Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить вселити його в будинок № 8 по пров. Чапаєва в с. Хлипнівка Звенигородського району Черкаської області та зобовязати відповідачів не чинити йому перешкод в користуванні будинком. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 1996 року він проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в її будинку по пров. Чапаєвав, 8 с. Хлипнівка Звенигородського району Черкаської області до дня смерті останньої 04.06.2014 року. Переходячи проживати до [PERSON], він продав свій будинок в с. Будище Звенигородського району Черкаської області, а гроші вони витратили на потреби сімї. З 15.06.2000 року він за згодою [PERSON] прописався у вказаному будинку та прожив у ньому близько 20 років. Вони вели спільне господарство, він доглядав та ремонтував будинок. На даний час у нього відсутнє власне житло, однак відповідач [PERSON], який є сином померлої [PERSON], його вигнав з будинку, замінив замки та всі його речі залишилися в будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Позивач пояснив, що одразу після похорон [PERSON] її син [PERSON] запитав, скільки часу йому треба, щоб вибратись з будинку. Він відповів, що до того часу, поки не справить обід через рік після смерті [PERSON] він з будинку не піде. Одразу після проведення обіду, в червні 2015 року, [PERSON] сказав йому вибиратися з будинку та він став перевозити деякі свої речі в старий будинок, половина якого належить його зятеві. [PERSON], дізнавшись про те, що він перевозить речі, замінив замки в будинку та не допускає його туди. На даний час він проживає в старому будинку, де немає води та опалення, а тому бажає дожити віка в будинку померлої [PERSON], де він власноруч зробив усі зручності. Представник позивача [PERSON] вказав на те, що [PERSON] був членом сімї померлої [PERSON] та має право користування її житлом. Просив суд врахувати, що на даний час позивачу 75 років та у нього відсутнє власне житло. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що не виганяв позивача з будинку, однак і не бажає, щоб той у ньому проживав. Замки в будинку дійсно змінив після того, як позивач почав вивозити з нього речі, які він вважає особистою власністю покійної матері [PERSON]. Він з братом [PERSON] є співвласниками будинку в порядку спадкування та він має намір проживати в спірному будинку, оскільки не має власного житла. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідок № 307, № 308 від 23.06.2015 року, виданих виконавчим комітетом Хлипнівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, [PERSON] згідно даних погосподарської книги за 2000-2015 роки постійно зареєстрований та проживає в [INFO] з 05.06.2000 року по даний час. Разом з ним постійно проживала [PERSON], яка померла 04.06.2014 року (а.с.7) Вони вели спільне господарство, користувалися земельною ділянкою площею 1 га (а.с.8). З акту обстеження домоволодіння за адресою: с. Хлипнівка, пров. Чапаєва, 8 від 23.06.2015 року, складеного депутатом Хлипнівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, вбачається, що будинок закритий на замок, ключі від нього знаходяться в [PERSON], а також замкнена літня кухня та гараж № 2 (а.с.9). Згідно довідки № 434 від 23.07.2015 року, виданої виконавчим комітетом Хлипнівської сільської ради Звенигородського району, в будинку по пров. Чапаєва, 8 в с. Хлипнівка Звенигородського району Черкаської області на даний час ніхто не проживає. В період з 05.06.2000 року по 25.06.2015 року проживав співмешканець покійної [PERSON] - [PERSON] (а.с.24). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами [PERSON], підтвердили той факт, що позивач приблизно 18 років проживав однією сімєю з [PERSON], матірю відповідачів, в будинку по пров. Чапаєва, 8 в с. Хлипнівка. Відносини в сімї були нормальні. Після смерті [PERSON] позивач ще більше року проживав у будинку сам, а потім відповідач [PERSON] створив такі умови, що [PERSON] був змушений забрати свої речі та вибиратись із хати. Зі слів позивача їм відомо, що [PERSON] змінив замки в хаті. На даний час [PERSON] живе в хаті свого зятя, де немає ні газу, ні опалення. Свідок [PERSON] також пояснив, що позивач приблизно 18 років проживав однією сімєю з [PERSON], яка померла близько року тому назад. Він бачив, як позивач після смерті [PERSON] неодноразово вивозив речі з будинку по пров. Чапаєва, 8 с. Хлипнівка та перейшов проживати в інший будинок в селі. [PERSON] купив половину того будинку у тітки свого зятя, а інша половина належить його зятю. Чи добровільно він туди перейшов жити, йому не відомо. Свідок [PERSON], яка є родичкою сімї [PERSON], пояснила, що позивач приблизно 18 років жив з [PERSON]. Після її смерті ще рік жив один в будинку по пров. Чапаєва, 8 в с. Хлипнівка. Де зараз живе позивач їй невідомо, але вважає, що він має піти з будинку [PERSON] та залишити його відповідачам. Свідок [PERSON], який займає посаду сільського голови с. Хлипнівка, пояснив, що був присутнім, коли [PERSON] передавав гроші Соломіній за пів будинку, але права власності він на нього не набув. Інша половина належить зятю позивача. Будинок старий та в ньому ніхто тривалий час не проживав. Зараз там став проживати позивач, бо відповідач [PERSON] не бажає, щоб він проживав в будинку його матері. Також судом встановлено, що будинок по пров. Чапаєва, 8 в с. Хлипнівка належав на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 15.05.1989 року батькові відповідчів [PERSON] (а.с. 31). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON] та сини [PERSON], [PERSON], які прийняли спадщину, однак не оформили своїх спадкових прав. Згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.04.2015 року та рішення Апеляційного суду Черкаської області від 07.07.2015 року свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.10.2014 року № 4336, видане приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу на імя [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами № 8 по пров. Чапаєва в с. Хлипнівка Звенигородського району, який залишився після смерті 18.07.1993 року [PERSON], визнано недійсним (а.с.44-51). Отже, на час розгляду справи спадкоємцями майна [PERSON] є її сини [PERSON] та [PERSON], які після оформлення своїх спадкових прав стануть співвласниками житлового будинку по пров. Чапаєва, 8 с. Хлипнівка. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з вимогами ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ст. 157 ЖК УРСР членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що позивач [PERSON] тривалий час проживав однією сімєю та вів спільне господарство з матірю відповідачів [PERSON] в будинку по пров. Чапаєва, 8 в с. Хлипнівка Звенигородського району Черкаської області, суд визнає його членом її сімї та вважає, що він має право користування цим житловим будинком. Посилання відповідача [PERSON] на те, що згідно розписки від 03.04.2015 року [PERSON] заплатив кошти в сумі 14\~000 грн. за половину будинку по вул. 1 Травня в с. Хлипнівка Звенигородського району (а.с.25) та має власне житло суд вважає безпідставними, оскільки згідно довідки № 476 від 04.08.2015 року, виданої виконавчим комітетом Хлипнівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, за [PERSON] власного житла та іншого нерухомого майна на території сільської ради не зареєстровано (а.с.43). Також заперечуєчи позов, відповідач [PERSON] вказав, що не виганяв позивача з будинку, а замки змінив через те, що той став вивозити речі його покійної матері. На підтвердження цього надав суду акти обстеження житлово-побутових умов будинку та літньої кухні за адресою: с. Хлипнівка, пров. Чапаєва, 8 від 19.06.2015 року та 23.06.2105 року, складених депутатом Хлипнівської сільської ради Звенигородського району, в яких було здійснено опис майна та зафіксовано в подальшому відсутність ковдри, холодильника, пральної машини та умивальника з тумбою (а.с.27,28, 30). Позивач визнав той факт, що він забрав вказані речі з будинку після того, як відповідач [PERSON] наказав йому вибиратися. При цьому пояснив, що ці речі були ним придбані за час спільного проживання з [PERSON] та є речами першої необхідності. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що право позивача на користування житловим будинком по пров. Чапаєва, 8 в с. Хлипнівка Звенигородського району є порушеним та підляшає захисту шляхом його вселення в спірний будинок, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. по 121 грн. 80 коп. з кожного. Також з відповідачів необхідно стягнути витрати на правову допомогу за складання позовної заяви та участь адвоката [PERSON] в судових засіданнях, яка обрахована судом відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та складає 1400 грн., по 700 грн. з кожного. На підставі ст.ст. 64, 116, 150, 156, 157 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 84, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

Outcome: approved