Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вказавши, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована та проживала [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1,888 га, розташованої на території Вівсянської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області. На день смерті матері вона проживала разом з нею без реєстрації, а тому після її смерті прийняла спадщину в порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України. Вона є спадкоємицею матері за законом і з метою оформлення права на спадщину, звернувся до Чемеровецької державної нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини ним не підтверджено. Вказуючи на те, що на день смерті постійно проживала разом з матір'ю, просив заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала повністю з підстав, викладених у ній. Представник Вівсянської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області в судовому засіданні не з'явився, подав до суду заяву, в якій справу просить слухати у їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Пункт 23 вказаної Постанови зазначає, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Вівся Чемеровецького району Хмельницької області померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Вівсянської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області. Спадкоємицею останньої за законом є її донька [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 1,888 га, яка розташована на території Вівсянської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали разом за адресою: [ADDRESS] до дня її смерті, що стверджується довідкою № 97 від 06.02.2017 року, виданою виконавчим комітетом Вівсянської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, [PERSON] у шестимісячний термін не заявила про відмову від спадщини, а тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняв спадщину. Відповідно до довідки Чемеровецької державної нотаріальної контори №16/02-31 від 18 січня 2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON] до дня смерті її матері [PERSON] проживала разом з нею по [ADDRESS], де доглядала її. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті та відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породжує для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved