Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , зазначивши, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 грудня 2003 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1882. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На обґрунтування позову позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося, у травні 2014 року у зв`язку із сварками, які виникали на ґрунті взаємного непорозуміння, вони припинили шлюбно-сімейні відносини та сумісне проживання, спільного господарства не ведуть.Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім`ї між ними неможливо, спору щодо спільного майна не заявлено. У зв`язку з наведеним просить шлюб між ним і [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про підтримання позовних вимог в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним законодавством України, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 грудня 2003 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 1882, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки та ведення спільного господарства між сторонами припинено з травня 2014 року у зв`язку із сварками, що виникали на ґрунті відсутності взаєморозуміння, сторони не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, його намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу між ними, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, які мають істотне значення, тому шлюб між [PERSON] і [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved