Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, який мотивував тим, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя, а саме 28.12.2011 року склала заповіт, що посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І., згідно якого належну їй земельну ділянку, загальною площею 3,3804 га (кадастровий номер [NUMBER] (цільове призначення: для ведення фермерського господарства, розташована: Вінницька область, Вінницький район, Некрасівська сільська рада (за межами населеного пункту)) заповіла позивачу по справі [PERSON] [PERSON] через свого представника [PERSON] звернуся до Вінницької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У прийнятті вищевказаної заяви було відмовлено, у зв'язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, що сплив 10.11.2012 року. Враховуючи викладене 28.02.2013 року позивач по справі звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Внаслідок розгляду вказаного позову Вінницьким районним судом Вінницької області ухвалено рішення про визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Разом з тим, 06.10.2016 року до Апеляційного суду Вінницької області була подана апеляційна скарга на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28.03.2013 року, за результатами розгляду якої винесено рішення від 08.11.2016 року, яким апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, у задоволенні позову [PERSON] до Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області відмовлено. Підставою для скасування вказаного судового рішення стало те, що в ході апеляційного розгляду справи встановлено, що до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] у визначений законом строк звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON] які і є належними відповідачами по даній справі. Суд першої інстанції не перевіривши вказані обстави (щодо належних відповідачів) виніс незаконне та необґрунтоване рішення. Реалізовуючи своє право на звернення до суду до належних відповідачів позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з вказаним позовом, в якому зазначив, що до моменту смерті [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS], однак позивач по справі в той час проживав за іншою адресою: [ADDRESS], а потім по [ADDRESS]. Крім того, позивач станом на [INFO] займав посаду генерального директора ТОВ «Сільське товариство з обмеженою відповідальністю «Декоплант», яке розташоване за адресою Вінницька область, Вінницький район, с. Медвеже Вушко, вул. Наукова 1. Робочий день СТОВ «Декоплант» починається о 9 год. 00 хв. та закінчується о 18 год. 00 хв., при цьому Вінницька районна державна нотаріальна контора працює за аналогічним графіком роботи що й позивач. Крім того, працюючи на займаній посаді,позивач змушений був постійно виїжджати у відрядження за межі місця свого постійного проживання, в тому числі і за кордон. Зокрема з 01.05.2012 року по 28.01.2013 року позивач перебував у відрядженні в м. Київ та Королівстві Нідерландів для визначення стратегічного асортименту торгівлі через поштову розсилку на 2013 - 2015 роки. Враховуючи те, що на листи представника позивача відповідачі по справі не надали своєї згоди на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив визначити йому додатковий строк тривалістю у три місця для подання до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з тих же підстав, що наведено у позові та письмових поясненнях, що долучено до матеріалів справи, зміст яких зводиться до того, що позивач перебуваючи на посаді генерального директора ТОВ «Декоплант» мав дуже щільний графік роботи та він фізично не міг вчинити дію, а саме особисто прибути до нотаріальної контори та подати заяву про прийняття спадщини, окрім того графік відряджень був настільки завантаженим, що позивач фізично перебував в іншому місці, в тому числі і за кордоном а тому не міг подати відповідну заяву до нотаріальної контори. Позивач враховуючи характер та специфіку його роботи намагався відлучитись з роботи (м. Київ) однак його не відпустили. Окрім наведеного позивач за життя спадкодавця допомагав останній матеріально, відвідував її по мірі можливості. Враховуючи те, що за наказом від 27.04.2012 року позивач вибув у відрядження та перебував у розпорядженні керівництва ТОВ «Інтерфлора України» він не був господарем свого власного часу, оскільки підлягав внутрішньому трудовому розпорядку, що встановлено на вказаному підприємстві, що підтверджується матеріалами справи. За відповідним дорученням вказаної юридичної особи позивач неодноразово у строк для прийняття спадщини вибував у відрядження за корон а тому не міг подати заяву про прийняття спадщини особисто у нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Доводи представників позивача, що позивач по справі 30.07.2012 року особисто подавав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, стосовно квартири [ADDRESS] спростовуються інформацією отриманою на запит суду з Держприкордонслужби, згідно якої, він 28.07.2012 року виїхав з України до м. Дортмунд, а повернувся в Україну лише 09.08.2012 року. В судовому засіданні представники відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] заперечували проти позову з тих підстав, що наведені позивачем причини пропуску строку для звернення до нотаріуса у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини не є поважними. Позивач не був позбавлений можливості звернутись до нотаріальної контори з відповідною заявою на протязі 6 місяців з дня смерті спадкодавця, оскільки в період для прийняття спадщини в своїй сукупності він лише місяць був закордоном. При первинному зверненні до суду Вінницького району позивач зазначав зовсім іншу причину пропуску строку, а саме те, що йому було невідомо про смерть спадкодавця. На даний час він змінив свої доводи та підставу позову, однак суд має врахувати його первинну позицію по суті спору. В іншій частині посилались на свої заперечення проти позову, зміст яких зводиться до того, що позивачем: 1) 01.08.2012 року зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]; 2) 17.08.2012 року було вчинено дві нотаріальні дії спрямовані на реалізацію та придбання нерухомого майна, а саме двох квартир, квартира [ADDRESS] - відчуження, та придбання квартири [ADDRESS]; в) зняття з реєстрації за старим місцем проживання та реєстрація за новим, що відповідно відбулось 29.08.2012 року та 04.09.2012 року. Вказані правочини та юридично значимі дії свідчать про те, що позивач об'єктивно міг реалізувати своє право на прийняття спадщини у визначений законом строк. Враховуючи викладене, представники відповідача просили відмовити в задоволенні позову, оскільки причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними та непереборними. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову з тих же підстав, що і її представники. На запитання суду повідомила, що їй невідомо, чому її тітка [PERSON] склала заповіт на позивача по справі. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, надіслали на адресу суду заяви в яких зазначили, що проти задоволення позову вони не заперечують, його визнають, просили позов задоволити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача [PERSON] та її представників, зважаючи на позицію відповідачів [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України. 28.12.2011 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. посвідчено заповіт гр. [PERSON], яка належну їй земельну ділянку, загальною площею 3,3804 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення фермерського господарства, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Некрасівська сільська рада (за межами населеного пункту) заповіла позивачу по справі [PERSON] (зареєстровано в реєстрі за № 3284). (а.с. 16). Право [PERSON] на вищевказану земельну ділянку посвідчувалось Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22.12.2011 року (а.с. 17). [INFO] [PERSON] померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого повторно 18.08.2012 року, серії [NUMBER]. (а.с.10). Після її смерті, відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина. [PERSON] пропустив визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, який сплив 10.11.2012 року, однак в березні 2013 року [PERSON] через свого представника звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори з метою вирішити питання прийняття спадщини [PERSON], на що отримав відповідь з вказаної нотаріальної контори від 16.03.2013 року № 487/01 - 16, згідно якої, враховуючи пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини йому рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. (а.с. 20). За позовом [PERSON] до Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини Вінницьким районним судом Вінницької області 28.03.2013 року ухвалено рішення, згідно якого [PERSON] визначено додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 22). Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 08.11.2016 року апеляційну скаргу [PERSON] на вищевказане рішення Вінницького районного суду Вінницької області задоволено. Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28.03.2013 року скасовано, у задоволенні позову вирішено відмовити. (а.с. 30 - 32). Підставою для скасування вказаного рішення суду стало те, що позов пред'явлено до неналежних відповідачів, оскільки Вінницьким районним судом Вінницької області в ході розгляду справи не перевірено наявність спадкової справи, з якої в стадії апеляційного провадження встановлено, що на спадщину претендують окрім позивача гр. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Враховуючи вказані обставини, позивач дізнавшись що відповідачі по справі проживають у м. Вінниці, звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з наведеним вище позовом до гр. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 1 та 2 ст. 1269 ЦК України (в редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно листа від 16.05.2013 року № 24 - 753/0/4-13 ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. У цьому зв'язку суд зазначає, що дослідженню в судовому засіданні підлягав період з [INFO] (час відкриття спадщини) по 10.11.2012 року включно (закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини), в ході перебігу якого позивач, згідно його доводів, не зміг з об'єктивних та поважних причин особисто звернутись до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про її прийняття. Так, судом встановлено, що згідно протоколу № 1 установчих зборів сільськогосподарського ТОВ «Декоплант» від 11.11.2003 року вирішено призначити [PERSON] директором вказаного товариства (а.с. 44). Наказом від 10.02.2004 року № 001-02 - К, позивача по справі [PERSON] призначено на посаду генерального директора СТОВ «Декоплант» (а.с. 45). Наказом СТОВ «Декоплант» від 10.01.2012 року № 001 - 3 «Про режим роботи підприємства» встановлено режим робочого часу на 2012 рік: початок роботи 09 год. 00 хв., перерва на відпочинок і харчування з 13 до 14 год., закінчення роботи 18 год., вихідні дні субота та неділя (а.с. 37). Наказом по СТОВ «Декоплант» від 27.04.2012 року № 06/2 - 3 «Про відрядження» (за 13 днів до смерті спадкодавця), вирішено відрядити [PERSON] у відрядження з 01 травня 2012 року по 28 січня 2013 року включно до м. Києва та Королівства Нідерландів для визначення стратегічного асортименту торгівлі через поштову розсилку на 2013 - 2015 роки (а.с. 47). Згідно посвідчення про відрядження від 27.04.2012 року [PERSON] вибув у відрядження до м. Києва - ТОВ «Інтерфлора Україна» та Королівства Нідерландів з 01.05.2012 року (за дев'ять днів до смерті спадкодавця). (а.с. 48). Згідно відміток про вибуття у відрядження, прибуття в пункти призначень, вибуття з них і прибуття до місця роботи (а.с. 48) та інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України отриманої на запит суду 04.04.2017 року [PERSON] у період з 24.05.2012 року по 01.06.2012 року, з 25.06.2012 року по 03.07.2012 року, з 10.07.2012 року по 15.07.2012 року, з 28.07.2012 року по 09.08.2012 року, з 22.09.2012 року по 02.10.2010 року, з 10.11.2012 року по 17.11.2012 року (та й в інші дати, однак це не має правового значення) перебував у відрядженні за межами України у м. Дортмунд (а.с. 48 - 50, а.с. 12 т. 2). Причини неприйняття спадщини у ці періоди суд вважає поважними, та непереборними оскільки в цей час позивач перебував поза межами України та не міг фізично реалізувати у визначений законом спосіб своє право на спадкування, шляхом особистого подання відповідної заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Що стосується інших періодів, коли позивач перебував в Україні, суд зазначає те, що перебуваючи з 27.04.2012 року у відрядженні у м. Києві позивач підлягав внутрішньому трудовому розпорядку та режиму роботи на підприємстві в яке позивача було відряджено (ТОВ Інтерфлора Україна), а тому він міг покинути вказане підприємство виключно з дозволу керівництва юридичної особи куди було відряджено позивача. Позивач [PERSON] 04.06.2012 року, 04.07.2012 року, 02.10.2012 року, 05.11.2012 року звертався до директора ТОВ «Інтерфлора Україна» з відповідними заявами про надання дозволу покинути робоче місце з метою вирішення питання оформлення спадщини, однак відповідними наказами директора ТОВ «Інтерфлора Україна» від 06.06.2012 року, 04.07.2012 року, 03.10.2012 року, 06.11.2012 року [PERSON] було відмовлено у залишенні робочого місця у зв'язку з виробничою необхідністю (а.с. 215 - 222). Встановлені судом обставини, а саме щільний графік роботи позивача, перебування його у строк, в який він міг звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у довготерміновому відрядженні в м. Києві (з 01.05.2012 року по 28.01.2013 року), в ході якого він перебував за кордоном (у шестимісячний термін для прийняття спадщини) сім разів, незадоволення його заяв про залишення місця роботи директором ТОВ «Інтерфлора Україна» для вирішення питання оформлення спадщини, вказують на те, позивач пропустив визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних та непереборних для нього причин, а як наслідок йому слід визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON], яка настала [INFO]. Вказані причини пропуску строку суд визнає поважними, а достатнім строком для звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини суд визнає 1 місяць, що буде розумним, справедливим та зваженим. Стосовно заперечень відповідача [PERSON] та її представників, в частині того, що при первинному зверненні до суду Вінницького району позивач зазначав зовсім іншу причину пропуску строку, а саме те, що йому було невідомо про смерть спадкодавця, що не є поважною причиною, то суд зважає на те, що визначення підстави позову є прерогативою позивача по справі та суд розглядає справу в межах заявлених вимог і досліджує доводи, що наведено у позовній заяві, що на даний час розглядається судом. Щодо посилань представників відповідача на перебування позивача з 30.07.2012 року по 01.08.2012 року в м. Вінниці, та вчинення юридично значимих дій, зокрема зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS], що вбачається з інформаційних довідок долучених до матеріалів справи від 23.01.2017 року та від 03.02.2017 року, а також листа КПВМБТІ (а.с. 160), та власне заяви позивача [PERSON] (а.с. 6 т. 2), суд зазначає те, що такі твердження не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації від 17.03.2017 року, згідно відомостей якої у період з 28.07.2012 року по 09.08.2012 року позивач по справі [PERSON] перебував за кордоном, тому не міг перебувати у м. Вінниці та вчиняти вказану дію. (а.с. 12 т. 2). Стосовно заперечень проти позову представників відповідача [PERSON] в частині того, що позивач, міг прибути до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у будь - яку суботу (підраховано представниками близько 20 субот), під час перебігу шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, то суд такі твердження також до уваги не приймає, оскільки, згідно інформації Вінницької районної державної нотаріальної контори від 10.03.2017 року, у період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, в суботи нотаріальна контора з 13 год. 30 хв. працювала з архівними документами, а враховуючи той факт, що позивач в цей період перебував у відрядженні, він не міг у ці суботи особисто реалізувати своє право на спадкування. (а.с. 18 т. 2). Стосовно заперечень проти позову представників відповідача в частині того, що позивач 17.08.2012 року здійснив реалізацію квартири [ADDRESS], та набув цього ж дня у власність іншу квартиру, що за адресою [ADDRESS], то суд встановив, що дійсно 17.08.2012 року [PERSON] здійснював відчуження та придбання у власність квартир у м. Вінниці (одне відчуження, одне набуття), разом з тим, судом встановлено, що в цей день, згідно наказу директора ТОВ «Інтерфлора Україна» від 15.08.2012 року (а.с.213), [PERSON] було дозволено залишити своє робоче місце у м. Києві на 1 календарний день. Всі інші юридично значимі дії по реєстрації вказаних квартир, тощо вчиняла дружина позивача по справі [PERSON], про що свідчить відповідна копія довіреності від того ж 17.08.2012 року та лист КПВМБТІ, що наявний в матеріалах справи (а.с.160, 214). Разом з тим встановлення судом факту перебування гр. [PERSON] у м. Вінниці 17.08.2012 року, з усього строку, що встановлений законом для прийняття спадщини, не може бути перепоною для реалізації останньої волі спадкодавця [PERSON], яка заповіла спірну земельну ділянку саме позивачеві. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню, з визначенням позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини терміном в 1 місяць, з дня набуття рішенням суду законної сили. Враховуючи те, що судом частково задовольняється позов немайнового характеру, на підставі ст. 88 ЦПК України, та ч. 2 п. 36 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10 з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі по 91 грн. 87 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial