Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітної плати щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про підтримання позовних вимог, в якій просив розглядати справу за його відсутності і проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні не заперечував (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, до суду надала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, з розміром аліментів погодилась, просила розглядати справу без її участі, проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні не заперечувала (а.с. 20). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню як такі, що знайшли своє повне підтвердження з наступних підстав. 24 липня 2015 року рішенням Чугуївського міського суду Харківської області у справі № 636/2790/15-ц (провадження № 2/636/1450/2015) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 6). Згідно наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки виконавчого комітету Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 02-39/5090 від 31.10.2016р. проживає з позивачем (а.с. 3). Згідно паспорту відповідача, 22.06.2016р. нею зареєстрований шлюб з [PERSON], відповідно до чого змінене прізвище на [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 51 Конституції України закріплений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня пред'явлення позову. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: дитина проживає з батьком та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою за місцем мешкання батька та не заперечується відповідачем; відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, відомості про наявність інших осіб, які б знаходилися на утриманні відповідача, суду не надані. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, яка не є пенсіонером чи інвалідом, відсутність інформації про наявність у неї інших осіб, які знаходяться на її утриманні, матеріальне становище позивача і дитини, та з урахуванням ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 грн., з 1 травня - 1228 грн., з 1 грудня - 1313 грн.; однак прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не прийнятним, і тому вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Однак, при пред'явленні позову позивачем сплачений судовий збір у сумі 551,20 грн. (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, оскільки в дохід держави позивачем сплачений судовий збір, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved