Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив: визнати незаконними та скасувати накази Комунального підприємства «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради № 4-к від 03 квітня 2015 року «Про припинення трудового договору (контракту)» та № 31 від 14 липня 2015 року «Про внесення змін до наказу» в частині звільнення [PERSON] з посади начальника юридичного відділу; поновити позивача на посаді начальника юридичного відділу Комунального підприємства «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради; стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради на користь позивача відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 4 000,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 05 серпня 2013 року працював на посаді начальника юридичного відділу КП «Жилсервіс-1» ДМР. 03 квітня 2015 року позивача звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Вважає означене звільнення незаконним, оскільки він в період з 02 березня 2015 року по 03 квітня 2015 року включно перебував на лікарняному та повинен був стати до роботи 04 квітня 2015 року, тобто наказ про звільнення прийнятий під час тимчасової непрацездатності позивача. Крім того текст наказу про звільнення не містить в собі зазначення дати його складання. Більш того, відповідач одночасно з попередженням про звільнення не запропонував позивачу іншу роботу на КП «Жилсервіс-1» ДМР. Так, відповідач стверджує, що інша робота за професією (спеціальністю) позивача, а також іншої роботи, яку б він зміг виконувати виходячи з рівня освіти, кваліфікації, набутого практичного досвіду, ділових якостей, стану здоров'я тощо, у тому числі і роботу, яка не потребує спеціальної освіти чи спеціальної професійної підготовки на підприємстві - немає. Водночас на підприємстві був наявний ряд вільних вакансій, на яких фактично міг би бути працевлаштований позивач, що підтверджується штатними розкладами, відсутністю змін вартості продукції відповідача. Враховуючи те, що в результаті незаконного звільнення позивачу не нараховується заробітна плата, відповідач при поновленні позивача на раніше займаній посаді зобов'язаний виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогул в розмірі по 3200,00 гривень в місяць, починаючи з 03 квітня 2015 року. Крім того вказує, що внаслідок порушення відповідачем права на працю позивача, останньому завдано моральних страждань, позбавлено можливості заробляти для себе та для матері інваліда, що перебуває на пенсії, рівень якої є мінімальним, що призвело до моральних переживань позивача, втрати ним душевного спокою, постійного знаходження у роздратованому стані, внаслідок чого вказує на завдання йому моральної шкоди, яку позивач оцінює в 4000,00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вказав, що внаслідок поганого стану здоров`я, протягом значного проміжку часу хворів. Про свою тимчасову непрацездатність повідомляв службову особу відповідача засобами електронного зв`язку. Після усунення обставин, що зумовили тимчасову непрацездатність, внаслідок того, що 04 - 06 квітня 2015 року на підприємстві були вихідними днями він, 06 квітня 2015 року о 08:00 год. прийшов на підприємство для виконання трудових обов`язків та пішов до особи, що відповідальна за кадри для пред`явлення листка непрацездатності. Водночас, працівники відповідача відмовились приймати листок непрацездатності позивача, внаслідок чого позивач змушений був звернутися до органів внутрішніх справ. Вказував на неправомірність дій відповідача щодо внесення змін у наказ про звільнення. Зазначав, що відповідачем не дотримано порядок звільнення, оскільки на підприємстві наявні вакансії, які за своїми вимогами могли бути запропоновані позивачу та після звільнення відповідачем введено в штатний розклад посаду, яка за багатьма показниками дублює посаду позивача. Крім того, відповідачем не нараховано позивачу заробітну плату за відпрацьований позивачем день 06 квітня 2015 року. Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. Вказали, що доказами проведення змін в організації виробництва і праці КП «Жилсервіс-1» ДМР є штатні розклади керівників, спеціалістів та службовців підприємства станом на 01 грудня 2013 року та станом на 01 січня 2015 року; службова записка головного бухгалтера та провідного економіста від 27 листопада 2014 року, наказ від 27 листопада 2014 року № 69 «Про скорочення чисельності і штату працівників та зміну організаційної структури підприємства». Відповідно до штатних розкладів вбачається, що станом на 01 грудня 2013 року на підприємстві було передбачено 54 штатних одиниці, з 03 лютого 2015 року залишилось 36 штатних одиниць. В тому числі, на підставі наказу від 27 листопада 2014 року № 69 здійснено скорочення штатних одиниць - юрисконсульта 1-ї категорії та начальника юридичного відділу, а також внесено зміни до організаційної структури підприємства - ліквідовано юридичний відділ. Скорочення мало масовий характер і не стосувалося лише посади позивача, оскільки протягом 2014 року відбулось скорочення 33 % від загальної кількості штатних одиниць працівників. Причини скорочення працівників юридичного відділу - не ефективність функціонування відділу КП «Жилсервіс-1» ДМР. Так, дебіторська заборгованість підприємства станом на 01 січня 2014 року складала 7120,0 тис. грн., станом на 01 жовтня 2014 року збільшилась до 8969,2 тис. грн., тобто більше ніж в 1,5 млн. грн. та має тенденцію до постійного зростання. При цьому з 01 січня 2014 року по 01 жовтня 2014 року про стягнення дебіторської заборгованості на користь КП «Жилсервіс-1» ДМР не було прийнято жодного судового наказу або рішення суду. В той же час фонд заробітної плати працівників юридичного відділу підприємства з 01 січня 2014 року по 01 жовтня 2014 року склав 133138,75 грн. Таким чином, з огляду на вищезазначені обставини відповідач застосував заходи оптимізації чисельності працівників у зв'язку з чим у відповідача дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема скорочення штату працівників. Посада юрисконсульта 1-ї категорії виключалась на підставі наказу від 27 листопада 2014 року №69, з яким був ознайомлений позивач, про що свідчить його особистий підпис на даному наказі. Отже, позивач знав, що вказану посаду йому не може бути запропоновано, оскільки посада юрисконсульта 1-ї категорії скорочується разом з його посадою. На момент попередження позивача про звільнення (станом на 27 листопада 2014 року) на підприємстві вакантних посад не було, що підтверджується довідкою підприємства і позивач повідомлявся про відсутність вакантних посад, про що працівниками підприємства складався акт. Також, згода виборного органу первинної профспілкової організації на звільнення позивача була надана адміністрації відповідача у встановленому порядку. Більш того, з моменту попередження позивача про звільнення та до моменту його звільнення у відповідача були відсутні вакантні посади за професією чи спеціальністю позивача, а також інші посади, які б працівник міг виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду. Посада старшого інспектора відділу кадрів, з приводу можливості зайняття якої зазначає позивач в своїх поясненнях в судовому засіданні, була скорочена 28 липня 2014 року відповідно до змін до штатного розкладу. Серед кваліфікаційних вимог для зайняття посади інженера зі скарг 2-ї категорії відповідно до посадової інструкції вказаної посади, затвердженої директором КП «Жилсервіс-1» ДМР 01 березня 2012 року є стаж роботи на посаді інженера не менше 2-х років, який у позивача відсутній, тому вказана посада йому не пропонувалась. Також не могли бути запропоновані позивачу і посади економіста з договірної та претензійної роботи ІІ категорії, інженера з техніки безпеки, заступника директора через освітньо-професійні вимоги до даних посад. При цьому, питання встановлення тарифів на послуги належить до виключної компетенції органів місцевого самоврядування та жодним чином не пов'язано зі зміною трудових правовідносин, яка відбувається при скороченні працівників підприємства житлово-комунального сектору. Крім того, на момент звільнення позивача відповідач не мав документально підтверджених відомостей, що позивач знаходиться на лікарняному, оскільки він належним чином не повідомляв роботодавця про знаходження на лікарняному, не надаючи листки непрацездатності, які видавались йому медичними закладами в січні, лютому та квітні 2015 року. Так, позивач не надав відповідачу протягом січня-березня 2015 року жоден з трьох листків непрацездатності від 19 січня 2015 року, від 27 лютого 2015 року, від 03 квітня 2015 року, а надав їх лише 06 квітня 2015 року, тобто вже після звільнення, що підтверджується заявою позивача та табелями обліку робочого часу, які були заповнені за січень-квітень 2015 року на позивача лише 06 квітня 2015 року під час надання означених листків. Внаслідок чого, вказує, що позивач навмисно замовчував факт оформлення листків непрацездатності, періоду своєї непрацездатності та не надавав їх відповідачу задля перешкоджання оформленню його звільнення, зловживаючи гарантією, наданою ч. 3 ст. 40 КЗпП України. З метою уникнення розбіжностей, викликаних звільненням позивача у період його тимчасової непрацездатності та задля мирного урегулювання спору, керівництвом відповідача після отримання відомостей про наявність листків непрацездатності прийнято рішення про необхідність коригування дати звільнення. Так, 14 липня 2015 року директором відповідача видано наказ № 31, яким внесено зміни до наказу про припинення трудового договору від 03 квітня 2015 року 4-к за яким дату звільнення позивача змінено з 03 квітня 2015 року на 06 квітня 2015 року. Оскільки в листку непрацездатності позивача зазначено: «стати до роботи 04.04.2015» - 06 квітня 2015 року є перший робочий день після закриття листка тимчасової непрацездатності та вихідних днів з 04 квітня 2015 року по 05 квітня 2015 року. Тому саме в цей день - 06 квітня 2015 року позивачу видана трудова книжка, що підтверджується витягом з книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них. Також, в наказі про припинення трудового договору № 4-к помилково не зазначено дату його складання, яка відповідно до книги реєстрації кадрових наказів КП «Жилсервіс-1» ДМР - 03 квітня 2015 року, з урахування чого наказом КП «Жилсервіс-1» ДМР від 14 липня 2015 року також внесені відповідні зміни щодо дати наказу. Для належного повідомлення позивача про нову дату звільнення, копію наказу від 14 липня 2015 року № 31 направлено позивачу 15 липня 2015 року цінним поштовим відправленням з повідомленням разом і із запрошенням з'явитись у зручний час до відповідача для внесення запису до трудової книжки. Таким чином, оскільки дату звільнення, зазначену в наказі від 03 квітня 2015 року №4-к змінено на нову - відсутні будь-які підстави для поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вказали, що факту порушення прав позивача у сфері трудових відносин відповідачем не доведено, оскільки звільнення позивача під час тимчасової непрацездатності відбулось через невиконання ним свого обов'язку щодо своєчасного надання листків непрацездатності адміністрації підприємства. Крім того, позивач жодним чином не обґрунтовує, чому він вимагає саме таку суму відшкодування моральної шкоди та з яких чинників при цьому виходить. Враховуючи наведене, за недоведеності ані факту заподіяння моральної шкоди, ані обґрунтованості заявленої суми відшкодування, за відсутності обов'язкових умов для притягнення відповідача до даного виду цивільно-правової відповідальності, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сум відшкодування моральної шкоди відсутні. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як свідчать наявні в справі матеріали, позивач у справі - [PERSON] 05 серпня 2013 року на підставі наказу № 305-к від 02 серпня 2013 року прийнятий начальником юридичного відділу КП «Жилсервіс-1» ДМР /т.1 а.с.5/. На підставі наказу директора КП «Жилсервіс-1» ДМР № 91 від 18 липня 2013 року, з 01 жовтня 2013 року встановлено неповний робочий тиждень на підприємстві, у відповідності до якого встановлено вихідні дні для посад юридичного відділу - п`ятниця - неділя /а.с.38/. У відповідності до штатного розкладу керівників, спеціалістів та службовців КП «Жилсервіс-1» ДМР, затвердженого Директором КП «Жилсервіс-1» ДМР 27 листопада 2013 року /т.1 а.с.30-31/, з 01 грудня 2013 року, на підприємстві обліковуються наступні структурні підрозділи із посадами: Керівники та спеціалісти: директор - 1 посада; головний інженер - 1 посада; заступник директора - 2 посади; заступник директора з економіки - 1 посада; провідний інженер електрик - 1 посада; інженер І кат з ОП - 1 посада; інженер зі скарг ІІ кат - 1 посада; інженер-програміст І кат. - 1 посада; старший інспектор кадрів - 1 посада; секретар директора - 1 посада; Планово-економічний відділ: начальник відділу - 1 посада; провідний економіст - 1 посада; економіст І кат. - 1 посада; Юридичний відділ: начальник відділу - 1 посада; юрисконсульт І кат. - 2 посади; Головна бухгалтерія: головний бухгалтер - 1 посада; заступник головного бухгалтера - 1 посада; провідний бухгалтер - 1 посада; бухгалтер І кат. - 3 посади; бухгалтер ІІ кат - 1 посада; Виробничо-технічний відділ: начальник відділу - 1 посада; інженер І кат. - 2 посади; інженер ІІ кат. - 1 посада; Виробнича дільниця № 1: начальник - 1 посада; старший майстер - 1 посада; майстер - 2 посади; бухгалтер ІІ кат. - 1 посада; паспортист - 1 посада; Виробнича дільниця № 2: начальник - 1 посада; старший майстер - 1 посада; майстер - 2 посади; бухгалтер ІІ кат. - 1 посада; паспортист - 1 посада; Виробнича дільниця № 3: начальник - 1 посада; старший майстер - 1 посада; майстер - 2 посади; бухгалтер ІІ кат. - 1 посада; Виробнича дільниця № 4: начальник - 1 посада; старший майстер - 1 посада; майстер - 2 посади; бухгалтер ІІ кат. - 1 посада; Виробнича база: начальник - 1 посада; інженер І кат. - 1 посада; майстер ДВК - 1 посада; майстер з ремонту і обслуговування електроустаткування - 1 посада. Всього по підприємству - 54 посади. У відповідності до змін до штатного розкладу КП «Жилсервіс-1» ДМР, затверджених керівником підприємства 07 лютого 2014 року, виключено зі штатного розкладу з 12 лютого 2014 року: паспортиста виробничої дільниці № 2, виробничу дільницю № 3 у складі начальника - 1 посада; старшого майстра - 1 посада; майстрів - 2 посади; бухгалтера ІІ кат. - 1 посада; виробничу дільницю № 4 у складі начальника - 1 посада; старшого майстра - 1 посада; майстрів - 2 посади; бухгалтера ІІ кат. - 1 посада; економіста планово-економічного відділу; заступника головного бухгалтера та бухгалтера 1 кат.; інженера ІІ кат. виробничо-технічного відділу. Введено до штатного розкладу з 12 грудня 2014 року до складу виробничої дільниці № 1 дві посади майстра, посаду паспортиста, до складу виробничої дільниці № 2 дві посади майстра /т.1 а.с.158/. Згідно зі змінами до штатного розкладу КП «Жилсервіс-1» ДМР, затверджених керівником підприємства 28 липня 2014 року, виключено зі штатного розкладу з 29 липня 2014 року: посади начальника планово-економічного відділу та провідного економіста планово-економічного відділу, провідного бухгалтера головної бухгалтерії. З 01 серпня 2014 року виключено посаду старшого інспектора кадрів. Включено до штатного розкладу з 29 липня 2014 року посаду провідного економіста /т.1 .а.с.159/. У відповідності до змін до штатного розкладу КП «Жилсервіс-1» ДМР, затверджених керівником підприємства 08 липня 2014 року, виключено зі штатного розкладу з 08 липня 2014 року інженера-програміста І кат. - 1 посаду, юрисконсульта 1 кат. - 1 посаду /т.1 а.с.32/. У відповідності до службової записки головного бухгалтера та провідного економіста КП «Жилсервіс-1» ДМР від 27 листопада 2014 року на ім`я директора КП «Жилсервіс-1» ДМР, бухгалтерією та плановим відділом були проаналізовані результати здійснення заходів по зменшенню дебіторської заборгованості за 9 місяців 2014 року та встановлено наступне. Станом на 27 листопада 2014 р. в штатному розписі підприємства є штатні одиниці начальника юридичного відділу та юрисконсульта 1-ї категорії, з яких на посаді начальника юридичного відділу працює [PERSON] Дебіторська заборгованість станом на 01 січня 2014 року складала 7 120,0 тис.грн., станом на 01 жовтня 2014 р. збільшилась до 8 969,2 тис.грн. та має тенденцію до постійного зростання 3 01 січня 2014 р. по 01 жовтня 2014 р. про стягнення дебіторської заборгованості на користь КП «Жилсервіс-1» ДМР не було прийнято жодного судового наказу або рішення суду. Фонд заробітної плати працівників юридичного відділу підприємства з 01 січня 2014 року по 01 жовтня 2014 року склав 133138,75 грн. У зв'язку із не ефективністю функціонування юридичного відділу КП «Жилсервіс-1» ДМР, запропоновано внести зміни до організаційної структури підприємства шляхом ліквідації 2 лютого 2015 року юридичного відділу та організації виробництва та праці, провівши з 2 лютого 2015 року скорочення штату працівників, зокрема скорочення посад начальника юридичного відділу та юрисконсульта 1-ї категорії /т.1 а.с.29/. 27 листопада 2014 року позивача ознайомлено із наказом Директора КП «Жилсервіс-1» ДМР № 69 від 27 листопада 2014 року «Про скорочення чисельності і штату та зміну організаційної структури підприємства», згідно з яким у зв`язку з ліквідацією юридичного відділу - структурного підрозділу КП «Жилсервіс-1» ДМР наказано: 1. Провести зміни організаційної структури підприємства шляхом ліквідації 2 лютого 2015 року Юридичного відділу. 2. Провести скорочення чисельності та штату працівників підприємства шляхом скорочення в кількості 2 одиниці і таких посад, і професій: начальник юридичного відділу; юрисконсульт 1 категорії. 3. Звільнити працівника, який займає вказану в пункті 2 даного наказу посаду відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю 02 лютого 2015 року, а саме: [PERSON] з посади начальника юридичного відділу. 4. Довести до відома працівника, що займає вказану посаду про звільнення персонально під підпис до грудня 2014 року. 5. Секретарю керівника ([PERSON]), надати інформацію про заплановане вивільнення працівника до відома державної служби зайнятості у встановленому порядку. 7. Головному бухгалтеру підприємства ([PERSON]) провести на дату звільнення працівника всі необхідні нарахування та виплати. 7. Провідному економісту ([PERSON]) внести відповідні зміни до штатного розкладу підприємства згідно даного наказу /т.1 а.с.28/. 27 листопада 2014 року комісія працівників КП «Жилсервіс-1» ДМР у складі директора [PERSON], провідного економіста [PERSON], секретаря [PERSON] склали акт про те, що 27 листопада 2014 року при ознайомленні начальника юридичного відділу [PERSON] з наказом від 27 листопада 2014 року № 69 «Про скорочення чисельності і штату працівників та зміну організаційної структури підприємства» його було усно повідомлено про те, що іншої роботи за його професією (спеціальністю), а також іншої роботи, яку б він зміг виконувати виходячи з рівня освіти, кваліфікації, набутого практичного досвіду, ділових якостей, стану здоров'я тощо, у т. ч. і роботу, яка не потребує спеціальної освіти чи спеціальної професійної підготовки на підприємстві не має /т.1 а.с.47/. Також, у відповідності до довідки директора КП «Жилсервіс-1» ДМР № 1129 від 14 липня 2015 року /т.1 а.с.37/, станом на 27 листопада 2014 року вакантні посади на підприємстві були відсутні, окрім посади юрисконсульта 1-ї категорії, яка відповідно до наказу від 27 листопада 2014 року № 69 повинна була бути скорочена з 02 лютого 2015 року (одночасно з посадою начальника юридичного відділу) та була скорочена. 24 грудня 2014 року директором підприємства відповідача затверджено штатний розклад керівників, спеціалістів та службовців КП «Жилсервіс-1» ДМР /т.1 а.с.33-34/, у відповідності до якого, з 01 січня 2015 року на підприємстві обліковуються наступні структурні підрозділи із посадами: Керівники та спеціалісти: директор - 1 посада; головний інженер - 1 посада; заступник директора - 2 посади; заступник директора з економіки - 1 посада; провідний інженер-енергетик - 1 посада; провідний економіст - 1 посада; інженер І кат з ОП - 1 посада; інженер зі скарг ІІ кат - 1 посада; секретар директора - 1 посада; Юридичний відділ: начальник відділу - 1 посада; юрисконсульт І кат. - 1 посада; Головна бухгалтерія: головний бухгалтер - 1 посада; бухгалтер І кат. - 1 посада; бухгалтер ІІ кат - 3 посади; Виробничо-технічний відділ: начальник відділу - 1 посада; інженер І кат. - 2 посади; Виробнича дільниця № 1: начальник - 1 посада; старший майстер - 1 посада; майстер - 4 посади; паспортист - 1 посада; Виробнича дільниця № 2: начальник - 1 посада; старший майстер - 1 посада; майстер - 4 посади; Виробнича база: начальник - 1 посада; інженер І кат. - 1 посада; майстер ДВК - 1 посада; майстер з ремонту та обслуговування електроустаткування - 1 посада. Всього по підприємству - 38 посад. У відповідності до табелів обліку робочого часу за січень-лютий 2015 року на підприємстві працювали: керівники - директор, секретар, провідний економіст; бухгалтерія - головний бухгалтер, 2 бухгалтери ІІ кат., бухгалтер, бухгалтер І кат.; ВТВ - начальник, інженер, інженер ІІ кат.; юридичний відділ - начальник; 2 паспортиста; виробнича база - комірник, інженер І кат /т.2. а.с.15-26, 36-39/. 02 лютого 2015 року директором підприємства затверджено зміни до штатного розкладу керівників, спеціалістів та службовців КП «Жилсервіс-1» ДМР /т.1 а.с.35/, у відповідності до якого виключено зі штатного розкладу підприємства з 03 лютого 2015 року структурний підрозділ - юридичний відділ у складі начальник відділу - 1 посада; юрисконсульт І кат. - 1 посада. 26 лютого 2015 року директором підприємства затверджено зміни до штатного розкладу керівників, спеціалістів та службовців КП «Жилсервіс-1» ДМР /т.1 а.с.36/, у відповідності до якого виключено зі штатного розкладу підприємства з 01 березня 2015 року посаду провідного інженера-енергетика - 1 посада та введено в штатний розклад з 01 березня 2015 року посаду економіста з договірних та претензійних робіт ІІ к. - 1 посада. Згідно з табелями обліку робочого часу за березень 2015 року на підприємстві працювали: інженер І кат. виробничої бази; 2 паспортисти; ВТВ - начальник, інженер, інженер ІІ кат.; бухгалтерія - головний бухгалтер, 2 бухгалтери ІІ кат., бухгалтер, бухгалтер І кат.; керівники - директор, секретар, провідний економіст; головний інженер, економіст з договірних та претензійних робіт; Інженер І кат. виробничої бази; начальник юридичного відділу (по 03 квітня 2015 року) /т.2 а.с.27-34, 40-49/. 10 березня 2015 року на адресу голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації КП «Жилсервіс-1» ДМР [PERSON] директором КП «Жилсервіс-1» ДМР направлене подання про надання згоди на звільнення [PERSON] за скороченням штату /т.1 а.с.44/. 11 березня 2015 року у відповідності до протоколу засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації КП «Жилсервіс-1» ДМР № 1, на засіданні комітету, проведеного у відсутність [PERSON] постановлено дати згоду на розірвання трудового договору між адміністрацією та [PERSON] на підставі ст. 40 КЗпП України, п. 1 протягом одного місяця з дня надання згоди /т.1 а.с.45/. 10 березня 2015 року, комісією працівників КП «Жилсервіс-1» ДМР у складі директора [PERSON], провідного економіста [PERSON], секретаря [PERSON] складено акт про те, що начальник юридичного відділу [PERSON], який повинен був бути звільнений у зв'язку із скороченням штату 02 лютого 2015 року, повідомив 10 березня 2015 року, що невдовзі привезе листок тимчасової непрацездатності. Станом на 10 березня 2015 року жодного листка тимчасової непрацездатності [PERSON] не надав. [PERSON] було повідомлено про те, що 11 березня 2015 року на засіданні профспілкового комітету первинної профспілкової організації КП «Жилсервіс-1» ДМР буде розглядатись подання адміністрації про надання згоди на звільнення [PERSON] за п. 1 ст. 40 КЗпП України /т.1 а.с.46/. Згідно з витягу з книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них КП «Жилсервіс-1» ДМР, 06 квітня 2015 року видано трудову книжку [PERSON] /т.1 а.с.39-41/. Дата заповнення трудової книжки - 12 березня 2015 року. У відповідності до листка непрацездатності серія АГС №181717, [PERSON] в період з 02 березня 2015 року по 03 квітня 2015 року включно з причин загального захворювання знаходився на стаціонарному лікуванні в умовах неврологічного відділення «Новомосковська ЦРЛ» ДОР /т.1 а.с.6, 113/. У відповідності до довідки про середню заробітну плату (дохід) №8 від 22 травня 2015 року, середньоденна заробітна плата позивача на підприємстві становила 134,59 грн. /т.1 а.с.16/. Наказом директора КП «Жилсервіс-1» ДМР № 4-к, [PERSON] з 03 квітня 2015 року звільнено з посади начальника юридичного відділу на підставі наказу № 69 від 27 листопада 2014 року з формулюванням причини звільнення - за скороченням штату. 06 квітня 2015 року [PERSON] ознайомлений із змістом наказу, про що свідчать його заперечення, викладені в ньому та згідно з якими позивач з датою наказу не згоден /т.1 а.с.4/. 06 квітня 2015 року позивачем відповідачу передано листок непрацездатності АГС № 110424 від 19 січня 2015 року, листок непрацездатності серія АГС № 181338 від 27 лютого 2015 року, листок непрацездатності серія АГС № 181717 від 03 квітня 2015 року /т.1 а.с.100/. 14 липня 2015 року Наказом № 31 директора КП «Жилсервіс-1» ДМР внесено до графи «дата складання» наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) № 4-к дату - «03.04.2015 р.»; змінено дату звільнення [PERSON] з посади начальника юридичного відділу, зазначену в наказі (розпорядженні) від 03 квітня 2015 року № 4-к про припинення трудового договору (контракту) з 03 квітня 2015 року на 06 квітня 2015 року /т.1 а.с.50/. Підставою прийняття наказу зазначено помилкове не зазначення дати складання наказу в наказі (розпорядженні) № 4-к про звільнення [PERSON] з посади начальника юридичного відділу та надання [PERSON] 06 квітня 2015 року до КП «Жилсервіс-1» ДМР оригінали листків непрацездатності. Також, 14 липня 2015 року на адресу позивача направлено супровідний лист до зазначеного наказу із пропозицією звернутись до приміщення КП «Жилсервіс-1» ДМР для внесення змін до записів трудової книжки /т.1 а.с.51/, направлений позивачу 15 липня 2015 року /т.1 а.с.48, 49/. Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. У відповідності до п.1 ч.1, ч.2, 4 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Ч.1 ст. 43 КЗпП України встановлює, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Частинами 1-3 статті 49-2 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Матеріали справи свідчать, що з моменту попередження позивача про звільнення 27 листопада 2014 року та до моменту його звільнення у відповідача були відсутні вакантні посади за професією чи спеціальністю позивача, а також інші посади, які б працівник міг займати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду. Так, зокрема, штатна одиниця юрисконсульта 1-ї категорії була виключена з штатного розпису 08 липня 2014 року, інша - з 03 лютого 2015 року. Посада старшого інспектора відділу кадрів скорочена 28 липня 2014 року. Посада юрисконсульта ІІ кат. скорочена 02 лютого 2015 року. Матеріали справи свідчать, що кваліфікаційні вимоги до посади, яку обіймав позивач були наступні: повинен мати вищу освіту відповідного напряму підготовки. Стаж роботи - не менше 3 років. Повинен знати: постанови, розпорядження, накази, методичні, нормативні та інші керівні матеріали з правової діяльності підприємства, діюче законодавство, цивільне, трудове, фінансове, адміністративне право, порядок ведення обліку та складання звітності з господарсько-фінансової діяльності підприємства, порядок укладання та оформлення господарських договорів, основи економіки, організації праці, виробництва та керівництва /т.1 а.с.218-219/. Кваліфікаційні вимоги до посади інженера-інспектора по скаргам ІІ кат. містить кваліфікаційні вимоги: повна чи базова вища освіта. Стаж роботи на посаді інженера не менш двох років /т.1 а.с.170/. Кваліфікаційні вимоги до посади економіста з договірних та претензійних робіт ІІ кат. містить кваліфікаційні вимоги: повна чи базова вища освіта. Стаж роботи економістом з договірної та претензійної роботи не менш двох років /т.1 а.с.174-175/. Кваліфікаційні вимоги до посади інженера по охороні праці І кат. містить кваліфікаційні вимоги: повна чи базова вища освіта відповідного напрямку підготовки. Повинен знати: Закон України «Про охорону праці», розпорядження, постанови, правила, норми, положення інструкції і інші документи по охороні праці; організаційну структуру підприємства, обладнання підприємства та принципи його роботи; методи вивчення умов праці на робочих місцях, організацію роботи по охороні праці та виробничої санітарії, систему стандартів безпеки праці, основи трудового законодавства. Кваліфікаційні вимоги до посади заступника директора наступні: повна чи базова вища освіта відповідного напрямку підготовки. Стаж роботи на посаді керівника нижчого рангу не менш 5 років. Внаслідок чого, оскільки матеріалами справи підтверджено факт відсутності на підприємстві відповідача вакантної посади чи роботи за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншої вакантної роботи, яку позивач міг виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду протягом часу з 27 листопада 2014 року включно до 06 квітня 2015 року, службова записка головного бухгалтера та провідного економіста, штатні розклади підприємства свідчать про скорочення інших посад на підприємстві, окрім посади позивача та підтверджують факт наявності змін в організації виробництва і праці відповідача, позивача попереджено про наступне вивільнення протягом двох місяців до моменту вивільнення, відповідачем отримано згоду первинної профспілкової організації на звільнення позивача, доказів того, що [PERSON] користувався переважним правом на залишення на роботі матеріали справи не містять, на момент видачі наказу про звільнення позивача - 03 квітня 2016 року відповідач не мав документально підтверджених відомостей про підстави тимчасової непрацездатності позивача і про означені обставини належним чином повідомлений лише 06 квітня 2015 року під час отримання листків непрацездатності позивача, і враховуючи факт внесення змін до наказу про звільнення в частині його дати, суд не вбачає підстав для задоволення позову, поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу оскільки відповідачем належними доказами підтверджено факт дотримання відповідачем норм трудового законодавства під час звільнення позивача. Досліджуючи посилання позивача на факт наявності на підприємстві відповідача інших вакансій, що підтверджується відсутністю змін до тарифів на житлово-комунальні послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, суд вважає дані посилання нічим об`єктивно не підтвердженими і не приймає їх до уваги. Також, оскільки матеріали справи підтверджують факт відсутності порушення права позивача на працю, підстав для стягнення моральної шкоди з відповідача суд також не вбачає. Оскільки позивача в силу положень Закону України «Про судовий збір» станом на час звернення з позовом звільнено від сплати судового збору, виходячи з положень ст.88 ЦПК України, судовий збір не стягується.

Outcome: dismissed