Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 жовтня 2011 року він позичив [PERSON] 4500 євро строком до 01 січня 2012 року, що підтверджується розпискою. У вказаний строк відповідач коштів не повернув, тому просив стягнути еквівалентну суму боргу у розмірі 71828 гривень. Позивач [PERSON] станом на 22.05.2014 року змінив заявлені вимоги, просив стягнути суму боргу у розмірі 72270 гривень, що відповідач офіційному курсу євро до гривні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки, не повідомивши причини та не подавши заяви про розгляд справи у його відсутності, що є підставою для заочного розгляду справи, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 545 ЦК України встановлено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його божникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 30.10.2011 року укладено договір грошової позики на суму 4500 євро строком до 01.01.2012 року. Відповідно до ст. 533 ЦК України має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, тобто на момент звернення до суду. За наведених та встановлених судом обставин, вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі. Враховуючи наведене, ст.ст. 526, 545, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved