Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 119216 грн. 39 коп., посилаючись на те, що 25.04.2014 року він уклав з відповідачем договір позики, у формі розписки відповідно до якого він передав відповідачу грошові кошти в сумі 3700 доларів США, а відповідач зобовязався повернути позивачу грошові кошти на умовах визначених договором а саме до 30.04.2015р. Посилаючись на те, що відповідач до сьогоднішнього часу ухиляється від повернення боргу, просив суд стягнути з нього 98999 грн 79 коп боргу відповідно до курсу НБУ з урахуванням індексу інфляції в сумі 17710 грн та 3 % річних від простроченої суми боргу в сумі 2506 грн 60 коп. Крім цього, просив стягнути понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги, в обгрунтування яких послалися на обставини викладені в позовній заяві та просили позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 розд. III ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно ст.ст. 1046,1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Оригіналом розписки від 25 квітня 2014 року доводиться та обставина , що відповідач по справі [PERSON] позичив у позивача гроші в сумі 3700 доларів США., зобовязавшись повернути борг до 30 квітня 2015 року. Відповідно до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа, кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. Таким чином, наявність боргового документа, а саме розписки, у позивача свідчить про те, що відповідач не виконав зобовязань по поверненню боргу. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Станом на 21 квітня 2017 року офіційний курс долара США по відношенню до української гривні по даним Національного банку України становить 26, 7567 грн., а тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 98999 грн. 79 коп. (згідно курсу 3700 доларів США х 26, 7567 грн. за один долар США) боргу по договору позики. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 2 цієї статті передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні, то норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобовязання, яке визначене договором у гривні. Отже, в звязку з тим, що гроші передавались відповідачу в іноземній валюті підстав стягувати суму боргу з урахуванням індексу інфляції немає. Позивач нарахував відповідачу 2506 грн 60 коп 3 % річних за користування коштами, які підлягають також стягненню з відповідача відповідно до вимог ст.625 ЦК України. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог слід стягнути понесені ним та документально підтвердженні витрати по оплаті судового збору в розмірі 1015 грн. 06 коп. На підставі ст.ст.526,533, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial