Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що проходить військову службу на посаді начальника Чернівецького прикордонного загону. В період з 15 липня 1991 року по 22 червня 1994 року проходив навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут, який на час вступу мав назву Львівська республіканська школа інтернат. Після закінчення навчання продовжив навчання у військовому навчальному закладі і подовжив перебувати на дійсній військовій службі. На підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог вказує, що рішенням від 06.05.2008 року Луцький міськрайонний суд Волинської області визнав неправомірними дії начальника Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України в частині відмови зарахувати йому до загального строку військової служби період навчання у Львівській республіканській спеціальній школі-інтернат з 15.07.1991року по 19 серпня 1992 року та зобов'язано зарахувати до загального строку військової служби даний період навчання. На підставі вищевикладеного, просить суд встановити факт проходження військової служби в період навчання у Львівській республіканській спеціальній школі - інтернат з 15.07.1991 року по 19.08.1992 року та з 19.08. 1992 року по 22 червня 1994 року у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут для включення даного періоду до вислуги років для призначення пенсії. В судове засідання заявник не з'явився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася. Від неї до суду надійшла заява в якій просить суд провести судове засідання без її участі . Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за їхньої відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються:; - відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; - п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, згідно якої, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення; - згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення; - ст. 258 ЦПК України , відповідно до якої у заяві повинно бути зазначено:1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;3) докази, що підтверджують факт. До заяви також додаються докази , що підтверджують викладені в заяві обставини. - п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», згідно якого, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом досліджені матеріали справи, а саме: -Постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.05.2008 року /а.с.6-7/; - Виписка з наказу Львівської республіканської спеціалізованої школи- інтернат №56 від 15.07.1991 року/а.с.8/; - Виписка з наказу Львівської військового ліцею ім. Героїв Крут № 67від 22.06.1994 року № /а.с.9/; -Атестат про повну загальну середню освіту [PERSON], який у 1994 році закінчив Львівський військовий ліцей ім. Героїв Крут /а.с.10/; - довідка Львівського державного ліцею з посиленою військово - фізичною підготовкою ім. Героїв Крут від 16.08.2006 року , видана [PERSON]./а.с.13/. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що від встановлення факту проходження військової служби в період навчання [PERSON] залежить виникнення особистих прав заявника,суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved