Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та процентів за договором позики. В обгрунтування позову вказав, що 17.09.2015 року він надав в позику відповідачу грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що було еквівалентно 46000 грн., строком до 01.12.2015 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надав йому розписку. Факт передачі коштів було проведено в присутності свідків [PERSON], [PERSON]. Відповідач частково повернув борг, шляхом перерахування суми позики на картковий рахунок позивача в гривневому еквівалентні. Так, 11.11.2015 року було повернуто - 3000 грн., 25.11.2015 року - 5000 грн., 27.11.2015 року 3000 грн., 30.11.2015 року 9930 грн., 03.12.2015 року 2781 грн. та 06.01.2016 року 2979 грн.. Таким чином, залишок простроченої заборгованості становить: станом на 01.12.2015 року 25070 грн., станом на 03.12.2015 року 22289 грн., станом на 06.01.2016 року 19310 грн.. В зв'язку з несвоєчасним поверненням позики відповідач відповідно до ст.625 ЦК України, зобовязаний сплатити суму боргу 19310 грн., з врахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, а саме 176,39 грн. процентів за користування коштами та 329,81 грн. інфляційних втрат, а всього 19816,20 грн.. Тому позивач просить позов задоволити. Ухвалою суду від 08.04.2016 року замінено первісного відповідача по справі [PERSON] на належного відповідача [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив, просить стягнути з відповідача на користь позивача, з врахуванням виписки з карткового рахунку позивача у ПАТ КБ «Приватбанк» від 18.05.2016 року, комісій, сплачених при перерахуванні коштів, основний борг в сумі 19386,74 грн.. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідмолявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ухвалою суду від 24.05.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення 176,39 грн. процентів за користування коштами та 329, 81 грн. інфляційних втрат, залишено без розгляду. Судом встановлено, що 17 вересня 2015 року між [PERSON] та [PERSON]було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі сорок шість тисяч гривень по курсу станом на 17.09.2015 року -двадцять три гривні за один долар США і останній зобов'язувався повернути кошти в термін до 01.12.2015 року, що підтверджується розпискою [PERSON]. Передача вказаних коштів була проведена в присутності свідків [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] частково повернув борг позивачу шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позивача, зокрема на картковий рахунок позивача було зараховано: 11.11.2015 року 2979,03 грн., 25.11.2015 року - 4965,05 грн., 27.11.2015 року 2979,03 грн., 30.11.2015 року 9930,10 грн., 03.12.2015 року 2781,02 грн.; 06.01.2016 року 2979,03 грн., а всього 26613,26 грн., що підтверджується випискою ПАТ КБ «Приватбанк» по картці [PERSON]. Однак, на теперішній час, незважаючи на закінчення строку повернення боргу 01.12.2015 року, [PERSON] не повернув позивачу кошти в повному розмірі, а саме залишилось не повернуто 19386,74 грн.. Стаття 526 Цивільного кодексу України\~визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~ст.1047 Цивільного кодексу України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом. Відповідно до\~ст. 1046 Цивільного кодексу України\~за\~договором\~позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші\~речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як передбачено ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, \~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або\~речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у\~строк\~та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 17 вересня 2015 року в сумі 19386,74 грн.. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України в сумі 551,20 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved