Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] банку України в особі Управління [PERSON] банку України в Чернівецькій області про стягнення грошових коштів в сумі 15600 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.01.2009 року між [PERSON] та [PERSON] банком України в особі Управління [PERSON] банку України в Чернівецькій області укладено Договір про відкриття особового рахунку та надання платіжної картки [PERSON] системи масових електронних платежів за №747 (далі Договір). На виконання п. 2.1 і 2.2 ст. 2 Договору відповідач відкрив позивачу особовий (у тому числі) картковий рахунок з метою зарахування і зберігання коштів (пенсії) позивача та обліку операцій із застосуванням картки згідно із заявою позивача. Надання послуг відповідачем здійснювалося поповненням рахунку позивача шляхом зарахування надходжень (пенсії). Нарахування процентів на залишок грошових коштів (пенсії) на рахунку позивача та їх виплату відповідач здійснював щомісяця у розмірі, згідно із нормативно-правовими актами [PERSON] банку України, по серпень 2014 року включно. Однак, всупереч умовам договору, відповідач протиправно в односторонньому порядку, змінив умови укладеного договору, припинивши з 01.08.2014 року нараховувати проценти на залишок коштів (пенсії) на рахунку позивача та їх виплату, не повідомивши про це позивача у порядку, спосіб, та у строки встановлені п.4.1.3 ст. 4 Договору, за змістом яких, в разі зміни умов обслуговування рахунку, переліку послуг та /або тарифів, розміру процентної ставки, відповідач зобов'язаний повідомити позивача рекомендованим листом або особисто не пізніше дня введення цих змін. Усупереч умовам договору позивач не був повідомлений відповідачем належним чином про наявність змін, які впливатимуть на положення Договору, і додаткового договору, що враховуватиме ці зміни до Договору, сторони не уклали і не підписали. У зв'язку з не нарахуванням процентів на залишку коштів позивача та їх виплати, відповідачу заявлена претензія про нарахування та виплату щомісяця процентів у розмірі 19.5% на залишок коштів (пенсії) на рахунку, суми 15600 гривень, за період з 01.09.2014 року по березень місяць 2015 року включно. Відповідач у задоволенні претензії позивача відмовив, з посиланням на п. 1 Постанови правління [PERSON] банку України «Про призупинення нарахування відсотків на залишок коштів на особових рахунках працівників [PERSON] банку України №454 від 30.07.2014 року (у зв'язку з оптимізацією кошторисних витрат [PERSON] банку України). Вважає, що відмова відповідача від нарахування процентів на залишок коштів (пенсії) на рахунку позивача та виплати суми в розмірі 15600 гривень з мотивів оптимізації кошторисних витрат [PERSON] банку України, передбачених постановою Правління [PERSON] банку України, є незаконною, і такою, яка суперечить умовам укладеного договору. Позивач вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити позивачу суму в розмірі 15600 гривень із застосуванням місячної процентної ставки у розмірі 19.5% на залишок коштів, які зберігалися на рахунку. У\~\~судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на заявлених позовних вимогах, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Водночас зазначив, що між сторонами укладено договір про зберігання коштів. Відповідачем до серпня 2014 року нараховувались відсотки у різних розмірах. Нічим не мотивуючи, з серпня 2014 року відповідач перестав нараховувати відсотки на залишок коштів, незважаючи на те, що нарахування відсотків передбачено договором. Вважає, що в разі виникнення обставин, що змусили відповідача призупинити виплату, він зобов'язаний був попередити позивача у порядку та у спосіб, що передбачені Договором. Відмова в односторонньому порядку є незаконною та протиправною. В договорі зазначено, що зміни вносяться шляхом укладення додаткового договору. Вважає постанову незаконною, так як відповідач, як суб'єкт нормотворення вправі видати постанову в межах своїх повноважень, однак вони не можуть суперечити закону. Постанова [PERSON] Банку України від липня 2014 року не зареєстрована на предмет законності в Міністерстві юстиції України. Правочин, укладений сторонами, є законним, дійсним та підлягає виконанню в повному обсязі. Банкам в односторонньому порядку забороняється змінювати умови договорів з клієнтами. У банківській виписці зазначено розміри суми, які зберігаються на рахунку. Відповідач зобов'язаний нарахувати та сплатити відсотки в зазначеній позивачем сумі. Даний договір укладено у 2009 році безстроково на умовах зберігання коштів позивача та нарахування відсотків на залишок. Відсотки передбачені нормативно-правовими актами [PERSON] Банку України. [PERSON] нараховував і сплачував відсотки в розмірі облікової ставки, пізніше відповідно до Постанови. Розрахунок відсотків, які необхідно стягнути з відповідача проведені на його власний розсуд. Раніше отримував відсотки щомісячно, зараз їх йому не нараховують і не виплачують. З приводу особового банківського рахунку позивач зазначив, що за користування коштами банк зобов'язується приймати, нараховувати кошти та відсотки на рахунок клієнта. Зміна умов Договору в односторонньому порядку заборонена Цивільним процесуальним кодексом України та не передбачена Договором. Банк зобов'язаний повідомити клієнта не пізніше наступного дня про зміни умов договору та укласти додаткову угоду. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, додатково пояснив, що 21.10.2015 року позивач звертався офіційно з претензією, а 06.11.2015 року останньому надано відповідь, в якій зазначено, що відповідно до умов договору № 747 банк нараховує відсотки на залишок на основі нормативно-правових актів. Розповсюджуються норми щодо банківських рахунків, оскільки це не вклад, а звичайний особовий рахунок. За умовами Договору встановлено право [PERSON] Банку України змінювати встановлений розмір ставки на залишок коштів на рахунку клієнта. З 01.08.2014 року призупинено нарахування відсотків на законних підставах. Зокрема це передбачено ст. 1070 ЦК України та роз'ясненнями [PERSON] Банку України за 2004 рік. Виходячи з умов договору нарахування коштів може здійснюватися при дії нормативно-правових актів [PERSON] Банку України, який передбачав би нарахування коштів, однак на даний час такий нормативно-правовий акт відсутній. Отже, у [PERSON] банку України за договором відсутні правові підстави нарахування відсотків та їх виплати працівникам. Законом встановлено, що це не вкладний, а банківський рахунок. Нарахування відсотків тимчасово призупинено. Даний договір є легітимним. Умовами договору передбачено, що нарахування відсотків здійснюється згідно постанов правління [PERSON] Банку України. Нормативно-правові акти затверджуються постановою правління [PERSON] Банку України і належать до виконання. Договір, що укладений між [PERSON] Банком України і позивачем був правомірним та не потребував внесення змін, так як це не вкладний рахунок, а особовий рахунок працівника банку. [PERSON] України не має права проводити прибуткову діяльність. Банк веде окремо особові рахунки. З вересня 2014 року пункт про нарахування відсотків з Положення вилучений, а тому відсутні підстави для нарахування відсотків. Заслухавши пояснення сторін, Дослідивши матеріали справи судом фактично встановлені наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 22.01.2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 747 про відкриття особового рахунку та надання платіжної картки. Відповідно до п. 2.1 Договору [PERSON] банк з метою зарахування і зберігання коштів Клієнта та обліку операцій із застосуванням картки згідно із заявою Клієнта відкриває Клієнту особовий (у тому числі картковий) рахунок. З п. 2.2 Договору вбачається, що поповнення рахунку здійснюється шляхом зарахування надходжень, передбачених нормативно-правовими актами [PERSON] банку щодо рахунків працівників [PERSON] банку та Правилами НСМЕП. П. 2.5 Договору встановлено, що [PERSON] банк нараховує проценти на залишок коштів на рахунку згідно з нормативно-правовими актами [PERSON] банку щодо рахунків працівників [PERSON] банку. Відповідно до п. 4.1.3 Договору [PERSON] банк зобов'язується у разі зміни умов обслуговування рахунку, переліку послуг та/або тарифів, розміру процентної ставки повідомити про це Клієнта рекомендованим листом, електронною поштою на електронну адресу Клієнта, зазначену в заяві, з використанням локальної мережі [PERSON] банку або особисто не пізніше дня введення цих змін. З п. 7.1 Договору вбачається, що усі зміни до Договору вносяться шляхом укладення додаткового договору. П. 7.2 Договору встановлено, що якщо законодавство України, нормативно-правові акти [PERSON] банку та/або нормативні документи НСМЕП зазнають змін, які впливатимуть на положення цього Договору, то між Сторонами має бути укладений додатковий договір до Договору, що враховуватиме ці зміни. 14.10.2015 року [PERSON] звернувся до Управління [PERSON] банку України в Чернівецькій області з претензією на суму 15600 гривень, зазначивши, що в вересні 2014 року банк безпідставно і протиправно в односторонньому порядку, без його згоди, не повідомивши у спосіб та строки встановлені п.п.4.1.3 ст. 4 Договору, змінив умови Договору по обслуговуванню рахунку, припинивши нарахувати проценти на залишок його коштів та виплату. Просив борг в розмірі 15600 гривень перерахувати на його рахунок. З листа [PERSON] Банку України на ім'я позивача від 06.11.2015 року вбачається, що задовольнити вимоги, заявлені у претензії щодо сплати боргу у сумі 15600 гривень, немає підстав. Постановою Правління [PERSON] банку України за № 454 від 30.07.2014 року з метою оптимізації кошторисних витрат [PERSON] банку України Правління [PERSON] банку України постановило призупинити з 01 серпня 2014 року нарахування відсотків на залишок коштів на особових рахунках клієнтів [PERSON] банку України, відкритих відповідно до вимог Положення про особові рахунки працівників [PERSON] банку України, затвердженого Постановою Правління [PERSON] банку України від 17 листопада 2006 року за № 439, зі змінами. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ст. 526 ЦК України встановлено, що \~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З ч. 1 ст. 1066 ЦК України вбачається, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Ч. 2 ст. 1066 ЦК України стверджено, що банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Згідно ч. 1 ст. 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Ч. 2 ст. 1070 ЦК України стверджено, що проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. З ч. 1 ст. 1075 ЦК України вбачається, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Вимоги позивача в частині нарахування та сплати відсотків у розмірі 19.5% на залишок коштів, які зберігалися на рахунку за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року не ґрунтуються на вимогах закону та умов договору. Договором № 747 від 22.01.2009 року взагалі не встановлений розмір відсотків які банк нараховує на залишок коштів на рахунку. Договором встановлено нарахування відсотків на залишок коштів на рахунок згідно з нормативно-правовими актами [PERSON] банку. Постанова [PERSON] банку України № 454 від 30.07.2014 року про призупинення нарахування відсотків не змінює умови п. 2.5 Договору № 747 від 22.01.2009 року. Посилання позивача на ст. 1061 ЦК України та правові позиції Верховного суду України у справах № 6-39цс13 та № 6-36цс15 стосуються правовідносин щодо банківського вкладу, та не стосуються правовідносин щодо виникають при укладенні договору банківського рахунку який є предметом спору в даній справі. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтовані на вимогах закону.

Outcome: dismissed