overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 2\~600 доларів США, що станом на 15.01.2016 рік еквівалентно 91\~909 грн. та судових витрат. Позивач вказав, що 15 червня 2008 року позичив [PERSON] 2 600 доларів США. Посилаючись на те, що відповідач не повертає боргу просив стягнути з відповідача суму боргу з врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми та судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнив вимоги позовної заяви і просив стягнути з відповідача 2\~600 доларів США боргу за договором позики, що станом на 15.01.2016 рік еквівалентно 62\~270 грн., а також 3% річних з простроченої суми в розмірі 1\~868,1 грн., а також індекс інфляції 27\~770,9 грн. та судовий збір в розмірі 901,38 грн.. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши представлені позивачем докази вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із розпискою 15 червня 2014 року [PERSON] позичив [PERSON] 2\~600 доларів США. Гроші зобовязався повернути до 15 грудня 2014 року (а.с.4). Згідно даних Державної служби статистики України вбачається, що індекс споживчих цін на товари та послуги у листопаді 2015 році становить 142,3% (а.с.5). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з нормами ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник, як передбачено статтею 1049 ЦК України, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи встановлені обставини справи та вищенаведені вимоги закону, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушив грошове зобов'язання та позов позивача підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 34000 грн., та 1445 грн. 3% річних. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20 березня 2012 р. між ним та відповідачем було укладено договір позики, який нотаріально посвідчений. Згідно умов договору позичальник отримав від позикодавця зазначену суму коштів та зобов'язався їх повернути в строк до 1 вересня 2012 р. Не дивлячись на те, що строк виконання зобов'язання вже сплинув, відповідач ухиляється від його виконання, що змусило позивача звернутися з відповідним позовом до суду. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що на позовних вимогах наполягає. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, представник відповідача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Суд встановив, що 20 березня 2012 р. сторони уклали договір позики, відповідно до якого позичальник - відповідач отримав від позикодавця - позивача під час оформлення договору кошти в сумі 34000 грн. з умовою їх повернення до 1 вересня 2012 р. Це підтверджується посвідченим нотаріально договором позики від 20 березня 2012 р., який надав позивач . З боку відповідача зобов'язання до цього часу не виконані. При укладенні договору позики сторони, як передбачено ст. 1047 ЦК України, дотримались обов'язкової письмової форми. Термін виконання зобов'язання, передбаченого цим договором, настав. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, вимоги позивача ґрунтуються на законі. Оскільки суд задовольняє вимоги позивача повністю, на його користь з відповідача підлягають стягненню судові витрати на загальну суму 354,45 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Зазначав, що 20 грудня 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, про що було складено розписку. Відповідно до договору позики [PERSON] взяв у нього в борг суму у розмірі 50 000 грн. та зобов'язався повернути борг до 20 грудня 2013 року. Свої зобов'язання за договором позики [PERSON] не виконав. Посилаючись на те, що [PERSON] у встановлений в договорі строк не повернув суму позики, просив стягнути з відповідача на його користь 50 000 грн. боргу за договором позики, а також судовий збір у розмірі 500 грн. Після доповіді про обставини справи, судом було з'ясовано, що представник відповідача визнає позов у повному обсязі, наслідки визнання позову представнику відповідача були роз'яснені та йому зрозумілі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки у судовому засіданні представник відповідача визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 500 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 15.09.2020 року він позичив відповідачу 2500 грн. та 08.12.2020 року 3000 грн. Про позику було складено розписки з зазначенням граничного терміну повернення грошей до 15.10.2020 року та 01.06.2021 року відповідно. На даний час відповідач отримані в борг гроші повністю не повернув, тому позивач просить стягнути їх із [PERSON] та понесені судові витрати. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не надіслав. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) у власність другій стороні (позичальнику) передає грошові кошти або інші речі, визнані родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку саму ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передавання грошей та його укладення у належній формі підтверджено наявністю розписки позичальника. Факт укладення між сторонами договорів позики грошових коштів підтверджується копіями розписок від 15.09.2020 року на суму 2500 грн. та від 08.12.2020 року на суму 3000 грн., які були написані відповідачем (а.с. 8-9) та їх оригіналами, які були досліджені в судовому засіданні. Вказані розписки є борговими документами, що підтверджує укладення договорів позики (ч.1 ст.207, ч.2 ст.1047 ЦК України). Стаття 1049 ЦК України встановлює обов`язок позичальника повернути позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження повного виконання взятих на себе зобов`язань по поверненню отриманих від позивача коштів. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики і в заяві просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на належне відповідачу будинковолодіння [ADDRESS] стверджуючи, що невжиття заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які бе руть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим вико нання рішення суду. Враховуючи суму позову вважаю за можливе накласти арешт на будинковолодіння відповідача для забезпечення виконання рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Мотивує вимоги тим, що 12 березня 2014 року відповідач позичив в нього грошові кошти в розмірі 700 доларів США, що за курсом НБУ складає 9068 (дев'ять тисяч шістдесят вісім) гривень. Договір позики підтверджується розпискою від 12 березня 2014 року, відповідно умов якого відповідач зобов'язався повернути грошові кошти за письмовою вимогою. 12 серпня 2014 року боржник отримав вимогу про повернення коштів. Проте, до теперішнього часу та в порушення умов договору відповідач не повернув грошові кошти, в зв'язку з чим просить стягнути суму боргу. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позовної заяви та надав пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. Позовні вимоги просить задовольнити повністю. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно грошові кошти він позичив для передання їх в подальшому в якості завдатку за житловий будинок. 12 серпня 2014 року він отримав вимогу про повернення коштів. В зв'язку з тим, що йому не продали будинок та не повернули завдаток, він не має можливості повернути кошти. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, вислухавши пояснення сторін, оглянувши оригінал розписки, яка приєднана до матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 березня 2014 року між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) був укладений договір позики в простій письмовій формі. За умовами якого відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 700 (сімсот) доларів США для передання їх в подальшому [PERSON] в якості завдатку за житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язується повернути отримані кошти [PERSON] після пред'явлення ними письмової вимоги. 12 серпня 2014 року боржник отримав вимогу про повернення коштів . До теперішнього часу відповідач не повернув суму боргу. Станом на час звернення до суду сума боргу в розмірі 700 доларів, по курсу НБУ складає 9068 (дев'ять тисяч шістдесят вісім) гривень (100 доларів США = 1313,93 гривень). Спірні правовідносини регулюються ст.1046 ЦК України, відповідно якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму. Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи, що до теперішнього часу відповідач не повернув Позикодавцю суму боргу в розмірі 700 доларів США, тому підлягають задоволенню вимоги про стягнення боргу що за курсом НБУ станом на час звернення до суду з позовом складає 9068 (дев'ять тисяч шістдесят вісім) гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим, що 04.10.2014 р. він позичив відповідачу 20000,00 грн. строком до 12.10.2014 р. на умовах сплати 5% від суми позики за кожен тиждень користування позиченими коштами до повного розрахунку. Відповідач своїх зобов'язань за договором позики не виконала, внаслідок чого станом на 17.11.2014 р. її заборгованість становить 26000,00 грн., з яких 20000,00 грн. - сума основного боргу, 6000,00 грн. - проценти. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. (а.с. 11) З'ясувавши думку позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 8 розд. ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 04.10.2014 р. відповідач [PERSON] позичила 20000,00 грн. у позивача [PERSON] на строк до 12.10.2014 р. включно, зі сплатою 5 % в тиждень від суми позики, що становить 1000,00 грн., за користування позикою. (а.с. 4) Умови договору позики дійсні до повного розрахунку по боргу. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ст. 1047 ч. 1 ЦК України). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника (ст. 1047 ч. 2 ЦК України). Відповідно до ст. 1048 ч. 1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Оскільки відповідач у визначений договором строк позику не повернула, утворилась заборгованість, яка станом на 17.11.2014 р. становить 26000,00 грн., з яких 20000,00 грн. - сума основного боргу, 6000,00 грн. - проценти. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, зокрема, позики, визначив, якими нормами права вони регулюються, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 260,00 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим, що 10.09.2015 р. він позичив відповідачу [PERSON] 2500,00 грн, що підтверджується розпискою від 10.09.2015 р. Відповідач зобов'язалась повернути йому кошти до 30.09.2015 р. Відповідач [PERSON] гроші не повернула до цього часу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнала, суду пояснила, що повернути весь борг одразу в неї немає можливості, але вона буде повертати кошти частинами. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до розписки про отримання коштів від 10.09.2015 р. відповідач [PERSON] позичила 2500,00 грн. у [PERSON] на строк до 30.09.2015 р. (а.с. 3) Свої зобовязання за договором позики [PERSON]не виконала, борг позивачу не повернула. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ч. 2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ч. 1 ЦК України). На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобовязань, зокрема, позики, визначив, якими нормами права вони регулюються, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 2500,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 487,20 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим, що 14.12.2012 р. він позичив відповідачу [PERSON] 23000,00 дол. США (еквівалентно 57500,00 грн), що підтверджується розпискою від 14.12.2012 р. Відповідач зобов'язався повернути йому кошти 30.06.2013 р. Відповідач [PERSON] гроші не повернув до цього часу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечує щодо задоволення позову про стягнення боргу за договором позики по курсу станом на 30.06.2013 р., суду пояснив, що він розрахувався з [PERSON] в повному обсязі, але доказів у нього немає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до розписки про отримання коштів від 14.12.2012 р. відповідач [PERSON]М позичив 23000,00 дол. США у [PERSON] на строк до 30.06.2013 р. (а.с. 19) Свої зобовязання за договором позики [PERSON] не виконав, борг позивачу не повернув (доказів протилежного суду не надано). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ч. 2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ч. 1 ЦК України). На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 550850,00 грн. (що еквівалентно 23000,00 дол. США згідно з офіційним курсом НБУ станом на 15.01.2016 р.). На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобовязань, зокрема, позики, визначив, якими нормами права вони регулюються, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача 5508,50 грн. судового збору.

Outcome: approved