Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Управління ведення реєстру територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на підставі Ордеру №2763 від 29.08.1979 року було надано в постійне користування ізольована квартира за адресою: [ADDRESS], в якій зареєстровані позивач, його дружина [PERSON], донька [PERSON], донька [PERSON], онука [PERSON], колишній зять позивача [PERSON]. В серпні 2014 року колишній зять позивача розлучився з донькою [PERSON], від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розлученні відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації більше пяти років, не сплачує комунальні послуги, участі в утриманні житла не бере. Особистих речей в квартирі не має, він взагалі квартирою не цікавиться. У судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи Управління ведення реєстру територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради у судове засідання не зявився, надав суду пояснення на позовну заяву, в яких зазначив, що при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду, справу просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомив. Суд, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі Ордеру №2763 від 29.08.1979 року було надано в постійне користування ізольовану квартиру за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї та прописку №397, виданої 28.08.2018 року Житлово кооперативним обєднанням «ЄЛІТ - ПРОСТОР» , у зазначеній квартирі зареєстровані позивач, його дружина [PERSON], донька [PERSON], донька [PERSON], онука [PERSON], колишній зять позивача [PERSON]. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15 серпня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. (справа 645/4244/14ц, провадження 2/645/1572/14 ) . З зазначеного рішення також вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають окремо з серпня 2012 року. \~ \~ \~ \~Як вбачається з акту складеного комісією ЖК «Простор -4» 25.08.2018 року, [PERSON] у спірній квартирі № 79 за адресою: м.Харків, вул. Амосова, 36 не проживає з 2013 року. Таким чином встановлено у ході розгляду справи відповідач більше пяти років в спірній квартирі не проживає. Судом не було встановлено поважність причин не використання відповідачем права на проживання за місцем реєстрації. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд Згідно п.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. \~ \~ \~ \~Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~Згідно ст.\~405\~ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Відповідачем не надано суду даних на підтвердження поважності причин не використання права користування житловим приміщенням в спірній квартирі, а також даних про звернення відповідача із заявою про подовження строку зберігання за ним жилого приміщення. \~ \~ \~ \~Згідно ст.. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів своїх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди ) Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України\~від 11.12.2003р.\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7\~цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. \~Таким чином,\~зібрані у\~справі докази\~та їх\~належна оцінка,\~вказують на\~наявність підстав\~для задоволення\~позову шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою. На підставі викладеного,

Outcome: approved