Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, мотивуючи свої вимоги наступним. В березні 2001 року він познайомився з відповідачкою, вони разом працювали на одному підприємстві, вирішили створити сім'ю та проживати разом. З колишньою дружиною [PERSON] припинив відносини з 2001 року, в 2004 році їх шлюб було розірвано. Деякий час з серпня 2004 року по лютий 2005 року позивач з відповідачкою проживали в належному позивачу житловому будинку [ADDRESS], після цього шість місяців вони проживали в [ADDRESS] який належить матері позивача. В цей період [PERSON] перевозила свої речі до будинку позивача, доглядала за присадибними ділянками будинків. З 2007 року до жовтня 2013 року [PERSON] з позивачкою постійно проживали в [ADDRESS], яка належить відповідачці. На протязі 12 років сторони фактично були подружжям, разом проживали, мали спільний бюджет, спільно вирішували побутові питання, спільно проводили ремонт в квартирі, для чого покупали будівельні матеріали та сантехніку, покупали побутову техніку. Після звільнення позивача з роботи стосунки між ним та відповідачкою погіршились та в жовтні 2013 року вони свої стосунки припинили. Встановлення факту проживання однією сім'єю позивачу необхідно для подальшого вирішення питання про поділ майна, придбаного ним з відповідачкою за час спільного проживання. Просив встановити факт спільного проживання однією сім'єю його та відповідачки в період з 2001 року по жовтень 2013 року. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив наступне. Вони з відповідачкою познайомились в 2001 році, зустрічались, потім вирішили створити сім'ю. Спочатку проживали в її будинку, потім - в будинку позивача, в будинку його матері, в подальшому до жовтня 2013 року знову проживали в будинку відповідачки, вели спільне господарство, обробляли город, сплачували комунальні послуги. Інколи позивач з відповідачкою сварились, роз'їжджались на два дні, після чого мирились і знову жили разом. Позивач приймав участь у похованні матері відповідачки, робив в її квартирі ремонт, вони спільно покупали побутову техніку, меблі, поставили нову сантехніку. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача пояснив суду, що позивачем доведено факт його спільного проживання з відповідачкою. Свідки з боку відповідачки один в один повторювали її слова щодо негативної характеристики [PERSON] Факт же спільного проживання сторін підтверджено свідками з боку позивача, фотознімками, актами обстеження побутових умов. Просив позов задовольнити. Відповідачка позовні вимоги не визнала і пояснила суду, що, дійсно, вона зустрічалась з позивачем, але ніколи з ним не проживала, свою квартиру ніколи не залишала, до 2004 року не могла проживати у позивача, тому що в цей період доглядала за своєю онукою. Позивач з відповідачкою планували створити сім'ю, але [PERSON] зловживав спиртними напоями, спалив всі подарунки, вона його вигнала. Після сварок відповідач проживав і в своєму будинку, і в будинку матері, і в Донецьку. Після того, як позивачка прощала відповідача, цього хватало на 2-3 місяці. Капітальний ремонт в її квартирі було зроблено працівниками шахти після загибелі її чоловіка в 1992 році. Поточний ремонт робили відповідачка та її син. Спільного бюджету у сторін не було, побутову техніку позивачка придбала за власні кошти. Просила відмовити в задоволенні позову. Представник відповідачки позовні вимоги не визнала з наступних підстав. При вирішенні даного спору необхідно враховувати положення ст. 74 СК України, п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним і розділ спільного майна подружжя», відповідно до яких встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу можливо лише з 01 січня 2004 року. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачка дійсно познайомилась з позивачем в 2001 році, вони працювали на одному підприємстві, зустрічались, іноді разом проводили час, однак їх відносини не носили характеру подружніх. Позивач до 2004 року перебував в зареєстрованому шлюбі, проживав з дружиною в буд. [ADDRESS]. З 2002 року по 2004 рік відповідачка проживала з онукою в своїй квартирі. [PERSON] зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки, ремонтні роботи в її квартирі не проводив. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих особами, які брали участь у справі, доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що ст. 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї. Інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки, який породжує юридичні наслідки, передбачений Цивільним кодексом 2004 року, і такий факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року. При цьому, відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Згідно із актом обстеження житлово-побутових умов від 18 березня 2014 року, складеним депутатом Стіжківської селищної ради, [PERSON] та [PERSON] проживали в цивільному шлюбі та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] з 2002 року по 2004 рік та з 2006 року по жовтень 2013 року. У відповідності із актом обстеження житлово-побутових умов від 17 березня 2014 року, складеним головою селищного комітету селища Олексієво-Орлівка, [PERSON] та [PERSON] спільно проживали та вели спільне господарство з 2004 року по 2006 рік за адресою: [ADDRESS] та з лютого 2006 року по жовтень 2006 року за адресою: [ADDRESS]. Свідок [PERSON], яка є дочкою позивача, в судовому засіданні пояснила, що її батько та [PERSON] знайомі з 2001 року, проживали разом, відповідачку свідок називала мамою. З 2002 року по 2003 рік вони проживали в батьківському будинку, потім перейшли до бабиного будинку. В подальшому сторони проживали в будинку відповідачки, де робили ремонт, покупали меблі. [PERSON] та [PERSON] жили як одна сім'я, мали спільний бюджет. Свідок [PERSON] зазначив суду, що він раніше працював з позивачем, бачив, що [PERSON] забирав з роботи [PERSON] і вони разом їхали додому. Бачив їх разом в магазині, на ринку, де вони робили покупки. Свідок заходив к ним на вул. Чкалова, дивився, як вони роблять ремонт у ванній кімнаті. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є сусідом позивача, бачив, що позивач з відповідачкою проживали разом в будинку матері позивача, коли остання уїжджала до Іспанії. Бачив відповідачку, коли вона працювала на городі. Мати позивача [PERSON], допитана в якості свідка, пояснила, що позивач та відповідачка стали проживати разом з 2002 року в квартирі у [PERSON], потім - в будинку свідка, тому що вона уїхала до Іспанії, там саджали город. Після її повернення син із невісткою переїхали до неї, робили в її квартирі ремонт, замінили сантехніку, покупали меблі. Деякий час сторони також проживали і в будинку позивача. [PERSON] отримував заробітну плату, пенсію, які приносив відповідачці, тобто у них був спільний бюджет. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] та [PERSON] знає з 2006 року, після знайомства з дочкою останнього. На той момент сторони проживали разом в буд. [ADDRESS]. Потім вони переїхали на вул. Шиллера, після чого - в сел. Стіжківське, де і стали проживати. Свідок з дружиною приїжджали до них в гості, залишали там свою дочку. Свідок [PERSON], яка є сусідкою відповідачки, пояснила суду, що позивач з відповідачкою зустрічались, [PERSON] приїжджав в гості до відповідачки, його речей в квартирі [PERSON] вона не бачила. Позивач постійно приїжджав стані алкогольного сп'яніння, вчиняв сварки. Ремонт в квартирі відповідачки робили [PERSON] та її син, ремонт був косметичний. Свідок [PERSON] дав суду аналогічні пояснення. Свідок [PERSON] зазначила суду, що [PERSON] та [PERSON] лише зустрічались, разом ніколи не проживали. Ремонт в своїй квартирі позивачка робила сама із своїм сином. Речей позивача в квартирі відповідачки свідок не бачила. Свідок [PERSON], син відповідачки, пояснив в судовому засіданні, що відносин між його матір'ю та позивачем не було, вони зустрічались, він приїжджав в гості на свята, речей позивача в квартирі матері не було. Ремонт в квартирі робив свідок та [PERSON], позивач інколи допомагав зробити дрібну роботу. Будівельні матеріали, вікна покупали за рахунок матері. Відповідно до пояснень свідка [PERSON], яка є дочкою відповідачки, [PERSON] та [PERSON] зустрічались. В 2001 році свідок уїхала до м. Москва і до 2004 року мати доглядала за її дитиною. За іншою адресою відповідачка ніколи не проживала. З 2004 року по 2007 рік свідок проживала з матір'ю, позивач з нити не жив. Ремонт в квартирі робили мати та брат. Свідок [PERSON], дочка позивача, пояснила, що її батько та відповідачка проживали разом, в 2003 році вони разом їздили відпочивати на море, [PERSON] допомагала свідку купити плаття на випускний вечір, в 2007 році забирала із пологового відділення, після чого 2 тижні свідок жила у неї з батьком. Сторони проживали однією сім'єю, мали спільний бюджет, робили ремонт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона раніше працювала на одній шахті з позивачем та відповідачкою. Їй відомо, що вони разом проживали в його будинку, потім - у неї, вели спільне господарство, робили спільні покупки, разом робили ремонт в квартирі відповідачки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає позивача та відповідачку близько 7 років, вони разом працювали. Знає, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, позивач заробітну плату віддавав відповідачці, на роботу їздив із сел. Стіжківське, тобто від відповідачки. Згідно із поясненнями свідка [PERSON] [PERSON] приїжджав до [PERSON], разом вони не проживали, ремонт в своїй квартирі робила відповідачка та її син. Свідку невідомо, чи був у них спільний бюджет. Враховуючи наведене, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Зазначений факт підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], актами обстеження житлово-побутових умов. Вказані вище докази спростовують пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно із рішенням Шахтарського міськрайонного суду від 29 липня 2004 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], рішення набрало законної сили 29 серпня 2004 року, тому юридичні наслідки, притаманні правовідносинам між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю, в даному випадку наступають з 30 серпня 2004 року.

Outcome: partial