Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що він є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Люча присілок Центр Косівського району, площею 0,3292 га, кадастровий номер: 2623684101:01:001:0386. По сусідству із ним, у житловому будинку, що знаходиться за адресою: с. Люча присілок Цент Косівського району, проживає відповідач, [PERSON] , який є власником сусідньої земельної ділянки. Відповідач самовільно захопив частину вищевказаної земельної ділянки, що є його приватною власністю, шляхом спорудження кам?яної огорожі, вигрібної ями, посадження дерев і спорудження каплиці, які позбавляють його можливості використовувати в?їзд по вказаній земельній ділянці. У зв`язку з зазначеним, він неодноразово звертався зі скаргами до уповноважених органів Яблунівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Косівського району. Також, 26.10.2020 року ним було подано заяву до Косівського районного відділу поліції про вчинення відповідачем неправомірних дій, на яку ще відповіді не отримано. Незважаючи на його вимоги до відповідача, щодо звільнення земельної ділянки від вказаних елементів благоустрою, а також вимоги уповноважених органів, відповідач так і не здійснив їх демонтаж. Отже, відповідне будівництво з боку відповідача створює йому перешкоди для користування земельною ділянкою, розташованою в с. Люча присілок Центр Косівського району, площею 0,3292 га, які полягають в неможливості заїзду та виїзду на земельну ділянку та користуванні нею в повному обсязі. Вважає, що відповідач фактично на свій власний розсуд, захопив його власність. А тому просить зобов?язати відповідача усунути перешкоди в користуванні його земельною ділянкою, демонтувати самочинно споруджені об?єкти та насаджені дерева, а також стягнути на його користь 50 000 грн. спричиненої моральної шкоди та понесені ним судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Козак І.В. не з`явилися, подали до суду спільну заяву, в якій позовні вимоги підтримують повністю, а справу просять розглядати без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів,що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справина підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст.15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Також, згідно до вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, та видно із копії договору купівлі-продажу від 20.09.2013 року, [PERSON] купив у [PERSON] належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3292 га, що знаходиться в с. Люча присілок Центр, Косівського району, Івано-Франківської області, кадастровий номер 2623684101:01:001:0386 (а.с.5), що також стверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.09.2013 року (а.с.6-8). 23.12.2016 року сесія Лючанської сільської ради вирішила доручити земельній комісії із виїздом на місце, розглянути заяву [PERSON] щодо усунення перешкод до під?їзду до власної земельної ділянки (а.с.10). Так само, 11.09.2020 року сесія Яблунівської селищної ради ОТГ своїм рішенням за №24(59)-19/2020 вирішила звернутися [PERSON] в землевпорядну організацію для виносу поворотних точок та меж земельної ділянки, після чого звернутися до суду (а.с.11). За результатами розгляду заяви [PERSON] , комісія Яблунівської селищної ради ОТГ склала Акт від 24.09.2020 року, в якому вказала про самовільне захоплення частини земельної ділянки розташованої в с. Люча присілок Центр Косівського району, що перебуває у приватній власності [PERSON] суміжним землекористувачем [PERSON] площею 0,0506 га та споруджено кам`яну огорожу, вигрібну яму, посаджено дерева та споруджено каплицю (а.с.12). Як видно із копії заяви [PERSON] подавалася заява до Косівського районного відділу поліції про вчинення відповідачем неправомірних дій, яка була зареєстрована за №5938, що підтверджується копією талону №54 (а.с.14). Для повного і всебічного з`ясування обставин справи, та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, судом, за клопотанням представника позивача було призначено судову земельно-технічну експертизу. За результатами проведення такої експертизи, 13.08.2021 року експертом було надано висновок №191, згідно якого [PERSON] дійсно на самовільно зайнятій частині земельної ділянки, яка становить 0,0506 га за адресою с. Люча, присілок Центр Косівського району Івано-Франківської області з площі 0,3292 га, кадастровий номер 2623684001:01:001:0386 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка належить на праві приватної власності [PERSON] , здійснив будівництво кам?яної огорожі, вигрібної ями, каплиці та посадив фруктові дерева в кількості 14 шт. (а.с.64-72). Відповідно до положень ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно самовільно зайняв частину земельної ділянки позивача, на якій спорудив кам?яну огорожу, вигрібну яму, каплицю та посадив фруктові дерева. Як передбачено ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на його користь 50 000 грн. спричиненої йому моральної шкоди. Однак, зважаючи на вимоги закону, та роз?яснення дані у п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року за № 4, що відшкодування моральної шкоди не повинно бути засобом збагачення, а має ґрунтуватися на принципах розумності, справедливості та з врахуванням реальної можливості її відшкодування особою, яка її завдала, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на його користь 5000 грн. моральної шкоди, розмір якої буде розумним і достатнім в даному конкретному випадку. Окрім того, згідно положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із проведенням експертизи. А відповідно до норм ч.1-2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вищенаведене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 11360 грн. за проведення земельно-технічної експертизи та 6000 грн. витрат на правничу допомогу, а також на користь держави неоплачений судовий збір за дві позовні вимоги на загальну суму 1813 грн., оскільки позивач звільнений від такої оплати на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», як інвалід 2 групи. На підставі наведеного, ст.ст. ст.ст. 15-16, 317-319, 376, 386, 391 ЦК України, та

Outcome: partial