Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, в обґрунтування якого зазначає наступне. Згідно з договором купівлі-продажу посвідченого Немирівською державною нотаріальною конторою 20 серпня 1982 року Р№1406, він [PERSON] , являється власником 2/25 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . В його фактичному користуванні знаходиться: 1-коридор, 2-санвузол, 3-кухня, (тамбур літ. «в2»), 4-кімната, 5-кімната, 6-кладовка (житловий будинок літ. «В»), сарай літ. «Д», сарай літ. «Н», погреб літ. «Н/під», туалет літ. «Т1». Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками будинку. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності виданного 05 січня 2009 року виконавчим комітетом Немирівської міської ради належить 9/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями. [PERSON] на підставі Договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Науменко В.В. 15 вересня 2008 року Р№2914 належить 7/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями. [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого Лєбєдєвим В.Д. приватним нотаріусом 09 вересня 2000 року Р№526 належить 16/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями. [PERSON] на підставі Договору дарування посвідченого Люлько Л.М. приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу 10 березня 2005 року Р№872 належить 17/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі № 1-1052 21.07.2017 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори належить 11/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями. [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого Немирівською державною нотаріальною конторою 28 травня 1987 року Р№574 належить 11/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Стосовно досудового врегулювання спору то добровільно між ними не досягнуто згоди щодо виділу часток будинку в натурі. 20 липня 2020 року [PERSON] одержав висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Відповідно до висновку [PERSON] може бути виділено житловий будинок літ. «В» з тамбуром літ. «в2» загальною площею - 41,4 кв. м., в тому числі житловою 25,8 кв. м., до якого входить: 1-коридор, 2-санвузол, 3-кухня, 4-кімната, 5-кімната, 6-кладовка, та господарські будівлі та споруди: сарай літ.»Д», сарай літ. «Н», погреб літ. «Н/під», туалет літ. «Т1». За технічними показниками 2/25 частини домоволодіння, йому може бути виділено в окремий об`єкт нерухомого майна в натурі. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності від 22 грудня 1995 року № 20 вказується, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про поділ спільного майна або виділ з нього частки. Відповідно до ч.3 ст. 264 ЦК України у разі виділу співвласником в натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Позивач [PERSON] , в судове засідання не зявився, наддав суду заяву в якій просить справу розгляднути без йогоучасті, позовні вимоги підтримує просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Надали суду заяви в яких просять справу розглянути без їх участі, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи, як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до положень ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до статей 357, 358 та 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є спільної часткової власності та має право на виділення своєї частки в майні в натурі. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст. 361 ЦК України гарантовано право співвласника самостійно розпорядитись своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Крім того, вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги позицію відповідачів, які визнали позов у повному обсязі. Враховуючи вищевикладені факти та обставини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 4,16, 392 ЦК України,

Outcome: approved