Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Уманського МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області про визнання договору удаваним, визнання укладеним договору купівлі-продажу, визнання права власності на транспортний засіб та звільнення майна з-під арешту, вказавши, що 17 квітня 2011 року він придбав у [PERSON] автомобіль марки «ВАЗ-2109», 1994 року випуску, червоного кольору, номер кузову [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є [PERSON] Договір купівлі-продажу автомобіля вони вирішили оформити шляхом надання йому генерального доручення на право керування, продажу автомобіля та на власний розсуд виконувати інші дії. Дане доручення було видане на його ім'я. Після оформлення доручення він сплатив [PERSON] за придбаний автомобіль обумовлену між ними ціну, а саме 25000 грн., після чого останній передав йому документи на вказаний автомобіль, ключі від нього та надав розписку на підтвердження факту отримання коштів від 17.04.2011 року. Договір доручення, на підставі якого була видана довіреність, є удаваним, оскільки на час отримання генеральної довіреності в нього був складний матеріальний стан, що позбавляло його оформити договір купівлі - продажу автомобіля та його переоформлення. У вересні 2013 року він звернувся до Уманського ВРЕР з метою подальшого переоформлення автомобіля на своє ім'я, де йому було повідомлено, що на даний автомобіль було накладено арешт постановою Уманського МВ ДВС від 01.08.2013 року. 21 жовтня 2013 року державним виконавцем Кравченко М.В. був складений акт опису й арешту автомобіля і встановлено обмеження права користування ним. Після цього документи на автомобіль були вилучені, а автомобіль був переданий йому на відповідальне зберігання. Звернувшись до Уманського МВ ДВС йому було роз'яснено про можливість захисту порушеного права власності в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 235 ЦК України між ним та [PERSON] був укладений удаваний правочин доручення, з метою приховання договору купівлі-продажу, в зв'язку з чим слід керуватись правилами, які регулюють правочин, що вчинений насправді. Фактично між ними був укладений договір купівлі-продажу. Згідно положення ст. 655 ЦК України - за договором купівлі - продажу одна сторона передає майно у власність другої сторони (покупцю), а покупець приймає товар, сплативши його вартість. Відповідно до положень ст. 334 ЦК України - право власності у покупця майна по договору виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором чи законом. Таким чином, починаючи з 17 квітня 2011 року він є власником вищезазначеного автомобіля, оскільки отримав його в своє розпорядження та фактично користувався ним. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржнику, має право звернутись до суду із позовом про звільнення майна з під арешту. Тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом для захисту свого порушеного права власності. Тому просить визнати договір доручення від 17 квітня 2011 року [PERSON], яким надано [PERSON] право керування та продажу автомобіля марки «ВАЗ-2109», 1994 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузову) [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] - удаваним; визнати, що між [PERSON] та [PERSON] 17 квітня 2011 року укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки «ВАЗ-2109», 1994 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузову) [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]; визнати за ним право власності на автомобіль марки «ВАЗ-2109», 1994 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузову) [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]; скасувати арешт та звільнити автомобіль марки «ВАЗ-2109», 1994 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузову) [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] з-під арешту, накладеного міським відділом державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції, згідно постанови від 01 серпня 2013 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просить його задоволити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, письмово подав заяву від 23 грудня 2013 року, в якій вказав, що позовну заяву [PERSON] визнає повністю, не заперечує проти її задоволення, просить розгляд справи проводити у його відсутність. В судове засідання представник Уманського МВ ДВС старший державний виконавець Кравченко М.В. не з'явилась, письмово подала заяву від 31 січня 2014 року, в якій просить справу слухати без участі представника. Позов по справі не визнає, так як на даний час виконавче провадження про стягнення з [PERSON] боргу на користь [PERSON] не завершено, борг [PERSON] не погашено. Просить в позові відмовити. В подальшому в суд не викликати в зв'язку з навантаженням. В попередньому судовому засіданні пояснила, що 21.10.2013 року нею згідно акту опису та арешту майна автомобіль ВАЗ 2109 д.н. [NUMBER] було описано, арештовано та передано на відповідальне зберігання [PERSON] з метою забезпечення виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 105560,00 грн. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що дійсно вона підписала розписку про отримання [PERSON] коштів від [PERSON] за продажу автомобіля в сумі 25000 грн. 17 квітня 2011 року при оформленні ними довіреності на автомобіль. Вислухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Так, п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч.1 ст. 206 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що такий письмовий правочин між сторонами не вчинявся. [PERSON] 17 квітня 2011 року видав [PERSON] довіреність бути його представником з питань розпорядження автомобілем ВАЗ 2109 д.н. [NUMBER] , належним йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ , виданим 25.03.1998 року Уманським МРЕВ ДАІ УМВС України в Черкаській області та продати, обміняти, передати в оплатне чи безоплатне користування. Для цього надав йому право керувати його автомобілем, представляти його інтереси в органах нотаріату, комісійних магазинах, органах ДАІ та надав йому інші повноваження щодо свого автомобіля. Згідно зі ст.ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Торгівля транспортними засобами, що були в експлуатації, здійснюється відповідно до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 № 1200. Видачу генеральної довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб, що був в експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб. Крім того в Україні існує спеціальний порядок купівлі-продажу транспортних засобів, що регламентується Законом України «Про дорожній рух» та Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації) , зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». Зокрема ст. 34 вказаного Закону передбачено обов'язкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди про його придбання. А п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 обов'язковою умовою для укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу передбачає його попереднє зняття в установленому порядку з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Як вбачається з матеріалів справи при наданні [PERSON] довіреності [PERSON] від 17 квітня 2011 року автомобіль марки ВАЗ 2109, 1994 року випуску з обліку не був знятий, в органах МРЕВ ДАІ до цього часу зареєстрований на ім'я [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: dismissed