Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У цій квартирі зареєстровані його діти - [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з червня 2014 року не мешкають в даній квартирі, вони у 2014 році виїхали до Російської Федерації Республіки Татарстан, вже отримали там громадянство, мешкають там постійно, працюють, навчаються та вже мають там власне житло та постійну реєстрацію. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідачі не проживають тривалий час у вказаній квартирі і добровільно з реєстраційного обліку знятися не мають можливості. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник третьої особи Шарнікова І.І. у судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником з [PERSON] квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири ВРК № 001250, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Єпіфанцевою Н.В., реєстр № 1139 від 14 травня 2011 року та зареєстрованого в державному реєстрі прав власності за № 33298006 від 02 червня 2011 року. Згідно з домовою книгою за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 23.06.2011 року, [PERSON] , [INFO] з 23.06.2011 року, [PERSON] , [INFO] з 23.06.2011 року. Згідно з копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого 18 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 923 від 12 грудня 2003 року, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 18 січня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 39. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно з довідкою № 58, виданою Муніципальним бюджетним загальноосвітнім закладом СЗШ № 7 м. Менделєєвськ Республіки Татарстан від 27 серпня 2021 року, [PERSON] навчається в 11-му класі в Муніципальному бюджетному загальноосвітньому закладі СЗШ № 7. Згідно з копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 09 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 463. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно з випискою з єдиного державного реєстру на нерухоме майно від 15 вересня 2016 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] . Згідно з довідкою з місця проживання - фінансовий особовий рахунок від 21 вересня 2021 року, в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , з 12.04.2019 року, [PERSON] , [INFO] , з 26.10.2018 року, [PERSON] , [INFO] , з 12.04.2019 року, [PERSON] , [INFO] , з 12.04.2019 року. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається з позовної заяви, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у вищевказаній квартирі з 2014 року, оскільки добровільно виїхали до постійного місця проживання до Російської Федерації. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. А отже, виходячи з аналізу вказаних положень законів, обов`язок і відповідальність за створення належних умов для проживання дитини покладається на її сім`ю, тобто у цьому випадку на її матір та батька. Відповідно до ч. 2-3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Таким чином, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] , які на момент реєстрації у спірній квартирі були малолітніми особами, не мали права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набули права користування житлом за місцем проживання батьків, з якими вони проживали. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] з 12.04.2019 року зареєстровані за місцем проживання своїх батьків у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належить їх батьку [PERSON] . При цьому, суд бере до уваги позицію Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, який не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). За таких обставин, ураховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що відповідачі не проживають у вказаній квартирі понад 6 років, не є її власниками, зареєстровані разом зі своїми батьками в іншому населеному пункті, де фактично і проживають, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved