Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 1500,00 гривень на трьох дітей щомісячно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 червня 2013 року за рішенням Дворічанського районного суду Харківської області шлюб з відповідачкою було розірвано. Від спільного життя мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які в даний час проживають спільно з позивачем та знаходяться на його утриманні. [PERSON] добровільно коштів на утримання та виховання дітей не надає, хоча має таку можливість. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд справу розглянути в його відсутність. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась, надала до суду заперечення, в яких позовні вимоги визнала частково, просила стягнути з неї аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 300,00 гривень на кожну дитину, щомісяця, до досягнення кожним повноліття, просила суд розглянути справу за її відсутності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 14 червня 2013 року по справі № 618/383/13-ц шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а.с. 8). Сторони від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 листопада 2013 року (а.с. 5), [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 вересня 2003 року (а.с. 7), та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 червня 2009 року (а.с. 6). Згідно депутатського акту від 30 січня 2017 року, [PERSON] з 2013 року по теперішній час не проживає разом зі своїми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти постійно проживають зі своїм батьком [PERSON] без реєстрації за адресою: [ADDRESS] [PERSON] добровільно матеріальної допомоги дітям не надає, хоча має таку можливість. На теперішній час відповідачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і від шлюбу вона має ще одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 липня 2016 року (а.с. 30). В наданих до суду запереченнях відповідачка вказує на те, що вона не працює, що підтверджується довідкою № 20-170 від 20 березня 2017 року, виданою Дворічанським районним центром зайнятості, [PERSON] на обліку в Дворічанському районному центрі зайнятості як безробітна станом на 20 березня 2017 року не перебуває і раніше не перебувала (а.с. 31), отримує матеріальну допомогу по догляду за дитиною до трьох років в розмірі 860,00 гривень, іншого матеріального доходу не має. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для часткового задоволення позовних вимог. Відповідач визнає позов частково, не заперечує проти стягнення з неї аліментів в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 300,00 гривень, щомісячно, на кожну дитину до досягнення кожним повноліття. З урахуванням обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дітей та платника аліментів, наявності у відповідачки іншої неповнолітньої дитини, доводів сторін, суд визначає цю частку у твердій грошовій сумі у розмірі 350,00 гривень на кожну дитину, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджуючи аліменти, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред'явлення позову до суду до досягнення кожною дитиною повноліття. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, а відповідачка частково визнає позовні вимоги, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів - Головне управління казначейства у м. Києві). На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial