Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04.09.1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі у Стрижавській селищній раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 86. В шлюбі в них народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя та на роль кожного з подружжя в сім'ї. Близько року сторони не підтримують шлюбні стосунки та проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За даних обставин позивач прийшов до висновку про неможливість збереження шлюбу, на примирення він не погоджується, тому просить суд розірвати зазначений шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, через канцелярію суду надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач в своїй заяві зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити, а відповідач в своїй заяві зазначила, що позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 04.09.1994 року у Стрижавській селищній раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 86, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 04.09.1994 року (а.с. 3). В шлюбі в сторін народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Причинами розпаду сім'ї, згідно позовної заяви, є несумісність характерів, різні погляди на життя та на роль кожного подружжя в сім'ї. Більше року сторони не підтримують шлюбні стосунки та проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Згідно ст. 110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи обставини по даній справі - несумісність характерів, фактичне припинення шлюбних стосунків, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на виховання та розвиток їхнього неповнолітнього сина. Зазначене дає суду законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам Закону. Крім того, оскільки позивачем не заявлено клопотання про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, суд вважає залишити їх за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved