Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків. Подружнє життя не склалося внаслідок взаємних непорозумінь та суперечок. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім'ї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав повноваження на представлення його інтересів адвокату [PERSON] ( а.с. 11). Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує ( а.с. 27 ). Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи, в судове засідання не з'явилася ( а.с. 39). Заяву про розгляд справи без її участі та відзив на позов суду не надала. 17 вересня 2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 1520. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини, з яких позивач просить розірвати шлюб, є обґрунтованими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved