Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради про визначення місця проживання дитини. В позові позивач зазначив, що він перебував з відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13.10.2011 р. відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя, після чого вони почали жити окремо. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився жити разом з позивачем. До теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Зараз дитина мешкає разом з позивачем та його батьками. Позивач вважає, що в інтересах сина проживати саме з ним, а не з його матір'ю. Він має роботу, його робочий день триває з 9-00 до 15-00 год., тому позивач має час відводити дитину до школи, займається із ним вечорами, гуляє та іншим чином піклується про нього. Має стабільний самостійний дохід. Крім того, позивач перебуває у другому шлюбі з дружиною, яка знаходиться у відпустці по догляду за їхньою спільною дитиною та яка має сили і бажання доглядати за сином [PERSON], доки позивач знаходився на роботі. В той час, як відповідачка не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання [PERSON], мешкає у орендованій квартирі за оренду якої позивач сплачує кошти та яка не облаштована у повному обсязі всім необхідним для розвитку дитини, не може забезпечувати умови для нормального розвитку дитини, його навчання. Позивач же проживає у комфортабельному будинку, де створені всі умови для проживання, обладнана кімната для дитини. Щодо стосунків між [PERSON] та його дружиною, то вони мають добрі стосунки один з одним. Син забезпечений власним житлом. Відповідно до договору та витягу йому належить на праві власності 3/100 житлового будинку, що є окремою кімнатою. З моменту розлучення з відповідачкою син зареєстрований та фактично проживає з позивачем, про що свідчить довідка про склад сім'ї. Він постійно піклується про дитину з самого дитинства, та матеріально повністю його утримує. Крім того за інформацією якою позивач володіє відповідачка на цей час зловживає спиртними напоями. Спиртними напоями позивач не зловживає, не пале, за місцем роботи і проживання характеризуюся позитивно, добре відноситься до сина. Вважає, що перебування сина в сім'ї відповідачки негативно впливає на його виховання та здоров'я. Відповідачка не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров'я дитини умов проживання. Позивач просить визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], саме з ним. [PERSON] подала зустрічну позовну заяву, в якій просила визначити місце проживання дитини саме з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. В заяві зазначила, що з 19.09.1997 року по 13.10.2011 року вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами було розірвано 13.10.2011 р. відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Після розірвання шлюбу сторони по справі дійшли згоди про визначення місця сина разом з матір'ю, що підтверджується вищевказаним судовим рішенням. Сторони та їх син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. У цьому ж будинку [PERSON] має у власності частку у розмірі 3/100. Інша частина вказаного будинку належить на праві власності батькам [PERSON] Незважаючи на реєстрацію сторін у вказаному будинку, вони у будинку фактично не проживають. [PERSON] ще під час шлюбу з нею створив нову родину, через що розпалась сім'я сторін і при цьому інтереси сина його не цікавили, а дитина вкрай тяжко пережила розлучення батьків. [PERSON] проживає у квартирі нової дружини, у них народився спільний син, про якого і піклується він у теперішній час. Майже одразу після розірвання шлюбу за місцем реєстрації [PERSON] у вищевказаному будинку було замінено замки, через що вона втратила можливість проживати у будинку. 3 метою врегулювання конфлікту між батьками та колишньою дружиною, [PERSON] уклав договір оренди для тимчасового проживання [PERSON] та сина, який у теперішній час розірвав. Син [PERSON] часто приходить до бабусі і дідуся, іноді залишається на ніч, у кімнаті, в якій проживав раніше, зареєстрований за вказаною адресою, оскільки має у власності частину будинку. [PERSON] у теперішній час працює, має стабільний доход, має нормальний стан здоров'я, має можливість забезпечити сина всім необхідним за віком, має достатньо часу для спілкування з сином, оскільки працює за гнучким графіком. Будь-яких шкідливих звичок, в тому числі як вказано у позові [PERSON], вона не має, займається спортом та художньою творчістю. [PERSON] інших дітей окрім [PERSON] не має. [PERSON] сенс усього життя матері і хлопець добре це розуміє, дуже прихильний до матері, допомагає їй в усьому, має гарні довірчі стосунки з мамою, бажає з нею проживати за місцем їх реєстрації. Даніїл добре ставиться і до батька та бабусі і дідуся. [PERSON] завжди виховувала у сина повагу до дорослих, підтримувала авторитет батька навіть після розлучення, адже бажає сину тільки найкращого. Вона вважає себе люблячою мамою, яка ще багато гарного може дати сину, бути для нього зразком і наставницею в багатьох життєвих питань. [PERSON] також впевнена, що її син має право на спілкування і виховання з кожним з батьків і контакт з рідними і близькими йому людьми не повинен розриватися через розірванню шлюбу між батьками. Після розлучення сторін по справі, [PERSON] створив нову родину, і понад два роки його зовсім не цікавило ні здоров'я, ні розвиток, ні матеріальне забезпечення сина. Мама, та бабусі піклувались про сина та онука. [PERSON] була вимушена влітку 2013 р. через матеріальні проблеми у родині, які [PERSON] не цікавили, виїхати працювати до м. Києва, звідки вона щотижня поверталась до м. Запоріжжя, де у бабусі за адресою: [ADDRESS] проживав син. [PERSON] ніколи не відвідував батьківські збори у школі, не вчив спільно з сином уроки, не радів відмінним результатам навчання сина, не відвідував спільно з ним під час хвороби лікарів, не оздоровлював його влітку, навіть не цікавився успіхами сина у бальних танцях, які вважав «не чоловічою справою», але з яких [PERSON] мав високі досягнення та успіхи. Пізніше саме через наполягання батька, [PERSON] залишить заняття бальними танцями. Лише після того, як вона звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення аліментів на утримання сина, [PERSON] вирішив, що він бажає визначити місце проживання сина з ним. Зазначив у позові неправдиві обставини, що характеризують її як матір і як людину. Та немає таких причин, таких обставин які б могли розлучити сина з матір'ю. Ухвалою Ленінського районного суду від 06.11.2013 р. зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради про визначення місця проживання сина з матір'ю об'єднано з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради про визначення місця проживання дитини. [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, та просили суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] просили відмовити у повному обсязі. [PERSON] пояснив суду, що син проживаючи з ним почував себе комфортно, у звичній для нього обстановці, був забезпечений всім необхідним, та крім того він не перешкоджав матері бачитися та спілкуватися з дитиною. Однак, коли був поданий позов до суду, [PERSON] деякий час з сином проживала за адресою: [ADDRESS], та не дозволяла йому проживати з батьком. На даний час [PERSON] проживає з батьком за адресою: [ADDRESS]. Представники відповідачка [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] просили відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі, та просили визначити місце проживання дитини саме з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Також посилалися, що позивач [PERSON] проживає з новою дружиною та малолітньою дитиною за адресою реєстрації дружини [ADDRESS]. В судовому засіданні представник третьої особи - служба у справах дітей Запорізької міської ради у Ленінському районі зазначив, що відповідно до висновку вважає за доцільне покласти вирішення спору на розсуд суду з обов'язковим урахуванням думки дитини з цього питання, оскільки дитина виявила бажання, щоб їй надали право самостійно визначати місце проживання. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, з'ясувавши думку самої дитини [PERSON], [INFO], заслухавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що 19.09.1997 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради, актовий запис №625, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 11.07.2000 р. (а.с.5). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2011 р. (а.с.7). 07.09.2012 р. [PERSON] уклав із [PERSON] шлюб, який зареєстровано Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №278, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 07.09.2012 р.(а.с.12). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 04.12.2012 р. (а.с.13). У довідці №197 від 04.10.2013 р., виданої квартальним комітетом №42 Ленінського району м. Запоріжжя [PERSON], зазначено, що він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], та разом з ним проживає син [PERSON], [INFO], який і зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (данні про проживання дитини зі слів сусідів).(а.с.11). [PERSON] працює та має постійний дохід. Згідно договору дарування від 25.03.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №798, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар 3/100 частини жилого будинку [ADDRESS]. У власність [PERSON] переходить в жилому будинку літ. «А» жила кімната 1-6 площею 9,6 кв.м.(а.с.52-53). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13277614 від 19.01.2007 р. [PERSON] на праві приватної власності належить 3/100 частки жилого будинку [ADDRESS]. (а.с.54). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорі оренди землі за №010928800429, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3/100 з 0.1000 га, розташованої по [ADDRESS]. (а.с.66). Судом також встановлено, що на теперішній час дитина [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], в якому йому належить 3/100 частки жилого будинку. [PERSON] працює у Запорізькій міській громадській організації «Асоціація інвалідів «Оберіг» на посаді юриста з 10.08.2013 р. по теперішній час, що підтверджується довідкою від 2013 р.(а.с.55). та позитивно характеризується за місцем роботи, що підтверджується характеристикою від 2013 р. (а.с.56). [PERSON] позитивно характеризується за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS], що підтверджується характеристикою від 23.10.2013 р., де зазначено, що вона на теперішній час проживає за іншою адресою.(а.с.57). Також, згідно характеристики від 15.08.2011 р. за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS], [PERSON] за час проживання позитивно характеризувалась.(а.с.59) Згідно довідки №102 від 15.08.2011 р., виданої квартальним комітетом №42 Ленінського району м. Запоріжжя [PERSON], зазначено, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та у будинку також зареєстровані: [PERSON], [INFO], - син, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - свекор, [PERSON] - свекруха, [PERSON] - сестра чоловіка, [PERSON] - бабуся чоловіка.(а.с.60). У довідці №205 від 23.10.2013 р., виданої квартальним комітетом №42 Ленінського району м. Запоріжжя [PERSON], зазначено, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та має склад сім'ї: [PERSON], [INFO] (співвласник будинку 3/100 ч.).(а.с.58). Згідно довідки Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради від 29.10.2013р., [PERSON] на диспансерному обліку в КУ «Обласна психіатрична лікарня» (м. Запоріжжя) не перебуває.(а.с.61). Доводи [PERSON] викладені в позовній заяві, що [PERSON] зловживає спиртними напоями не підтверджені будь-якими доказами. Відповідно до характеристики від 21.10.2013 р. на учня 7-А класу ОШ №69 [PERSON], він позитивно характеризується. До жовтня 2011 року [PERSON] виховувався в повній соціально благополучній сім'ї, в якій отримував все необхідне для свого віку. Після розлучення батьків [PERSON] проживав з матір'ю [PERSON]. Мати регулярно відвідувала школу, батьківські збори, цікавилась успіхами сина, підтримувала зв'язок з класним керівником, завжди прислуховувалась до його порад по вихованню дитини. По мірі необхідності класний керівник зверталась і до батька [PERSON], який правильно реагував на прохання вчителя. З квітня 2013 року мати [PERSON] працювала у м. Києві. Незважаючи на те, що мати знаходилась в іншому місці, вона постійно спілкувалась з класним керівником у телефонному режимі та цікавилась успіхами дитини. В вересні 2013 року була присутньою на батьківському зборі. Контакти з вчителями у мати добрі.(а.с.62-63). Згідно ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], №05-01-25/1133 від 29.11.2013 р., з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, беручи до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, на підставі ч. 2,3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 153, ст. 160 Сімейного кодексу України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм про шлюб і сім'ю», орган опіки та піклування районної адміністрація Запорізької міської ради по Ленінському району прийшов до висновку надати малолітньому [PERSON], [INFO], право на самостійний вибір щодо визначення місця проживання з одним із батьків; попередити батьків про правові наслідки за підбурювання дитини проти одного з батьків.(а.с.89-91). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до вимог ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Так, ч. 1 ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід врахувати також положення ст..160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків,яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Згідно ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою слід рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Згідно ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 р. під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє належну увагу думкам, висловленим дитиною. В судовому засіданні [PERSON], [INFO], пояснив, що любить та поважає обох батьків, і на даний час спокійно може проживати як із батьком так із матір'ю, тому не готовий та не бажає вибирати між батьками, з ким із них йому проживати, та бажав би, щоб суд залишив йому можливість самостійно визначати своє місце проживання. Також пояснив, що батько [PERSON] разом з сім'єю проживає по [ADDRESS], там же більшу частину часу проживав і він, в той час коли мама перебувала у м. Києві, однак на час розгляду справи мама [PERSON] заборонила йому проживати з батьком. Однак він бажає самостійно вирішувати та визначати своє місце проживання, оскільки через декілька місяців йому виповнюється 14 років. Крім того зазначив, що обоє батьків зазначають адресу для проживання [ADDRESS], а саме йому належить 3/100 частки жилого будинку [ADDRESS]. Таким чином, він вважає, що між батьками виник матеріальний конфлікт, однак він не бажає приймати участь у з'ясуванні матеріальних стосунків між батьками, оскільки у нього гарні та люблячі батьки, і яких він також дуже любить і бажає проживати як із батьком так із матір'ю. Згідно з вимогами ч. 2 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ст..15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, враховуючи бажання [PERSON], [INFO], який через 3 місяці досягне чотирнадцяти років, та матиме право самостійно визначати своє місце проживання, враховуючи висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району №05-01-25/1133 від 29.11.2013 р., який є обов'язковим при розгляді справ такої категорії, про доцільність надати право [PERSON] на самостійний вибір щодо визначення місця проживання з одним із батьків, приймаючи до уваги позицію батьків, кожний з яких просить суд встановити місце проживання дитини саме з ним, однак за однією адресою [ADDRESS], та враховуючи, що саме [PERSON] належить 3/100 частки жилого будинку [ADDRESS], суд дійшов обґрунтованого висновку, що необхідне відмовити у задоволенні обох позовів, щоб [PERSON] мав змогу вільно обирати своє місце проживання з кожним із батьків. Отже суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком, та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради про визначення місця проживання сина з матір'ю не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed