Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ«Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення середнього заробітку за час затримки належних при звільненні з 03.11.2009 року сум в розмірі 63531 грн. за період з 01.10.2012 по 30.11.2014 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював на ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» на посаді водія до 03.11.2009 року. Відповідачем не проведений з ним повний розрахунок в день звільнення по сьогоднішній день, тому він неодноразово звертався до суду з позовами про стягнення середнього заробітку за час затримки належних при звільненні за різні періоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги збільшив, просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.10.2012 по 16.03.2015 року в розмірі 72306 грн. (117 грн. - середньоденна заробітна плата Х 618 роб. дня), та 1287, 70 грн. компенсацію за затримку виплати заробітної плати. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала частково, підтримала подані на позов заперечення, пояснила, що компенсація втрати частини грошових доходів з червня 2014 року по грудень 2014 року становить 577, 83 грн. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 27.05.2013 року за позовом [PERSON] до ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» про відшкодування заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, встановлено, що розмір середньоденного заробітку становить 59, 09 грн. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 07.04.2014 року у справі за позовом [PERSON] до ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення заборгованості за час затримки розрахунку відмовлено позивачу у задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 01.10.2012 року по 30.04.2013 року, тому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню лише з 01.05.2013 року по 22.01.2015 року і становить 59, 09 (середньоденна заробітна плата) Х 433 роб. дні = 25 585, 97 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 24 листопада 2011 року у справі № 2н-6029/11, з ВАТ «РЗТА» на користь [PERSON] стягнуто 2602, 91 грн. заборгованості по заробітній платі. Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 19 жовтня 2012 року у справі №1715/19015/12, з ВАТ «РЗТА» на користь [PERSON] стягнуто 6735, 38 грн. заборгованості по заробітній платі. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 27 травня 2013 року позовні вимоги [PERSON] до ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» про відшкодування середнього заробітку за час затримки при звільненні задоволено частково, стягнено з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку з 04 листопада 2009 року по 30 вересня 2012 року в сумі 43017 грн. 52 коп. Даним рішенням встановлено розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] в розмірі 59, 09 грн. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доводи позивача про те, що середньоденна заробітна плата в розмірі 59, 09 грн. обчислена з підробленої довідки нічим не підтверджені. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 07 квітня 2014 року за позовом [PERSON] до ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» про відшкодування середнього заробітку за час затримки при звільненні в задоволенні позову [PERSON] про відшкодування середнього заробітку за період з 01 жовтня 2012 року по 30 квітня 2013 року відмовлено у зв'язку із пропуском тримісячного строку, тому за вищевказаний період середній заробіток за час затримки при звільненні стягненню не підлягає. Однак, заочним рішенням Рівненського міського суду від 25 липня 2014 року за позовом [PERSON] до ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено позов [PERSON], стягнено з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» заборгованість по заробітній платі у сумі 60 57, 57 грн. (4444, 88 грн. (заборгованість по заробітній платі) + 1612, 69 грн. (компенсація)). При прийнятті даного рішення судом взято до уваги відомості акту звірки, яким встановлено новий розмір заборгованості станом на 23 вересня 2010 року. Станом на сьогоднішній день заборгованість за вищевказаним рішенням не виплачена. У відповідності до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» слід стягнути середній заробіток за час затримки при звільненні, за період з 01 жовтня 2012 року по 20 березня 2015 року, що становить 59, 09 (середньоденна заробітна плата) Х 621 роб. дні = 36 694, 89 грн. Згідно зі ст. 34 Закону України «Про оплату праці» в разі затримки виплати заробітної плати роботодавці зобов'язані нарахувати та виплатити робітникам компенсацію витрати частини заробітної плати. Нарахування компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з 01.01.2001 року здійснюється згідно Закону України «Про компенсацію втрати частини заробітної плати» та Постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159. Таким чином, вимога позивача про стягнення компенсації за час затримку виплати заробітної плати в сумі 1287, 70 грн. підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути в прибуток держави 366 грн. 94 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 40, 44, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved