Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь 350,00 доларів США згідно складеної ним боргової розписки від 25.06.2020 року та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач наніс йому тілесні ушкодження, внаслідок яких він зазнав матеріальних та моральних збитків. Згідно домовленості [PERSON] зобов`язався в якості компенсації за завдані збитки виплатити йому 1050 доларів США. 25 червня 2020 року відповідач дав йому 700 доларів США та написав боргову розписку, згідно з якою зобов`язувався до 25.12.2020 року повернути ще 350 доларів США. Незважаючи на те, що вказаний термін вже пройшов, [PERSON] кошти не повернув та ухиляється від виконання свого зобов`язання, в зв`язку з чим він змушений звернутися в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник згідно ордеру на надання правової допомоги серії ІФ № 087420 від 29.12.2020 року адвокат Дуткевич М.В. заявлені позовні вимоги підтримали з вищевикладених підстав та просили стягнути з [PERSON] 350 доларів США й судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується оголошенням про виклик його до суду, поміщеним на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 27.01.2021 року. За таких обставин суд 10.02.2021 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засiданнi докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 530 цього кодексу, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно роз`яснень, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року, справа № 373/2054/16-ц, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, в розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики. Як вбачається з боргової розписки [PERSON] від 25.06.2020 року (а.с. 5), в цей день він відшкодував [PERSON] 700,00 доларів США за спричинені заподіянням тілесних ушкоджень збитки та зобов`язався відшкодувати решту завданої шкоди в розмірі 350,00 доларів США до 25.12.2020 року. Вказана боргова розписка відповідача від 25.06.2020 року, як правочин, є правомірною, оскільки станом на дату постановлення цього рішення її недійсність прямо не встановлена законом і зазначена боргова розписка не визнавалася судом недійсною. Враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з позивачем правочину (зобов`язання),своєчасно кошти не повернув, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 350,00 доларів США згідно боргової розписки від 26.05.2020 року. Вказаним договором не встановлено іншого порядку повернення боргу та не передбачено його визначення в грошовому еквіваленті до національної валюти України - гривні, тому правових підстав для перерахунку у гривні зазначеного боргу в розмірі 350,00 доларів США за офіційним курсом НБУ не вбачається. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 509,526,530,1049 ЦК України,

Outcome: approved