Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 06 серпня 1988 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] , який 10 січня 2013 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області розірвано. 14 травня 2009 року в період їх шлюбу з відповідачкою ним було укладено з ВАТ «ММК ім.Ілліча» договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . На момент придбання квартири грошей у нього не було, тому в зв`язку з цим, одночасно з укладенням договору купівлі - продажу квартири 14 травня 2009 року він уклав договір іпотеки з ВАТ «ММК ім.Ілліча», взявши на себе кредитні зобов`язання по виплаті вартості придбаної квартири. Протягом усього часу оплата кредиту здійснювалася та здійснюється до теперішнього часу шляхом утримання грошей із його заробітної плати. За період шлюбу з відповідачкою з травня 2009 року по січень 2013 року загальна сума виплачених грошей склала 35 069,40 гривень. З січня 2013 року, після розірвання шлюбу і по теперішній час він самостійно виконує кредитні зобов`язання, заборгованості не має. Відповідачка не допомагала йому сплачувати кредит, ніколи не сплачувала комунальних послуг, пов`язаних з утриманням квартири, хоча до теперішнього часу залишається зареєстрованою в даній квартирі. В грудні 2012 року ще до розірвання шлюбу відповідачка добровільно виїхала з квартири і більше семи років в ній не проживає та не користується нею. На даний час він має намір продати квартиру, однак отримав відмову нотаріуса. Однак, відповідачка не надає йому згоди на продаж квартири. Просить усунути йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном квартирою [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування часткою в спільній сумісній власності на майно, набуте за час шлюбу, а саме часткою квартири [ADDRESS] , дозволивши йому укласти договір купівлі - продажу спірної квартири без письмової згоди відповідачки. Позивач на розгляд справи до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка на розгляд справи не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] в період з 06 серпня 1988 року по 10 січня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області розірвано. 14 травня 2009 року позивачем [PERSON] було укладено з ВАТ «ММК ім.Ілліча» договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Цього ж дня, 14 травня 2009 року одночасно з укладенням договору купівлі - продажу квартири 14 травня 2009 року між [PERSON] та ВАТ «ММК ім.Ілліча» було укладено договір іпотеки, за яким з метою забезпечення виконання зобов`язання за основним договором іпотекодавець передає в іпотеку квартиру [ADDRESS] загальною площею 99,1 кв.м. (жилою 62,3 кв.м.). Згідно п.1.2 вказаного договору за змістом основного зобов`язання за договором купівлі-продажу, що забезпечено іпотекою [PERSON] зобов`язаний в строк до листопада місяця 2023 року сплатити ціну квартири у розмірі 280\~554,71 грн. шляхом здійснення ВАТ «ММК ім.Ілліча» утриманнь із заробітної плати позивача та/або внесення платежів готівкою у розмірі 1558,64 грн. до 25 числа щомісяця. Протягом 2017 - 2019 років [PERSON] здійснював оплату житлово-комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] . Як вбачається з довідки, виданої ОСББ «Іллічівець - 23» відповідачка [PERSON] не проживає квартирі [ADDRESS] з моменту розірвання шлюбу з [PERSON] , що підтверджується відомостями ОСББ «Іллічівець -23». Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до частини другої\~статті 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд враховує, що придбане за рахунок кредиту, зобов`язання за яким на даний час є невиконаним, житлове приміщення (квартира) не є власністю позичальника, а тому не є спільним сумісним майном подружжя, а відповідачка [PERSON] не є співвласником такої квартири. Враховуючи те, що [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] , будучи відсутньою в ній без поважних на те причин понад один рік, тим самим створюючи перешкоди позивачеві [PERSON] у користуванні та розпорядженні нею, суд приходить до висновку про визнання відповідачки такою, що втратила право користування нею. За наведених вище обставин підстав для задоволення вимог про надання дозволу позивачеві на укладення договору купівлі - продажу спірної квартири без письмової згоди відповідачки, немає.

Outcome: partial