Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 151130,34 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.09.2011 року між ним та [PERSON] укладено договір позики, зареєстрований державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за реєстровим № 1-192, згідно умов якого ним надано [PERSON] у позику 96000 грн. 24.03.2015 року рішенням Люботинського міського суду Харківської області задоволено його позов про стягнення з [PERSON] заборгованість за договором позики від 13.09.2011 року у розмірі 24586,55 грн., 3 % річних за час прострочення зобов`язання у розмірі 9334,36 грн. та 21209,43 грн. пені, а всього на суму 55130,34 грн. Позичальник [PERSON] помер [INFO] та 30.10.2015 року із заявою про прийняття спадщини після його смерті до нотаріальної контори звернулась [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за договором позики, станом на дату смерті [PERSON] утворилась заборгованість за договором позики в загальному розмірі 151130,34 грн., яка складається з тіла позики в розмірі 96000 грн., та заборгованість у розмірі 55130,34 грн. Він 03.05.2019 оку та 22.08.2019 року звертався із листами до Державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області у м. Люботин Харківської області. Згідно повідомлення нотаріуса від 27.08.2019 року отримано претензію його як кредитора до спадкоємців [PERSON] , померлого [INFO] у розмірі 151130,34 грн. Представник позивача адвокат Тучков Г.І. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомила, відзиву або клопотань з процесуальних питань суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності до ст.ст.\~13, 81 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. 13.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, посвідчений державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за реєстровим № 1-192, згідно умов якого позивачем надано [PERSON] у позику 96000 грн. зі строком повернення до 13.11.2011 року. 16.12.2011 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Омельницькою Н.В. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] не виплачених в строк з 13.09.2011 року по 13.11.2011 року на підставі договору позики від 13.09.2011 року грошових коштів в сумі 96000 грн. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Люботинського міського управління юстиції Харківської області від 24.02.2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису від 16.12.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 96000 грн. Заочним рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 24.03.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 24586,55 грн., 3 % річних за час прострочення зобов`язання у розмірі 9334,36 грн., та 21209,43 грн. пені, а всього 55130,34 грн. [INFO] [PERSON] помер, із заявою про прийняття спадщини до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області звернулася дочка останнього [PERSON] , заведено спадкову справу. Згідно листа державного нотаріуса від 27.08.2019 року претензію [PERSON] прийнято та зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ 27.08.2019 року за № 193, долучено до спадкової справи, спадкоємців повідомлено про зміст претензії. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників. За правилом\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені\~статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання за договором позики входять до складу спадщини. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Відповідач заявила про прийняття спадщини шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу та в установленому законом порядку не відмовилась від її прийняття. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника. Право на захист є складовою будь-якого суб`єктивного права. Визнавши за особою певне цивільне право, законодавець тим самим визнає за кредитором право вимагати надання захисту, у тому числі й у судовому порядку. За правилом частини першої\~статті 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Згідно з абзацом 1 частини другої\~статті 1282 ЦК України\~вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Наведене дає підстави для висновку, що у Кодексі визнається право кредитора на вимогу до спадкоємців. Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми\~статті 1282 ЦК України\~щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Відповідно до частини першої\~статті 442 ЦПК України\~у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Згідно з частиною п`ятою\~статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1282 ЦК України\~передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні. З урахуванням того, що отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину у відповідності із\~статтею 1296 ЦК України\~є правом, а не обов`язком спадкоємця, то відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Наведене узгоджується із правовим висновком, зробленим Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 2-2697/11, провадження № 61-28147сво18. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що наявні виконавчий напис про стягнення суми боргу за договором позики, за яким відкрито виконавче провадження та рішення суду про стягнення заборгованості по пені, інфляційних витрат та трьох вісотків річних за договором позики від 13.09.2011 року, що набрало законної сили, наявність спадкоємця після смерті боржника у даному зобов`язанні, необхідність заміни сторони у виконавчому провадженні її правонаступником, суд прийшов до висновку про неможливість стягнення заборгованості зі спадкоємця суми боргу, яка стягнута з спадкодавця на підставі рішення суду та виконавчого напису, а тому прийшов до висновку відсутність підстав для захисту прав позивача у обраний останнім спосіб, а тому відмовляє у задоволенні позову [PERSON] .

Outcome: dismissed