Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В позовній заяві зазначено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2017 р. позивача позбавлено батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнуто з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття. Офіційно позивач не працевлаштований, заробляє на життя тимчасовими заробітками та сплачує аліменти одразу при наявності грошових коштів. 12.06.2016 р. позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , у якому в них народився син [PERSON] , дружина позивача не працює та отримує лише 860,00 грн. допомоги на дитину. Також позивач утримує свою дочку від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] . Через зміни у сімейному стані та скрутне матеріальне становище у позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів, тому він не має можливості їх сплачувати у розмірі, визначеному рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2017 р., тому просить суд зменшити розмір аліментів та стягувати з нього на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. З підстав, зазначених вище, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 04.03.2019 р. у даній справі відкрито провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав вимоги позовної заяви та надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, суду пояснила, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів, тому вона вважає, що аліменти у меншому розмірі він матиме змогу сплачувати повністю і без затримки. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2017 р. (справа №127/21381/16-ц) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16-17). 12.06.2016 р. позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 12.06.2016 р. Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1054 (а.с. 6). У даному шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 19.05.2017 р. Виконавчим комітетом Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району, актовий запис №14 (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 13.02.2007 р. виконкомом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №32, позивач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам за період з 01.05.2018-01.01.2019, зробленого головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, позивач [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 13951,25 грн. (а.с. 9). З довідки Департаменту соціальної та молодіжної політики Управління праці та соціального захисту населення Іллінецької РДА від 31.01.2019 р. №70/06 вбачається, що дружина позивача [PERSON] - [PERSON] щомісячно отримує одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини в розмірі 860,00 грн. (а.с. 10). Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька та зміна його сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України докази мають бути належними, достовірними, допустимими та достатніми. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд вбачає зміну матеріального та сімейного стану у платника аліментів, тобто позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2017 р. про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, а саме: народження дитини [INFO] ., що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182СК України). Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на аліменти в розмірі 1/6 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права та не порушує прав дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому, враховуючи принцип розумності і справедливості, зважаючи на визнання відповідачем позову у повному обсязі, суд вважає, за необхідне позовні вимоги задовольнити, а саме: змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , призначених на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/21381/16-ц від 15.02.2017 року, з 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2016 р. на аліменти в розмірі 1/6 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved