Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що він [PERSON] , уродженець м. Волочиська Хмельницької області, станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України у м. Волочиську Хмельницької області. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він народився [INFO] у м. Волочиську Хмельницької області де і проживав тривалий час. 04.02.1978 року отримав паспорт громадянина СРСР у відділі внутрішніх справ Хмельницького міськвиконкому Хмельницької області. Далі з 1978 року по 1979 рік заявник проживав у м. Хмельницькому, а із 1979 року по 1981 рік був прописаний та проживав у м. Вільнюс (Литовська РСР), після чого повернувся в УРСР та прописався у 1984 році в м. Волочиську. Вказує, що з 1984 року і по теперішній час за межі України не виїжджав, а з 1989 року постійно проживає у м. Волочиську Хмельницької області. Тобто, у період з 27.10.1989 року по 22.02.2000 року (станом на час проголошення незалежності України) він постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , проте без прописки чи реєстрації. [PERSON] зазначає, що до цих пір він проживає із паспортом СРСР, який із 01 січня 2005 року вважається недійсним. З метою отримання паспорта громадянина України він звернувся до Волочиського РС УДМС України в Хмельницькій області, однак у видачі паспорта йому біло відмовлено через те, що відсутні відомості щодо місця його реєстрації на території України станом на 24.08.1991 року та неможливо підтвердити його належність до громадянства України. Встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року заявнику необхідно для підтвердження належності до громадянства України та оформлення паспорта громадянина України. Заявник [PERSON] , який був опитаний в судовому засіданні 09.06.2020 року, в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої - Волочиського районного сектору управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які були опитані в судовому засіданні 09.06.2020 року, кожен окремо, підтвердили факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 року. Заслухавши 09.06.2020 року учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Так, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З вказаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Належність до громадянства та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. При цьому, юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно із п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У п. 44 вказаного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Волочиську Хмельницької області (Україна), що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 6), а також паспортом громадянина СРСР серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно довідки № 86, виданої 03.04.2020 року виконкомом Волочиської міської ради Волочиського району Хмельницької області, [PERSON] з березня 1990 року і станом на 02 квітня 2020 року постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України впродовж життя та зокрема станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved