Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] укладений 11 жовтня 2014 року, який був зареєстрований Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 212 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). В обґрунтування позову зазначено, що 11 жовтня 2014 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 212 між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 319). Дитина проживає разом із відповідачкою. Причиною розірвання шлюбу позивач визначає те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя. Шлюбні стосунки фактично припинені, подружжя проживає окремо. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спору про місце проживання дитини та поділ майна немає. Ухвалою від 30 вересня 2020 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Призначено судове засідання у справі. 28 жовтня 2020 року відповідачка подала зустрічний позов про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. У судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся про місце, дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, причини неявки позивача суду не повідомив, подав суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розірвати шлюб. 09 листопада 2020 року відповідач, в особі свого представника - адвоката Соколенка М.О. подала суду заяву в якій відмовилась від зустрічного позову, проти задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу не заперечувала, справу просила розглядати без її участі, після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » залишити без змін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 11 жовтня 2014 року укладено шлюб між сторонами який був зареєстрований Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 212 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша ст. 24 СК України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, вказана правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 30 травня 2019 року у справі № 442/6319/16-ц. Згідно положень ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що позивач та відповідач на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне залишити їй це прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved