Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] міської ради Кіровоградської області, [PERSON], в якому просить визнати протиправною бездіяльність [PERSON] міської ради Кіровоградської області по не розгляду його заяви від 14 квітня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Шляхове, вул. Першотравнева, 29, зобовязавши [PERSON] міську раду Кіровоградської області розглянути заяву від 14 квітня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Шляхове, вул. Першотравнева, 29 та прийняти рішення у порядку встановленому законодавством України; визнати недійсним запис про право власності за №13081965 від 27 січня 2016 року відносно обєкта нерухомого майна житлового будинку, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Шляхове, вул. Першотравнева, 29, згідно якого власником записано [PERSON] та визнати за ним право власності на вказаний спірний житловий будинок з господарськими будівлями. Позов обґрунтовано тим, що згідно архівної довідки та архівного витягу позивачу виділено земельну ділянку 0,25 га. У 1969 році позивачем побудовано житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що підтверджується проведеною інвентаризацією технічного стану обєкта нерухомого майна, яке оформлене технічним паспортом на житловий будинок №29 по вул. Перготравнева у селі Шляхове Бобринецького району Кіровоградської області та пояснювальною запискою строжил села Шляхове. Згідно акту обстеження земельної ділянки за вказаною адресою фактично власником домоволодіння є позивач. Однак спірне майно зареєстроване за відповідачем. Крім того, просить врахувати, що відповідачем [PERSON] незаконно здійснено державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна житловий будинок, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район село Шляхове вул. Перготравнева №29, оскільки здійснити його будівництво у 1970 році не міг адже був неповнолітнім, надані ним документи не відповідають дійсності, оскільки містять недостовірну інформацію. Позивач звернувся із заявою до [PERSON] міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в с.Шляхове по вул. Першотравнева, 29, однак відповідач по суті заяви рішення не прийняв (а.с.2-6, 147-149). Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] заперечив проти задоволення позову, про що надав письмові заперечення (а.с. 67-68) за змістом яких йому надано у власність земельну ділянку, на якій розташоване спірне майно, на яке ним виготовлено технічний паспорт та зареєстровано право власності, позивачем не доведено, що він здійснював будівництво спірного майна, йому виділялась земельна ділянка, на якій будинок розташований та за вимогами п. п. 47, 48, 49 Правил забудови сільських населених пунктів, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР № 212 від 16 квітня 1970 року, яка втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 177 від 11 березня 1993 року, отримання дозволу на виконання будівельних робіт та прийняття будинку в експлуатацію. Представник відповідача [PERSON] міської ради Кіровоградської області [PERSON] проти задоволення позову заперечив, про що надав заперечення проти позову, за яким через необґрунтованість та безпідставність позовних вимог просить відмовити в задоволенні позову (а.с.63-66). В подальшому в судове засідання не зявився. Також до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності [PERSON] міської ради (а.с.110). Суд, заслухавши позивача та його представника, відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 14.04.2015 року позивач звернувся до [PERSON] міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність (шляхом безоплатної передачі) загальною площею 0,50 га, з них 0,2500 га. під житловою забудовою одно та двоповерховою для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код згідно КВЦПЗ02.01) за рахунок земель житлової та громадської забудови та 0,25 га ріллі для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ 01.03) за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що знаходиться за адресою: с.Шляхове, вул. Першотравнева, 29 Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.59). 11 червня 2015 року постійною комісією з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, балогоустрою, розвитку населених пунктів та житлово-комунального господарства [PERSON] міської ради вирішено відкласти розгляд даного питання у звязку з відсутністю документів на право власності на житловий будинок і наявним конфліктом інтересів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які заявляють свої права на житловий будинок в с.Шляховому по вул. Першотравневій, 29. В звязку із цим комісією рекомендовано виготовити правовстановлюючий документ на житловий будинок і лише після цього повторно звернутися до міської ради із заявою про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність (шляхом безоплатної передачі) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівельі споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією протоколу засідання вказаної комісії №58 від 11 червня 2015 року (а.с.62). Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції із змінами чинними на час виникнення спірних правовідносин та діяли на час прийняття оскаржуваного рішення відповідача) (далі - ЗК України), громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Пунктами г, д, частини 1 статті 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) відповідно у селах - не більше 0,25 гектара. Згідно ч.1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки рим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання). Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Згідно ч.3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідно до п.34 ч.2 ст. 26, ст. 46, ч. 2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин відбувається на пленарному засіданні сесії. Таким чином, [PERSON] міською радою не розглянуто вказану заяву позивача з прийняттям рішення по суті заяви, а тому бездіяльність [PERSON] міської ради Кіровоградської області по не розгляду заяви [PERSON] від 14 квітня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Шляхове, вул. Першотравнева, 29 є протиправною, а тому вимога про зобовязання [PERSON] міську раду Кіровоградської області розглянути заяву [PERSON] від 14 квітня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Шляхове, вул. Першотравнева, 29 та прийняти рішення у порядку встановленому законодавством України підлягає задоволенню. Згідно архівного випису [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області від 25.03.2015 року №29 з рішення виконавчого комітету «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» №359 від 12 грудня 1996 року та додатку до нього [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства площею, 0,42 га., розташованої в с.Шляхове (а.с.73). За замовленням [PERSON] 15 травня 2015 року виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Першотравнева, 29, село Шляхове (а.с.72, 100-105). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №52481356, сформованого 02.02.2016 року державним реєстратором Реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції Кіровоградської області [PERSON], 27.01.2016 року зареєстровано право приватної власності за [PERSON], номер запису про право власності: 13081965 (а.с.20, 113-114). Згідно архівної довідки №6 виготовленої 26.01.2016 року видана [PERSON] державна реєстрація права власності на житловий будинок по вул. Першотравневій №29 в с.Шляхове Бобринецького району Кіровоградської області за архівними даними реєстрових книг [PERSON] дільниці Кіровоградського ООБТІ не проводилася (а.с.98, 188). З інвентарної справи №3916 за адресою: вул. Першотравнева, 29, с.Шляхове Бобринецького району (а.с.165-192) вбачається, що первинна інвентаризація проведена 23.09.2015 року та не містить правовстановлюючих документів на земельну ділянку чи житловий будинок за вказаною адресою, а тому не має доказового значення при вирішенні питання про право власності на житловий будинок. За замовленням [PERSON] 23 вересня 2015 року виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Першотравнева, 29, село Шляхове (а.с. 10-15, 142-146), за яким рік побудови вказано 1969 рік (а.с.170), однак сама справа не містить будь-якого документу за 1969 рік, який би свідчив, що закінчення будівництва будинку здійснено в 1969 році. Натомість в пояснювальній записці сторожил села Шляхове зазначено, що будинок по вул. Першотравнева, 29, село Шляхове збудований в 1970 році (а.с.8). Згідно копії особового рахунку №21 на домогосподарство за адресою Першотравнева 29 членом господарства являється [PERSON], рік побудування - 1970 (а.с.77, 107). Отже, вказані розбіжності свідчать про недостовірність викладеної інформації в технічному паспорті щодо року здійснення його будівництва. Пояснювальна записка сторожил села Шляхове, технічні паспорта на спірний житловий будинок, акт обстеження земельної ділянки за адресою: вул. Першотравнева, 29, село Шляхове від 02 липня 2015 року (а.с.9) не є правовстановлюючими документами на житловий будинок, тобто не є належними доказами права власності позивача на нього, а тому до уваги не приймаються. Архівна довідка від 08.02.2016 року про те, що у документах архівного фонду «Колгосп ім. ХХ зїзду КПРС [PERSON] міської ради Бобринецького району» у протоколах засідання правління колгоспу за 1966 рік рішенням від 21 березня 1966 року [PERSON] виділено 0,25 га земельної ділянки та архівний витяг від 02.03.2016 року з протоколу засідання правління колгоспу ім. ХХ ззду КПРС [PERSON] міської ради Бобринецького району від 21 березня 1966 року про виділення [PERSON] - 0,25 га, копії яких містяться на а.с. 16, 17, суд до уваги не приймає, оскільки не містять інформації щодо місця розташування виділеної земельної ділянки, зокрема назви населеного пункту, а тому є неналежним доказом. За паспортом громадянина України, копія якого додана до позову на а.с. 7, позивачем є [PERSON]. Однак, прізвище в архівній довідці та архівному витязі містять розбіжності із прізвищем позивача, зазначеному в паспорті позивача, що взагалі ставить під сумнів належність вказаних довідок позивачу. Копія облікової картка приватного АМТ 6480КДЧ [PERSON] МРЕВ не є належним доказом місця проживання, оскільки належними доказами місця проживання є відомості про прописку (реєстрації місця проживання) за документом, що посвідчує особу (паспорт громадянина чи інший документ, що його замінює). Натомість за копією паспорта громадянина України виданого на імя [PERSON] вбачається, що позивач зареєстрований з 24.09.2008 року в селі Капітанка по вул. Радянській, будинок 45 (а.с.7). В копії довідки Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області №331 від 29 березня 2016 року виданої позивачу зазначено, [PERSON] проживає на території вказаної сільради по вулиці Дружби будинок 45 без реєстрації (а.с. 19). Наявність чинного рішення про надання у власність відповідачу земельної ділянки, яка розташована під спірним будинком також виключає можливість визнання права власності за позивачем. Таким чином, позивачем документально не підтверджено та не доведено належними доказами право власності позивача на спірний житловий будинок, що розташований за адресою: Кіровоградська область Бобринецький район с.Шляхове вул. Першотравнева, 29, зокрема його будівництво позивачем. Згідно зі статтею 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» від 26 серпня 1948 року (далі - Указу) кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанови) визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Згідно правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. За пунктами 47, 48, 49 Правил забудови сільських населених пунктів, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР № 212 від 16 квітня 1970 року, яка втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 177 від 11 березня 1993 року, будівництво також здійснювалось за дозволом на виконання будівельних робіт та передбачало прийняття його в експлуатацію. Натомість позивачем не надано суду належних та допустимих доказів надання позивачу земельної ділянки, на якій розташований спірний будинок, документів, які б підтверджували правомірність здійснення будівництва та закінчення будівельних робіт та прийняття спірного будинку в експлуатацію, а також належних та допустимих доказів тієї обставини, що будівництво спірного майна здійснювалось саме позивачем. У звязку з безпідставністю вимог про визнання права власності на спірне майно похідна вимога про визнання недійсним запису про право власності на спірне майно з тих підстав, що власником спірного майна є позивач, також задоволенню не підлягають. Натомість за вимогою про визнання недійсним запису про право власності на спірне майно за №13081965 з підстав незаконності здійснення реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна житловий будинок, що розташований за адресою: Кіровоградська область Бобринецький район с.Шляхове вул. Першотравнева, 29, зокрема через недостовірність поданих йому документів щодо належності майна [PERSON], належним відповідачем має бути також державний реєстратор (орган), що здійснив дану реєстрацію, оскільки саме його запис та рішення про реєстрацію оскаржується. Однак позивач до особи, що здійснила вказану реєстрацію та запис на думку позивача незаконно із вказаною вимогою не звертався, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову про визнання права власності та визнання з цих підстав недійсним запису про право власності за відповідачем. З огляду на зазначене, на підставі вищевикладеного,

Outcome: partial