overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в березні 2000 року між ними було укладено шлюб, від якого неповнолітніх дітей не мають; близько девяти років дружина залишила його й виїхала до своєї матері, подружні відносини між ними припинилися, зникло почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, вони мають різні характери. В звязку з цим, подальше спільне подружнє життя вважає неможливим і наполягає на розірванні шлюбу; розірвати шлюб через органи ДРАЦС не представляється можливими через відсутність спілкування. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав; не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи шляхом розміщення оголошення в друкованому органі (ч.9 ст.74 ЦПК України), що підтверджується відповідною публікацією в газеті «Урядовий кур'єр» за №200 від 25.10.2017р., але в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подала. Тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON]Г (дошлюбне прізвище Леонова) 07 березня 2000 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області за актовим записом №01. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони близько девяти років разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, не спілкуються, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка явку в судове засідання проігнорувала, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в березні 2006 року між ними було укладено шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]; останні чотири роки їх сімейні стосунки припинені через предявлення дружиною необгрунтованих претензій, в звязку з чим виникали часті сварки та скандали, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, у поданій заяві просить розглядати справу без його участі в звязку з перебуванням в зоні АТО. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, так як примирення між ними неможливе; винним у розпаді сімї вважає чоловіка, який за час шлюбу вів вільний спосіб життя, матеріально не забезпечував сімю; має намір залишити прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON]А (дошлюбне прізвище Вовнянко) 22 березня 2006 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №445. Сторони мають двох спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з матірю. Близько чотирьох років сторони спільно не проживають, відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, обоє наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в березні 2013 року між ними було укладено шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; на даний час їх сімейні стосунки припинені через розбіжність характерів, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в підготовчому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав; просить строк для примирення не надавати і наполягає на винесенні рішення про розірванні шлюбу в підготовчому засіданні, оскільки близько девяти місяців він з сімєю спільно не проживає. Відповідачка в підготовчому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, так як збереження сімї неможливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. За змістом положень чч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.206 ЦПК України сторонам розяснено наслідки відповідних процесуальних дій. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON]Г (дошлюбне прізвище Заплесвічка) 09 березня 2013 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борзнянського районного управління юстиції за актовим записом №13. Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки Борзнянської міської ради №748 від 20.02.2018р. зареєстрований з обома батьками, але фактично проживає з матірю. Близько девяти місяців сторони разом не проживають, відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, обоє наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Понесені [PERSON] у справі судові витрати по сплаті судового збору за його клопотанням залишаються за позивачем, що з огляду на засади диспозитивності цивільного судочинства не суперечить вимогам ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в жовтні 2003 року між ними було укладено шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; в даний час їх сімейні стосунки припинені через відмову дружини продовжувати шлюбні відносини, різні погляди на життя, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав; просить строк для примирення не надавати, оскільки близько чотирьох місяців він з дружиною спільно не проживають, і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 24 жовтня 2003 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Борзнянського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №82. Сторони являються батьками малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Близько чотирьох місяців сторони спільно не проживають, відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, обоє наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в жовтні 2008 року між ними було укладено шлюб, від якого неповнолітніх дітей не мають; з травня 2016 року їх подружні стосунки фактично припинені через зникнення взаємного почуття, розлад в сім'ї, протиправних дій дружини по відчуженню спільного автомобіля, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи засобами мобільного телефонного зв'язку, що підтверджується телефонограмою, але в судове засідання не з'явилась, про причини неприбуття не повідомила. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 23 жовтня 2008 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Головеньківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області за актовим записом №03. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З травня 2016 року сторони подружніх відносин фактично не підтримують, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають й суд використав всі можливості для збереження шлюбу (ухвалами Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2018 року та 04 червня 2018 року за клопотанням відповідачки подружжю двічі надавався строк для примирення по три місяці), позивач наполягає на припиненні подружніх відносин, відповідачка після поновлення провадження у справі до суду не з'явилась, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки та користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. Водночас не підлягають стягненню витрати на правничу допомогу адвоката за формування позовної заяви в сумі 250 грн, оскільки [PERSON] в підготовчому засіданні по даній справі 20 лютого 2018 року повідомив, що він поніс лише витрати по оплаті судового збору і більше їх не планує, тобто фактично послуги адвоката позивачем не оплачувалися. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в жовтні 2012 року між ними було укладено шлюб, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]; на даний час їх сімейні стосунки припинені через розбіжність характерів, зникнення почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав; просить строк для примирення не надавати і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу й просила залишити їй прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON]Г (дошлюбне прізвище Іллюша) 20 жовтня 2012 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борзнянського районного управління юстиції за актовим записом №62. Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з батьками. Сторони хоча й проживають разом, але шлюбних відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, обоє наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Оскільки [PERSON] не наполягає на відшкодуванні сплаченого ним судового збору відповідачкою, то виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу ці понесені позивачем судові витрати слід залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він 01.06.1991р. зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Сумісне життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини припинилися з 2014 року. В зв`язку з чим просить розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі. Від шлюбу є неповнолітніх дітей немає. Спору про виховання дитини і майнового спору не заявлено. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, у своєму позові вказав про розгляд справи у його відсутність(а.с. 3). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає (а.с. 11). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 1991 року, зареєстрований міським відділом ЗАГСу м.Ровеньки Луганської області, актовий запис №215(а.с.8). Від шлюбу є неповнолітніх дітей немає. Спору про виховання дитини і майнового спору не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сім`ї - несумісність характерів. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON] . Судові витрати пов`язані з розглядом справи не стягувати з відповідача, оскільки позивач не просить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він 02.08.2013 року зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Сумісне життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини припинилися. В зв`язку з чим просить розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Майнового спору не заявлено. В судове\~засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. \~ Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2013 року, місце реєстрації: Виконавчий комітет Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області, актовий запис № 13 (а.с. 3). Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Майнового спору не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сім`ї розлад і фактичне припинення шлюбних відносин. Судові витрати пов`язані з розглядом справи не стягувати з відповідача, оскільки позивач не просить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він 02.09.2006 р. зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Сумісне життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини припинилися. В зв`язку з чим просить розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі. Від шлюбу є неповнолітня дитина: син - [PERSON] , [INFO] . Спору про виховання дитини та майнового спору не заявлено. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, у позові вказав про розгляд справи у його відсутність та відсутність його представника [PERSON] , проти заочного рішення не заперечував (а.с. 2). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному сайті Судова влада України (а.с. 11). На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 14 червня 2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 року, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області Україна, актовий запис № 330 (а.с. 5). Від шлюбу є неповнолітня дитина: син - [PERSON] , [INFO] . Спору про виховання дитини та майнового спору не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сім`ї - розлад і фактичне припинення шлюбних відносин. Судові витрати пов`язані з розглядом справи не стягувати з відповідача, оскільки позивач не просить стягнути судові витрати. На підставі ст.ст. 10-11, ст. ст. 141, 223, 258-259, 263-268, 280-283, 287-289 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу, посилаючись на те, що він 05.04.2011 р. зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Сумісне життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини припинилися з серпня 2020 року. В зв`язку з чим просить розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Майнового спору не заявлено. В судове\~засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує (а.с. 12). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, отримане нею особисто (а.с. 11). На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 17 листопада 2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 05.04.2011 року, місце реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції у Луганській області, за актовим записом № 25 (а.с. 6). Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Майнового спору не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сім`ї розлад і фактичне припинення шлюбних відносин. Судові витрати пов`язані з розглядом справи не стягувати з відповідача, оскільки позивач не просить стягнути судові витрати. На підставі ст.ст. 10-11, ст. ст. 223, 258-259, 263-268, 280-283, 287-289 ЦПК України,

Outcome: approved