Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить: виділити йому у користування в квартирі [ADDRESS] (далі - Квартира) житлову кімнату № 5 площею 12,8 кв.м., а відповідачам житлові кімнати № 9 площею 18,0 кв.м., № 8 площею 10,1 кв.м. з лоджією площею 4,2 кв.м., № 4 площею 9,5 кв.м. (всього 37,6 кв.м.); всі інші приміщення: коридор № 1 площею 1,1 кв.м., ванну № 3 площею 2,6 кв.м., кухню № 6 площею 8,8 кв.м. з лоджією площею 4,2 кв.м., комору прим. 7 площею 1,4 кв.м. залишити в їхньому спільному користуванні; визнати його наймачем житлової кімнати № 5 площею 12,8 кв.м. у вказаній Квартирі. В обґрунтування позову зазначив, що в Квартирі, яка налічує 4 кімнати, проживає він, його син [PERSON], дружина сина [PERSON], дитина сина та, відповідно, його онук [PERSON] Між ними протягом тривалого часу склався наступний порядок користування кімнатами: він користується кімнатою № 5 площею 12,8 кв.м., онук [PERSON] користується кімнатою № 4 площею 9,5 кв.м., його син [PERSON] та невістка [PERSON] користуються двома суміжним кімнатами № 9 площею 18,0 кв.м. та № 8 площею 10,1 кв.м. Між ним та відповідачами виникають суперечки з приводу сплати комунальних послуг, оскільки відповідачі не бажають їх сплачувати, а він має можливість сплачувати вказані платежі виключно за себе. Проте, оскільки наймачем Квартири є він, вся заборгованість нараховується йому. Він не веде з відповідачами спільного господарства, має окремий бюджет, в зв'язку з чим він та відповідачі існують як дві окремі родини. Крім того, відповідачі перешкоджають його друзям та знайомими приходити до нього. Також відповідачі не бажають приватизувати Квартиру, в зв'язку з чим він позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання житла у приватну власність. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просить суд: змінити договір найму Квартири; укласти з нею окремий договір найму кімнати площею 18,0 кв.м., що знаходиться у Квартирі, та відкрити на її ім'я окремий особовий рахунок на вказану житлову площу. В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що в Квартирі проживає вона та відповідачі за зустрічним позовом. Відповідач [PERSON], який є її сином, в даний час знаходиться на навчанні у Китайській Народній Республіці. Їх родина давно розпалась, вони не ведуть спільного господарства, кожен має окремий бюджет. З жодним з осіб, які проживають в Квартирі, вона не перебуває у сімейних відносинах. В зв'язку з наведеним звернулась до суду із зустрічним позовом. В судовому засіданні [PERSON] підтримав первісний позов та доводи, викладені в ньому. Пояснив, що з моменту заселення спірної Квартири в 1986 році склався певний порядок користування Квартирою, відповідно до якого він та його померла дружина займали кімнату площею 12,8 кв.м., його син [PERSON] з дружиною [PERSON] займали кімнати площею 18,0 кв.м. та 10,1 кв.м., його онук [PERSON] займав кімнату площею 9,5 кв.м. Він веде окреме від відповідачів господарство та не є членом їх сім`ї. В даний час існує значна заборгованість за комунальними послугами, відповідні квитанції приходять на його ім'я. Він сплачував та продовжує сплачувати комунальні послуги в розмірі 1/4 частини, тобто за себе. Проте він бажає сплачувати комунальні послуги виключно за приміщення, яке він фактично займає. Крім того, він хоче приватизувати Квартиру, проте відповідачі не надають на це згоди. З сином [PERSON] та дружиною останнього [PERSON] в нього погані відносини. Також зазначив, що давно поставив на дверях до своєї кімнати площею 12,8 кв.м. замок, ключі від якого він не надає іншим мешканцям Квартири. Крім того, пояснив, що до Квартири приходить людина, яка допомагає йому по господарству, готує йому їжу, отримує його пенсію та сплачує його частину комунальних послуг. Також зазначив, що [PERSON] поставила замок на велику прохідну кімнату площею 18,0 кв.м., ключ від вказаного замка йому не надали. [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], в судовому засіданні також підтримала первісний позов та доводи, викладені в ньому. Зазначила, що позивач [PERSON] отримав Квартиру в 1986 році. Протягом тривалого часу він та відповідачі за первісним позовом складають окремі родини та практично не підтримують відносин. Порядок користування Квартирою, за яким [PERSON] займає кімнату площею 12,8 кв.м., склався з моменту заселення в Квартиру в 1986 році. В зв'язку з наведеним просила задовольнити первісний позов. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити, оскільки на даний час згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи відсутні технічні можливості виділити у користування позивачу за зустрічним позовом кімнату площею 18,0 кв.м. Також зазначила, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб фіктивно, після того, як дізнались про пред'явлення до суду первісного позову, з метою створення штучних умов для ускладнення розгляду справи, пред'явлення зустрічного позову та заперечення проти первісного позову з підстав неможливості проживання вказаних відповідачів, які вже не є членами однієї сім`ї, в суміжних кімнатах. Крім того, пояснила, що не погоджується із участю [PERSON] у здійсненні переобладнання Квартири, на необхідність якого зазначалось у висновку експертизи як на умову для передачі у користування [PERSON] окремої кімнати в Квартирі, оскільки вказане переобладнання не стосується житлового приміщення, яким фактично користується [PERSON] та яке є предметом його позовних вимог. Також пояснила, що в разі задоволення первісного позову [PERSON] згідно висновку судово-будівельної експертизи отримає у користування 25 % Квартири, в зв'язку з чим права трьох співвідповідачів, яким залишиться у користуванні 75 % Квартири, порушені не будуть. Крім того, зазначила, що згідно постанови № 5 виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів та Президіуму обласної ради професійних спілок від 11.01.1985 року рівень середньої забезпеченості громадян житловою площею в області, як мінімальний розмір надання громадянам житлових приміщень, визначено в 8,3 кв.м. на одну людину, в зв'язку з чим кімнати в Квартирі, зокрема кімната [PERSON], можуть бути предметом окремого договору найму житлових приміщень. [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти первісного позову, пред'явлений нею зустрічний позов просила задовольнити або відмовити в задоволенні обох позовів. Пояснила, що в разі задоволення первісного позову будуть порушені права її сина, відповідача [PERSON], якому в користуванні залишиться кімната площею 9,5 кв.м., в зв'язку з чим умови його проживання будуть гіршими, ніж умови проживання [PERSON], який претендує на кімнату площею 12,8 кв.м. Також зазначила, що не згодна виконати переобладнання Квартири, на необхідність якого зазначалось у висновку експертизи як на умову для передачі їй у користування окремої кімнати в Квартирі, та не отримувала будь-яких дозволів для здійснення такого переобладнання. Пояснила, що шлюб між нею та [PERSON] розірвано, вони не підтримують сімейних відносин. [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного за зустрічного позовів. Зазначив, що в разі задоволення позовів, виходячи із площі кімнат, які залишатимуться в його користуванні та користуванні його сина [PERSON], їх житлові умови будуть значно гірше, ніж житлові умови позивачів за первісним та зустрічним позовом, в зв'язку з чим його права та права його сина будуть порушені. Крім того, зазначив, що кімната площею 18,0 кв.м., яку просить надати їй в користування його колишня дружина [PERSON], є суміжною. Пояснив, що не згодний виконати переобладнання Квартири, на необхідність якого зазначалось у висновку експертизи як на умову для передачі у користування [PERSON] окремої кімнати в Квартирі, та не отримував будь-яких дозволів для здійснення такого переобладнання. [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], в судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного та зустрічного позовів. В обгрунтування заперечень зазначив, що в разі задоволення позовів будуть порушені права та законні інтереси [PERSON], який користуватиметься меншою за площею кімнатою, ніж позивачі. Крім того, пояснив, що в Квартирі відсутні кімнати, які б задовольняли вимогам, які необхідні для укладання окремих договорів найму житлового приміщення, оскільки мінімальних розмір кімнати має дорівнювати 13,6 кв.м. Також кімната площею 18,0 кв.м., яку просить надати їй в користування [PERSON], є суміжною і тому згідно чинного житлового законодавства не може бути предметом окремого договору найму. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідмовлявся належним чином. Суду було надано документи, згідно яких [PERSON] перебуває на навчанні Китайській Народній Республіці та заперечує проти первісного позову. В обґрунтування заперечень ним було зазначено, що в разі задоволення позову його дід [PERSON] зможе приватизувати кімнату площею 12,8 кв.м., в той час як він зможе приватизувати кімнату меншою площею, а саме 9,5 кв.м., в зв'язку з чим будуть порушені його житлові права. [PERSON], допитаний в якості свідка за клопотанням позивача за первісним позовом, показав, що є учеником [PERSON] та давно знає його, а також [PERSON] та [PERSON], часто був у них вдома. Зазначив, що [PERSON] в Квартирі займає одну кімнату, інші кімнати займають відповідачі за первісним позовом та такий порядок користування Квартирою склався давно. Зі слів померлої дружини [PERSON] знає, що у останнього склались конфліктні відносини з сином [PERSON] та його дружиною [PERSON] Пояснив, що перешкод у доступі до Квартири йому ніхто не чинив. [PERSON], допитана в якості свідка за клопотанням позивача за первісним позовом, пояснила, що є головою Харківської обласної організації Українського товариства глухих. Родину [PERSON] знає з 2005 року, часто буває в Квартирі, приблизно 3-4 рази на місяць, оскільки [PERSON] є глухим. У [PERSON] з сином та дружиною останнього склались конфліктні відносини. В інші кімнати [PERSON] не допускають. За [PERSON], який знаходиться у похилому віці, доглядають сторонні особи. Також зазначила, що осіб, які бажають спілкуватись з [PERSON], допускають в Квартиру лише в її присутності. Частку [PERSON] у комунальних послугах сплачує особа на ім'я [PERSON] яку допомагає йому та яку наняла дочка [PERSON] [PERSON]. Свідок [PERSON], допитана за клопотанням позивача за первісним позовом, в судовому засіданні пояснила, що проживає із сторонами в одному будинку та періодично, а саме 3-4 рази на місяць, приходить до Квартири. Знає, що у [PERSON] з відповідачами за первісним позовом погані стосунки, оскільки останні неповажливо ставляться до нього. Вона інколи допомагає [PERSON], придбаває для нього продукти харчування. Зі слів нині померлої дружини [PERSON] знає, що останній сплачував частину комунальних послуг. Зазначила, що їй перешкод у доступі до Квартири ніхто не чинив. [PERSON], допитана в якості свідка за клопотанням позивача за первісним позовом, зазначила, що працює перекладачем-дактилологом в школі для глухих, [PERSON] є її хрещеним батьком. У [PERSON] з відповідачами завжди були погані відносини, оскільки його ображали та зневажливо становились до нього. [PERSON] в інші кімнати ніколи не пускали. Також пояснила, що, незважаючи на розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] продовжують поводитись як подружжя. Знає, що [PERSON] по господарству допомагає особа на ім'я [PERSON], послуги якої оплачує дочка [PERSON] Також пояснила, що [PERSON] та відповідачі за первісним позовом мають окремий бюджет. [PERSON], допитана в якості свідка за клопотанням [PERSON], пояснила, що є його сусідкою по дачі. Знає, що [PERSON] та [PERSON] розлучились. [PERSON] з того часу, як став пенсіонером, з березня по листопад проживає на дачі. Знає, що у [PERSON] та його колишньої дружини [PERSON] були сварки з приводу того, що [PERSON] для того, щоб потрапити до своєї кімнати, вимушений проходити через кімнату [PERSON] Також пояснила, що позивач та відповідачі за первісним позовом не пов'язані спільним побутом. [PERSON], допитаний в якості свідка за клопотанням [PERSON], зазначив, що також проживає в [ADDRESS] та буває в Квартирі в середньому раз на тиждень. [PERSON] та [PERSON] займають суміжні кімнати в Квартирі. [PERSON] постійно покупає продукти для батька [PERSON], у них нормальні відносини. Свідок [PERSON], допитаний в якості свідка за клопотанням [PERSON], зазначив, що також проживає [ADDRESS] та буває в спірній Квартирі в середньому раз на два місяці. Пояснив, що [PERSON] та [PERSON] розлучились. З того часу, як їх син [PERSON] закінчив школу, [PERSON] та [PERSON] перестали бути однією сім'єю та вести спільне господарство, вони проживають у різних кімнатах. Влітку [PERSON] може жити на дачі. [PERSON] займає кімнату № 4, [PERSON] - кімнату № 5, [PERSON] - кімнату № 9, [PERSON] - кімнату № 8. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивач за первісним позовом [PERSON] є інвалідом дитинства ІІІ групи, що підтверджується довідкою серії 58 Ч № 500013, виданої 23.12.1959 р., у зв'язку із дефектом слуху. Згідно ордеру на житлове приміщення № 044665 від 21.11.1986 року, який був виданий [PERSON] із сім'єю з п'яти чоловік ([PERSON] - наймач, [PERSON] - дружина наймача, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онук), вказані особи отримали право на ізольовану Квартиру, що складається з чотирьох кімнат. Дружина позивача за первісним позовом [PERSON] померла [INFO] у віці 82 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 07.09.2010 року відділом РАЦС по м. Харкову ХМУЮ серії [NUMBER], актовий запис за № 9999. Відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 12.01.2013 року, про що видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Відповідно до договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фону наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі вказаного вище ордеру № 044665. З довідки з місця проживання про склад родини № 2047, виданої 31.08.2012 року дільницею № 39 КП «Жилкомсервіс» вбачається, що в Квартирі, яка знаходиться у власності територіальної громади м. Харкова, зареєстровано чотири особи, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Квартира має загальну площу 82,0 кв.м. та складається з двох суміжних кімнат - № 9 площею 18,0 кв.м. та № 8 площею 10,1 кв.м., двох ізольованих кімнат - № 5 площею 12,8 кв.м. та № 4 площею 9,5 кв.м., а також допоміжних приміщень - коридору № 1 площею 12,9 кв.м., вбиральні № 2 площею 1,1 кв.м., ванної № 3 площею 2,6 кв.м., кухні № 6 площею 8,8 кв.м., комори № 7 площею 1,4 кв.м., а також двох лоджій площею 4,5 кв.м. та 4,2 кв.м. По справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Згідно висновків вказаної експертизи № 5920 від 04.10.2013 року, визначити порядок користування Квартирою та виділити в користування [PERSON] кімнату № 5 площею 12,8 кв.м. по фактичному порядку користування можливо; виділити в користування [PERSON], [PERSON], [PERSON] суміжні кімнати № 9, № 8 та ізольовану кімнату № 4 по фактичному порядку користування, а саме: [PERSON] - кімнату № 8, [PERSON] - кімнату № 9, [PERSON] - кімнату № 4 можливо за умови виконання переобладнань, в результаті яких площа житлової кімнати № 9 буде складати 14,2 кв.м. замість 18,0 кв.м. (схема переобладнань зазначена в дослідницькій частині експертного висновку); виділити в користування у вказаній квартирі кожному з її мешканців - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] окрему ізольовану кімнату з дотриманням технічних норм та правил можливо; переобладнання вказаної Квартири для ізоляції суміжних кімнат № 9 площею 18,0 кв.м. та № 8 площею 10,1 кв.м. можливо (схема переобладнань зазначена в дослідницькій частині експертного висновку); в спільне користування сторін виділяються наступні приміщення: коридор « 1», вбиральня « 2», ванна кімната « 3», кухня « 6», комора « 7»; надати інші варіанти порядку користування Квартирою не надається можливим. Як встановлено судом з пояснень сторін, свідків, з моменту заселення в Квартиру в 1986 році між сторонами фактично склався наступний порядок користування Квартирою: [PERSON] з померлою дружиною [PERSON] займав ізольовану кімнату № 5 площею 12,8 кв.м. та після її смерті продовжує займати вказану кімнату, [PERSON] займав ізольовану кімнату № 4 площею 9,5 кв.м., [PERSON] та його колишня дружина [PERSON] займали суміжні кімнати № 9 площею 18,0 кв.м. та № 8 площею 10,1 кв.м. З пояснень, наданих [PERSON], [PERSON], які не заперечувались [PERSON], судом також встановлено, що [PERSON] з моменту вселення в Квартиру в 1986 році обладнав двері кімнати № 5, яку він займав, замком. Вказаний замок зачинявся, коли він та його дружина виходили з кімнати, та, таким чином, доступ відповідачів за первісним позовом до вказаної кімнати у відсутності [PERSON] та його дружини був унеможливлений. З пояснень [PERSON], [PERSON] судом також встановлено, що вони протягом всього часу проживання в Квартирі, тобто протягом 27 років, не звертались до суду із скаргами на такі дії [PERSON], які унеможливлювали їх користування кімнатою № 5. З наведеного вбачається, що з моменту вселення в Квартиру в 1986 році між сторонами склався певний фактичний порядок користування спірною Квартирою, який ніким із мешканців Квартири протягом 27 років не заперечувався. Відповідно до вказаного порядку [PERSON] з 1986 року займає в Квартирі кімнату № 5 площею 12,8 кв.м., доступу до якої інші мешканці Квартири в його відсутність не мають. Згідно вказаної вище судової будівельно-технічної експертизи, в разі виділення [PERSON] в індивідуальне користування житлової кімнати № 5 його частка у користуванні Квартирою складатиме 25/100. З пояснень сторін, свідків судом також встановлено, що [PERSON], з одного боку, та відповідачі за первісним позовом, з іншого боку, не є членами однієї сім`ї, родинних відносин фактично не підтримують через неприязнені стосунки, спільного господарства не ведуть. Згідно ст. 104 ЖК УРСР член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо). Частиною першою ст. 48 вказаного Кодексу передбачено, що жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Згідно роз'яснень, викладених в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до ст. 104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім`ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. Кімната № 5, наймачем якої просить його визнати [PERSON], є ізольованим приміщенням, відповідає вимогам ст. 63 ЖК УРСР. Доводи відповідачів за первісним позовом відносно того, що в разі виділення [PERSON] у користування кімнати № 5 будуть порушені їхні права, не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на наступне. Як було зазначено вище, відповідачі з 1986 року та до часу розгляду даної цивільної справи не оспорювали та не заперечували проти фактичного перебування кімнати № 5 у виключному користуванні [PERSON] та його дружини, а після смерті останньої - у виключному користуванні [PERSON], при якому вони були позбавлені доступу до вказаної кімнати за відсутності позивача за первісним позовом. Крім того, як встановлено судом з висновку експертизи, в разі надання [PERSON] в індивідуальне користування вказаної кімнати № 5 площею 12,8 кв.м. його частка у користуванні Квартирою складатиме 25/100, частка трьох відповідачів складатиме відповідно 75/100, тобто фактична частка [PERSON] у користуванні Квартирою дорівнюватиме частці, яка припадає на нього у вказаній Квартирі. За таких обставин, оцінюючи сукупність зібраних у справі доказів, суд вважає за можливе задовольнити первісний позов та виділити [PERSON] у користування житлову кімнату № 5 у вказаній Квартирі, визнавши його наймачем вказаної кімнати. Вирішуючи питання щодо зустрічного позову [PERSON], суд враховує наступне. Кімната № 9 площею 18,0 кв.м., щодо якої [PERSON] просить укласти з нею окремий договір найму, є суміжною та зв'язана з кімнатою № 8 спільним входом. За таких обставин вказана кімната у відповідності до приписів ст. 63 ЖК УРСР не може бути самостійним предметом договору найму. Сторони, в тому числі [PERSON], в судовому засіданні зазначили, що не згодні отримувати відповідні дозволи та виконувати переобладнання Квартири у відповідності до висновків судової будівельно-технічної експертизи, за умови проведення якого кімнати № 9 та № 8 стануть ізольованими та, таким чином, зможуть бути самостійним предметом договору найму. За таких обставин підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

Outcome: approved