Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПП «Люкс-Темпо»про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 03.04.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України за те, що 22 березня 2013 року близько 01.00 години на 89-му кілометрі автодороги Мар'янське-Берислав, біля с. Шляхове Бериславського району Херсонської області [PERSON] спричинив ДТП, в результаті якої позивач отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Позивач лікувалася в Нікопольської міський лікарні , витративши на лікування 27130 гривень. Відповідно до довідки МСЕК від «22»07.2013 року позивачу встановлено другу групу інвалідності. Позивачу також було спричинено моральну шкоду, розмір якої позивач оцінює в 50000 гривень. Відповідно до ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України просила стягнути на її користь з [PERSON] та ПП «Люкс-Темпо» солідарно одноразову матеріальну шкоду спричиненої каліцтвом в розмірі 10254 грн. 89 коп., щомісячні платежі в рахунок відшкодування матеріальної шкоди спричиненої каліцтвом в розмірі з 21.03.2013р. по 31.03.2013р. - 382,33 грн., з 01.04.2013р. по 30.11.2013р. по 1147 грн., а всього 9176,00 грн., з 01.12.2013р. по 31.12.2013р. - 1218,00 грн. с 01.01.2014 р. по 30.04.2014р. - по 1218 грн. а всього 4872 грн. с 01.05.2014 р. по 31.10.2014р. - по 1254 грн. а всього 7524 грн. а всього на загальну суму 23173 грн. 33 коп. з нарахуванням в подальшому щомісячно в розмірі мінімальної заробітної плати в період часу з «01» 01 . 2014 рік по «01»08 2015 року з урахуванням індексації та 50000 гривень моральної шкоди з ПП «Люкс-Темпо». Вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 03.04.2014 року [PERSON] визнано винним за ст.286 ч.2 КК України, та задоволено частково позовні вимоги [PERSON]. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17.02.2014 року вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 03.04.2014 року в частині вирішення цивільних позовів скасовано. Матеріали щодо цивільних позовів повернуто до суду для розгляду у порядку цивільного судочинства. У судовому засіданні позивачка та представник не з'явились в судове засідання просили справу розглядати без їх участі. Відповідач ([PERSON])в судове засідання не з'явився просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Представник відповідача (ПП «Люкс-Темпо») проти позовних вимог просить в позові відмовити Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 03.04.2014 року [PERSON] засуджено за ст. 286 ч.2 КК України строк на5 років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Вирком суду встановлено, що [PERSON] березня 2013 року близько 01.00 години на 89-му кілометрі автодороги Мар'янське-Берислав, біля с. Шляхове Бериславського району Херсонської області, керуючи технічно несправним автобусом «Мерседес - Бенц 0303», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись в напрямку м. Берислав, в порушення вимог п. п. 2.3 б, 12.2, 12.3, 31.1, 31.4, 31.4.5 а,б Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р. (зі змінами та доповненнями), у темну пору доби не обрав швидкість руху необхідну для зупинки транспортного засобу у межах видимості дороги при наявності у смузі його руху попутного автомобіля, не вжив заходів до зменшення швидкості та зупинки, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «МАН Л 2000», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який знаходився на узбіччі у попутному напрямку, спричинивши останньому середньої тяжкості тілесні ушкодженняпо критерію тривалості розладу здоров'я. Згідно епікризу позивачка лікувалася в Нікопольської міської лікарні Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК № 0034656 від «22» 07 2014 року потерпілій встановлено II групу інвалідності внаслідок тілесних ушкоджень, завданих під час ДТП, яка мала місце 22 березня 2013 року.( а.с. 9 ) При вирішенні спору суд керується положеннями статей 22, 23 ЦК України, якими встановлено підстави, способи відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди і моральної шкоди; ст.ст.1166, 1167 ЦК України, якими визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову і моральну шкоду. Також суд враховує приписи статей 1187, 1188 ЦК України, якими врегульовано питання, пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Судом також застосовані положення статей 1194, 1195 ЦК України, якими врегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність і питання, пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, та приписи Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У відповідності до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і ст. 62 КПК України страховик разом із [PERSON] цивільним відповідачем у кримінальному провадженні, оскільки в силу закону несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Тобто, [PERSON], який за вироком суду визнаний винним у скоєнні злочину відносно позивача, та страхова компанія, якою була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], повинні відшкодувати завдану потерпілому матеріальну та моральну шкоду. Суд при вирішенні позовних вимог до [PERSON], ПП «Люкс-Темпо» керується нормами чинного Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У відповідності до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 4. ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до Преамбули Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, яка діяла на момент укладення договору) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому, відповідно до статтею 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. За статтею 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, яка діяла на момент укладення договору) шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана, серед іншого: з лікуванням потерпілого; з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим. У відповідності до ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, яка діяла на момент укладення договору) у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Зазначені витрати мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом. Згідно статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, яка діяла на момент укладення договору) обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 гривень на одного потерпілого. У разі коли загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратний ліміт відповідальності страховика, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100000 гривень на одного потерпілого. Зазначені страхові відшкодування виплачуються по кожному страховому випадку, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика, з урахуванням умов, зазначених у пункті 19.1 статті 19 цього Закону. До договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та виплат страхового відшкодування за цими договорами застосовуються норми щодо ліміту відповідальності страховика, які діяли на дату укладення договору. Оскільки позивачем не заявлено стягнення відшкодування моральної шкоди зі страховика та винної особи, а суд позбавлений права вийти за межі позовних вимог, в задоволенні вимог щодо відшкодування моральної шкоди з ПП «Люкс-Темпо» слід відмовити. Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Оскільки втрата працездатності у зв'язку з визнанням її інвалідом ІІ групи, є стійкою, суд вважає, що відшкодування у сумі 23173 грн. 33 коп. та в подальшому щомісячно в розмірі мінімальної заробітної плати чинної на момент виплати, в межах ліміту страхової відповідальності, підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи, що відповідальність [PERSON] було застраховано відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то згідно положень ст.ст. 22-26 цього Закону, відшкодувати шкоду, пов'язану зі стійкою втратою працездатності, зобов'язаний страховик в межах ліміту страхової відповідальності, чого позивачем не заявлено, а суд позбавлений права вийти за межі позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed