Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від заборгованості по аліментам, яка виникла в період з 12 жовтня 2016 року по 01 вересня 2017 року у розмірі 10392 грн. 90 коп. та зміну способу стягнення аліментів шляхом визначення твердої грошової суми в розмірі 939 грн. щомісячно. В судовому засіданні представник позивача зменшила розмір позовних вимог, та просила лише звільнити позивача від заборгованості по аліментам, яка виникла в період з 12 жовтня 2016 року по 01 вересня 2017 року у розмірі 10392 грн. 90 коп. В обґрунтування позову зазначається, що на підставі рішення суду з позивача стягуються на користь відповідача аліменти на двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку. Згідно розрахунку наданого державною виконавчою службою заборгованість по аліментам нарахована за період з 12 жовтня 2016 року. Однак, в період з 12 жовтня 2016 року по 01 вересня 2017 року діти мешкали в будинку, який належить позивачу, що на думку позивача, є підставою для звільнення його від заборгованості, яка виникла в зазначений період. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, крім того зазначали, що факт проживання дітей із батьком в період з 12 жовтня 2016 року по 01 вересня 2017 року, підтверджується також інформацією отриманою від психіатричної лікарні. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, та окремо зазначили, що позивач дружину з дітьми вигнав з дому, допомогу не надає, діти є також інвалідами та потребують постійного догляду, що позбавляє відповідача можливості влаштуватись на постійну роботу на повний робочий день. На цей час відповідач із дітьми проживає у сторонніх людей, які їм допомагають харчами, грошима та одягом. В період часу, за який позивач просить звільнити від заборгованості по аліментам, діти хоча і проживали в будинку батька, однак відповідач їх самостійно утримувала та додаткової допомоги від позивача не отримувала. Державний виконавець також надавав пояснення в судовому засіданні у зв'язку з чим зазначав, що розрахунок заборгованості здійснено відповідно Закону України «Про виконавче провадження», та заборгованість буде стягнута лише після досягнення старшою дитиною повноліття. Рішення судом прийнято за відсутності представника відповідача, оскільки відповідач не наполягав на участі представника у судовому засіданні та окремо зазначив, що справу можливо розглянути за відсутності її представника. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 31 січня 2018 року витребувано додаткові докази від Херсонської обласної психіатричної лікарні, які судом отримано 27 лютого 2018 року. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача і відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для частково задоволення позовних вимог [PERSON]. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 11 червня 2009 року. В шлюбі народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 26 січня 2017 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, починаючи з 12 жовтня 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Постановою державного виконавця від 03 жовтня 2017 року звернуто стягнення на пенсію, яку отримує позивач, як інвалід дитинства. Державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості за період з 12 жовтня 2016 року по вересень 2017 року, яка склала 11459 грн. 10 коп.. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами, в період з 24 лютого 2017 року по 14 квітня 2017 року відповідач [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» (а.с.77). Весь цей час діти перебували на повному утриманні батька, що сторонами також не заперечується. В зазначений період на підставі виконавчого листа за позивачем рахується заборгованість по аліментах. Оскільки судом встановлено, що діти перебували на повному утриманні батька в цей період суд вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] в частині звільнення його від заборгованості по аліментам нарахованим за період з 24 лютого 2017 року по 14 квітня 2017 року. Разом з цим в іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки весь час з жовтня 2016 року по вересень 2017 року, за виключенням періоду з 24 лютого 2017 року по 14 квітня 2017 року, хоча діти з матір'ю і проживали в будинку позивача, його обов'язок сплачувати аліменти не припинився.

Outcome: partial