Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкування з сином [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07 червня 2008 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16 серпня 2010 року шлюб між сторонам розірвано. Відповідач повністю ізолювала сина від спілкування з позивачем, не дозволяє бачитися з сином. Врегулювати це питання мирним шляхом з відповідачем не вдалося. Позивач регулярно сплачує аліменти, має намір брати актину участь у вихованні та розвитку дитини. Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 25 березня 2014 року йому встановлено порядок побачень з сином, 1,3 субота та 2, 4 неділя місяця з 09.00 год. до 18.00 год. Незважаючи на це, відповідач [PERSON] продовжує чинити перешкоди у побаченні та спілкуванні з сином. Просить, зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], встановити час та дні побачень з сином у відповідності до рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради, встановити день, коли позивач меже забирати сина - кожну суботу тижня. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задоволити. Відповідач та її представник в судовому засіданні частково визнали заявлені вимоги. Просили, з урахуванням стану здоров'я та віку дитини, визначити час побачення дитини з батьком у присутності матері - першу , третю суботу та другу, четверту неділю м'ясця з 12.00 год. по 15.00 год. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, зазначивши що позивач неодноразово звертався до них з метою встановлення часу на побачення з сином. 25 березня 2014 року прийнято рішення щодо участі батька у вихованні дитини, однак, відповідач всіляко перешкоджає 2 із 4 виконанню даного рішення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що між сторонами укладено шлюб, який 16 серпня 2010 року розірвано. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 25 березня 2014 року йому встановлено порядок побачень з сином. Зокрема вказаним вище рішенням надано відповідачу право відвідувати сина [PERSON], [INFO] кожну першу, третю суботу місяця та другу четверту неділю місяця з 09.00 год. до 18.00 год. Наданими суду належними доказами підтверджується, що позивач за місцем роботи характеризується позитивно, вчасно сплачує аліменти на утримання сина в розмірі, визначеному рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16 серпня 2010 року. При цьому , маючи на меті приймати участь у вихованні малолітнього сина, позивач неодноразово звертався до органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради для встановлення йому часу на побачення. У свою чергу відповідачем надано довідки, якими підтверджується , що малолітній [PERSON],[INFO] перебуває на «Д» обліку у вузловій лікарні ст.Мукачево ДТГО «Львівська залізниця». Крім того, малолітній [PERSON], [INFO] відвідує тренування з легкої атлетики в СОК ДЮСШ. Тренування проходять чотири рази на тиждень, як підтвердила в судовому засідання відповідач, тренування відбуваються в присутності матері, зокрема в суботу з 09.00 год. до 12 год. 00 хв., в неділю з 15 год. 30 хв. до 16 год. 30 хв. Наданою суду копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 16 серпня 2010 року підтверджується, що 12 серпня 2010 року між сторонами дійсно виник конфлікт, який в свою чергу був пов'язаний з тим, що в провадженні суду перебувала цивільна справа про розірвання шлюбу, сторони тривалий час перебували в неприязних стосунках. Як ствердила відповідач, схожі конфлікти між ними виникали неодноразово,. Зазначене вище також підтвердила свідок [PERSON], яка показала, що працює листоношею в районі, де проживають сторони, перебуває в хороших стосунках з відповідачем, яка неодноразово скаржилася на свого бувшого чоловіка. При цьому, свідок зауважила, що приблизно два-три роки тому була свідком того, як між сторонами виник конфлікт, який відбувався на дитячому майданчику в присутності дітей позивач кричав, ображав відповідача. Нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є відповідні норми СК Ураїни Виходячи із загальних засад цивільного судочинства щодо змагальності сторін, рівності своїх прав у поданні доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, визначені у ст.10 ЦПК України дотримання принципу диспозитивності, викладений у ст.11 ЦПК України, зобов'язує суд розглядати цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, які у відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України зобов'язана надати кожна сторона та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовуючи свої вимоги і заперечення інших осіб. З огляду на викладене, та у відповідності до положень ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджає 3 із 4 нормальному вихованню дитини. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Згідно ст153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.159 СК України, суд визначає способи участь одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов'язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Суд, на підставі наданих доказів, вважає необхідним зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні [PERSON] з сином [PERSON], [INFO]. Однак, суд враховує надані відповідачем заперечення та докази, зокрема відомості щодо стану здоров'я та підтвердження факту відвідування дитиною тренувань з легкої атлетики. Також, суд враховує наданий суду висновок про психоемоційний стан дитини, тому вважає за необхідне встановити час для побачення батька з дитиною надавши йому право на побачення кожну першу, третю суботу та другу, четверту неділю місяця з 10 год. 00 хв. до17 год. 00 хв. При цьому, суд роз'яснює вимоги частин 4 та 5 стаття 159 СК України, згідно яких у разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Тобто, безпричинне ухилення відповідача від виконання рішення суду, дає підстави [PERSON] звернутися з відповідною заявою про зміну місця проживання дитини. Щодо заявленої вимоги позивача про встановлення дня, коли позивач меже забирати сина - кожну суботу тижня, суд вважає таку безпідставною та необґрунтовано, і такою що дублює попередню вимогу про встановлення часу для спілкування з сином. Враховуючи вищенаведене, вік дитини, та інші обставини справи суд приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає до часткового задоволення. Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed