Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 28.10.2006 року між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу в них народились: донька [PERSON], [INFO], сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що на теперішній час проживає окремо від дітей за адресою: [ADDRESS], а відповідачка усілякими способами перешкоджає його спілкуванню з дітьми, унеможливлює побачення з ними, не допускає у квартиру за місце проживання її та дітей. З метою встановлення порядку зустрічі з дітьми, участі в їх вихованні позивач звертався в комісію з питань захисту прав дитини Ужгородської міської ради. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 87 від 20.03.2013 року було встановлено порядок зустрічей позивача [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON], [PERSON] та [PERSON]: за попередньою домовленістю та у присутності матері [PERSON] у першу та третю суботу та неділю кожного місяця. Строк дії даного рішення три місяці. Позивач стверджує, що вказане рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради відповідач [PERSON] відмовлялась виконувати, що стало причиною його звернення з відповідними заявами до Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області. За наслідками перевірки був зроблений висновок від 23.04.2013 року, який підтвердив факт перешкоджання відповідача у побаченні зі своїми малолітніми дітьми та рекомендовано звернутись до суду для вирішення спірних питань. Позивач вказує на те, що на даний час працює за межами Закарпатської області і для приїзду до м. Ужгород для побачень з дітьми потребує визначення конкретного часу, який би давав змогу повноцінно виконувати свій батьківський обов'язок по вихованню дітей, оскільки строк дії рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 87 від 20.03. 2013 року вже минув, відповідачка належним чином його не виконувала. З огляду на вищезазначене позивач просить суд зобов'язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у його спілкуванні з малолітніми дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON]; визначити наступні способи участі позивача у спілкуванні та вихованні дітей: систематичні побачення кожної першої та третьої суботи та неділі щомісячно з 09 год. до 20 год., встановити дні , у які позивач буде забирати дітей до себе додому, а саме: другої та четвертої п'ятниці щомісяця з 08 год. 30 хв. до 19 год. 00 хв. другої та четвертої суботи щомісяця; встановити два рази в рік у зимову та літню пору року дні, в які позивач забиратиме дітей на оздоровчий відпочинок за їх згодою. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Представник третьої особи Служби у справах дітей Ужгородського міськвиконкому Мар’їн О.О. в судовому засіданні залишив вирішення даного позову на розсуд суду, разом з тим підтримав позицію, викладену в рішенні Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 20.03.2013 року. Представник Прокуратури м. Ужгорода в судове засідання не з'явився, причина неявки суду невідома. Вислухавши позивача, представника відповідача, представника третьої особи, а також дослідивши матеріали справи, суд оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] від 28.10.2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу народились: [PERSON], [INFO] відповідно до свідоцтва Серії [NUMBER] , [PERSON], [INFO] згідно свідоцтва Серії [NUMBER], [PERSON], [INFO] згідно свідоцтва Серії [NUMBER]. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 14.06.2012 році і на даний час позивач [PERSON] проживає окремо від малолітніх дітей за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] стверджує, що відповідачка [PERSON] перешкоджає його спілкуванню з дітьми, унеможливлює побачення з дітьми, не допускає у квартиру за місцем їх проживання. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. З матеріалів справи вбачається, що позивач намагався врегулювати питання його участі у вихованні дітей шляхом звернення до Служби у справах дітей Ужгородської міської ради. Згідно витягу з рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 20.03.2013 року було встановлено наступний порядок зустрічей гр. [PERSON] з малолітніми [PERSON], [PERSON], [PERSON]: тимчасово на три місяці за попередньою домовленістю та у присутності матері [PERSON] у першу та третю суботу та неділю кожного місяця. В судовому засіданні з'ясовано, що строк дії вказаного рішення закінчився і питання участі позивача у вихованні малолітніх дітей Службою у справах дітей Ужгородської міської ради не вирішено. Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що існують певні суперечності і неузгоджені моменти між позивачем та відповідачем [PERSON] стосовно участі батька у спілкуванні та вихованні їх спільних малолітніх дітей. Зокрема про це свідчать факти звернення позивача [PERSON] із заявами до правоохоронних органів, висновки яких датовані 29.04.2013 р., 31.10.2013 р., 18.10.13 р. є долучені до матеріалів цивільної справи. В той самий час ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд, вивчивши висновки правоохоронних органів на звернення позивача [PERSON] встановив, що факти вчинення відповідачкою [PERSON] перешкод у спілкуванні з малолітніми дітьми не підтвердились. Згідно чинного законодавства суд зобов'язаний під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини брати до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В задоволенні позову про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні може бути відмовлено, якщо цього вимагають інтереси дитини. Така відмова потребує детального обґрунтування. Наприклад, якщо здійснення батьком (матір'ю) права на спілкування з дитиною негативно впливає на фізичний, психічний та інтелектуальний розвиток дитини. Доказів того, що позивач з якихось підстав не може брати участі у вихованні та спілкуванні з дітьми сторона відповідача суду не надала. Разом з тим, беручи до уваги, що строк дії рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради щодо вирішення питання участі позивача [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей закінчився і на даний час це питання не врегульоване, суд вважає за необхідне затвердити наступний спосіб участі позивача [PERSON] в житті дітей: встановити систематичні побачення кожної 1 та 3 суботи та неділі щомісячно з 10 год. до 17 год. Що стосується позовних вимог стосовно встановлення днів, по яких позивач буде забирати дітей до себе додому, а саме: 2 та 4 п'ятниці щомісяця з 8:30 год. по 19:00 год. 2 та 4 суботи щомісяця та надання дозволу два рази в рік у зимову та літню пору року забирати дітей на оздоровчий відпочинок, то суд в даному випадку зобов'язаний зважити всі докази та вирішити питання

Outcome: partial