Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Артемівської селищної ради Чутівського району Полтавської області про визнання заповіту нікчемним, в якому вказав, що [INFO] померла його мати - [PERSON], яка за життя, 26.06.2009 р., склала заповіт, яким все належне їй майно заповідала [PERSON], [INFO] Даний заповіт був посвідчений секретарем Артемівської селищної ради Чутівського району Полтавської області Малько Л.М. та зареєстрований в книзі нотаріальних дій за №52. Вважає вказаний заповіт нікчемним, оскільки мати мала фізичні вади зору та не могла сама його прочитати та підписати. Крім того, всупереч ст.1248 ЦК України посвідчення заповіту відбувалося без свідків, та всупереч ст. 1257 ЦК України заповіт складений з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, просили відмовити в їх задоволенні, оскільки мати самостійно читала і писала, як за допомогою окулярів, так і без них. Представник відповідача Артемівської селищної ради Чутівського району Полтавської області позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона дійсно посвідчувала заповіт [PERSON] від 26.06.2009 р. за вимогою останньої, який зачитала їй вголос та надала для ознайомлення. [PERSON] ознайомилася із вказаним заповітом, підписала його, і будь-яких скарг з її боку про те, що вона не може прочитати та підписати, або щось в тексті заповіту їй не зрозуміло, чи не задовольняє, вона не висловлювала, як в день складання заповіту, так і після. Суд, заслухавши пояснення представника [PERSON], відповідача [PERSON], представника Артемівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. У відповідності з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 26.06.2009 р. [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно заповідала [PERSON], [INFO] Даний заповіт був посвідчений секретарем Артемівської селищної ради Чутівського району Полтавської області Малько Л.М., зареєстрований в книзі нотаріальних дій за №52 (а.с.5) та внесений до Спадкового реєстру за номером 48113049 (а.с.6). [INFO] [PERSON] померла (а.с.4). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ч.1 ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Частиною 2 статті 1247 ЦК України передбачено, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч.4 ст. 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.1247 ЦК України заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Згідно ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. У відповідності до ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Вирішуючи питання, чи були порушені норми ч.1 ст.1257 ЦК України при складанні заповіту, суд приймає до уваги, що ні позивачем під час подачі позовної заяви до суду, ні його представником в ході судового розгляду, не були надані докази і не доведені обставини, які б давали підстави для визнання заповіту нікчемним з цих підстав. Позивач та його представник у підтвердження своїх позовних вимог вказують на те, що посвідчення заповіту відбувалось у відсутності свідків, присутність яких в даному випадку була обов'язковою, чим були порушенні вимоги ст.ст.1248 та 1253 ЦК України, оскільки [PERSON] за життя мала значні вади зору, з приводу чого неодноразово проходила лікування в спеціалізованих медичних закладах. Наявність вад зору та їх значний ступінь встановлено висновком експерта №107 від 09.09.2014 р. судово-медичної експертної комісії, яка дійшла до висновку про те, що [PERSON] (навіть за умови корекції зору) не могла розрізняти друкований текст виконаний шрифтом з розміром меншим №9 відповідної контрольної таблиці визначення гостроти зору для читання. В судовому засіданні представник Артемівської селищної ради Чутівського району Полтавської області пояснила, що під час складання заповіту [PERSON] не скаржилася на те, що вона має вади зору, не в змозі прочитати та підписати заповіт. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Враховуючи вищевикладене, а також те, що під час складання заповіту [PERSON] не скаржилася на вади зору, була згідна зі змістом заповіту, власноручно його підписала, не вчиняла дій на його зміну або скасування, її волевиявлення було вільним і відповідало її внутрішній волі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed