Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 21 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції у Харківській області. Вказує, що від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої він сплачує аліменти. Подружнє життя між ними не склалося через несумісність характерів, часто виникають непорозуміння. Вони мають різні погляди на життя та сімейні стосунки. Вже більше шести місяців проживають окремо, не піклуються один про одного як подружжя. Вважає, що причин, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне проживання як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Сенсу підтримувати сімейні відносини не вбачає. Посилаючись на вищевказані обставини просить шлюб розірвати. Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не зявилися, надавши письмову заяву (позивач), телефонограму (відповідач) - в яких позивач на задоволенні позову наполягає, а відповідач позов визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін та на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст.112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є громадянином України, про що свідчать фотокопія його паспорту (а.с.5). Сторони по справі, перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 21 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції у Харківській області. Актовий запис 13. 01 жовтня 2015 року в подружжя народилася донька Марія, про що свідчить фотокопія свідоцтва про її народження (а.с.7). Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені. Вбачається, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо у звязку із небажанням позивача за вказаних обставин зберегти шлюб, особисто - неприязними стосунками, що склалися. Наведене свідчить, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Отже, підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливе, шлюб фактично розпався та існує формально, а тому позов і підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Клопотання про стягнення на свою користь понесених витрат по сплаті судового збору позивачем не заявлене. А тому,

Outcome: approved