Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] зареєстрований 14 серпня 1974 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 140 (Свідоцтво про шлюб, яке видано повторно 13 березня 2020 року серії [NUMBER] ). В обґрунтування позову зазначено, що 14 серпня 1974 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони з 2006 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть шлюбні відносини не підтримують. Примирення між подружжям позивач вважає неможливим. Спору про поділ майна між подружжям немає. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою від 26 березня 2020 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився. Надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти надання строку на примирення заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином шляхом направлення sms повідомлення. Надала до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала, просила суд надати сторонам по справі строк на примирення (Вх.№9004). У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу,\~у відповідності\~до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 1974 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 140 (Свідоцтво про шлюб, яке видано повторно 13 березня 2020 року серії [NUMBER] ) (а.с.5). У позовній заяві позивач вказував на те, що примирення між подружжям неможливо, необхідність надання строку на примирення відсутня. Сторони шлюбні відносини не підтримують, між сторонами відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя. Позивач проти збереження шлюбу заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша ст. 24 СК України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, вказана правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 30 травня 2019 року у справі № 442/6319/16-ц. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved