Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності на жилий будинок за адресою : [ADDRESS] , визнання її та її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зобов»язання знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку по [ADDRESS]. З його згоди в зазначеному будинку зареєстрована його бувша невістка [PERSON] В березні 2012 року у неї народився син [PERSON], який був зареєстрований за зазначеною адресою. 09 жовтня 2012 року відповідач разом з дитиною залишила будинок, забрала свої речі і дитини і виїхала в Луганську область до своєї матері і бабусі. Після виїзду вона в будинку не з»являлась, не проживала і не ставила питання про вселення та проживання. Проживаючи в Луганській області, відповідач народила сина [PERSON], [INFO]. Після його народження приїздила в м. Комсомольськ для оформлення документів на отримання допомоги на дитину і зареєструвала дитину за його адресою, про що він дізнався, коли брав довідку з місця проживання 06.12.2013 року. Відповідач не зустрічалась з ним під час свого приїзду, не сплачує за житло та комунальні послуги. На даний час у нього виникла необхідність розпорядитись своєю власністю, але він не може цього зробити, оскільки відповідач перешкоджає цьому. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення частково. Згідно ст. 319, 321 ЦК України, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом позивач [PERSON] є власником жилого будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] ( а.с. 4). Суд вважає, що порушені права позивача як власника житла, оскільки реєстрація відповідача та її неповнолітніх дітей перешкоджає вільно володіти, користуватися і розпоряджатися жилим будинком. Згідно ч.1 ст.405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч.2 ст. 156 ЖК України за згодою власника будинку ( квартири) член його сім»ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім»ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Згідно ч.3 ст. 156 ЖК України член сім»ї власника будинку зобов»язані дбайливо ставитися до житлового будинку (квартири). Повнолітні члени сім»ї власника зобов»язаня брати участь у ви тратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведення ремонту. Спори між власником та членами його сім»ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані, але не проживають за адресою : [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання від 06.12.2013 року ( а.с.5). З показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні від 19.03.2014 року вбачається, що в жовтні 2012 року відповідач [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] забрала всі свої речі і виїхала в Луганську область до своїх родичів. Більше її ніхто не бачив. В будинок відповідач з дітьми не поверталась і не намагалась вселитися. Перешкод в користуванні житлом відповідачу ніхто не чинив. Згідно довідки амбулаторії сімейної медицини мікрорайона Низи - Піддубне м. Комсомольська Полтавської області від 06.12.2013 року дитина [PERSON],[INFO], наглядався лікарем загальної практики - сімейної медицини за адресою [ADDRESS] з народження по 09 жовтня 2012 року, а в подальшому дитина з матір»ю вибула в Луганську область ( а.с. 6). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що в судовому засідання знайшло підтвердження, що відповідач з неповнолітніми дітьми відсутня без поважних причин понад один рік в спірному житлі з жовтня 2012 року, а тому втратила право користування житлом разом з неповнолітніми дітьми. В задоволенні позовних вимог в частині зобов»язання відповідача з неповнолітніми дітьми знятися з реєстрації не підлягають до задоволення, оскільки не ґрунтуються на законі. Визнання відповідача та її неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування жилим приміщення в зазначеному житловому будинку є підставою для зняття їх з реєстрації. На підставі викладеного та

Outcome: approved