Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], знявши його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Представник третьої особи - Комінтернівського районного відділу у місті Харкові ГУДМС України в Харківській області при ухваленні судового рішення покладався на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до договору купівлі-продажу від 22.04.2002, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 1654, [PERSON] прийняла у власність належну [PERSON] трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Право власності на нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] у встановленому законом порядку. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.07.2013, що набрало законної сили, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, а саме квартири [ADDRESS], залишені без задоволення. Згідно інформації Адресно-довідкового бюро по м. Харкову та Харківській області [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано у 2006 року, з того часу вони не мешкають разом, вона зареєструвала шлюб із іншою особою. [PERSON] як власник житлового приміщення вважає, що [PERSON] не має на теперішній час жодних підстав для користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Цивільний кодекс України містить норму, яка визначає підстави для втрати особою права користування житловим приміщенням в разі відсутності цієї особи без поважних причин. Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved