Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство «Ужгородської міської ради, треті особи без самостійних вимог: ТДВ Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09 лютого 2015 року о 21 год. 00 хв. [PERSON] в м. Ужгороді по вул. Малокамянній, керуючи автомобілем [NUMBER], який належить відповідачу, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожню обстановку, допустив зіткнення з бетонною огорожею будинку № 4 по вищевказаній вулиці, що належить на праві приватної власності гр. [PERSON], чим порушив п.п. 12.1, 12.3. ПДР України. 24.02.2015 р. Ужгородський міськрайонний суд [PERSON] визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу спричинено майнової шкоди у вигляді знесення частини бетоноконструкції огорожі. Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 01.06.2015 матеріальні збитки, завдані позивачу становлять 45436 грн. Відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована на підставі договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9392549 від 25.02.2014 р., укладеного з ТДВ «СТ Домінанта». У звязку із звернення до ТДВ «СТ Домінанта» про відшкодування завданої шкоди, остання перерахувала на рахунок позивача суму в розмірі 7570,69 грн. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відтак позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню різниця між розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 37865,31 грн. Крім того, позивач зазначав, що внаслідок ДТП, окрім матеріальних збитків відповідач завдав позивачу ще й моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, які він зазнав у звязку з ушкодженням власності паркану будинку та неможливості протягом тривалого часу відновити його, відсутністю захисту власної території будинку, яка стала все доступною і незахищеною. Таким чином, позивач вважає, що з відповідача також слід стягнути і відшкодування моральної шкоди завданої позивачу, яку він оцінює в розмірі 5000,00 грн. Позивач та його представник в судовому засідання не зявилися, представник позивача надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності . Представник відповідача у судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Третя особа ТДВ Страхове товариство «Домінанта» в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Так, у судовому засіданні встановлено, що 09 лютого 2015 року о 21 год. 00 хв. [PERSON] в м. Ужгороді по вул. Малокамянній, керуючи автомобілем [NUMBER], який належить відповідачу, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожню обстановку, допустив зіткнення з бетонною огорожею будинку № 4 по вищевказаній вулиці, що належить на праві приватної власності гр. [PERSON], чим порушив п.п. 12.1, 12.3. ПДР України, що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду від 24.02.2015 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 01.06.2015 матеріальні збитки, завдані позивачу становлять 45436 грн. Відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована на підставі договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9392549 від 25.02.2014 р., укладеного з ТДВ «СТ Домінанта». У звязку із звернення до ТДВ «СТ Домінанта» про відшкодування завданої шкоди, остання перерахувала на рахунок позивача суму в розмірі 7570,69 грн. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1166 Цивільного кодексу України\~шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч.ч. 1, 2\~ст. 1187 ЦК України\~передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ч. 1\~ст. 1172 ЦК України\~юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ч. 1\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди у розмірі 37865,31 грн. (45436 грн. 7570,69 грн. = 106948,69 грн.), є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог стосовно відшкодування моральної шкоди слід зазначити, що відповідно до положень ч. 1\~ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із ч. 3\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Так, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 5000,00 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (пункт 3\~Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Оскільки крім матеріальної шкоди позивач також зазнав і моральну шкоду , яка полягає в душевних стражданнях, які він зазнав у звязку з ушкодженням власності паркану будинку та неможливості протягом тривалого часу відновити його, відсутністю захисту власної території будинку, яка стала все доступною і незахищеною, суд задовольняє дану вимогу позивача в повному розмірі. Що стосується позовної вимоги про стягнення 2000 грн. на правову допомогу, то суд відмовляє у її задоволенні з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно з п. 3\~ст. 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 - витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, а відсутність документального підтвердження на правову допомогу та розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до розрахункової квитанції серії АБИА № 352504 [PERSON] було сплачено 2000 грн. витрат на надання правової допомоги. Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів фактичного понесення позивачем витрат на правову допомогу, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача на його користь 2000 грн. витрат на правову допомогу. Відповідно до\~ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України\~суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1069,48 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.\~22,\~23,\~1166,\~1167,\~1172,\~1187,\~1194 ЦК України\~та

Outcome: partial