Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання права власності на майно, виключення майна з акту опису та звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що він з 26.03.2014 року є власником квартири [ADDRESS]. У даній квартирі знаходиться належне йому на праві власності різне рухоме майно. 30.07.2015 року державним виконавцем ВДВС Лубенського МРУЮ в межах примусового виконання по зведеному виконавчому провадженню №45944677 по стягнення з [PERSON] заборгованості на користь фізичних осіб, було здійснено опис та арешт майна, що знаходилося у даній квартирі. Так, згідно акту державного виконавця, державним виконавцем було описано та накладено арешт на наступне майно : кухонний гарнітур коричневого кольору, покриття столу мармурового кольору, стіл кухонний чорного кольору 1 шт., стільці білого кольору, матеріал шкірозамінник 4 шт., м'який куточок (диван) білого кольору 1 шт., стінка білого та коричневого кольорів з шухлядам та підставкою для телевізора 1 шт., телевізор LSD сірого кольору марки LG (модель 42PX3RVA, серія №508KCEA36036) 1 шт., тюнер сірого кольору GLOBO 701 GA 1 шт., стіл скляний з металевими ніжками 1 шт., шафа спальна бежевого кольору з дзеркальними 2 дверцятами 1 шт., ліжко 2-спальне бежевого кольору 1 шт., 2 тумби бежевого кольору, настільні лампи золотистого кольору 2 шт., комод з дзеркалами бежевого кольору 1 шт., пральна машинка Bosh Classixx 5, табурет кухонний коричневого кольору 2 шт., шафа-купе з двома скляними дверима 1 шт., стіл розкладний (метелик) коричневого кольору 1 шт., витяжка кухонна сірого кольору б/н 1 шт. На час проведення опису він, як власник квартири та даного описаного рухомого майна , не був присутнім , про факт проведення виконавчої дії дізнався від дочки [PERSON], яка є боржником у виконавчому провадженні. [PERSON] була присутня під час проведення опису майна та повідомляла державного виконавця, що воно їй не належить та ніякого відношення вона до нього не має. Внесення майна до акту опису та накладення на нього арешту порушує його права , як власника даного майна. На підставі викладеного, позивач [PERSON] прохав суд : визнати за ним право власності, виключити з акту опису №45944677 від 30.07.2015 року складеного державним виконавцем Лубенського МРУЮ Погарською О.Ю. та звільнити з - під арешту наступне майно : кухонний гарнітур коричневого кольору, покриття столу мармурового кольору, стіл кухонний чорного кольору 1 шт., стільці білого кольору, матеріал шкірозамінник 4 шт., м'який куточок (диван) білого кольору 1 шт., стінка білого та коричневого кольорів з шухлядам та підставкою для телевізора 1 шт., телевізор LSD сірого кольору марки LG (модель 42PX3RVA, серія №508KCEA36036) 1 шт., тюнер сірого кольору GLOBO 701 GA 1 шт., стіл скляний з металевими ніжками 1 шт., шафа спальна бежевого кольору з дзеркальними 2 дверцятами 1 шт., ліжко 2-спальне бежевого кольору 1 шт., 2 тумби бежевого кольору, настільні лампи золотистого кольору 2 шт., комод з дзеркалами бежевого кольору 1 шт., пральна машинка Bosh Classixx 5, табурет кухонний коричневого кольору 2 шт., шафа-купе з двома скляними дверима 1 шт., стіл розкладний (метелик) коричневого кольору 1 шт., витяжка кухонна сірого кольору б/н 1 шт. (а.с. 2-3). В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, направив на адресу суду заяву у якій прохав розглядати справу без його участі та позовні вимоги підтримував. (а.с. 50). Представник позивача [PERSON] позов прохав задовольнити, мотивуючи тим, що майно, яке описав державний виконавець належить позивачу по справі [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні вимоги прохала задовольнити, пояснила, що описані та арештовані державним виконавцем речі належать позивачу. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, пояснив, що описане державним виконавцем майно належить відповідачу [PERSON] Квартиру за адресою м. Лубни [ADDRESS] [PERSON] подарувала своєму батькові позивачу по справі у 2014 році, хоча фактично проживає там і користується нею і по даний час. При цьому згідно договору дарування подарована була лише квартира, а не майно, що у ній знаходилося. Крім цього, частину наданих по цій справі чеків на придбання майна використовувала сама [PERSON] при розгляді іншої цивільної справи по спору між нею та ним. На частину описаного майна позивачем чеків не надано взагалі. Представник третьої особи Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не з'явився, про причини неявки свого представника третя особа суд не повідомляла. З'ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно договору дарування від 26.03.2014 року є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за позивачем право власності на дану квартиру зареєстроване 26.03.2014 року. (а.с. 7-8, 37). Як вбачається зі змісту даного договору дарування від 26.03.2014 року, його предметом було виключно нерухоме майно, а не рухомі речі, які перебували у ньому. У позовній заяві позивач [PERSON] зазначив своє місце проживання [ADDRESS], де, як вбачається із копії його паспорту, він і перебуває зареєстрованим з 1977 року. (а.с. 4). Згідно акту №45944677 опису та арешту майна від 30.07.2015 року державним виконавцем ВДВС Лубенського МРУЮ Погарською О.Ю. при примусовому виконанні виконавчого документу, виданого 26.12.2014 року у зведеному виконавчому провадженні №45944677 про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 225 409, 99 грн. у присутності боржника [PERSON] та стягувача [PERSON], було здійснено опис та арешт рухомого майна, що знаходилося у квартирі [ADDRESS]. Згідно даного акту державного виконавця, державним виконавцем було описано та накладено арешт на наступне майно : кухонний гарнітур коричневого кольору, покриття столу мармурового кольору, стіл кухонний чорного кольору 1 шт., стільці білого кольору, матеріал шкірозамінник 4 шт., м'який куточок (диван) білого кольору 1 шт., стінка білого та коричневого кольорів з шухлядам та підставкою для телевізора 1 шт., телевізор LSD сірого кольору марки LG (модель 42PX3RVA, серія №508KCEA36036) 1 шт., тюнер сірого кольору GLOBO 701 GA 1 шт., стіл скляний з металевими ніжками 1 шт., шафа спальна бежевого кольору з дзеркальними 2 дверцятами 1 шт., ліжко 2-спальне бежевого кольору 1 шт., 2 тумби бежевого кольору, настільні лампи золотистого кольору 2 шт., комод з дзеркалами бежевого кольору 1 шт., пральна машинка Bosh Classixx 5, табурет кухонний коричневого кольору 2 шт., шафа-купе з двома скляними дверима 1 шт., стіл розкладний (метелик) коричневого кольору 1 шт., витяжка кухонна сірого кольору б/н 1 шт. У даному акті від 30.07.2015 р. боржником [PERSON] зазначено, що у даній квартирі вона не проживає, квартира їй не належить, до даного майна відношення не має. (а.с. 5-6). Представником позивача на попередньому судовому засіданні надано до суду документи, а саме товарні чеки на придбання майна : спальня біла та стіл від 10.01.2011 р., м'який куточок «Лілея» від 27.05.2010 р., стіл «Версаль», стілець «Тіто» 4 шт. від 19.12.2011 р. (а.с. 39); м'який куток «Барон» від 23.09.2011 р., стінка від 21.11.2010 р., стіл «Бон», стілець «Тіто» 4 шт. від 20.12. (а.с. 40); TV 42 LG, CB 4 LG 1920 від 11.10.2012 р., шафа-купе від 5.07.2012 р., кухня (завдаток) від 23.09.2003 р. (а.с. 41). Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч.2 ст.353 цього Кодексу. Згідно зі ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року «Про судову практику у справах про виключення майна з опису» відповідачами у таких справах суд притягує особу, в інтересах якої накладено арешт на майно і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Враховуючи, що відповідачі є сторонами у виконавчому провадженні, у якому було накладено арешт на спірне майно , суд вважає , що вони є належними відповідачами у даній справі. Позивач за договором дарування став власником квартири [ADDRESS] 26 березня 2014 року. Разом із тим, всі надані ним товарні чеки стосовно спірного рухомого майна датовані 2003,2010,2011,2012 роками. Таким чином, надані позивачем товарні чеки не ототожнюють його із тим, хто дійсно придбавав майно у цю квартиру та не доводять його право власності на спірне майно у даній квартирі на момент придбання майна, на яке представлені товарні чеки. Як вбачається із матеріалів цивільної справи №539/1959/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, яка була оглянута у судовому засіданні, відповідачем [PERSON] у ній використовувалася частина тих же самих товарних чеків, копії яких було надано [PERSON] у даній справі, а саме : на стіл «Версаль», стілець «Тіто» 4 шт. від 19.12.2011 р. (а.с. 36 справи №539/1959/13-ц), на стінку від 21.11.2010 р. (а.с. 36 справи №539/1959/13-ц), на м'який куток «Барон» від 23.09.2011 р. (а.с. 37 справи №539/1959/13-ц), на TV 42 LG, CB 4 LG 1920 від 11.10.2012 р. (а.с. 38 справи №539/1959/13-ц), на стіл «Бон», стілець «Тіто» 4 шт. від 20.12. (а.с. 39 справи №539/1959/13-ц). Крім цього, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 12.11.2014 року у справі №539/1959/13-ц визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] : м'який куток вартістю 5000 грн., м'який куток вартістю 4000 грн., диван вартістю 2000 грн., кухонний гарнітур вартістю 4000 грн., газову плиту «Ardo» вартістю 800 грн., котел газовий двоконтурний «Vailent» вартістю 7000 грн., шафу розсувну вартістю 1500 грн., шафу дзеркальну вартістю 2000 грн., кондиціонер вартістю 3000 грн., холодильник марки «LG» дводверний вартістю 10000 грн., телевізор марки «LG» 42» вартістю 5000 грн.; стінку-сервант вартістю 5000 грн., спальний гарнітур «Італія» вартістю 8000 грн., ванну «Джакузі» вартістю 8000 грн., душову кабіну кутову 90х90 см вартістю 3000 грн., тумбу-вмивальник з мармуровою поверхнею вартістю 3000 грн., стіл кухонний вартістю 600 грн., килим розміром 4х5,5 м вартістю 4000 грн., килим розміром 3х4 м вартістю 3000 грн., килимове покриття вартістю 400 грн., мікрохвильову піч марки «LG» вартістю 1000 грн., електричний чайник «Saturn» вартістю 100 грн., м'який куток шкіряний вартістю 1000 грн., плиту газову 4-х камфорну «Електа» вартістю 80 грн., два таганка газових настільних вартістю по 70 грн. кожний, а всього майна на загальну суму 81 620 грн. (а.с. 78-80). Тобто, частину майна, на яке претендує позивач у даній справі, у справі №539/1959/13-ц вже визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Також у наданих позивачем [PERSON] копіях товарних чеків не зазначено власника речей, що придбаваються по них. Разом із тим, у чеках від 19.12.2011 р. та від 20.12. зазначено адресу доставки предметів, вказаних у них : [ADDRESS], тобто адреси квартири, власником якої на час придання товарів, зазначених у даних чеках, була саме [PERSON], що підтверджує обставини, якими відповідач [PERSON] обґрунтовував свої заперечення проти даного позову. (а.с. 39, 40). Крім цього, позивачем [PERSON] докази належності йому на праві власності частини майна, зазначеного у позовній заяві та яке було описане згідно акту державного виконавця від 30.07.2015 року, не надавалося взагалі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем [PERSON] не доведено належність йому на праві власності майна, яке описане та на яке накладено арешт згідно акту державного виконавця від 30.07.2015 року, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed