Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 26.04.2013 між [PERSON] та [PERSON] у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 319. Підставою для розірвання шлюбу зазначає відсутність спільних інтересів, різність поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть. Від вказаного шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю, проти позову не заперечувала. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. 26 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 319, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] ». У сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі -СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст.4, ст.12, ст.13, п. 2 ч. 1 ст.43, ч. 1, ч. 3 ст.223, ч. 4 ст.268 ЦПК України, участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд. Враховуючи наведене та визнання позову відповідачем, суд на підставі положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення про розірвання шлюбу за відсутності сторін. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу порушуватиме засади добровільності шлюбу та суперечитиме інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, суд після розірвання шлюбу залишає відповідачу прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved