Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3.2323 га, кадастровий номер: 6320885000:01:000:0445, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, право на яку посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю, виданим 26.12.2002 року, серія ІІІ-ХР № 089481. Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3.2323 га, кадастровий номер: 6320885000:01:000:0445, за межами населеного пункту на території Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначає, що право власності на земельну ділянку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю, виданим 26.12.2002 року, серії ІІІ-ХР № 089481, на підставі розпорядження Богодухівської райдержадміністрації від 23.12.2002 року № 302. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 556. Відомості про земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру. Відомості про право власності на земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не внесені. [PERSON] вказує, що він, як власник, не має можливості розпорядитися земельною ділянкою оскільки оригінал державного акту втрачений - знищений при пожежі його домоволодіння. Крім того, при видачі та державній реєстрації державного акту було допущено помилку в прізвищі позивача, записано « [PERSON] », замість правильного - « [PERSON] ». У зв`язку\~з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача адвокат Колєснік І.А. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Заперечення відповідача, викладені у відзиві, вважав необґрунтованими, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати просив залишити за позивачем без стягнення їх компенсації з відповідача. Представник відповідача Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання також не з`явився, надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві зазначає, що Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України). Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, що було затверджено наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 року за № 308 (в редакції наказу Держгеокадастру від 20.02.2020 року за № 53) передбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є територіальним органом Держгеокадастру та йому підпорядковане. Таким чином Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є розпорядником земель сільськогосподарського призначення саме державної власності на території Харківської області. Крім того відповідач зазначає, що в своєму позові позивач посилається на те, що відомості про належну йому земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на теперішній час не внесена. Відповідно до п. 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації /реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали бюро технічної інвентаризації/. У разі наявності у заявника копії примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подається також відповідна копія. Згідно з ч. 1 статті 293 Цивільного Процесуального Кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайновйх чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частина 2 зазначеної статті закріплює, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 статті 315 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Свої позовні вимоги позивач ґрунтує тим, що його прізвище, що було вказане в державному акті на право власності н земельну ділянку не збігається із його прізвищем, яке вказане у паспорті. Таким чином, справа за позовом [PERSON] до Головного управління Держгеокадстру у Харківській області про визнання права власності на земельну ділянку повинна розглядатись в порядку окремого, а не позовного провадження. Заходи забезпечення позову не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до статті 392\~ЦК України, \~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ч. 1\~ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. З наданої суду копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 089481, виданого 26 грудня 2002 року Богодухівською районною адміністрацією, вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Богодухівської РДА №302 від 23 грудня 2002 року, було передано у приватну власність земельну ділянку площею 3.2323 гектарів в межах згідно з планом, на території Крисинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - 6320885000:01:000:0445. Акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №556. Факт видачі такого акту підтверджується відповіддю ГУ Держгеокадстру у Харківській області /а.с.7/ та копією витягу з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян /а.с.8-10/. З копії паспорту позивача, довідки про місце його реєстрації та картки платника податків позивача вбачається, що його прізвище, ім`я та по-батькові « [PERSON] ». Отже при видачі державного акту та при його реєстрації було допущено помилку в прізвищі власника та зазначено його як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Стаття 328 ЦК України встановлює\~підстави набуття права власності. Так, відповідно до цієї норми,\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом. Право\~власності вважається\~набутим правомірно,\~якщо інше\~прямо не\~випливає із\~закону або\~незаконність набуття\~права власності\~чи необґрунтованість\~активів,\~які перебувають\~у власності,\~не встановлені\~судом.\~Ця норма\~кореспондується і\~з положеннями\~ЦК УРСР,\~який був\~чинним на\~момент прийняття\~розпорядження Богодухівської\~РДА про\~передачу позивачеві\~у власність\~земельної ділянки,\~та яким\~було \~регламентовано порядок\~виникнення прав\~/в\~тому числі\~права власності/\~до набрання чинності Цивільним Кодексом України та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року Так, згідно зі ст.4 ЦК УРСР, Цивільні права і обов`язки виникали з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права\~і обов`язки. Відповідно\~до цього\~цивільні права\~і обов`язки\~виникають: з\~угод,\~передбачених законом,\~а \~також \~з \~угод,\~ хоч\~ і\~ не\~передбачених законом,\~але таких,\~які йому\~не суперечать; з\~ адміністративних\~ актів,\~ у\~ тому\~ числі\~ для\~ \~державних,\~кооперативних \~та \~інших \~громадських \~організацій \~з актів\~планування; в\~результаті відкриттів,\~ винаходів,\~раціоналізаторських пропозицій,\~створення творів\~науки,\~літератури і\~мистецтва; внаслідок\~заподіяння шкоди\~іншій особі,\~а так\~само \~внаслідок придбання\~або збереження\~майна за\~рахунок коштів\~іншої \~особи \~без достатніх\~підстав; внаслідок\~інших дій\~громадян і\~організацій; внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання цивільно-правових наслідків. Згідно з положеннями ст.17 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент прийняття Богодухівською РДА розпорядження про передачу земельної ділянки у власність позивачеві, саме до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належало розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Отже суд доходить висновку, що позивач правомірно набув право власності на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства, чинного на момент набуття ним права власності, однак на сьогоднішній день втратив документ, що посвідчує його право власності. Посилання відповідача на необхідність розгляду даної справи в порядку окремого провадження суд не бере до уваги, оскільки звернення [PERSON] до суду викликано саме втратою правовстановлюючого документу, при цьому встановлення факту належності особі втраченого документу законом не передбачено. Вимоги [PERSON] фактично ґрунтуються на положеннях ст.392 ЦК України, та підлягають розгляду в порядку позовного провадження. Щодо посилання відповідача на той факт, що ГУ Держгеокадастру в Харківській області є розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Харківської області, то земельна ділянка була отримана позивачем у власність саме із земель державної власності. Реєстрація державного акту про право власності на земельну ділянку з допущеною помилкою була здійснена відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства саме територіальним органом з питань земельних ресурсів. З урахуванням викладеного суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved