Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача та просив скасувати арешт, накладений Першою Київською державною нотаріальною конторою на приватний житловий будинок [ADDRESS] на підставі листа Головного управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації від 06.03.1997р. за №046-201, реєстраційний номер обтяження: 1429916, 02.11.2004, № реєстра: 8761-22, внутрішній № 4F01162C24EE4534423C, вх.934. В обґрунтування заявлених вимог посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки по [ADDRESS] на підставі рішення Київської міської ради №208/1212 від 06.10.2016 р., відповідно до даного рішення, йому затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на земельній ділянці по [ADDRESS] ( категорія земель- землі житлової та громадської забудови, справа №А-18147). Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана земельна ділянка площею 0,0948 га за кадастровим номером [NUMBER] 07.11.2016 р. зареєстрована за ним на праві приватної власності. Однак, на даний час йому стало відомо, що на належну йому земельну накладено арешт згідно листа за №046-201 Головного управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації від 06.03.1997р., у зв'язку із чим він, позивач не має змоги розпорядитися належним йому нерухомим майном на власний розсуд. На даний час Головне управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації ліквідованим, а лист №046-201 від 06.03.1997р. в Державному архіві м.Києва відсутній. Позивач вважає, оскільки арешт на домоволодіння по [ADDRESS] накладався для відселенням мешканців у зв'язку із забудовою даної місцевості, однак забудова не проводилась і мешканці відселялися, дана земельна ділянка надана йому відповідно до вимог чинного законодавства, однак не може розпорядитися на власний розсуд належним йому нерухомим майном у зв'язку із тим, що і земельна ділянка і не існуюче домоволодіння по [ADDRESS] продовжує перебувати під забороною, підстави для якої відпали, чим порушуються його права. Просив задовольнити позов на підставі ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву в якій просив провести розгляд справи в його відсутності, заявлені вимоги підтримав, тому суд, вважає можливим розгляд справи в відсутності позивача. Відповідач - Київська міська державна адміністрація явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день і час розгляд справи повідомлявся належним чином, про що в справі є відповідне повідомлення (а.с. 13), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки представника суд не повідомив. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів на підставі частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Третя особа - Перша Київська державна нотаріальна контора явку свого представника в судове засідання не забезпечила, надавши суду заяву з проханням розгляду справи в відсутності представника, заперечень проти позову суду не надано, тому суд вважає можливим розглянути справу в відсутності представника третьої особи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки по [ADDRESS] на підставі рішення Київської міської ради №208/1212 від 06.10.2016 р., відповідно до даного рішення, йому затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на земельній ділянці по [ADDRESS] ( категорія земель- землі житлової та громадської забудови, справа №А-18147). Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана земельна ділянка площею 0,0948 га за кадастровим номером [NUMBER] 07.11.2016 р. зареєстрована за ним на праві приватної власності. Згідно листа за №046-201 Головного управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації від 06.03.1997р., Першою Київською державною нотаріальною конторою накладено арешт на приватний житловий будинок [ADDRESS] на підставі листа Головного управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації від 06.03.1997р. за №046-201, реєстраційний номер обтяження: 1429916, 02.11.2004, № реєстра: 8761-22, внутрішній № 4F01162C24EE4534423C, вх.934. На даний час Головне управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації є ліквідованим, а лист №046-201 від 06.03.1997р. в Державному архіві м.Києва відсутній. Перша Київська державна нотаріальна контора надала відповідь про те, що згідно номенклатури справ, документи на підставі яких накладено арешт на нерухоме майно за 1997р. знищені. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Як встановлено судом, підставою накладення арешту на житловий будинок по [ADDRESS] було заплановане відселення мешканців житлового масиву Біличі з наданням їм інших жилих приміщень у зв'язку із комплексною забудовою даної місцевості, однак на час розгляду справи забудова не проводиться, відселення мешканців не відбувалось. Управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації, яке було створено для мети здійснення комплексної забудови ХVІ кварталу житлового масиву Біличі, ліквідовано 26.11.2001р. без правонаступників і лист №046-201 від 06.03.1997р. не зберігся. Як вбачається з матеріалів справи земельна ділянка по [ADDRESS] вільна від забудови. Наведені вище обставини справи в їх сукупності свідчать про те, що підстави для перебування домоволодіння та земельної ділянки по [ADDRESS] під аршетом відпали. Однак, позивач, як власник земельної ділянки по [ADDRESS] не може на власний розсуд розпорядитися своєю власністю, у зв'язку із продовженням перебувати спірного нерухомого майна під арештом, чим порушуються його охоронювані законом права як власника, передбачені частиною 1 ст.321 ЦК України, яка закріплює непорушність права власності та містить заборону щодо протиправного позбавлення або обмеження власника у його здійсненні. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову і скасування аршету з домоволодіння та земельної ділянки по [ADDRESS].

Outcome: approved