Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, що 29 липня 1989 року зареєстрований виконавчим комітетом Користівсьої сільської ради Корецького району Рівненської області. В позовній заяві просить шлюб з відповідачем розірвати, оскільки такий має лише формальний характер, адже між позивачем та відповідачем втрачено почуття любові та поваги, що в кінцевому рахунку призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В судовому засіданні позивач просив позов задоволити, наполягав на розірванні шлюбу, строку для примирення не давати, оскільки таке результату не принесе. Вказав, що близько 30 років прожив разом з відповідачкою. Однак, уже один рік і шість місяців разом не проживають, спільні діти є повнолітніми. Вказав, що причиною для припинення шлюбних відносин і подання ним позову до суду є зрада дружини. Представник позивача в судовому засіданні позов просив задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні щодо заявлених вимог заперечила. Вважає, що шлюб ще можна зберегти, разом з тим підтвердила покази позивача щодо того, що більше півтора року разом не проживають та не спілкуються. Причиною припинення шлюбу вважає ревнощі чоловіка, а також те, що він захворів на онкологічну хворобу, що можливо впливає на його здатність у повній мірі розуміти значення своїх дій. Однак, суду належних доказів щодо вказаних фактів, а саме нездатності позивача у повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними суду не надала. Вказала, що надіється на те, що чоловік одумається і зрозуміє хто для нього є важливим - вона і діти, чи людські плітки. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію відповідача, просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] з 29 липня 1989 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Користівсьої сільської ради Корецького району Рівненської області, актовий запис у книзі реєстрації № 8. Спільні діти подружжя на даний час є повнолітніми. Сторонам надавався строк для примирення терміном в один місяць, проте примирення не відбулось. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згодний на примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Щодо заперечень відповідача стосовно розірвання шлюбу з позивачем, суд зазначає, що не вправі відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на наполягання позивача на розірванні шлюбу, оскільки це може бути розцінено як примушення останнього до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. До того ж, суд звертає увагу відповідача на те, що їй та позивачу надався достатній термін для примирення, протягом якого сторони не примирились і не відновили фактичні шлюбні відносини. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, то з відповідача необхідно стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved