Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON],\~ в якій просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] перебуває з відповідачем [PERSON] в шлюбі, зареєстрованому 25.04.2015 року в Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №132. Сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з 19.09.2015 року, близьких стосунків не підтримують в наслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та вирішення соціально побутових проблем. Збереження сім'ї неможливе. Дитина проживає з матірю. В судовому засіданні позивач підтримав позов з викладених в ньому підстав, просив суд його задовольнити. Вважав примирення не можливим. Повідомив, що між сторонами відсутній спір про поділ майна, визначення місця проживання дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вважала примирення неможливим. Повідомила, що на даний час дитина проживає з нею. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Щербак) зареєстрували шлюб 25.04.2015 року в Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №132, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія І-КЕ №126605, видане 25.04.2015 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №227424, видане 05.08.2015 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Сторони визнали, що фактично припинили шлюбно-сімейні відносини з 19.09.2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Вважали примирення неможливим. Майновий спір на час розгляду справи відсутній. Повідомили, що дійшли згоди про місце проживання дитини. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. А тому, суд вважає за необхідне розірвати шлюб сторін. З огляду на наведене, позові вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved