Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням житловим будинком №21 по вул.Садибній в с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області. Позов обгрунтовується тим, що позивач є власником цього будинку, а відповідач на протязі тривалого періоду часу у вказаному будинку не проживає, після розірвання шлюбу з донькою позивача не є членом його сім', проте залишається зареєстрованим у вказаному будинку, порушуючи цим право власності позивача. В суді позивач свої позовні вимоги підтримав, пояснивши, що [PERSON] після одруження в 2012 році з його донькою почав проживати в належному йому житловому будинку по вул.Садибній, 21 в с.Зарудинці Ружинського району. Проте спільне подружнє життя у відповідача та доньки позивача не склалось і в 2013 році відповідач перестав проживати разом з нею у вказаному житловому будинку. З того часу [PERSON] в будинку позивача не проживає, а проживає в своєї матері в смт.Ружин, однак з реєстраційного обліку в будинку позивача не знімається. Оскільки відповідач залишається зареєстрованими в належному йому житловому будинку, то позивач не може оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, а також в повній мірі розпорядитись належним йому майном. Відповідач [PERSON] в суд не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень відносно позову суду не надали. Відповідно до ст.224 ЦПК України проводився заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, оглянувши матеріали справи, прийшов до впевненості, що вказаний позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 2 Судом було встановлено, що позивач [PERSON] з 1991 року є власником житлового будинку по вул.Садибній, 21 в с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області, що підтверджується договором купівлі-продажу та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.01.2017р. (а.с.6, 31). Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 28.01.2016р. було розірвано шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] та відповідачам (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час не є членом сім'ї [PERSON], оскільки не є його близьким родичем, не проживає разом з ним і не веде з ним спільне господарство. Як вбачається з пояснень свідків [PERSON], [PERSON] , які є сусідами позивача, відповідач на протязі останніх трьох років у житловому будинку позивача по вул.Спадибній, 21 в с.Зарудинці Ружинського району Житомирської області не проживає, спільного господарства з позивачем не веде. Проте відповідач на даний час залишається зареєстрованими у вказаному житловому будинку, що вбачається з довідки адресно-довідкого підрозділу ГУДМС УДМС України в Житомирській області від 28.12.2016р. та відмітки у паспорті відповідача (а.с.19, 24). Відповідно до абзацу 6 ч.1. ст.3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Таким чином судом встановлено, що відповідач не є власником нерухомого майна за зазначеною адресою, в житловому будинку тривалий час не проживає, не є членом сім'ї позивача, доказів того, що йому перешкоджають користуватись вищезазначеним житловим будинком суду не надав. а тому будь-які правові підстави для перебування на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу нерухомого майна у відповідача відсутні. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу майна [PERSON] створює [PERSON] перешкоди в реалізації ним в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна, тобто порушує ч.1,2 ст.317, ч.1,2 ст. 319ЦК України. Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved