Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати шлюб з нею. Також, [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на її утримання в сумі 500 грн. щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років; аліменти на утримання дітей в сумі ? частини його заробітку на утримання [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO], до досягнення [PERSON] повноліття; після чого стягувати аліменти в сумі 1/3 частині заробітку до досягнення [PERSON] повноліття; після чого стягувати ? частину заробітку до досягнення [PERSON] повноліття. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, вимоги зустрічного позову не визнає. Представник [PERSON] в судовому засіданні підтримав його доводи та правову позицію. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, позов визнає про розірвання шлюбу визнає. Представник [PERSON] в судовому засіданні підтримав її доводи та правову позицію. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного: Шлюб між сторонами зареєстрований 19.11.2011 року Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №142. Шлюб у обох другий, раніше сторони вже знаходилися в шлюбі один з одним. Від цього та попереднього шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Сторони мешкають разом за однією адресою, діти мешкають зі сторонами. Як встановлено з пояснень сторін , причиною до розпаду сім'ї послужило те, що сторони переконалися, що в них різні характери та погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим постійно виникають сварки. Шлюбні стосунки сторони не підтримують, зі слів, більше року. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, позов підлягає задоволенню в частині розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно ч.2 ст.181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно пояснень сторін, вони мешкають разом, діти проживають з ними. Судом не встановлено факт, що діти знаходяться на утриманні одного з батьків, без участі в цьому другого батька. Суд не бере до уваги Акт від 22 серпня 2016 року про знаходження дітей на утриманні батька та Акт від 5 жовтня 2016 року про знаходження дітей на утриманні матері, оскільки вони протирічать один одному, та встановленим фактичним обставинам справи. Таким чином, на час розгляду справи підстав для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітних дітей судом не встановлено. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Але, як вже зазначалося судом, в судовому засіданні не встановлено факт окремого проживання дітей з матір*ю та факт одноособового утримання нею дітей, тому в задоволенні вказаної позовної вимоги також слід відмовити.

Outcome: approved