Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що він з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області 22 вересня 2007 року, актовий запис № 143. Зазначає, що від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають спільно із матір`ю. Вказує, що його звернення до суду зумовлено тією обставиною, що їх шлюб існує лише формально. Почуття, що об`єднували їх раніше, згасли та спільне життя з дружиною стало нестерпним, оскільки вони виявилися занадто різними людьми, з несумісними уявленнями про шлюб та поведінку одружених при спільному житті у шлюбі. На даний час вони не живуть разом вже більше року. Вважає, що зберігати такий шлюб на папері і надалі не відповідає його інтересам, тим більше, що поновити справжній шлюбний зв`язок нереально. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до судового засідання не з`явився. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі позивача. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, на розірвання шлюбу згодна, після розірвання шлюбу просить відновити дівоче прізвище. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , актовий запис № 143, про що видано свідоцтво серія [NUMBER] від 22 вересня 2007 року. Відповідно до свідоцтва про народження від 04 вересня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] народився [INFO] , батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04 квітня 2012 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, [PERSON] народилася [INFO] , батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не проживають разом, не ведуть спільне господарство. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконаний, що його збереження не є можливим. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі СК України). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно з\~ст.\~21\~СК України,\~шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та\~чоловіка,\~зареєстрований у\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 1 ст. 24 СК України, встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно з усталеною судовою практикою, викладеною у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи із положень ст. 112 СК України, за обставин, які склалися на даний час між сторонами, враховуючи дійсні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, її збереження за таких обставин є неможливим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved