Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати дійсною угоду купівлі-продажу житлового будинку № 25, що розташований по вул. Щорса в с.Миролюбівка Братського району Миколаївської області, укладений між ним та відповідачкою та визнати за ним право приватної власності на вищезазначений будинок. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в квітні 2009 року він придбав у [PERSON] житловий будинок № 25, що розташований по вул. Щорса в с.Миролюбівка Братського району Миколаївської області, про що було укладено простий письмовий договір. Умови договору сторонами були виконані в повному обсязі. З квітня 2009 р. по теперішній час він проживає в даному будинку і за весь цей період до нього не було жодних претензій з боку відповідачки. На теперішній час він бажає належним чином і у встановленому законом порядку оформити документи на вищевказаний житловий будинок, щоб надалі реалізувати своє право власності. Однак нотаріально посвідчити дану письмову угоду в Братській державній нотаріальній конторі він немає можливості, так як відповідачка ухиляється від її нотаріального посвідчення, а тому він був вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, але до його початку подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд справу розглядати у її відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але до його початку подала до суду заяву, в якій визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглянути справу у її відсутність. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до вимог ч.1 ст. 220 ЦК України, у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним. На підставі ч.2 ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, що має місце у даній справі. Так, в квітні 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено простий письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку № 25, що розташований по вул. Щорса в с.Миролюбівка Братського району Миколаївської області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06 листопада 2008 р., [PERSON] є спадкоємицею зазначеного в заповіті майна [PERSON], який помер 31 жовтня 2007 р. Спадкове майно складається з цілого житлового будинку № 25, що розташований по вул. Щорса в с.Миролюбівка Братського району Миколаївської області. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17 листопада 2008 р., за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на житловий будинок № 25, що розташований по вул. Щорса в с.Миролюбівка Братського району Миколаївської області. Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 25 по вул. Щорса в с.Миролюбівка Братського району Миколаївської області слідує, що власником даного будинку являється [PERSON] Згідно звіту про незалежну оцінку вартості обєкта вартість житлового будинку № 25, що розташований по вул. Щорса в с.Миролюбівка Братського району Миколаївської області складає 27666 грн. 00 коп. Так, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладенні угоди купівлі-продажу житлового будинку № 25, що розташований по вул. Щорса в с.Миролюбівка Братського району Миколаївської області, ні одна із сторін не порушила умов договору, тому враховуючи вищевказане та

Outcome: approved