Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за договором позики. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач 19.10.2016 року отримав у позивача грошову позику в розмірі 579\~855,60 грн. що станом на дату складання розписки еквівалентно 22\~175,26 доларів США або 19\~960,60 євро, які зобов»язався повернути до 19 квітня 2017 року. По закінченню зазначеного строку відповідач суми позики не повернув і ухиляється від її повернення на даний час. Просить стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики в сумі 579 478 грн. та витрати по сплаті судового збору. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до п.3 ст. 76 ЦПК України. Із згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у повному обємі суд вважає, що позов підлягає задоволенню.. Судом встановлено, що 19.10.2016 року [PERSON] передав, а [PERSON] отримав позику в розмірі 579\~855,60 грн. що станом на дату складання розписки еквівалентно 22\~175,26 доларів США або 19\~960,60 євро, які зобов»язався повернути до 19.04.2017 року, що підтверджується розпискою від 19.10.2016 року. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для усіх судів України. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов»язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно ст..526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 545 ЦК України наявність боргового документу на руках у боржника підтверджує факт виконання ним зобов'язання. У разі неможливості повернення боргового документа, кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Отже, оскільки розписка була на руках у кредитора, суд вважає, що зобов»язання по розписці відповідачем не виконані. Відповідачем договір позики не оспорений. Відповідно до ст..610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). З урахуванням вимог ст.. 11 ЦПК України суд вважає за необхідне позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача 579\~478 грн боргу по розписці..\~\~ Крім того, відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору. .

Outcome: approved