Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати договір позики від 27 листопада 2006 року, укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON] і відповідачами недійсним в частині, що стосується [PERSON], з моменту його укладання, посилаючись на те, що не було дотримано письмової форми договору позики, підпис позивача був підроблений, крім того грошові кошти позивачу не передавались. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] надав до суду заперечення, та просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у запереченнях. [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявились, повідомлялись, надали до суду заяви з проханням слухати справу у їх відсутність. 3-ті особи: [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявились, повідомлялись, про причини неявки суд не сповістили. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Київського райсуду м.Одеси від 12 травня 2014 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання договору позики недійсним було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 листопада 2014 року зазначене рішення залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 березня 2015 року рішення Київського райсуду м.Одеси від 12 травня 2014 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 18 листопада 2014 року скасовані та справа направлена на новий розгляд. На виконання вищезазначеної ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, по клопотанню позивача проведена судова почеркознавча експертиза, за висновками якої встановлено, що підпис у графі «[PERSON]П.» у розписці від 27 листопада 2006 року, виконаний не [PERSON], а з попередньою технічною підготовкою за допомогою друкуючого пристрою зі струмневим способом друку та подальшим наведенням пишучим приладом. При цьому слід зазначити, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 19 січня 2012 року при розгляді справи за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення, був встановлений факт боргових зобовязань між сторонами при тому, що підписи не лише [PERSON], а і [PERSON], [PERSON] на розписці від 27 листопада 2006 року нанесені струменно-крапельним способом за допомогою компютерної техніки. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6.11. 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК України не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином судом встановлені обставини, стосовно правовідносин сторін, про які розяснено в постанові Пленуму Верховного суду України від 6.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» в звязку з чим та враховуючи, що договір позики від 27 листопада 2006 року укладений з порушенням встановлених законодавством умов, суд вважає вимоги [PERSON] такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed