Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договір купівлі - продажу житлового будинку. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15.12.2000 року між ним та [PERSON] було укладено договір № 820 купівлі-продажу будинку № 57, розташованого по вул. Центральній, 57 с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, який було зареєстрованого Вознесенською Універсальною Товарно-Сировинною Біржею в журналі реєстрації біржових договорів з нерухомості за №820 від 15.12.2000року. На підтвердження факту досягнення згоди між ними, він сплатив [PERSON] кошти в розмірі 1000 грн., а останній прийняв кошти і передав приміщення будинку та технічну документацію. На даний час він має намір розпорядитись належним йому будинком, однак не може цього зробити через відсутність нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, а тому звернувся до суду. Ухвалою суду від 22 червня 2018 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] представник позивача [PERSON] не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшла заява від представника позивача , в якій просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням на сайті Веселинівського районного суду Миколаївської області. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не зявилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомленИЙ про дату, час та місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що 15.12.2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 820 купівлі-продажу будинку № 57, розташованого по вул. Центральній, 57 с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, який було зареєстрованого Вознесенською Універсальною Товарно-Сировинною Біржею в журналі реєстрації біржових договорів з нерухомості за №820 від 15.12.2000року. На підтвердження факту досягнення згоди між сторонами [PERSON] сплатив [PERSON] кошти в розмірі1000 грн., а останній прийняв кошти і передав приміщення будинку та технічну документацію. Позивач має намір розпорядитись належним йому будинком, однак не може цього зробити через відсутність нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, а тому звернувся до суду. Статтею 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~від 10 грудня 1991 року N 1956-XII біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. При укладенні договору, сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов'язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК УРСР 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов'язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом встановлено, що сторони договору обумовили всі його істотні умови та повністю виконали взяті на себе зобов'язання, тому враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до переконання , що позовні вимоги визнання договору купівлі-продажу дійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі вищевказаного,

Outcome: approved