Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.05.2008 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що складено актовий запис №31 від 20.05.2008 року. Сторони мають неповнолітніх дітей: доньку, [PERSON], [INFO], та сина, [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття любові один до одного, шлюбні відносини припинені з серпня 2016 року. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.22), надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити та розглянути справу в підготовчому судовому засіданні (а.с.24). Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.23), надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила суд розглянути справу в підготовчому судовому засіданні; крім того, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с.25). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 20.05.2008 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що складено актовий запис №31 від 20.05.2008 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданного відділом реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, серії [NUMBER] від 20.05.2008 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дітей: доньку, [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.8)), та сина, [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.9)). Спору щодо місця проживання дітей та розподілу майна подружжя суду не заявлено. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, любов та повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо з серпня 2016 року. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач на розірвання шлюбу згоден. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved