Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], міської Громадської організації «Гаражний кооператив «Космонавт», в якому просить визнати за ним право власності на гараж №257 в міській громадській організації «Гаражний кооператив «Космонавт», що в м. Житомирі, вул. Космонавтів, 1. В обґрунтування позову вказав, що 28 червня 2010 року між ним та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу гаражу №257 в міській громадській організації «Гаражний кооператив «Космонавт». Відповідно до укладеного договору, позивач сплатив суму в розмірі 7500 грн. і майно було передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір з відповідачем виявилось неможливим, оскільки останній не з'являється в нотаріальну контору для вчинення відповідних нотаріальних дій. Позивач також зазначив, 19 жовтня 2016 року [PERSON] помер, а його дружина [PERSON] не заперечує проти визнання права власності на вищевказаний гараж. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, в заяві вказала про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 28 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу гаража №257 в МГО ГК «Космонавт». Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно було передано йому в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на гараж, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved