Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди заподіяною внаслідок ДТП, і судових витрат, на загальну суму 6900,71 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] надав заяву (а.с.45) про задоволення позову, та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] також надав заяву (а.с.46), в якій визнає заявлені позовні вимоги і їх розмір в повному обсязі, просить задовольнити позов, та розглянути справу без його участі. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частина 3 статті 61 ЦПК України вказує, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 01 вересня 2015 року о 12:30 годині на вул. Новгородській у місті Запоріжжя сталося ДТП (а.с.11), в ході якого, відповідно до постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2015 року у справі ЄУН №337/5305/15-п, провадження №3/337/948/2015, що набрала законної сили (а.с.10), [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не впевнився в безпеці при зміні напрямку руху, чим порушив п.п.10.1 ПДР України, та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК №205125 (а.с.9), автомобіль марки «ЗАЗ» модель «TF69YO» д/н [NUMBER] належить [PERSON] (а.с.5-6, 7). На проведення огляду автомобіля [NUMBER] (а.с.23-24) для проведення експертизи, [PERSON] був викликаний телеграмою (а.с.27). Відповідно до висновку експерта №008 від 14 січня 2016 року з додатками (а.с.12-22), розмір матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля «ЗАЗ» модель «TF69YO» д/н [NUMBER], з урахування ПДВ складає 4668,00 гривень. Вартість вказаного дослідження склала 500 гривень (а.с.26). Добровільно відшкодувати вказані збитки [PERSON] не погодився (а.с.31). Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Як вказує ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, відповідно до ст. 1193 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі, або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, зважаючи на викладене, спричиненні [PERSON] збитки внаслідок ДТП, підлягають стягненню з нього в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору (ч.1 ст. 79 ЦПК України), витрат на правову допомогу (п.2 ч.3 ст. п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України), витрати, повязані із проведенням судових експертиз (п.2 ч.3 ст. п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України) понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved