Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ опіки і піклування служби у справах дітей Олександрійської міської ради про відібрання малолітньої дитини від інших осіб і встановлення місця проживання дитини. [PERSON] звернулася з зустрічним позовом до [PERSON] за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору прокурора м. Олександрії Кіровоградської області, відділ опіки та піклування служби у справах сімї Олександрійської міської ради, Кіровоградської області про визначення місця проживання дитини. Під час судового розгляду [PERSON] подав заяву про залишення його позову без розгляду. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала наступним. [PERSON] порушує покладені на нього обовязки батька та не приділяв уваги сину [PERSON], [INFO] шість років та не виказував батьківського піклування. Відверто ігноруючи дитину. Відповідач не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечував харчуванням, медичним доглядом, лікуванням не надавав дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей. Відповідач не беручи до уваги рішення виконкому Олександрійської міської ради від 19.09.2013 року про тимчасове влаштування дитини до сімї позивача, самовільно забрав дитину з Олександрійської лікарні, в якій [PERSON] проходив курс стаціонарного лікування. При цьому позивачу та доньці позивача були заподіяні легкі тілесні ушкодження. На даний час малолітній [PERSON], [INFO], утримується біологічним батьком [PERSON] у [ADDRESS]. Можливості бачитися позивачу з онуком не надає. Позивач вказує, що відповідач тривалий час був наркозалежним, так як цей факт висвітлено у газеті «Олександрійський тиждень» від 13.12.2012 року та тижневику «Городской курьер» №7 від 13.02.2014 року. Позивач просить постановити рішення про відібрання неповнолітнього онука [PERSON], [INFO] від [PERSON] та повернення його за попереднім місцем проживання до [PERSON] за адресо.: м. Олександрія, пров. Пащенка, 17; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 243 грн. 60 коп. сплаченого за подачу зустрічного позову судового збору. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги повністю та просили їх задоволити. Відповідач та представник відповідача вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився 02 серпня 2007 року, батько [PERSON], мати [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії 1-ОЛ №046256. У свідоцтві про народження дитини батько був записаний за заявою матері згідно ст. 135 СК України. Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 16 липня 2013 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її дітей [PERSON] та [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради №669 від 19 вересня 2013 року [PERSON] було тимчасово влаштовано до сімї позивача та призначено опікуном над малолітнім [PERSON]. Відповідно до рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2014 року, встановлено батьківство [PERSON], [INFO], українця, громадянина України, уродженця [INFO] відносно дитини [PERSON], [INFO]. Внесено зміни в актовий запис №514 від 10 серпня 2007 року виконаний відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградської області про народження дитини [PERSON], який народився 02 серпня 2007 року, замінивши його прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Записати у Книзі реєстрації народжень м. Олександрія батьком дитини [PERSON], [INFO], українця, громадянина України, уродженця [INFO]. Згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.09.2014 року, яке набрало законної сили, [PERSON] майже з народження проживав з позивачем. [PERSON] піклувалася про нього, виховувала, намагалася створити всі необхідні умови для виховання та проживання дитини. Відповідач протягом 6 років не цікавився дитиною, не допомагав їй в вихованні дитини та утриманні. Лише після встановлення батьківства відповідач почав проявляти інтерес до дитини. Практичний психолог [PERSON] повідомила, що з вересня 2014 року [PERSON] навчається в НВК ЗНЗ №9 спеціалізована школа. За дорученням комісії з питань захисту прав дитини вона спілкувалася з хлопчиком і в неї склалося позитивне враження про дитину. Хлопчик спокійний, врівноважений, в спокійному психоемоційному стані, дитина відкрита для спілкування, більше привязаний до батька, не заляканий. Тато ходить на батьківські збори. Дитина ображена на бабусю і тітку, але добре про них відгукується. [PERSON] пояснював, що він радий, що у нього є батько, йому подобається у нього проживати, батько возив його в аквапарк, на різні атракціони, у нього багато іграшок. Бабусю він любить, але батька більше. До бабусі не хоче повертатися, так як остання постійно кричить. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає позивача зі школи, так як багато років разом працюють та приходила до позивача часто додому. Характеризує позивача позитивно, говорить, що позивач піклується про внуків. Відповідача, батька [PERSON], вона бачила лише 1 раз. Іноді приїжджала мати відповідача та привозила одяг, продукти. Дитина боялася батька, тому не бажала спілкуватися з бабцею та тіткою. Під час розгляду справи свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що відповідач разом з своєю матірю примусово забрали дитину з лікарні, дитина плакала та кричала. Дитина боялася батька, тому не бажала спілкуватися з бабцею та тіткою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка це її мати, яка протягом 6 років виховувала свого онука та її племінника [PERSON], дбала про нього, батько участі в вихованні дитини не приймав. Відповідач наносив легкі тілесні ушкодження їй та її матері, ображав їх. Дитина боялася батька, тому не бажала спілкуватися з бабцею та тіткою. Згідно ст. 7, 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За правилами\~\~ч. 1 ст. 161 СК України,\~\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким\~\~із них буде проживати\~\~малолітня дитина, спір між ними\~\~може вирішуватися судом. При вирішенні спору\~\~щодо місця проживання\~\~дитини\~\~суд бере до уваги\~\~ставлення батьків\~\~до виконання\~\~своїх батьківських обовязків,\~\~особисту прихильність\~дитини до кожного з них, вік дитини,\~\~стан її здоровя\~\~та інші обставини, що мають\~\~істотне значення.\~\~ За\~\~ст. 9 Конвенції про права дитини\~від 20 листопада 1989 року\~дитина\~не повинна\~розлучатися\~з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.\~ Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена\~зі своєю матірю лише у винятковій\~ситуації не можна тлумачити\~таким чином, що\~у\~матері\~малолітньої дитини\~мається\~перевага\~перед батьком\~при\~вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків\~щодо дитини, що\~витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Однак, позивач є бабусею [PERSON], [INFO]. Згідно вимог ст. 257 СК України, баба, дід мають право на спілкування зі своїми внуками, брати участь в їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Судом встановлено, що відповідач добре характеризується турбується про сина. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, та з урахуванням визнання позивачем позову по суті, суд вважає, що позовні вимоги не доведені в судовому засіданні, тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed