Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником зазначеної квартири, де до кінця лютого 2014 року разом з ним проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] та син [PERSON] У лютому 2014 року шлюбні відносини між ним та [PERSON] були фактично припинені та відповідачі переїхали на інше місце проживання, де проживають дотепер. 06 березня 2014 року шлюб між ним та [PERSON] був розірваний за рішенням суду. Посилаючись на те, що відповідачі не проживають у належній йому квартирі понад 6 місяців просить його позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідачів просить провести заочний розгляд справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в попереднє судове засідання 13.10.2014р., в судові засідання 20.10.2014р., 04.11.2014р. не з'явились, про час і місце судових засідань повідомлялись належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення їм судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Представник третьої особи, в судові засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв до суду не надавав. Таким чином, у відповідності з вимогами ст. ст. 74, 77 ЦПК України суд визнає, що відповідачі повторно не з'явились до суду без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно із ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування квартири від 01 жовтня 2001 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Нерухомість-П» Приазовської районної ради Запорізької області від 14.04.2008 року та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 14.04.2008 року. В зазначеній квартирі крім позивача зареєстровані, але з березня 2014 року фактично не проживають в зв'язку з припиненням шлюбних стосунків його колишня дружина - [PERSON], шлюб з якою був розірваний заочним рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 06.03.2014 року, та повнолітній син - [PERSON], 1995 року народження. Згідно акту обстеження матеріально побутових умов проживання [PERSON] від 06.08.2014 року, у спірній квартирі [PERSON] проживає один. Приймаючи до уваги зазначені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved