджання проживання відповідачки з дитиною на спірній жилплощі, що відповідно до вимог ст. 71 ЖК України, дає підстави суду визнати зазначених осіб такими, що втратили право користування житловим будинком №12 по вул. 40 років Перемоги, с. Пчілка, Генічеського району, Херсонської області, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved