Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в обґрунтування якого зазначив, що 01 липня 2016 року між позивачем і відповідачем було укладено договір позики, у відповідності до умов якого 01.07.2016 р. позивач передав відповідачу у власність грошові кошти у сумі 200000 гривень. В свою чергу, відповідач зобов'язалася повернути позивачу таку ж суму грошей 01 серпня 2016 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідачем була надана розписка. Дане зобовязання відповідачем виконане не було, у зв'язку із цим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму боргу. Від позивача надійшла заява про розгляд зазначеної справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшлазаява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Судом встановлено наступне: 01 липня 2016 р. відповідач взяла в борг у позивача грошові кошти у сумі 200000 гривень, про що була укладена розписка, згідно якої відповідач отримала у позивача грошову позику зі строком повернення до 01 серпня 2016 р. (а.с. 3). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В даному випадку відповідач підтвердив факт отримання грошей від позивача розпискою. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Сторонами при укладенні договору позики встановлено термін повернення грошових коштів 01 серпня 2016 р. Однак відповідач на даний час не повернула зазначені кошти позивачу. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, враховуючи той факт, що відповідач визнала позов у повному обсязі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved