Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення богру за договором позики. У позовній заяві позивач вказує, що 01.09.2018 року він позичив [PERSON] 14000 грн. Одержавши від нього кошти, відповідач написала власноручно боргову розписку. [PERSON] зобов`язувалась повернути йому кошти до 01.09.2019 року. Даного зобов`язання вона не виконала. Він нагадував їй про необхідність повернути йому борг у зазначений термін, також особисто приїздив до її садиби, з метою зустрітися та поговорити про повернення боргу. [PERSON] уникала зустрічі та не відповідала на його телефонні дзвінки. Він дізнався, що відповідач змінила місце роботи та виїхала. З того часу пройшло більше року, але [PERSON] борг йому так і не повернула. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь борг за договором позики в сумі 14000 (чотирнадцять тисяч) грн та судові витрати. 26 лютого 2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву не надала. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст. 279 ЦПК України, розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Неявка сторін та ненадання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення богру за договором позики підлягають до задоволення, з таких підстав. Згідно розписки від 01 вересня 2018 року, наданої позивачем, значиться, що відповідач [PERSON] зобов`язалася повернути отримані від [PERSON] кошти в сумі 14\~000 грн до 01вересня 2019 року, про що свідчить підпис у ній. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору позики, внаслідок чого позикодавець позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором з позичальника. Статтею 1046\~Цивільного Кодексу\~України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку - розписки позичальника. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. У силу дії ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625\~ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн, що підтверджується квитанцією про сплату від 18.01.2021, тому згідно ст. 141 ЦПК України, сплачена позивачем сума судових витрат, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved