Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області та Державної казначейської служби України про відшкодування витрат на правову допомогу та моральної (немайнової шкоди), завданої незаконним рішенням службової особи органу державної влади - Департаментом патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області. Позовні вимоги мотивує тим, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2020 року у справі № 127/7405/20, закрите провадження у справі відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2020 року в справі №127/6922/20, задоволено адміністративний позов та скасовано постанову серії ЕАК №2286826 від 23.03.2020 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також, позивач зазначив, що судом було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення від 23.03.2020 року інспектор поліції Чуба О.С склав відносно позивача зі слів свідків, які вказували нібито про його причетність до ДТП, автомобіль зупинено не було, знаходився автомобіль в нерухомому стані в гаражі, до гаража позивача викликали по телефону. На думку позивача, протокол серії ОБ № 206795 від 23.03.2020 року складений з порушенням вимог законодавства, огляд проведений працівниками поліції є недійсним, та не містить жодних доказів, які б свідчили про той факт, що [PERSON] керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Посилаючись на норми ст. 1176 ЦК України, а за відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, з посиланням на частину шосту цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу), позивач вважає, що у нього виникло право на відшкодування моральної шкоди. Зазначає про те, що переніс моральні страждання, оскільки був обмежений у вільному обранні способу життя та поведінки, свободі пересування. Крім того, незаконне складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, призвели до хвилювання, фізичних і душевних страждань, викликало емоційну напругу, почуття образи, приниженої гідності, змусило витрачати свій час задля поновлення своїх прав та доведення неправомірності дій працівників поліції і тим самим відстоювати свою честь та гідність. Протиправною поведінкою відповідача позивачу спричинена моральна шкода, оскільки позивач є лікарем, в цей складний епідеміологічний час, йому важливо думати лише про свою роботу та те, як допомагати людям, але з моменту складання протоколу він перебуває в емоційно напруженому стані, оскільки боїться осуду та розголосу даної ситуації на роботі, оцінює спричинену йому моральну шкоду у 15 000,00 грн. Крім того, він зазнав грошові витрати внаслідок необхідності залучення адвоката для захисту своїх прав та надання правової допомоги при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Так, 23.04.2020 року між позивачем та адвокатським бюро «Ірини Тетевої-Рудюк» укладено договір про надання правової допомоги та 27.04.2020 року, складений акт наданих послуг, згідно з яким гонорар адвоката становить 8 000,00 грн., який сплачений згідно з квитанцією. За таких обставин [PERSON] просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь 15 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також 8 000,00 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2020 року було відкрите спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб. До суду надійшов відзив на позовну заяву від Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , посилаючись на їх недоведеність. Вважає, що позивачем не обґрунтовано, у чому полягає заподіяна йому маральна шкода. Не доведений факт завдання моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу, наявність втрат немайнового характеру, що настали у зв`язку з діями відповідача як суб`єкта владних повноважень. Позивачем на надано доказів щодо наявності причинного зв`язку між завданою йому моральною шкоду і діями відповідача в її заподіянні. До того ж ст. 1176 ЦК України визначена умова відшкодування шкоди внаслідок накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. Оскільки до позивача не застосовувалися стягнення у вигляді арешту або виправних робіт, а позивачем не наведено інших доказів, які вказували б на те, що дії працівників поліції були незаконними та завдали моральну шкоду та їхні дії перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із постановою про адміністративне правопорушення, тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. Постанова від 29.05.2020 року винесена судом та не є доказом на підтвердження неправомірності дій працівників поліції, зокрема, що вони вийшли за межі наданих їм повноважень або діяли у непередбачений законом спосіб. Крім того відповідач зазначає, що до компетенції УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції не входять повноваження щодо здійснення оперативно-розшукової діяльності, органів досудового розслідування, прокуратури чи суду. Постанова по справі №127/6922/20 від 29.05.2020 зафіксувала лише факт скасування постанови, мова про протиправність дій працівників поліції у даній постанові не йде, та нічим не підтверджена, отже працівниками УПП у Вінницькій області ДПП не виносились рішення, які були визнані незаконними та могли б нанести будь-яку шкоду позивачу. До суду надійшла відповідь на відзив позивача [PERSON] , в якому він зазначає про те, що якщо позивача неправомірно не взяли під арешт, то можна робити все що завгодно та не нести жодної відповідальності за свої вчинки. Відповідно до постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області Вишаря І.Ю. провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу правопорушення та судом було встановлено, що позивач взагалі не здійснював керування транспортним засобом. Його викликали до гаража та склали протокол про нібито керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тобто притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яке в подальшому закрито судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження. Такими діями позивачу було завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу, скасування самої постанови про адміністративне правопорушення та встановлення факту про те, що позивач не керував транспортним засобом, свідчить про те, що його притягнули до адміністративної відповідальності незаконно, крім того відшкодування шкоди здійснюється не залежно від вини. Відповідач Державна казначейська служба України відзиву на позов не подала. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено наступні факти, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині захисту цивільних прав та інтересів щодо відшкодування шкоди. 23.03.2020 року відносно [PERSON] складений протокол серії ОБ №206795 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2020 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно [PERSON] у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є недоведеність факту, що [PERSON] керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2020 року в справі №127/6922/20 задоволено адміністративний позов та скасовано постанову серії ЕАК №2286826 від 23.03.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питання, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. А тому суд не може погодитись з доводами позивача про те, що в постанові від 29.05.2020 р. у справі №127/7405/20 дії інспектора поліції Чуби О.С. визнані судом неправомірними. В цій постанові суд зазначає про те, що відповідно до зазначеного огляд [PERSON] та протокол серії ОБ №206795 від 23.03.2020р. були проведені з порушенням вимог законодавства, внаслідок чого проведений працівниками поліції огляд є недійсним, а протокол серії ОБ №206795 від 23.03.2020 р., складений відносно [PERSON] за ст. 130 КУпАП не містить жодних доказів, які б свідчили про той факт, що [PERSON] керував автомобілем в стані сп`яніння.

Outcome: dismissed