Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства, мотивуючи свої вимоги тим, що він народився [INFO] року в місті Фастові Київської області. Його мати [PERSON], [INFO], померла [INFO] року, батько [PERSON], [INFO], помер [INFO] року. Від рідних, заявнику стало відомо, що батьки співмешкали за адресою: [ADDRESS] та обоє хворіли на туберкульоз легенів. Мати заявника, будучи вагітною, на обліку в лікарів не перебувала і народила сина - заявника по справі, без медичної допомоги. Також, мати заявника не зафіксувала в медичній установі факт його народження та не зареєструвала його народження у відділі реєстрації актів цивільного стану. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області встановлено факт народження заявника [INFO] року. Метою встановлення факту батьківства заявника є приведення у відповідність власних документів та працевлаштування. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, проти задоволення заяви не заперечують. Суд, вислухавши пояснення заявника, його представника, покази свідків, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO] року в місті Фастові Київської області, що підтверджується копією актового запису про народження № 03 від 29серпня 2017 року, виданого Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області (а.с.10) на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду від 07.08.2017 року. Відповідно до Довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 22 березня 2017 року [PERSON], [INFO] народився в м. Фастові і проживав з матір'ю [PERSON] по [ADDRESS] з 10989 року. Після смерті матері, також проживав за даною адресою і проживає по даний час (а.с.5). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, мати заявника [PERSON] померла [INFO] року (а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, батько заявника [PERSON] помер [INFO] року (а.с.7). Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2017 року встановлено факт народження [PERSON], [INFO] року (а.с.8). При зверненні [PERSON] до Фастівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області стосовно внесення змін до актового запису про його народження, йому було відмовлено так як згідно рішення Фастівського міськрайонного суду від 07 серпня 2017 року, відсутня інформація щодо батьків дитини. На підтвердження обставин викладених в заяві [PERSON] були допитані свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які пояснили суду, що [PERSON], якого вже не має в живих, дійсно є батьком заявника, а [PERSON] є його матір'ю, проте народжувала сина вдома, оскільки не перебувала на обліку в медичній установі, бо хворіла на туберкульоз легенів. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року №55/18793 (зі змінами) підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» п. 15 вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української PCP. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. До даних правовідносин суд частково застосовує норми кодексу про шлюб та сім'ю, оскільки саме його положення діяли в момент дати народження заявника. Крім того, оскільки питання щодо встановлення батьківства вирішується під час дії нового сімейного кодексу, то суд застосовує також і положення ст. 125 Сімейного кодексу України, де зазначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1 ) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно ст. 130 Сімейного кодексу України заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодекс. Згідно ст. 130 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина. Якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, власне ім'я, по батькові дитини і відомості про батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в державних органах, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а лише є підставою для одержання зазначених документів. Встановлення факту батьківства має значення для заявника для реалізації його особистих прав, зокрема приведення у відповідність власних документів та працевлаштування. Виходячи з наведеного, вимоги заявника є доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Проте, суд не може допустити негайне виконання даного рішення суду, оскільки така вимога прямо не передбачена нормою ст. 367 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial