Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на незавершений будівництвом садовий будинок та належними йому господарськими будівлями і спорудами. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що його батько [PERSON] у 1980 році отримав земельну ділянку площею 0,059 га, яка знаходиться в с. Хотянівка, садовий кооператив «Каскад», цільове призначення для ведення садівництва. З 1983 року по 2005 рік позивачем на вищезазначеній ділянці збудовано будинок, сарай приміщенням для душової, господарського інвентаря, приміщенням для дров, туалет, а також скважину з насосом для води, які не введені в експлуатацію. Після закінчення будівництва [PERSON] звернувся до свого батька [PERSON] з проханням подарувати [PERSON] земельну ділянку на, що батько погодився та 05.10.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування земельної ділянки. Оскільки у позивача та відповідача були добрі стосунки, [PERSON] обіцяв піклуватися про позивача, надавати йому фінансову допомогу. Однак, після укладення договору дарування стосунки з сином погіршились. Крім того, позивач вважає, що відповідач хоче заволодіти усім його нерухомим майном. Таким чином, оскільки будинок з господарськими будівлями збудовано саме позивачем [PERSON] , він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просив суд, визнати за ним право власності на незавершений будівництвом садовий будинок з господарськими будівлями і спорудами, а саме: сарай з приміщеннями для душової, господарського інвентаря, приміщення для дров, туалет, а також скважину з насосом для води, розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,059 га, що знаходиться на території садового товариства « [ADDRESS] », [ADDRESS] . Позивач та його представник в судовому засіданні заявлений позов підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідача та його представники в судовому засіданні заявлений позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи садівничого товариства «Каскад» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Хотянівської сільської ради в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи у відсутність представника, щодо заявленого позову покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Вишгородської районної державної адміністрації в Київській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку причини неявки суду невідомі. Допитаний в якості свідка [PERSON] в суді повідомив, що з позивачем знайомий давно, разом працювали. Десь в 1987-1988 роках на прохання позивача допомагав йому розвантажувати будівельні матеріали на земельній ділянці в с. Хотянівка. Там велося будівництво будинку, яке розпочав батько позивача, а закінчував вже позивач. Закінчилось будівництво, зі слів позивача десь на початку 2000 років, можливо в 2005 році. Хто являється власником земельної ділянки йому невідомо. Допитаний в якості свідка [PERSON] в суді повідомив, що будинок будувався з 1987 року, починав будівництво батько позивача, а закінчував позивач. Земельна ділянка належить [PERSON] чи його батьку точно не знає. Позивач приїздив на ділянку займався будівництвом будинку. Допитаний в якості свідка [PERSON] в суді повідомив, що будинок почав будувати батько позивача, позивач закінчував будівництво. Зараз будинок трохи змінений та добудовано сарай. Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в якості свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ч.1\~ст.13\~ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] , на підставі рішення виконкому Хотянівської сільської ради народних депутатів від 23.11.1999 року №85/99 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,059 га, яка розташована на території Хотянівської сільської ради С/Т «Сосновий бір», цільове призначення ведення садівництва. 05.10.2005 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдарований) укладено договір дарування земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук О.Б., зареєстрований за №13403. Відповідно до умов договору дарування, дарувальник передає у власність обдарованому безоплатно земельну ділянку площею 0,059 га, що знаходиться на території Хотянівської сільської ради, СТ «Сосновий бір», Вишгородського району, Київської області, надану у власність дарувальнику для садівництва. Відповідно до ст.328\~ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 2 статті 331\~ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Аналіз положень статті 331\~ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 ЦК України, ч.3 ст.3\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. Статтею 2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.18\~Закону України\~«Про основи\~містобудування» реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об`єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій. При цьому, закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об`єктів забороняється. Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. В матеріалах справи відсутні докази введення спірного будинку з господарськими спорудами в експлуатацію в установленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права, що також не заперечується сторонами по справі. Крім того, визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами Цивільного кодексу\~України чи іншими нормативними актами не передбачено. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 19.03.2018 року та Верховним Судом України у постанові від 27 травня 2015 року у справі №6-159цс15. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання право власності на незавершений будівництвом садовий будинок з господарськими будівлями і спорудами, а саме: сарай з приміщеннями для душової, господарського інвентаря, приміщення для дров, туалет, а також скважину з насосом для води, розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,059 га, що знаходиться на території садового товариства « [ADDRESS] », [ADDRESS] , [ADDRESS] , не підлягають задоволенню, оскільки не проведена державна реєстрація на даний будинок, що визначено статтею 331 ЦК України. Крім того, відповідно до вимог ч.9 ст.158 ЦПК України, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, застосовані згідно ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 16 травня 2018 року.

Outcome: dismissed