Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з заявою в якій прохав суд встановити факт смерті його батька [PERSON], померлого 06 серпня 2015 року в м. Ялта Республіки Крим, на тимчасово окупованій території. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначив, що він є сином [PERSON] З 2008 року по 24 квітня 2015 року вони з батьком проживали разом за адресою: м.Першотравенськ, вул.Жовтневій,11/31, дана квартира належить їм на праві сумісної приватної власності. 25 квітня 2015 року він разом зі [PERSON] поїхали на відпочинок та для оздоровлення в м.Ялта АР Крим, яка є на теперішній час тимчасово окупованою територією. 06 серпня 2015 року під час перебування у стаціонарному відділенні Ялтинської міської лікарні №1 його батько [PERSON], помер. Причиною смерті є синдром поліорганічної недостатності, перитоніт, гострий геморагічний панкреатит. У серпні 2015 року він звернувся до відділу РАЦС Першотравенського МУЮ в Дніпропетровській області для реєстрації смерті батька та отримання свідоцтва про його смерть, але 13 серпня 2015 року йому було надано письмову відмову у звязку з тим, що свідоцтво про смерть серії 35 №040633 Ялтинської міської лікарні №1 не є підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану України, так як не являється документом встановленої форми та видане органом або службовою особою на тимчасом окупованій території де їх діяльність вважається незаконною, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення факту смерті батька необхідно йому для отримання свідоцтва про його смерть. В судове засідання заявник та його представники не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та прохали суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вважала за можливе встановити факт, що має юридичне значення та визнати, що [PERSON] помер 06 серпня 2015 року в м.Ялта АР Крим. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК Українисуд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 297835 від 09 березня 1973 року, виданого міським бюро ЗАГС м.Першотравенська Дніпропетровської області заявник народився 02 лютого 1973 року, та його батьками заначено [PERSON]. Відповідно до міграційної карти [PERSON] [INFO], громадянин України виїхав 25 квітня 2015 року до м.Ялти. Як вбачається з медичного свідоцтва про смерть (форма 106/у-08) серії 35 №040633, виданого Ялтинською міською лікарнею 06 серпня 2015 року [PERSON] [INFO], помер 06 серпня 2015 року о 06-45 год. за адресою: Республіка Крим, м.Ялта, вул.Севастопольське шоссе,2, причина смерті перитоніт, гострий геморагічний панкреатит. Форма вказаного свідоцтва затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації від 26.12.2008 р. №782н. Листом відділу реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції №03.04.03-25 від 13 серпня 2015 року заявника повідомлено про можливість державної реєстрації смерті на підставі лікарського свідоцтва про смерть або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час за місцем звернення заявника. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 18 зазначеного вище закону,громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Як встановлено, лікарське свідоцтво про смерть форми 106/о, заявник не може отримати у медичному закладі м. Ялти, оскільки територія Автономної Республіки Крим тимчасово окупована та форма цього бланку, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року, на теперішній час не використовується, а отримане медичне свідоцтво про смерть за формою затвердженою Міністерством охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення доля охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав або підтвердження чи відсутність неоспорюваних прав. Згідно п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. На підставі п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Таким чином, судом встановлено, що вимоги [PERSON] обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved