Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов тим, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1993 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не ведуть, проживають окремо, поновлювати шлюбні стосунки не збираються. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю і пояснив, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, останній рік подружнього життя стосунки не складаються, між ними постійно виникають сварки, 15 липня 2014 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини і відповідачка переїхала проживати до своєї матері за іншою адресою. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 20 листопада 1993 року сторони зареєстрували шлюб у Котелевському відділі ЗАГС Полтавської області, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області 20 листопада 1993 року , актовий запис № 100 ( а.с. 6). Сторони у шлюбі дітей не мають. У відповідності до довідки виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 24 липня 2014 року № 2913, [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS], в даному господарстві зареєстрована дружина - [PERSON], [INFO] ( а.с. 7). У судовому засіданні встановлено, що стосунки між сторонами не складаються у зв'язку з різними поглядами на життя, крім того, сторони зазначили, що між ними припинені шлюбно-сімейні відносини з 15 липня 2014 року, вважають, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, відповідачка з 15 липня 2014 року проживає за іншою адресою у своє ї матері. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не підтримують подружніх відносин, на примирення не згодні, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Викладене приводить суд до переконання, що позовні вимоги позивачки підлягають повному задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги позивача - [PERSON] до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved