Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за адресою: м. Курахове, вул. Металургійна, будинок 30, Марїнського району Донецької області. В обґрунтування позову зазначив, що йому на підставі Протоколу № 4 засідання правління колгоспу імені ХХІІІ КПСС від 10.04.1971 року було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку у м. Курахове, Марїнського району Донецької області по вулиці Комарова, де він збудував житловий будинок загальною площею 135 кв.м., що підтверджується копією технічної документації, де власником будинку зазначено [PERSON]. Відповідач в будинку не проживає з 2012 року, проте залишається зареєстрованим у будинку, участі в утриманні якого не приймає, комунальні платежі та інші витрати на утримання житла не несе, що покладає на позивача додаткові фінансові витрати та обмежує його законні права як власника будинку щодо вільного розпорядження майном. За власною ініціативою відповідач з реєстраційного обліку не знімається. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Протоколу № 4 засідання правління колгоспу імені ХХІІІ КПСС від 10.04.1971 року було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку у м. Курахове, Марїнського району Донецької області по вулиці Комарова. (а.с. 6) Відповідно до технічної документації будинку за адресою: м. Курахове, вул. Комарова, 30, Марїнського району, Донецької обалсті, власником будинку зазначено [PERSON]. (а.с. 12,13, 15) Згідно копії домової книги у вищевказаному житлі зареєстровані особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 10) Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно акту Курахівської міської ради [PERSON] зареєстрований, але не мешкає за адресою: вул. Металургійна, 30, м. Курахове, Марїнський район, Донецької області. (а.с. 8) Статтею 9\~ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від\~12\~квітня 1985\~року №\~2\~«Про деякі\~питання,\~що виникли\~в практиці\~застосування судами\~Житлового кодексу\~України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст.71\~ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням, відтак дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі ст.71 ЖК України, ст.ст.391,405 ЦК України, Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» та

Outcome: approved