Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] - законного представника неповнолітньої [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки по справі на його користь 3000 грн. майнової шкоди. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], яка скоїла злочин. 29.12.2013 року в м. Куп'янську, Харківської області о 19.00 год. [PERSON], перебуваючи в гостях у [PERSON] за адресою: [ADDRESS], таємно викрала в серванті грошові кошти 5000 грн., які належали [PERSON], після чого з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд. За ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 22.01.2015 року [PERSON] звільнена від кримінальної відповідальності у зв'язку з недосягненням віку кримінальної відповідальності, до неї застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі її під нагляд матері [PERSON] на строк один рік. В результаті винних дій неповнолітньої [PERSON], [PERSON] спричинено шкоду на 5000 грн., частково шкода була відшкодована відповідачкою по справі на 2000 грн., а решту коштів вона зобов'язалась відшкодувати за розпискою, але до цього часу гроші не повернуті, тому позивач вважає, що є підстави для звернення до суду. Позивач вказує на те, що він є спадкоємцем потерпілого [PERSON], померлого [INFO] року та має право на стягнення шкоди від кримінального правопорушення. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та за наявності підстав, просить винести по справі заочне рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 29 грудня 2013 р. приблизно о 19.00 год. в м. Куп'янську, Харківської області [PERSON] перебуваючи разом зі своєю матір'ю [PERSON] в гостях у [PERSON] у домоволодінні [ADDRESS] діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що її ніхто не помічає, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів та з метою наживи, таємно викрала з сумки, яка зберігалася у серванті, грошові кошти в сумі 5000 грн., які належали потерпілому [PERSON], після чого з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 22.01.2015 року застосовано до неповнолітньої [PERSON], [INFO], примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі її під нагляд матері [PERSON] на строк один рік. Цивільний позов у суді не був заявлений. (а.с. 5). Згідно розписки (а.с. 4) [PERSON] зобов'язалась виплатити грошові кошти в сумі 3000 грн. [PERSON]. Згідно ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному процесі, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. [INFO] року [PERSON] помер, його син [PERSON] на підставі заповіту, успадкував усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини згідно ст. 1218 ЦК України. (а.с. 22, 23, 25, 26) Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до абз. 1 п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, у повному обсязі та згідно норм Цивільного процесуального Кодексу України шкода, завдана діями малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками (усиновлювачами). Відповідно до ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років) відшкодовується її батьками якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Обов'язок осіб, визначених частиною першою цієї статті, відшкодувати шкоду, завдану малолітньою особою, не припиняється у разі досягнення нею повноліття. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від спати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved