Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.07.2013р. та рішення Апеляційного суду Харківської області від 15.01.2014р. з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання не повнолітньої дитини [PERSON], в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що згідно рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 16.12.2014р. з нього стягуються аліменти на утримання другої дитини, [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісяця, та на те, що згідно трудового договору від 02.12.2013р. його заробітна плата становить 1220,00 грн. Таким чином, позивач зазначає, що загальний розмір аліментів становить 1200грн. та на даний час він не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000грн. щомісячно, тому просить суд на підставі на ст. 192 СК України зменшити розмір аліментів на старшу дитину з 1000 грн. щомісяця на ? частину від заробітку (доходу) щомісяця. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позовних вимог відмовити та зазначила, що в позивача є інша родина з якою він мешкає разом, він має господарство та має змогу сплачувати аліменти на сина, також зазначила, що дитина має слабке здоров*я, з травня 2012року перебуває на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері № 8, проходить відповідне лікування,що потребує матеріальних витрат, тому вважає, що позивач навмисно вводить суд в оману з метою приховати свої доходи та не сплачувати аліменти. Окрім того, відповідач працює, однак її заробітку вкрай не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним, оскільки її середньомісячний дохід становить близько 1177грн. \~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.07.2013р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2012року. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15.01.2014р. зазначене судове рішення змінено та виключено посилання на прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, в іншій частині рішення залишено без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Наданий позивачем трудовий договір не є належним та допустимим доказом, оскільки він не містить даних про змінення розміру заробітної плати згідно п.3 та даних про отриману позивачем заробітну плату. Відповідач є працездатним та зобовязаний утримувати своїх дітей, відповідних доказів щодо погіршення стану здоров'я ним не надано. Посилання позивача щодо зміни його сімейного стану спростовуються матеріалами справи, до яких надано копію свідоцтва про шлюб позивача з [PERSON] від 16.01.2010 року та копію свідоцтва про народження другої дитини позивача [PERSON], [INFO]. Дані обставини були відомі станом на 2014 рік. , тобто на момент встановлення судами обох інстанцій розміру аліментів на утримання [PERSON]. Відповідно, зміни сімейного стану на вимогу ст. 192 СК України у позивача не відбулося. Відповідачкою надано до суду довідку про заробітну плату, згідно якої її середній щомісячний дохід становить приблизно 1177 грн . Дитина [PERSON] має слабке здоровя, потрібує постійного лікування, в нього кіста задньої мозжечкової цистерни, ротація позвонків, нестабільність шийних хребців, хронічний бронхіт, внутрічерепна гіпертензія І ст. , що підтверджується висновками спеціалістів від 12.05.2015р, 16.05.2015р, наданими суду. З травня 2012р. дитина перебуває на диспансерному обліку у КЗОЗ «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер № 8», проходить відповідне лікування. Посилання позивача на ст. 192 СК України, як на правову підставу своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів з 1000,00 грн. до ? частини від доходів, не ґрунтується на законі, оскільки вказана стаття регулює зміну розміру аліментів, тоді як позивач фактично просить змінити порядок стягнення аліментів, визначений судовим рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15.01.2014р., що набуло законної сили. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За таких обставин\~\~суд вважає, що визначений рішеннями Дзержинського районного суду м. Харкова та Апеляційного суду Харківської області розмір стягуваних з позивача на утримання його сина [PERSON] аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, відповідає вимогам законодавства з врахуванням потреб самої дитини, а передбачені законом підстави для його зменшення відсутні.

Outcome: dismissed