Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів за договором позики. Позивачем також подано заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст.ст. 151, 152 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме накласти арешт на 5 кімнатний житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна в реєстрі прав власності на нерухоме майно: 19898765), а також земельну ділянку, на якій знаходиться зазначене нерухоме майно та грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач [PERSON] може відчужити майно на користь третіх осіб. Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з огляду на таке. Згідно ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 5 кімнатний житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить відповідачу [PERSON] Згідно додатків доданих до позовної заяви та заяви про забезпечення позову, суду не вдається встановити, що інше майно, окрім вищенаведеного будинку, на яке заявник просить накласти арешт, дійсно належить відповідачу [PERSON] Відтак, суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Проте, враховуючи ціну позову у розмірі 10 700,00 доларів США, з метою дотримання співмірності із заявленими позивачем вимогами суд приходить до висновку про необхідність забезпечити позов шляхом накладення арешту виключно на 5 кімнатний житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна в реєстрі прав власності на нерухоме майно: 19898765), який на праві приватної власності належить [PERSON]. Такий вид та спосіб забезпечення, на думку суду, є співмірним та достатнім для забезпечення позову.

Outcome: partial