Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором найму (оренди) житла. Позивач посилається на те, що 28 травня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір найму (оренди) житла № 001460. Відповідно до п. 1.1 договору наймодавець передає, а наймач приймає в тимчасове платне користування (найм) квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] терміном на один рік. Пунктом 3.4.5. договору передбачено, що після спливу строку договору наймач має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму, за умови, що він належно виконував свої обов'язки за попереднім договором. Відповідно до абзацу 2 п. 1 ст. 822 ЦК України не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк. На 28 травня 2013 року ним не було повідомлено відповідача про відмову укладення договору на новий строк а відповідач, в свою чергу, продовжував проживати в квартирі, що передавалась в оренду. Таким чином договір найму (оренди) квартири № 001460 від 28.05.2012 р. був укладений на таких самих умовах та на такий самий строк. 28 травня 2012 року згідно договору оренди № 001460 від 28.05.2012 р. сторони уклали акт про передачу квартири та майна, що знаходилося в ній. Згідно п. 2.1. договору плата за користування встановлюється сторонами в розмірі 3000 грн. в еквіваленті 375 доларів США та сплачується наймачем не пізніше 1 числа кожного місяця (на місяць на перед). Відповідно до 3.4.2.договору наймач має право у будь-який час відмовитися від договору найму, письмово попередивши про це наймодавця за 1 місяць. Позивач посилається на ст.ст. 825, 526, 629, 598, 610, 612, 810, 815, 820 ЦК України, вказує на те, що в період кінець жовтня 2013 року - початок листопада 2013 року відповідач без попередження позивача в одноособовому порядку відмовився від договору. На порушення вимог договору відповідачем не було проведена повна оплата за користування квартири, що була об'єктом договору, та допустив заборгованість, що складає 6 400 грн., а саме: - плата за користування об'єктом оренди за вересень 2013 року: 3000 грн.; - плата за комунальні послуги за вересень 2013 року: 200 грн.; - плата за користування об'єктом оренди за жовтень 2013 року: 3000 грн.; - плата за комунальні послуги за жовтень 2013 року: 200 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем згідно договору найму (оренди) № 001460 від 28.05.2012 р. становить 6 400 грн. Станом на момент подання цієї заяви відповідач так і сплатив позивачу заборгованість в сумі 6 400 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованості в розмірі 6 400 гривень, стягнути судові витрати з відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, неодноразово викликалася в судове засідання, судом було вжито заходів щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, в тому числі через засоби масової інформації - газета «Вільне слово» від 22.05.2014 року № 37, тому суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує, щоб справу було розглянуто у відсутності відповідача. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини сторін врегулювані ст.ст. ст.ст. 825, 526, 629, 598, 610, 612, 810, 815, 820 ЦК України. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно ч.3 ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Частиною 3 ст. 820 ЦК України передбачено, що наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. В судовому засіданні встановлено, що 28 травня 2012 року між сторонами було укладено договір найму (оренди) № 001460 - квартири в [ADDRESS], за участю та підписом представника компанії «Идеал груп» Фурмана Р.І., договір укладено в письмовій формі за підписом сторін. Згідно акту про передачу від 28.05.2012 року, позивачем було передано в користування вказану квартиру для відповідачки. Судом встановлено, що відповідачка 12.10.2012 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на - [PERSON] - витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00013165845 від 11.12.2013 року - дана обставина встановлена судом при розгляді іншої цивільної справи та зазначена в рішенні Гощанського районного суду від 13.12.2013 року у справі № 557/1735/13-ц. Судом встановлено, як пояснив і позивач по справі, що відповідачка не розрахувалася за оренду квартири, а саме: - плата за користування об'єктом оренди за вересень 2013 року: 3000 грн.; - плата за комунальні послуги за вересень 2013 року: 200 грн.; - плата за користування об'єктом оренди за жовтень 2013 року: 3000 грн.; - плата за комунальні послуги за жовтень 2013 року: 200 грн. Таким чином, заборгованість відповідачки перед позивачем згідно договору найму (оренди) № 001460 від 28.05.2012 р. становить 6 400 грн., які підлягають стягненню з відповідачки. Що стосується вимоги позивача про відшкодування судових витрат, то з відповідачки у відповідності до ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору в розмірі 243,60 грн., 75 грн. витрат, пов'язаних з розміщенням оголошення в газеті.

Outcome: approved