Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], уродженця м. Харкова, разом з батьком [PERSON], [INFO], уродженцем м. Харкова, за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, що з 14.08.2004 року по 26.11.2012 року позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] Під час шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON]. У зв'язку із розірванням шлюбу позивач та відповідач стали проживати окремо один від одного. Син [PERSON] за спільним рішенням батьків залишився проживати разом із батьком та проживає із ним до теперішнього часу. [PERSON] безперешкодно та без будь-яких обмежень має можливість спілкуватись із своєю матір'ю - відповідачем по справі. З червня 2015 року відповідач без будь-якого узгодження із позивачем стала погрожувати йому зміною місця проживання сина та стала висловлювати бажання забрати сина до себе для постійного проживання, при цьому не повідомляє позивачу місце, в якому буде проживати дитини, навчальний заклад, в якому дитина буде продовжувати навчання, також не повідомляє, в яких умовах проживання опиниться дитина та з ким ще буде проживати. [PERSON] постійно навчається в Харківській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 156 ХМР Харківської області, більше трьох років постійно проживає разом з батьком та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належить позивачу на праві спільної сумісної власності, у [PERSON] мається власна кімната, в якій для нього створені всі належні умови для його проживання, розвитку, навчання та відпочинку. Оскільки відповідач намагається змінити постійне місце проживання дитини, позивач вважає, що доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, буде визначення постійного місця проживання [PERSON] разом з батьком за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання 25.04.2016 року не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 25.04.2016 року не з'явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти визначення місця проживання її сина [PERSON] разом з батьком. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Виконавчого комітету Харківської міської ради в судове засідання 25.04.2016 року не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання дитини разом з батьком. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24.11.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 25.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області, 25.12.2015 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Згідно довідки № 1514 від 26.06.2015 року, виданої КП «Жилкомсервіс», [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Вказана вище Квартира належить на праві спільної сумісної власності в тому числі позивачу, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 05.10.2006 року, р. № [NUMBER]. Відповідно до висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ВК ХМР щодо доцільності визначення місця проживання дитини разом з батьком № 272 від 19.04.2016 року, Управління служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] разом із батьком [PERSON]. Згідно наданих суду документів, під час розгляду вказаного питання в орані опіки та піклування [PERSON] надав заяву, в якій зазначив на своєму бажанні продовжувати проживати в подальшому з позивачем, відповідач надала заяву, в якій не заперечувала проти визначення місця проживання дитини з батьком. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ч. 3 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності законних підстав для задоволення позову, а також що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Враховуючи наведене вище та визнання позову відповідачем, суд задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved