Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про звільнення від сплати аліментів, в обґрунтування якої зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .Після розірвання шлюбу, діти залишилися мешкати з матір`ю [PERSON] . З позивача рішенням суду на користь відповідача були стягнутіаліменти на утримання дітей.Однак, з грудня 2015 року [PERSON] став жити разом із позивачем. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06.06.2016 року позивача звільнено від сплати аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З травня 2021 року неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , став мешкає разом з позивачем. Просить звільнити його від сплати аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.09.2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 23.09.2021 року вищевказана справа призначена в порядку спрощеного позовного провадження та призначена до судового засідання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пославшись у їх обґрунтування на обставини, викладені в позові. В подальшому позивач надав суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.05.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 156. Згідно заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 02.10.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] змінено прізвище на « [PERSON] ». Згідно рішення Селидівського міського суду Донецької області від 31.10.2013 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Згідно рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06.06.2016 року, [PERSON] звільнено від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу (заробітку) на користь [PERSON] , присуджених за рішення Селидівського міського суду Донецької області від 31.10.2013 року. Згідно довідки від 09.08.2021 року, виданої ОСББ «Союз-7 м. Селидове», за адресою [ADDRESS] мешкають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з 2015 року, [PERSON] , [INFO] з травня 2021 року. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Вирішуючи вимоги позивача про звільнення його від сплати аліментів, суд виходить з положень ч.2 ст.273 СК України, згідно яких суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 Сімейного Кодексу України за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати аліментів - можуть бути лише істотні обставини. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати аліментів можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати аліментів на підставі судового рішення. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Аналогічна вимога диктується положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що дитина [PERSON] з травня 2021 року проживає разом із батьком за адресою: [ADDRESS] ( про що свідчить довідка про місце проживання особи) та знаходиться на утриманні батька, у зв`язку з чим на теперішній час відсутні підстави для стягнення аліментів з позивача. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги згоду відповідача з позовом, суд приходить до висновку, що проживання дитини, на яку стягуються аліменти за рішенням суду, з батьком і перебування дитини на його повному утриманні свідчать про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved