Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визначити йому додатковий строк на два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування своїх вимог зазначив, що його баба [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки № [NUMBER] з кадастровим номером 3522280400:02:000:0576 загальною площею 3,83 га, розташованої на території Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, якою баба володіла на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №041577. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори, оскільки станом на час відкриття спадщини не знав про наявність спадкового майна. Про його наявність він дізнався під час упорядкування речей померлої лише в березні 2019 року, коли знайшов у речах баби копію вказаного державного акта. Оригінал державного акта втрачено. Після встановлення факту наявності спадщини він звернувся до нотаріальної контори, однак йому видано роз`яснення про те, що ним пропущено встановлений законом строк. Крім того, від нотаріуса він дізнався, що його рідний брат [PERSON] , з яким вони взагалі не спілкуються, вже звернувся до нотаріальної контори із заявою щодо оформлення спадщини на вказану земельну ділянку, оскільки їх з відповідачем мати померла ще до смерті спадкодавця. Заповіт від імені баби відсутній, заяву про відмову від прийняття спадщини він не подавав. Спочатку смерть матері, а потім смерть баби стали для нього важким ударом, його самопочуття погіршилося, він перебував у тяжкому психоемоційному стані, втратив сенс життя, оскільки з бабою проживав поруч, постійно приходив до неї, ночував, здійснював ремонтні роботи в будинку, піклувався про неї, тобто фактично вони проживали однією сім`єю. На даний час він бажає отримати свідоцтво про право на спадщину, тому звернувся до суду з даною позовною заявою. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач до суду не з`явився, але його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, подавши суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Вказав, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , він прийняв спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Його брат [PERSON] знав про наявність спадкового майна, оскільки впродовж всього часу отримував частину орендної плати від жителів їх села [PERSON] , а потім [PERSON] , яким вони за спільною згодою з братом передавали в оренду спірну земельну ділянку. В 2010 році позивач без згоди свого брата [PERSON] передав земельну ділянку в оренду [PERSON] , від якого впродовж дев`яти років одноособово отримував грошові кошти за користування бабусиним паєм. Дізнавшись про вказане, [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав. Лише після того, як [PERSON] про це дізнався, останній звернувся до суду з даною позовною заявою. Таким чином, підстави для визнання причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, відсутні. Ухвалою суду від 08.05.2019 зобов`язано державного нотаріуса Знам`янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області надати суду копію спадкової справи, заведеної нотаріусом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 26.03.2019 свідчить про те, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.14). Прізвище [PERSON] після державної реєстрації шлюбу змінилося на [PERSON] , що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26.03.2019 (а.с.13). Згідно зі свідоцтвом про народження позивача, матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.10). [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть, померла [INFO] (а.с.12). Копія державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №041577 свідчить про те, що земельна ділянка № [NUMBER] з кадастровим номером 3522280400:02:000:0576 загальною площею 3,83 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, належить [PERSON] (а.с.15). Згідно зі свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). У довідці від 19.03.2019 №25-02/32 вказано, що [PERSON] з 1987 року до дня смерті [INFO] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] ; на день смерті проживала разом з онуком [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за вказаною адресою з 2002 року по теперішній час; заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с.17). У роз`ясненні щодо прийняття спадщини від 28.03.2019 №329/02-14 Знам`янською районною державною нотаріальною конторою вказано, що [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори, тому йому запропоновано звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.16). Матеріали спадкової справи, які надані Знам`янською районною державною нотаріальною конторою, свідчать про те, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняв онук померлої [PERSON] на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.43-54). Свідок [PERSON] , який доводиться сторонам троюрідним братом, у судовому засіданні пояснив, що позивач та відповідач знали про існування в їх бабусі [PERSON] земельної ділянки. Впродовж 2009-2010 року він особисто, за усною домовленістю з братами, обробляв земельну ділянку, яка належала [PERSON] , та розраховувався із [PERSON] та [PERSON] сільськогосподарською продукцією. Після нього цю земельну ділянку деякий час обробляли його батьки, потім [PERSON] За життя [PERSON] і приблизно до 2009 року земельну ділянку обробляв [PERSON] , який після смерті бабусі розраховувався за користування земельною ділянкою з онуками померлої. Вказав, що оригінал державного акту на земельну ділянку, виданий померлій [PERSON] , заходиться в нього. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначив про те, що встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк для звернення із заявою про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки станом на час відкриття спадщини не знав про наявність спадкового майна та перебував у тяжкому психоемоційному стані. У ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України 2004 року передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доводи позивача щодо незнання про наявність спадкового майна спростовуються доказами, зокрема, показами свідка [PERSON] Будь-яких доказів тривалої хвороби, зокрема, перебування в тяжкому психоемоційному стані, позивачем не надано. Дослідивши надані сторонами докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що наведені [PERSON] причини пропущення строку не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які, відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України, можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому не вбачає підстав для визнання причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними. На підставі викладеного, ст.ст.1220, 1222, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed