Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПАТ КБ „Надра про визнання права власності на квартиру та зняття з неї арешту. 28.04.2016 року позивачем подано уточнену позовну заяву до [PERSON], ПАТ КБ „Надра про визнання права власності та зняття арешту з майна (а.с.58). В уточненій позовній заяві [PERSON] вказує наступне. 28.12.2012 року між ним, в якості покупця, з однієї сторони, та [PERSON], в якості продавця, з іншої сторони, укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] в реєстрі за №15249. Згідно з п.1 цього договору, продавець передає у власність покупця, а покупець приймає належну продавцю квартиру за номером 70, що в будинку за номером 5 по вул.. Гагаріна в м. Запоріжжі і зобовязується сплатити визначену за домовленістю сторін грошову суму. Пунктом 2 договору визначено, що вказана квартира належить продавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності серії САА № 958529, виданого 12.11.2004 року Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради , зареєстрованого ОП ЗМБТІ 16.11.2004 року, номер запису 41786 в книзі 303, реєстраційний номер 8390738, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 36949904, виданим ТОВ „ЗМБТІ 25.12.2012 року. У пункті 3 цього договору купівлі-продажу від 28.12.2012 року сторони узгодили, що продаж зазначеної квартири здійснюється за 400\~000 гривень, які покупець зобовязується передати продавцю, а продавець зобовязується прийняти готівкою після узгодження проекту договору. Підписання цього договору буде свідчити про те, що його умови повністю відповідають волевиявлення продавця та покупці, та про одержання покупцем повного розрахунку за продану квартиру і відсутність матеріальних претензій, які б стосувалися розрахунків за продану квартиру. Вищевикладені обставини свідчать про те, що ним у встановленому законом порядку, на підставі чинного договору купівлі-продажу від 28.12.2012 року, набуто у власність квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS]. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта [PERSON] від 31.03.2016 року вбачається, що на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт державним виконавцем Шевченко А.І. на підставі постанови ВП №10805404, виданої 14.01.2014 року ленінським відділом державної виконавчої служби. Враховуючи ті обставини, що нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири від 28.12.2012 року до теперішнього часу не визнаний судом недійсним, його нікчемність прямо не передбачена вимогами закону, а ним повністю вчинено розрахунок з [PERSON] за придбану квартиру, але своєчасно не здійснено державну реєстрацію права власності на неї, позивач вважає, що спірне нерухоме майно в будь-якому випадку належить йому а не боржникові. Оскільки квартира [ADDRESS] перебуває під арештом та забороною відчуження без достатніх правових підстав позивач просить: визнати за ним право власності на вищезазначену квартиру та зняти арешт з нерухомого майна [PERSON], накладений постановою Ленінського ВДВС ЗМУЮ ВП №10805404 від 14.01.2014 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Представником позивача О.С. подано заяву про розгляд справи за її відсутністю. Позов підтримує і просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявлявся. Направлені судові повістки повернуті до суду з відміткою поштового відділення звязку „за закінченням терміну зберігання. Представник відповідача ПАТ КБ „Надра в судове засідання не зявився, причину не явки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Суду надано письмові заперечення проти позову, у яких представник банку [PERSON]Р.о. в задоволенні позову просить відмовити повністю. які залучені до матеріалів справи. Заперечення мотивує тим, що набуття права власності шляхом лише оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке підлягає обовязкові реєстрації, а саме спірної квартири, у цивільному законодавстві не передбачено. (а.с.70). Представники третіх осіб, Ленінського та Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ в судове засідання не зявились. Суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. У відповідності до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та третіх осіб, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.12.2012 року між [PERSON], в якості покупця, з однієї сторони, та [PERSON], в якості продавця, з іншої сторони, укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] в реєстрі за №15249. Пунктом 2 вищевказаного договору визначено, що вказана квартира належить продавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності серії САА № 958529, виданого 12.11.2004 року Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради , зареєстрованого ОП ЗМБТІ 16.11.2004 року, номер запису 41786 в книзі 303, реєстраційний номер 8390738, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 36949904, виданим ТОВ „ЗМБТІ 25.12.2012 року. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта [PERSON] від 31.03.2016 року вбачається, що на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт державним виконавцем Шевченко А.І. на підставі постанови ВП №10805404, виданої 14.01.2014 року Ленінським відділом державної виконавчої служби. Відповідно до положень ст.11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші право чини. Згідно з ч.1 ст.202 ЦК України, право чином є дія особи, спрямована на небуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. У ч.1 ст.204 ЦК України встановлена презумпція правомірності право чину, тобто право чин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.ч. 1 4 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем не здійснено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру. Відповідно до вимог ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. Разом з тим, а ні діючим законодавством ані договором купівлі-продажу не встановлені конкретні строки для державної реєстрації угоди. За вимогами ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить засадам цивільного судочинства. На час реєстрації угоди арештів не квартиру не було, що підтверджується матеріалами нотаріальної справи, докази яки б свідчили про укладення вказаної угоди з метою майбутнього ухилення продавця за договором від виконання будь-яких боргових зобовязань в матеріалах справи відсутні. Враховуючи ті обставини, що нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири від 28.12.2012 року до теперішнього часу не визнаний судом недійсним, його нікчемність прямо не передбачена вимогами закону, підстави для визнання за позивачем права власності на спірну квартиру відсутні. Разом з тим, наявність арешту на квартиру позбавляє позивача використання свого інтересу на державну реєстрацію договору та набуття права власності на квартиру. В звязку з викладеним, суд вважає позовні вимоги в частині зняття арешту з квартири, накладений постановою Ленінського ВДВС ЗМУЮ ВП №10805404 від 14.01.2014 року, такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: partial