Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користуватися квартирою [ADDRESS] та зобов'язати Житомирський відділ поліції ГУ НП в Житомирській області зняти її з реєстрації. Позивач вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS], у якій зареєстровані його колишня дружина - [PERSON] та їх син - [PERSON] Відповідачка не проживає у вказаній квартирі з 07.04.2012року, однак не бажає у добровільному порядку вирішити питання про зняття з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Позивач та його представник у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали у повному обсязі з підстав зазначених у заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо вимог позовної заяви у повному обсязі, оскільки відповідач не має іншого постійного місця проживання та у власності будь-якого житла не має. Представник органу опіки та піклування Житомирської міської ради не заперечив щодо задоволення позову, оскільки вважає, що права неповнолітнього [PERSON] у разі задоволення позову порушено не буде. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, заслухавши сторін, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що стверджується договором купівлі - продажу від 14.07.2009р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.08.2009р. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 14.06.2012р. по справі №2-2361/12, який набрав чинності 25.06.2012р., розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований ВРАЦС Житомирського МУЮ 19.09.2009р., актовий запис №1691. Згідно довідки ЖБК «Космос» №1035 від 23.12.2014р. у квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON], його колишня дружина - [PERSON] та син - [PERSON] З акту ЖБК «Космос» від 30.12.2014р. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі [ADDRESS] з квітня 2012року. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] не проживає у квартирі по [ADDRESS] з 2012р., особистих речей за вказаною адресою не зберігає. Відповідно до ст.321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до статті 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині визнання відповідача втратившим право на користування житловим приміщенням є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не проживає у квартирі більше одного року без поважних причин, і будь які домовленості між сторонами з приводу проживання у вище вказаній квартирі відсутні.

Outcome: partial