Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 10.08.1974 знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу має двох повнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . В даний час він перебуває у скрутному матеріальному становищі, дружина не працює, є пенсіонеркою, отримує пенсію у розмірі 1862 грн., та сам він також не може за станом здоров`я працювати, є інвалідом другої групи, отримує пенсію 3864 грн. При цьому, сукупного доходу їм з дружиною не вистачає на оплату комунальних послуг, придбання продуктів харчування, предметів першої необхідності та ліків. Донька [PERSON] не може йому допомагати, оскільки також має скрутне матеріальне становище. Син [PERSON] працює у митниці та може допомагати йому матеріально, але у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, у зв`язку із чим позивач звернувся із вказаним позовом до суду. Позивач та його представник в судове засідання з`явились. 22.04.2021 від представника адвоката Безух М.І. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив про його задоволення. Відповідач у судове засідання не прибув. 15.04.2021 на адресу суду від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі та визнання позову. До заяви додав копію довідки про доходи. Суд, дослідивши та оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.01.1976, вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки до акту огляду МСЕК серія АД №135226, виданої 06.07.2010, [PERSON] встановлено другу групу інвалідності безстроково з протипоказанням щодо всіх видів трудової діяльності. З копії посвідчення серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності (друга група) з 01.07.2010 довічно. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно ч. 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З копії довідки про доходи № 50 від 07.04.2021 вбачається, що [PERSON] працює головним державним інспектором в Дніпропетровській митниці Держмитслужби та за період з 01.201 по 03.2021 отримав дохід у розмірі 49631,33 грн. З матеріалів справи не вбачається підстав передбачених ст. 204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача. Крім того, відповідач у своїй заяві від 15.04.2021 не заперечував проти того, щоб сплачувати аліменти на утримання його батька у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу. У відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд перевіряє чи визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З аналізу матеріалів справи суд встановив, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що позивач є пенсіонером, інвалідом 2 групи довічно, отримує пенсію, розмір якої не є достатнім для забезпечення належного рівня проживання, витрати на лікування, на утримання житла та харчування, інших доходів не має, суд приходить до висновку, що він має необхідність у матеріальній допомозі, у тому числі з боку відповідача, який є його сином. З урахуванням вищевказаних положень СК України, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з відповідача на користь позивача у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved