Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], з врахуванням уточнених позовних вимог у ході розгляду справи, про встановлення часу та днів його зустрічей з дітьми: кожного тижня з середи 19.00 до суботи 19.00, незалежно, ідуть діти до школи чи перебувають на канікулах; два останніх тижні липня для його відпочинку з дітьми; два будь-яких тижні відпочинку дітей з матір'ю під час літніх канікул (з обов'язковим попередженням його про час). При цьому, посилається на те, що перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2003 р. по 17.09.2005 р., під час якого [INFO] р. народилась донька [PERSON], [INFO] р. народився син [PERSON], які проживають разом з матір'ю, відповідачем по справі у [ADDRESS], хоча зареєстровані в [ADDRESS]. Перед розірванням шлюбу відповідач забрала дітей та переїхала жити до своїх батьків, а потім до свого цивільного чоловіка. За час їх окремого проживання відповідач багато разів намагалась ізолювати дітей від нього та спілкування з ним, а коли він приїжджав побачитись з сином та донькою, не відчиняли двері. Він намагався врегулювати це питання з відповідачем мирно, неодноразово звертався до неї та просив не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, але отримував лише докори з боку відповідача у свій адрес. Він, бажаючи бачитись з своїми дітьми, спілкуватися з ними, приймати активну участь у їх вихованні, у їхньому розвитку та у житті, не досягнувши з відповідачем згоди щодо побачень та спілкування з дітьми, звернувся до Комісії з питань захисту прав дитини при Солом'янській райдержадміністрації і на засіданні комісії було вирішено, враховуючи вік дітей, визначити час його побачення з дітьми-кожної середи з 17 до 19 години, 1, 2 суботу з 9 до 12.30 години та 3, 4 неділі з 9 до 12.30 години, один місяць влітку для сумісного відпочинку з сином та донькою. Але відповідач постійно порушувала цей графік, чинила перешкоди, через що він вимушений був звертатися навіть до органу внутрішніх справ. Поступово відповідач перестала взагалі виконувати рішення комісії та з жовтня 2014 р. припинила його зустрічі з дітьми, незважаючи на його незгоду. На даний період часу відповідач з дітьми проживають у приватному будинку по [ADDRESS], але діти продовжують навчатися в школі у Солом'янському р-ні м. Києва, де й стоять на обліку в дитячій районній поліклініці №1. він може забезпечити набагато кращі умови для розвитку, навчання та здоров'я його дітей, його житло має всі умови для забезпечення дітей нормальним проживанням та відпочинком. Дії відповідача можуть психологічно травмувати дітей. Змінивши місце проживання дітей без згоди батька, відповідач погіршила умови життя доньки та сина. Він і надалі планує належним чином виконувати свої батьківські обов'язки і діти залишаються прихильними до нього. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, мотивуючи тим, що спільне життя з [PERSON] не склалось з вини останнього. Відповідач останні роки вчиняв психологічний тиск на дітей, агресивно веде по відношенню до дітей та оточуючих людей, сварився з нею та її родичами, внаслідок чого було звернення до органу внутрішніх справи. Стан дітей після спілкування з батьком становився пригніченим і вони не бажають спілкуватись з батьком. Хоч вона і не вчиняє будь-яких перешкод позивачу у побаченні його з дітьми, але з грудня 2014 р. такі зустрічі із-за поведінки позивача становляться неможливими, бо травмують дітей, чому підтвердженням є висновок лікаря-психолога. На даний період часу вона з дітьми проживає в [ADDRESS], у її цивільного чоловіка, де дітям створені всі нормальні умови для проживання, відпочинку та розвитку. Позивач по справі таких умов створити дітям не може, а його спілкування з дітьми буде негативно впливати на психологічний стан дітей. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала з тих же підстав, що і її довірительниця. Представники притягнутих до участі в справі в якості третіх осіб Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації покладаються на розсуд суду при вирішенні спору, посилаючись на те, що діти з своєю матір'ю реально проживають не в Солом'янському районі м. Києва, і рішення суду необхідно прийняти в інтересах дітей, у відповідності з діючим законодавством, що регулює спірні правовідносини, що буде сприяти інтересам малолітніх дітей. Представники третіх осіб Комісії з питань захисту прав дитини при Святошинській райдержадміністрації м. Києва, Органу опіки та піклування Васильківської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явилися, належним чином треті особи про час, місце слухання справи повідомлялись, тому суд, враховуючи думку сторін, представника відповідача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе розглянути справу без участі представників третіх осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, представників відповідача, третіх осіб, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2003 р. по 17.09.2009 р., від якого мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами по справі існують відчужені взаємовідносини, вони проживають окремо один від одного по різним адресам, між ними відсутнє взаємопорозуміння щодо участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними (а.с.5-8). Як вбачається з позовних вимог, пояснень сторін, малолітні діти сторін по справі проживають разом з своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Правомірність позовних вимог [PERSON] підтверджуються письмовими доказами по справі. Малолітні [PERSON], [PERSON] проживали разом з своєю матір'ю [PERSON] після розірвання шлюбу між сторонами по справі в квартирі [ADDRESS], однак з кінця 2014 р. постійно проживають за адресою: [ADDRESS]. Діти [PERSON], [PERSON] відвідують спеціалізовану школу 1 ступеня №324 м. Києва та перебувають на обліку в дитячій поліклініці №1 Солом'янського району м. Києва. Органи опіки та піклування районних державних адміністрацій не надали своїх висновків щодо участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними, незважаючи на численні запити та нагадування суду, що суд вважає ігноруванням законних вимог суду, ст. 19 Сімейного кодексу України та розцінює це як самоусунення від вирішення подальшої долі малолітніх дітей на предмет участі батьків у вихованні та спілкуванні з дітьми, тому суд вимушений виходити з фактичних встановлених обставин та доказів, наданих сторонами. Суд приймає до уваги, що Комісією з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації було вирішено, враховуючи вік дітей, визначити батьку [PERSON] час його побачення з дітьми-кожної середи з 17 до 19 години, 1, 2 суботу з 9 до 12.30 години та 3, 4 неділі з 9 до 12.30 години, один місяць влітку для сумісного відпочинку з сином та донькою. В судовому засіданні відповідач по справі не заперечувала той факт, що вона не стала виконувати встановлений графік, побоюючись за дітей внаслідок поведінки позивача по справі, та не бажає, щоб відповідач без неї зустрічався з дітьми. Ця позиція відповідача призвела до того, що позивач по справі позбавлений права повноцінно приймати участь у вихованні дітей, зустрічатися та спілкуватися очно з ними, тобто у [PERSON] є перешкод з боку колишньої його дружини щодо участі у вихованні, спілкуванні з дітьми. На даний період часу ніхто із сторін не заперечує проти постійного місця проживання малолітніх дітей з їх матір'ю [PERSON] У суду є підстави вважати, з врахуванням всіх доказів по справі, що участь [PERSON] у вихованні та спілкуванні з донькою та сином буде сприяти повноцінності виховання дітей, усунення протиріч у взаємовідносинах між сторонами по справі. Позивач по справі на протязі останніх років регулярно приймав участь у матеріальному забезпеченні дітей, перераховуючи для них грошові кошти по пошті, купуючи речі та продукти, оплачуючи рахунки за дитячий садочок, навчання, надання медичної допомоги тощо, підтвердженням чому копії цих платіжних та фінансових документів (а.с.72-119). Позивач по справі спільно з дітьми проводив разом час, відпочинок, в тому числі й за своїм місцем проживання, що свідчить про адаптованість дітей до свого батька, без участі матері, й поза адресою їх проживання, підтвердженням чому є відповідні фотографії (а.с.120-123). Суд приймає до уваги в цій частині спору також позицію третіх осіб по справі-органів опік та піклування щодо позовних вимог [PERSON], коли від них не надійшло заперечень щодо участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Оцінюючи докази по справі, фактичні обставини справи, суд не може погодитися із запереченнями відповідача [PERSON] та її представника про неможливість задоволення позовних вимог [PERSON] щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, бо вони є безпідставними, а інтереси дітей в разі визначення способу участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними ущемлені не будуть. За зазначених обставин, коли з боку позивача по справі не встановлено негативних дій щодо дітей, суд оцінює критично твердження відповідача та її представника про наявність психологічних проблем у дітей на предмет сприймання їх батька [PERSON] Рішенням органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації щодо способів участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми були визначені: серед тижня-кожна середа з 17 години до 19 години, вихідні дні-1, 2 субота з 9 години до 12 години 30 хвилин та 3, 4 неділя з 9 години до 12 години 30 хвилин, на літні канікули-один місяць влітку для сумісного відпочинку батька з дітьми. Такий графік сторін влаштовував сторони на дату його прийняття, ніхто з них його не оспорював. Отже, суд враховує раніше встановлений графік участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними, а також зміни у місці проживання дітей, взаємовідносинах сторін по справі на протязі останнього року, психологічний стан дітей та їх вік, і вважає, що серед тижня відповідачу повинен бути встановлений один день-середа з 17 години до 19 години, у вихідні дні-перша та друга суботи з 10 години до 19 години, під час літніх канікул-два останніх тижня липня для сумісного відпочину з дітьми. Такий графік буде сприяти тому, що позивач, як батько, у буденні дні може бачитись з дітьми після закінчення ними занять у шкільному закладі, у вихідні дні дві перші суботи місяця буде найоптимальнішим часом для варіанту проведення спільного часу батька з дітьми, а останні дві неділі липня влітку-необхідним часом для спільного їх відпочинку. Визначаючи вищевказані способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, суд виходить з того, що діти постійно проживають з матір'ю, був порушений графік, що встановлений органом опіки та піклування, і не виконується з вини відповідача по справі, й це в подальшому надасть можливість дітям достатньо часу бачитись з батьком, спілкуватись з ним, щоб отримувати повноцінне виховання, відчувати реально батьківську турботу, виходячи з того, що батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх малолітніх дітей. Позовні вимоги про встановлення часу та днів зустрічі з дітьми, а саме, два будь-яких тижні відпочинку дітей з матір'ю під час літніх канікул (з обов'язковим попередженням його про час), не можуть бути задоволені, бо суд, визначивши позивачу графік зустрічей і спілкувань з дітьми, в тому числі й в літній період, виходить з того, що інший період часу діти будуть знаходитись постійно з матір'ю, з якою і проживають на сьогоднішній день. На підставі викладеного,

Outcome: partial