Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 26 жовтня 1992 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Тольятті Самарської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 26 жовтня 1992 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалось у зв'язку з розбіжністю характерів та поглядів на сімейне життя, внаслідок чого в них постійно виникали сварки. Також вказує, що між ними постійно виникали суперечки через різні погляди на виховання їх старшої доньки [PERSON], яка ще будучи неповнолітньою, без відома батьків зареєструвала шлюб з громадянином Сірійської Арабської Республіки. Позивач проти такого шлюбу, але відповідачка його у цьому не підтримує. Між сторонами припинені шлюбні відносини, сумісне життя та збереження шлюбу неможливе. Майнового спору та спору щодо проживання та утримання неповнолітньої доньки між ними немає. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та позивач подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, була сповіщена про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала та про причини неявки суд не повідомляла. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 26 жовтня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Тольятті Самарської області був зареєстрований шлюб, що підтверджується відповідною відміткою в паспорті позивача. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що спільне життя між сторонами не склалось у зв'язку з розбіжністю характерів та поглядів на сімейне життя, внаслідок чого в них постійно виникали сварки. Також встановлено, що між сторонами постійно виникали суперечки через різні погляди на виховання їх старшої доньки [PERSON], яка ще будучи неповнолітньою, без відома батьків зареєструвала шлюб з громадянином Сірійської Арабської Республіки. Позивач був проти такого шлюбу, але відповідачка його у цьому не підтримує. Між [PERSON] та [PERSON] фактично припинені шлюбні відносини, сумісне життя та збереження шлюбу неможливе. Майнового спору та спору щодо проживання та утримання неповнолітньої доньки між ними немає. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимогі на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Outcome: approved