Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 08.08.2015 року Центральним відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області, актовий запис № 687. Малолітню доньку [PERSON], 24.05.2016 року залишити проживати з матірю. В обґрунтування позову вказав, що 08.08.2015 року він з відповідачем уклав шлюбу, від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], 24.052016 року народження. Спільне життя у нього з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейні обставини та обовязки. Можливості збереження сімї немає. Подружні відносини між ними припинились з червня 2017 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Ухвалою суду від 18.12.2017 року позовні вимоги позивача в частині визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], 24.05.2016 року залишено без розгляду. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив судові витрати покласти на нього. В судове засідання відповідач не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Яременко». Враховуючи, заяви учасників розгляду справи, суд вирішив на підставі ст. ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 08.08.2015 року в Центральному відділі ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавської області, актовий запис № 687, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-КЕ № 137838, виданим 08.08.2015 року. Відповідач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище позивача, її дошлюбне прізвище Іонова. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 244499, виданим 26.05.2016 року Кременчуцьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис № 172. Шлюб виявився невдалим і з червня 2017 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільне життя у нього з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. Можливості збереження сімї немає. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110, Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, з урахуванням бажання відповідача, суд вважає за можливе залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище «Яременко». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З урахування заяви позивача питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Outcome: approved