Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним та відповідачкою 31 березня 2012 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 86. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO], який проживає з відповідачкою. Проживаючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем не змогли створити міцну сімю. Шлюбні відносини припинили більше року назад, оскільки в сімї не було взаємо порозуміння по вирішенню сімейних проблем, на підставі чого постійно виникали сварки. Сторони не мають наміру проживати однією сімєю. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечувала, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Згідно\~ст. 158 ЦПК України\~особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 31 березня 2012 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 86, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно свідоцтва про народження, сторони мають спільних дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджуються копіями свідоцтв про народження. Суд встановив, шлюбні відносини між сторонами припинені в березні 2016 року. Більше року сторони спільного господарства не ведуть, стали один одному чужими людьми. Відновлювати сімейно шлюбні відносини наміру не мають. Стаття 24 Сімейного Кодексу України\~визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини. Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Майновий спір між сторонами відсутній. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання відповідача, суд вважає можливим залишити відповідачу прізвище «Біленко».

Outcome: approved