Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позивач мотивує позов тим, що він є власником автомобіля марки «Fiat-Iveko S35» 1995 року випуску, реєстраційний [NUMBER], шасі (кузов, рами, коляски) [NUMBER], тип ТЗ вантажопасажирський «В». Дане підтверджується рішенням Барського районного суду Вінницької області, яке набрало законної сили. Однак, як виявилось, постановою ВДВС Трускавецького МУЮ у Львівській області від 17.06.2013 року на його автомобіль накладено арешт. У постанові державного виконавця зазначено, що власником автомобіля, державний номерний знак якого [NUMBER], є боржник [PERSON]. Позивач вважає, що оскільки, на даний час він є належним власником автомобіля, не має жодних не виконаних зобов'язань то, відповідно, відповідач не має жодних законних підстав для обмеження його у реалізації свого права як власника. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник ВДВС Трускавецького МУЮ в судове засідання не з'явився та не повідомив причини своєї неявки, тому за вказаних обставин суд вирішив слухати справу без їх участі. Вивчивши матеріали справи, зі згоди позивача суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№30702639 від 17.06.2013 року, начальником відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції, при виконанні виконавчого листа №2-197/10, виданого 25.05.2010 року Трускавецьким міським судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» 181152,30 грн. боргу, накладено арешт на транспортний засіб: FIAN IVECO S35 (1995) Зелений днз. [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], що належить боржнику [PERSON]. Однак, Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 05.10.2015 року, визнано за [PERSON] право власності на рухоме майно автомобіль марки «Fiat-Iveko S35» 1995 року випуску, реєстраційний [NUMBER], шасі (кузов, рами, коляски) [NUMBER], тип ТЗ вантажопасажирський «В», який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого та зареєстрованого 30.08.2011 року Дрогобицьким ВРЕВ ДАІ ГУМВС України у Львівській області. Дане рішення набрало законної сили. Суд вважає, що арешт автомобіля обмежує право позивача, як власника і добросовісного набувача рухомого майна, а тому повинен бути знятий, в порядку Закону України «Про виконавче провадження», з врахуванням наступного. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як вбачається зі статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з роз'ясненнями наданими в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, приватна власність громадян, як одна з рівноправних форм власності охороняється законом, її захист здійснюється судом, шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами: про виключення майна з опису. Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.76 року (із змінами) «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, які ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Тобто підставами на визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи вищезазначені обставини та норми закону, те, що збереження арешту майна чинить Позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, правові підстави щодо збереження арешту майна відсутні, суд вважає, що позов є підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved