Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що на підставі договору дарування від 15.08.2019 він є власником квартири [ADDRESS] . Квартира була йому подарована його матір`ю [PERSON] , яка придбала цю квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2019. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири продавцями (власниками) квартири були [PERSON] та [PERSON] , яка була зареєстрована у цій квартирі. При укладенні договору купівлі-продажу [PERSON] та [PERSON] не проживали в належній їм квартирі, [PERSON] зобов`язалася протягом 10-ти днів знятися з реєстрації за вказаною адресою. Станом на 05.03.2021 [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач, його представник адвокат Охлопков О. І. в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, в тому числі шляхом поміщення оголошення на офіційному веб-сайті Скадовського районного суду Херсонської області. Суд за згодою позивача на підставі статей 280-289 ЦПК України розглянув справу в заочному порядку. Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування квартири від 15.08.2019 (а.с.7-8) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9). З договору купівлі-продажу квартири від 06.06.2019 та домової книги вбачається, що [PERSON] як співвласник квартири [ADDRESS] , яку було продано [PERSON] , була зареєстрована за вказаною адресою (а.с.10, 13-14). З довідки Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області №1256 від 05.03.2021 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , не родич власнику [PERSON] (а.с.15). Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 26.03.2021 було встановлено, що [PERSON] з 2019 року та по теперішній час не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до вимог статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Згідно зі статтею 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що розглядаючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме житловим приміщенням, слід звертати увагу, що реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, питання про зняття з реєстрації колишніх членів сім`ї власника будинку залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється нормами ЖК УРСР та ЦК (статтями 71, 72, 156 ЖК УРСР та статтею 405 ЦК). Відповідно до обставин, встановлених в судовому засіданні, відповідач не є членом сім`ї позивача. Таким чином, відсутні правові підстави для визнання права користування відповідачки квартири, в якій вона не проживає з 2019 року, та яка належить на праві власності іншій особі, при цьому відповідач не є членом сім`ї власника квартири. Та обставина, що відповідач до теперішнього часу залишається зареєстрованою у даній квартирі, обмежує позивача в повній мірі здійснювати свої права на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідачки у зазначеній квартирі доведений належними і допустимими доказами. На підставі статей 141, 142 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved