Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] борг в розмірі 76051,75 грн та три проценти річних в розмірі 4321,40 грн. В обґрунтування\~вимог зазначає,\~що 31\~серпня 2018\~року,\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~укладено нотаріально\~посвідчений договір\~позики,\~згідно якого\~позичальник отримав\~від позикодавця,\~а позикодавець\~передав у\~власність позичальнику\~грошові кошти\~у сумі\~196814,80\~грн.\~що,\~на день\~передачі грошей\~та на\~дату укладання\~договору відповідало\~еквівалентові суми\~7000\~USD\~доларів США\~за офіційним\~курсом національного\~Банку України,\~а позичальник\~зобов`язався\~повернути позикодавцеві\~суму позики\~у строк,\~обумовлений цим\~Договором.\~Повернення суми\~позики повинно\~бути здійснено\~позичальником не\~пізніше 31.12.2018\~року.У\~відповідності до\~п.7\~Договору позичальник\~у разі\~прострочення ним\~виконання грошового\~зобов`язання\~на вимогу\~позикодавця зобов`язаний\~сплатити суму\~боргу з\~урахуванням індексу\~інфляції за\~весь час\~прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми. 03.01.2019 року, між сторонами, укладено нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу, Візняк Л.В. Договір про зміну договору позики, згідно якого повернення суми позики позикодавцю повинно бути здійснено не пізніше 31 травня 2019 року. В строк до 31.05.2019 позичальником погашення заборгованості здійснювалося частково, а саме повернуто суму до моменту закінчення дії договору в розмірі 52\~500 грн. На даний час сума боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції за прострочений період становить 144\~046,75 грн. з розрахунку: Червень 2019 року :144 314,80 грн. х99,5%=143593,22 грн.; липень 2019 року144 314,80 грн. х99,4%=143448,91 грн., серпень 2019 року 144 314,80 грн. х99,7%=143\~881,85 грн., вересень 2019 року 144 314,80 грн. х100,7%=145 325 грн., жовтень 2019 року 144 314,80 грн. х100,7 %=145 325 грн., листопад 2019 року 144 314,80 грн. х100,1%= 144\~459,11 грн., грудень 2019 року 144 314,80 грн. х99,8 %=144\~026,17 грн., січень 2020 року 144 314,80 грн. х100,2 %=144\~603,42 грн., лютий 2020 року 144 314,80 грн. х99,7%=143\~381,85 грн. та 3 % річних від простроченої суми з червня 2019 по лютий 2020 у розмірі 4321,40 грн. з розрахунку: 144\~046, 75 грн./100% х3%= 4321,40 грн. В період прострочення боргу з 01.06.2019 позичальник здійснив часткове погашення суми заборгованості, а саме 04.06.2019 перерахував грошові кошти в сумі 67\~000 грн., та 23.01.2020 перерахував грошові кошти в сумі 995 грн. Тобто загальна сума погашення заборгованості за прострочений період складає 67\~995 грн. На даний час остаточна сума заборгованості складає 76\~051,75 грн. та 3% річних у розмірі 4321,40 грн., яку позивач просить стягнути. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 квітня 2020 року суддею Панфіловою А.В. відкрито спрощене позовне провадження по справі. Розпорядженням від 17.07.2020 № 434 суддю [PERSON] відсторонено від посади, Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Варакіну Н.Б. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 серпня 2020 року прийнято справу до розгляду та призначено судове засідання. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В судовому засіданні [PERSON] вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що на даний час сума боргу, з урахуванням часткового повернення боргу, складає 76\~051,75 грн. та 3% річних в розмірі 43 21,40 грн.,які просить суд стягнути з відповідача. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 серпня 2018 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір позики, згідно якого позичальник отримав від позикодавця, а позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти у сумі 196814,80 грн. що, на день передачі грошей та на дату укладання договору відповідало еквівалентові суми 7000 USD доларів США за офіційним курсом національного Банку України, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві суму позики у строк, обумовлений цим Договором (а.с.14-15). Повернення суми позики повинно бути здійснено позичальником не пізніше 31.12.2018 року (п.3 Договору). 03.01.2019 між сторонами укладено нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу, Візняк Л.В. Договір про зміну договору позики, згідно якого повернення суми позики позикодавцю повинно бути здійснено не пізніше 31 травня 2019 року (а.с.16). В строк до 03.01.2019 позичальником погашення заборгованості за договором здійснювалось частинами, а саме згідно до заяви від 03.01.2019 про підтвердження факту часткового розрахунку за договором посвідченої приватним нотаріусом Кропивницького нотаріального округу Візняк Л.В., позивачем отримано частковий розрахунок за Договором від 31.08.2018 у сумі 47\~000 грн.(а.с.17). Згідно дублікату квитанції АТ КБ «ПриватБанк» за № P24A616212117A82464 від 31.05.2019 [PERSON] перерахував позивачу кошти в сумі 4500 грн. (а.с.18). Крім того, позивач зазначає, що відповідач 25.09.2018 надав йому кошти в розмірі 1000 грн. Отже, прострочена сума позичальником по договору складає 144\~314, 80 грн., з розрахунку : 196\~814,80 грн. (сума позики) відняти 52\~500 грн. (повернена сума до моменту закінчення дії договору). Позичальник у разі прострочення ним виконання грошового зобов`язання на вимогу позикодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (п.7 Договору). На даний час сума боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції за прострочений період становить 144\~046,75 грн. з розрахунку: Червень 2019 року :144 314,80 грн. х99,5%=143593,22 грн.; липень 2019 року144 314,80 грн. х99,4%=143448,91 грн., серпень 2019 року 144 314,80 грн. х99,7%=143\~881,85 грн., вересень 2019 року 144 314,80 грн. х100,7%=145 325 грн., жовтень 2019 року 144 314,80 грн. х100,7 %=145 325 грн., листопад 2019 року 144 314,80 грн. х100,1%= 144\~459,11 грн., грудень 2019 року 144 314,80 грн. х99,8 %=144\~026,17 грн., січень 2020 року 144 314,80 грн. х100,2 %=144\~603,42 грн., лютий 2020 року 144 314,80 грн. х99,7%=143\~381,85 грн. та 3 % річних від простроченої суми з червня 2019 по лютий 2020 у розмірі 4321,40 грн. з розрахунку: 144\~046, 75 грн./100% х3%= 4321,40 грн. В період прострочення боргу з 01.06.2019 позичальник здійснив часткове погашення суми заборгованості, а саме 04.06.2019 перерахував грошові кошти в сумі 67\~000 грн., що підтверджується дублікатом квитанції АТ КБ «ПриватБанк» за № [NUMBER] та 23.01.2020 перерахував грошові кошти в сумі 995 грн., що підтверджується випискою доходів та витрат АТ КБ «ПриватБанк» карткового рахунку [PERSON] (а.с.19-20). Тобто загальна сума погашення заборгованості за прострочений період складає 67\~995 грн. На день розгляду справи у суді борг відповідачем не повернуто. Враховуючи всі платежі, остаточна сума заборгованості за Договором позики від 31.08.2018, яка підлягає поверненню складає: 144\~046,75 грн. 67\~995 грн.=76\~051,75 грн. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 524\~ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533\~ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Постанова ВСУ № 757/21343/15 від 13 листопада 2019 року зроблено висновок, про те, що якщо умовами договору позики чітко передбачено надання грошей у гривнях, то така ж сума підлягає стягненню у національній валюті. На підставі ст.ст. 526, 533, 625, 1046- 1049 ЦК України, правова позиція Верховного Суду України у справі за № 757/21343/15 ,

Outcome: approved