Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Комунарський районний відділ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про: 1) визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться в житловому будинку [ADDRESS]; 2) усунення перешкод в користуванні належними позивачу на праві власності 3/8 частинами житлового будинку [ADDRESS], які складаються з кімнати 2-3 (прихожа), площею 8,0 кв.м. в квартирі [NUMBER] та кімнати 1-2, площею 9,8 кв.м. в квартирі [NUMBER], загальною площею 17,8 кв.м., а також допоміжних будівель: службова прибудова «а-4» (кухня 1-1), площею 7,4 кв.м., веранда «а-6» (коридор 2-1), площею 1,4 кв.м., службова прибудова «а-5» (кухня 2-2), площею 8,4 кв.м. та житлова прибудова «А2», площею 9,1 кв.м., шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], та шляхом виселення [PERSON] та [PERSON] з належних йому на праві власності 3/8 частин житлового будинку [ADDRESS], які складаються з кімнати 2-3 (прихожа), площею 8,0 кв.м. в квартирі [NUMBER] та кімнати 1-2, площею 9,8 кв.м. в квартирі [NUMBER], загальною площею 17,8 кв.м., а також допоміжних будівель: службова прибудова «а-4» (кухня 1-1), площею 7,4 кв.м., веранда «а-6» (коридор 2-1), площею 1,4 кв.м., службова прибудова «а-5» (кухня 2-2), площею 8,4 кв.м. та житлова прибудова «А2», площею 9,1 кв.м. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що [PERSON] належить 3/8 часток житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, посвідченого 10.12.2010 року державним нотаріусом. Зазначено, що ще за життя попередніх власників будинку [PERSON] та [PERSON], між ними склався фактичний порядок користування жилим будинком, в якому було 2 квартири. Так, у користуванні [PERSON] знаходились кухня 2-3, площею 8,0 (8,3) кв.м., кімната 2-4, площею 9,8 кв.м., загальною площею 17,8 (18,1) кв.м., сіні літ. а', сіні літ. а2, сарай літ. Ж, сарай літ. З, вбиральня літ. Е, частина паркану № 1, що складало 3/8 частин житлового будинку літ. А. Також, в користуванні [PERSON] знаходились самочинно збудовані допоміжні будівлі: службова прибудова «а-4» (кухня 1-1), площею 7,4 кв.м, веранда «а-6» (коридор 2-1), площею 1,4 кв.м., службова прибудова «а-5» (кухня 2-2), площею 8,4 кв.м. та житлова прибудова «А2», площею 9,1 кв.м. При проведенні технічної інвентаризації житлового будинку станом на 02.12.1986 року був встановлений факт наявності у житловому будинку 3 квартир, що спричинило зміну нумерації кімнат у житловому будинку, що підтверджується довідкою ТОВ «ЗМБТІ» № 5490 від 10.06.2013 року. Як вказує позивач, на теперішній час в його користуванні в житловому будинку літ. А знаходяться кімната 2-3 (прихожа), площею 8,0 кв.м. в квартирі [NUMBER] та кімната 1-2, площею 9,8 кв.м. в квартирі [NUMBER], загальною площею 17,8 кв.м., а також допоміжні будівлі: службова прибудова «а-4» (кухня 1-1), площею 7,4 кв.м., веранда «а-6» (коридор 2-1), площею 1,4 кв.м., службова прибудова «а-5» (кухня 2-2), площею 8,4 кв.м. та житлова прибудова «А2», площею 9,1 кв.м. Кімнати мають ізольований вхід. В належному позивачеві приміщенні зареєстрований його батько [PERSON], який проживає там разом зі своєю дружиною [PERSON] Позивач зазначає, що проживання відповідачів створює йому перешкоди в користуванні житловим приміщенням, оскільки він не може використовувати це приміщення для свого власного проживання та проживання зі своєю родиною, та вимушений орендувати інше житлове приміщення. Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У судових засіданнях позивач [PERSON], його представник [PERSON] позов підтримали та просили суд його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судових засіданнях позовні вимоги не визнали. Пояснили суду, що відповідач [PERSON] проживає у спірному будинку все своє життя. За час проживання у зазначеному будинку відповідачем [PERSON] були власноручно самочинно збудовані приміщення 1.1, 2.1-2.4. При цьому він сам проживав у приміщеннях 2.1-2.4, а його мати [PERSON], яка склала заповіт на належну їй частину будинку на ім'я свого онука, проживала у приміщеннях 1.1- 1.2. У 2000 році у частину будинку, яку займає відповідач [PERSON], вселилася його дружина - відповідач [PERSON] Після смерті [PERSON] позивач став власником 3/8 частин спірного житлового будинку. Проте, у площу 3/8 частин будинку не входить площа самочинно добудованих відповідачем [PERSON] приміщень. 3/8 часток будинку, які позивач отримав у спадщину не виділені в натурі та не зрозуміло з чого саме вони складаються, з яких приміщень та яку площу мають, та які саме приміщення належать позивачу. Відповідачі займають лише приміщення 2.1-2.4. На сьогоднішній день ніхто не здійснює позивачу перешкод у користуванні належними йому окремими приміщеннями 1.1.-1.2., які фактично займала спадкодавець [PERSON] Зазначеними приміщеннями позивач не користується, приміщення знаходяться у занедбаному стані. В свою чергу відповідачі займають лише приміщення, які були самочинно збудовані відповідачем. Після смерті матері відповідача, позивач у будинку не проживає, проживає у житловому будинку своєї матері у селі Новоолександрівка, Дніпропетровської області, а належну йому частину будинку бажає продати, при цьому, участі у утриманні будинку у належному стані не приймає, усі необхідні комунальні виплати здійснюють відповідачі. Усі добудови та перебудови робилися відповідачами за їх власні кошти. Крім цього, зазначили, що відповідачі не мають іншого житла. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, суд встановив наступне. Позивач [PERSON], [INFO], є власником 3/8 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.12.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, реєстровий № 4-1565. Право власності позивача на вищевказану частину будинку зареєстровано в БТІ 14.12.2010 року, згідно з Витягом про державну реєстрацію прав, виданого ОП «Запорізьке МБТІ» від 14.12.2010 року за №28349454. Відповідно до технічного паспорту ОП «ЗМБТІ» на житловий будинок за вищезазначеною адресою мають місце самочинно збудовані споруди: 1-1 (площею 7,4 м.кв.); 2-2 (площею 8,4 м.кв.), 2-4 (площею 9,1 м.кв.), 2-1 (площею1, 4 м.кв.). Відповідно до довідки голови квартального комітету Комунарського району м. Запоріжжя від 02.12.2013 року у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] позивач [PERSON] зареєстрований, але не проживає за даною адресою із квітня 2007 р. У будинку зареєстрований та проживає відповідач [PERSON] та проживає без реєстрації його дружина [PERSON] Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2011 року по справі № 2-1903/11 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України у Запорізькій області про усунення перешкод у користуванні житлом. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 28.02.2012 року (справа № 22-1176/2012р.) вищевказане рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2011 року змінено в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову. В ході розгляду справи № 2-1903/11 судом було встановлено, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] в спірному будинку займають житлові приміщення 2-3, площею 8 м.кв., а також самочинно побудовані приміщення: 1-1 (площею 7,4 м.кв.); 2-2 (площею 8,4 м.кв), 2-4 (площею 9,1 м.кв.), 2-1 (площею 1, 4 м.кв.). В рішенні апеляційного суду Запорізької області від 28.02.2012 року по справі № 22-1176/2012 року зазначено, що позивач [PERSON] є власником 3/8 ідеальних часток в спірному будинку, виділу в натурі вказаної частки домоволодіння не проводилося. В разі поділу будинку згідно часток між співвласниками або визначення порядку користування будинком згідно закону, при наявності перешкод, не буде позбавляти власника на звернення до суду за захистом своїх порушених прав. З посиланням на рішення апеляційного суду Запорізької області від 28.02.2012 року по справі № 22-1176/2012 р., позивач зазначає, що вже існує визначений порядок користування будинком, що підтверджується матеріалами інвентарної справи та висновком судової будівельно-технічної експертизи № 12 від 27.03.2013 року, про що також встановлено рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2013 року по справі № 812/5355/12. При дослідженні доказів, на які позивач посилається як на обставину встановленого порядку користування будинком судом встановлено наступне. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2013 року по справі № 812/5355/12 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділення частки в натурі та визнання права власності на допоміжні будівлі. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26.11.2013 року (справа № 22-ц/778/5441/13) вищевказане заочне рішення суду залишено без змін. В ході розгляду справи № 812/5355/12 було встановлено, що відповідно до технічного паспорту ОП «ЗМБТІ» на житловий будинок за вищевказаною адресою мають місце самочинно збудовані споруди: 1-1 (площею7,4 м.кв.); 2-2 (площею 8,4 м.кв.), 2-4 (площею 9,1 м.кв.), 2-1 (площею1, 4 м.кв.). Згідно з Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 12 від 27.03.2013 року, проведеної ТОВ ЗМБТІ, зазначено наступне: «Враховуючі розміри площі житлового будинку та місце розташування житлових кімнат у житловому будинку літ. А та житловій прибудові літ. А та житловій прибудови літ. А1, розподілити в натурі житловий будинок [ADDRESS], відповідно до часток у спільній частковій власності співвласників [PERSON] (3/8 частин) та решті частині зазначеного житлового будинку, що належить відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] неможливо, так як згідно з вимогами ДБН В.2.2-15-2005 неможливо кожній із сторін виділити ізольовану квартиру з окремим виходом, яка б складалась з коридору, шириною 1,5 м., кімнати, мінімальною житловою площею 15,0 м2, кухні, площею 7,0 м2, з природним освітлюванням. Також, порядок користування житловим будинком був визначений між співвласниками: [PERSON] та [PERSON], а саме: [PERSON] займав в житловому будинку літ. А: кухню 1-3, площею 6,3 (6,8) м2, кімнату 1-4, площею 10,6 (10,9) м2, кімнату 1-5, площею 6,7 м2, загальною площею 23,6 (24,4) м2, житлову прибудову літ. А, сіні літ. а, сарай літ. Г, сарай літ. В, вбиральню літ. Д, водопровід № 4, замощення І, паркани № 2, 3, частину паркану № 1, що складало 5/8 частин житлового будинку. [PERSON] займала в житловому будинку літ. А: кухню 2-3, площею 8,0 (8,3) м2, кімнату 2-4, площею 9,8 м2, загальною площею 17,8 (18,1) м2, сіні літ а1, сіні літ. а2, сарай літ. Ж, сарай літ. З, вбиральню літ Е, частину паркану № 1, що складало 3/8 частини житлового будинку. 3/8 частини житлового будинку літ. А, раніш належні [PERSON], перейшли до [PERSON]. 5/8 частин житлового будинку літ. А, раніш належні [PERSON], перейшли до [PERSON] - 5/32 частин, [PERSON] - 5/32 частин та [PERSON] - 5/16 частин. На день обстеження, 04.03.2013 року, кожна із сторін займає в житловому будинку квартиру, яка була в користуванні за колишніми співвласниками [PERSON] та [PERSON]. Зміна часток співвласників: - з 3/8 частин на 23/100 частин по фактичному користуванню відбулося в зв'язку зі зносом прибудови літ. а1, прибудови літ. а2, сараю літ. Ж, сараю літ. З, вбиральні літ. Е, частини паркану № 1 та добудови душу літ. Т, вбиральні літ. У, водопровіду № 11 та воріт № 6; - з 5/8 частин на 77/100 частин по фактичному користуванню відбулося в зв'язку з зносом сараю літ. Г, вбиральні літ. Д, парканів № 2, 3 та частини паркану № 1 та добудовой прибудови літ. а7, сараю літ. Л, вбиральні літ. П, душу літ. Е, парканів № 5, 7, 8, зливної ями № 9. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, за змістом ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені при розгляді справи № 812/5355/12, звільнені від доказування при розгляді справи № 333/9940/13-ц. З вищевикладених фактичних обставин справи слід дійти до висновку про те, що в судовому порядку не було встановлено порядку користування будинком [ADDRESS] та не відбулось поділу будинку між його співвласниками, оскільки заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2013 року по справі № 812/5355/12 у задоволенні відповідного позову було відмовлено. Разом з тим, між співвласниками будинку [ADDRESS] існує фактичний порядок користування житловим будинком. При цьому, такий порядок користування житловим будинком був встановлений ще на той час, коли власниками будинку були [PERSON] і [PERSON], тобто ще до того, як власником 3/8 частин будинку став [PERSON]. Цю обставину також підтверджує і позивач. Таким чином, фактичний порядок користування житловим будинком між його співвласниками існував ще на час звернення [PERSON] у грудні 2010 року в суд з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності, і за наслідками чого було прийнято рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2011 року у справі № 2-1903/11 та рішення апеляційного суду Запорізької області від 28.02.2012 року (справа № 22-1176/2012 р.). Проте, [PERSON] не повідомляв суд під час розгляду справи № 2-1903/11 про наявність такого встановленого фактичного порядку користування житловим будинком, що тягне за собою відповідні процесуальні наслідки - зокрема, у вигляді можливості перегляду судового рішення по справі № 2-1903/11 за нововиявленими обставинами, при наявності для цього достатніх підстав. Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог в частині усунення перешкод у користуванні 3/8 частинами житлового будинку в межах розгляду даної справи відсутні. Окрім того, позивач ставить вимоги про усунення перешкод у користуванні приміщеннями: службова прибудова «а-4» (кухня 1-1), площею 7,4 кв.м., веранда «а-6» (коридор 2-1), площею 1,4 кв.м., службова прибудова «а-5» (кухня 2-2), площею 8,4 кв.м. та житлова прибудова «А2», площею 9,1 кв.м., які є самочинно побудованими, про що також встановлено в судових рішеннях по справі № 812/5355/12 і справі № 2-1903/11. Позивачем не надано доказів того, що він є власником зазначених самочинно побудованих приміщень, і відповідно має право на заявлення відповідних позовних вимог. Не підлягають також задоволенню позовні вимоги, заявлені в порядку ст. 405 ЦК України, про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Так, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачем, всупереч вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не було доведено у встановленому законом порядку факт відсутності [PERSON] в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік. Більш того, сам позивач наполягає на тому, що [PERSON] до теперішнього часу проживає в спірному будинку. Окрім того, приписи ч. 2 ст. 405 ЦК України розповсюджують свою дію на членів сім'ї власника житла. В той же час, сам позивач зазначає, що відповідачі не є членами його сім'ї. Суд також зазначає про відсутність підстав для закриття провадження по даній справі в порядку п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки предмет та підстави позову у даній справі та справі № 2-1903/11 є різними. Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed