Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого у відділі реєстрації актів громадянського стану Хмільницького міського управління юстиції Вінницької області 16.11.2002 року за актовим записом № 207. Позов мотивував тим, що спільне життя із відповідачем у нього не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, в зв'язку з чим між ними постійно виникали взаємні непорозуміння та сварки, що негативно впливало на сім'ю та розвиток спільної неповнолітньої дитини. На даний час подружні відносини між ними припинені, вони живуть кожен своїм самостійним життям. А тому позивач дійшов до переконання, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, у зв'язку з чим і був поданий до суду даний позов. Позивач у судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що позов визнає у повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За наведених вище обставин та враховуючи, що передумов для відкладення розгляду справи немає, суд вирішує справу на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи у відсутність сторін та їх представників. Суд, врахувавши позицію сторін та вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Так, судом встановлено, що 16.11.2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Хмільницького міського управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 207. Від цього шлюбу у них є спільна дитина - донька [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних стосунків та проживають окремо через різні характери та погляди на життя, між ними не існує взаємопорозуміння та прагнення зберегти шлюб та сім'ю. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За правилами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання сторін є неможливе. Шлюбно-сімейні стосунки подружжя припинено. Крім того, позивач категорично не бажає перебувати у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, вважаючи, що він буде суперечити його інтересам, а відповідач не має заперечень щодо розірвання шлюбу. Згідно вимог статтей 51 Конституції України, 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved