Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення частини матеріальної шкоди у розмірі 5032,35 грн, витрати на проведення оцінки 1 000 грн; до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» про стягнення частини матеріальної шкоди у розмірі 15437,57 грн, пені у розмірі 382,85; стягнення судового збору з відповідачів. Свої вимоги обгрутовує тим, що 08.08.2016 року [PERSON] , керуючи автомобілем порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення а з автомобілем TOYOTA COROLLA. Листом №1698 ТДВ «Міжнародна страхова компанія» визнало подію страховим випадком та прийняв рішення про щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 33 56243 грн. Проте відповідно до оцінки вартості матеріальної шкоди складеною на замовлення позивача, вартість матеріального збитку складає 54 032,35 грн, ліміт відповідальності ТДВ «МСК» - 50 000 грн, франшиза за полісом 1 000 грн, а відтак [PERSON] просить стягнути з [PERSON] 5032,35 грн. Крім того, [PERSON] зазначає, що відповідно до п.36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власникові наземних транспортних засобів» підлягає стягненню пеня у розмірі 382,85 грн. У судове засідання сторони не з`явились, представник позивача та відповідач [PERSON] надали зави про слухання справи за їх відсутності. Представник ТДВ «Міжнародна СК» причин неявки не повідомив, надав заперечення з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, вказавши, що [PERSON] письмово повідомив про факт настання ДТП в той же день, 12.08.2016 року працівником ТДВ «МСК» за присутності позивача складений протокол огляду пошкодженого транспортного засобу, зауважень щодо нього не надійшло. 10.11.2016 року позивачу сплачено страхове відшкодування у розмірі 33 562,43 грн, виходячи зі звіту №114/09/16, вартості ремонту з урахуванням зносу без ПДВ, сум франшизи. Відповідач [PERSON] заперечував у задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.08.2016 року 08.08.2016 року о 14 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Тойота д.н. [NUMBER] в м.Харкові по пр.Правди та вул.Галана скоїв зіткнення з автомобілем Тойота д.н. [NUMBER] , внаслідок чого завдано матеріальну шкоду та механічні пошкодження. Згідно звіту №829 від 26.08.2016 року вартість матеріальної шкоди внаслідок вказано ДТП складає 54032,35 грн. Як вбачається з матеріалів справи та сторонами не оспорюється, ТДВ «МСК» сплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 33562,43 грн. Згідно полісу №АЕ/6270334 цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ТДВ «МСК», розмір франшизи 1000 грн. За звітом №114/09/16 вартість відновлюваного ремонту складає 64900,94 грн, з урахуванням фізичного зносу - 41474,92 грн. Ухвалою суду від 11.05.2017 року клопотання представника позивача задоволено та по справі призначено автотоварознавчу експертизу, проте клопотання експерта про надання додаткових матеріалів та сплату вартості проведення експертизи позивачем не виконано. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 06.06.2018 року повторно задоволено клопотання представника позивача та по справі призначено автотоварознавчу експертизу, проте не виконана експертом через несплату за проведення експертизи. Так, ТДВ «МСК» залучено суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] яким складено звіт №114/09/16 та встановлено вартість відновлюваного ремонту з урахуванням фізичного зносу - 41 474,92 грн. За даним звітом ринкова вартість визначалась на дату оцінки - 12.0.2016 року. За звітом №829 складеним ФОП [PERSON] на замовлення позивача вартість матеріальної шкоди визначена на час скоєння ДТП - 08.08.2016 року. Згідно з п. 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від24листопада 2003року N142/5/2092 (далі - Методика), вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу. Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Згідно з п. 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості колісного транспортного засобу, що виникає в процесі його експлуатації. Згідно п. 7.7 Методики коефіцієнт функціонального зносу (К ) - це відношення середньої ринкової ціни КТЗ, знятого з виробництва, до середньої ринкової ціни аналогічного КТЗ з базовою комплектністю, що випускається на дату виконання оцінки. Показник К застосовується для визначення вартості КТЗ і не може використовуватись для визначення вартості його окремих складників. Значення К для окремих КТЗ визначаються за рекомендаціями, наведеними у довіднику, за даними якого обчислюється вартість відповідного КТЗ. Так, обидва звіта відповідають зазначеній методиці, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні», Закону України «про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів». Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 22. 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Положенням пункту 34. 2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно із пунктом 34. 3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Отже, виходячи з наведених положень Закону, потерпілий має право на самостійне обрання аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди лише у тому випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений пунктом 34. 3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Так, протокол огляду транспортного засобу до звіт №114/09/16 складений у присутності позивача не містить доповнень та зауважень. Судом двічі 11.05.2017 року та 06.06.2018 року постановлялись ухвали про призначення автотоварознавчої експертизи, проте матеріали справи повернені без виконання через не сплату позивачем вартості експертизи. Враховуючи викладене, оскільки розмір завданої позивачу шкоди оцінений страховиком та позивачу виплачене страхове відшкодування на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач не довів у належний спосіб, що розмір страхового відшкодування визначений страховою компанією неправильно. В оцінці зазначених обставин суд враховує правовий висновок Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 61-13823св18, відповідно до якого відсутні підстави для визнання необґрунтованим визначеного страховиком розміру заборгованості відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і у такому разі потерпілий може спростувати визначений страховиком розмір шкоди шляхом проведення судової експертизи. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенні, оскільки позивачем не доведено належними доказами розмір завданої шкоди.

Outcome: dismissed