Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , просить розірвати шлюб. Мотивує свої вимоги тим, що з 15.02.1991 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось. Виникали конфлікти, сварки, непорозуміння, можливості зберегти сімю немає. В судове засідання учасники справи не з`явились. Позивач подавдо суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі, строк на примирення не надавати, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, була належно повідомлена про день, час та місце судового засідання. Справа розглядалася без її участі. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Дослідивши позовну заяву, заяви сторін, матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15.02.1991 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницькій області, актовий запис № 3 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.05.2019 року). Від шлюбу діти [PERSON] та [PERSON] є повнолітніми. Як випливає із змісту позовної заяви, шлюбне життя у сторін не склалось, виникають сварки та конфлікти через різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. З 2012 року подружні відносини фактично між ними припинилися. Сторони примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажають, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачають. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя у шлюбі подружжя протирічить інтересам позивача. Він не бажає поновлювати подружні стосунки, так як шлюбні відносини існують формально, а сім`я фактично розпалась. Відповідно до ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані позивачем в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання подружжя продовжувати шлюбні відносини, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу [PERSON] суперечило б інтересам позивача та відповідача, оскільки сторони наміру відновлювати подружні відносини не мають, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати з підстав фактичного розпаду сім`ї.

Outcome: approved