Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, яку в подальшому уточнив та остаточно просив встановити факт його спільного проживання разом з його матір?ю [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини після смерті останньої, а саме станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилався на те, що з моменту народження та до дня смерті матері [PERSON] , зокрема до [INFO] , постійно проживав разом з останньою за адресою: [ADDRESS] , мав з матір`ю спільний побут та вів з нею спільне господарство. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. 14 червня 2019 року заявник звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті матері, однак, нотаріусом відмовлено [PERSON] у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті останньої з тих підстав, що заявником був пропущений строк, встановлений законом для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та у зв`язку з ненаданням документу, що підтверджує факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] за однією адресою. Встановлення факту, про який просить заявник у своїй заяві необхідно останньому для оформлення своїх спадкових прав після смерті матері. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено здійснювати за правилами окремого провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2019 року клопотання заявника [PERSON] про витребування доказів задоволено; витребувано з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області відомості про те, чи подавалися ким-небудь заяви про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , чи маються відомості щодо складання заповітів від її імені. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2020 року заяву [PERSON] про виклик у судове засідання та допит в якості свідків задоволено; викликано у судове засідання для допиту в якості свідків\~ [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2020 року прийнято до розгляду уточнену заяву [PERSON] , заінтересована особа - Бабаївська селищна рада Харківського району Харківської області, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подану до Харківського районного суду Харківської області 02 жовтня 2020 року; викликано у судове засідання для допиту в якості свідків [PERSON] , яка поживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ; прийнята відмова заявника [PERSON] від виклику в судове засідання та допиту в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Заявник у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним в заяві про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Представник заінтересованої особи Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, 13 січня 2020 року суду надана заява за підписом селищного голови Мороз О. про розгляд справи за відсутності представника Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Батьками заявника [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 02 серпня 1982 року). З 29 червня 1979 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] ( свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 29 червня 1979 року Бабаївською селищною радою народних депутатів Харківського району Харківської області; свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 24 липня 2006 року Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області). [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23 грудня 2008 року Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області. Як вбачається зі змісту акту, складеного 27 червня 2019 року депутатом Бабаївської селищної ради Боровським Р.А. в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] проживав разом з матір`ю [PERSON] та вів спільне господарство до моменту смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , заявник проживає за вказаною адресою з 21 червня 1952 року. 14 червня 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гаражи Н.П. із заявою, яка була зареєстрована в журналі реєстрації звернень за №12/02-47, про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , однак, постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гаражи Н.П. за вих.№694/02-31 від 14 червня 2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що він не подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , згідно з встановленим шестимісячним терміном, та вважається таким, що її не прийняв, а також у зв`язку з тим, що [PERSON] не надано документа, що підтверджує факт його проживання з [PERSON] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . З листа завідувача Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Кормілець Ю.М. за вих. №4971/01.16 від 27 листопада 2019 року, зокрема вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] , з заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкрита, свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала. У пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктами 2, 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України\~від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня\~2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні\~\~спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою\~статті 1296\~ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК України). Частиною першою\~статті 1297\~ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя\~статті 1296\~ЦК України). Отже, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Факт постійного\~проживання [PERSON] \~разом зі\~спадкодавицею [PERSON] \~на час\~відкриття спадщини\~після смерті\~останньої підтверджується\~письмовими доказами,\~дослідженими \~в ході\~ судового\~розгляду,\~а також\~поясненнями свідка\~ [PERSON] ,\~яка є\~сусідкою заявника,\~та свідка\~ [PERSON] ,\~який є\~близьким товаришем\~заявника та\~його кумом.\~Так,\~вказані свідки\~у судовому\~засіданні підтвердили\~той факт,\~що [PERSON] \~постійно проживав\~разом з\~матір`ю [PERSON] \~за адресою:\~ [ADDRESS] \~на протязі\~останніх п`яти\~років до\~смерті матері,\~здійснював за\~нею догляд,\~вів з\~нею спільне\~господарство,\~а після\~її смерті\~ поховав\~та продовжив\~проживати у\~вказаному будинку. При цьому,\~суд звертає\~увагу на\~те,\~що відсутність\~реєстрації місця\~проживання заявника\~за місцем\~проживання спадкодавця\~не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем. Так,\~Верховний Суд\~в постанові\~від \~10\~січня 2019\~року у\~справі №484/747/17\~зазначив,\~що відсутність\~реєстрації місця\~проживання позивача\~за місцем\~проживання спадкодавця\~не може\~бути доказом\~того,\~що він\~не проживав\~зі спадкодавцем,\~оскільки сама\~по собі\~відсутність такої\~реєстрації згідно\~зі статтею\~2\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~не є\~абсолютним підтвердженням\~обставин про\~те,\~що спадкоємець\~не проживав\~зі спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~якщо обставини,\~встановлені частиною\~третьою статті\~1268\~ЦК України,\~підтверджуються іншими\~належними і\~допустимими доказами,\~які були\~надані позивачем,\~та оцінені\~судом. За змістом\~норми статті\~1268\~ЦК України\~порядок прийняття\~спадщини встановлюється\~залежно від\~того чи\~проживав постійно\~спадкоємець разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Тому ВС погодився, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем. Судом встановлено, що 14 червня 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гаражи Н.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , однак постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гаражи Н.П. за вих.№694/02-31 від 14 червня 2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що заявником не було надано документів на підтвердження факту його проживання з [PERSON] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Отже, встановлення вказаного факту необхідно [PERSON] для реалізації своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Із заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] більше ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкрита, свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала, що підтверджується листом завідувача Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Кормілець Ю.М. за вих. №4971/01.16 від 27 листопада 2019 року. Наведене свідчить, що встановлення факту, про який заявник просить у своїй заяві, на вплине на права та обов`язки інших осіб, зокрема інших спадкоємців після смерті [PERSON] . Отже, досліджені судом письмові докази, дають підстави встановити факт постійного спільного проживання [PERSON] , [INFO] , разом з його матір`ю [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини після смерті останньої, а саме станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного і

Outcome: approved