Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав, встановлення опіки, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. На обґрунтування позову зазначив, що відповідач є донькою позивача та матір'ю дитини [PERSON], [INFO], який є онуком позивача. Відповідач [PERSON] не цікавиться дитиною, дружина позивача [PERSON], яка є матір'ю відповідача, забрала її з пологового будинку разом з дитиною, та мешкала разом з ними в Харківській області, Харківському районі, с. Руські Тишки, а через три дні відповідач [PERSON] перестала доглядати дитину та годувати її, протягом дня її не було разом з дитиною. Потім, у місячному віці дитини відповідач [PERSON] привезла онука [PERSON] до батьків і він став проживати разом з ними за адресою: [ADDRESS], при цьому онук знаходився в ослабленому стані, за цей час вона не поставила його на медичний облік. В зв'язку з чим, позивач і його дружина почали піклуватися за онуком та займатися його вихованням, поставили його на медичний облік за їх місцем проживання. Без поважної причини протягом усього цього часу відповідач не виявляла щодо дитини батьківського піклування. І навіть коли у січні 2013 року комісією у справах дітей при Русько-Тишківській сільській раді було надано відповідачу двомісячний термін для налагодження стосунків з батьками та дитиною відповідачки, то відповідач не з'явилася на протязі лютого - березня 2013 року до Шипувацької сільради щодо питань пов'язаних з вихованням свого сина [PERSON]. На цей час онук, [PERSON], проживає з позивачем і знаходиться на його утриманні. Крім того, згідно актів відвідування та обстеження побутових умов відповідача [PERSON] встановлено, що вона веде себе замкнуто, з сусідами не спілкується, про її дитину ніхто нічого не знає. Згідно довідки ДІМ Липецького відділу міліції [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності. Весь цей час позивач та його дружина займалися дитиною, доглядали її, в той час, як [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно висновку Шипувацького сільського голови № 02-02/209 від 09.11.2012 року позивач разом із своєю дружиною виховує онука [PERSON], [INFO] з місячного віку. Він проживає разом з позивачем та його дружиною у їх приватному будинку, матеріальне становище якого добре, санітарні умови відповідають нормам, житлові умови дозволяють дитині виділити окрему кімнату. Згідно виписки з протоколу № 2 засідання громадської комісії у справах дітей при Русько-Тишківській сільській раді від 04.04.2013 року у зв'язку відсутністю можливостей у [PERSON] самостійно утримувати і виховувати свого сина [PERSON], запропонували позивачу звернутися до суду. Таким чином, позивач вважає, що створилися умови, які шкодять інтересам дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач позов не визнала, заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно її сина [PERSON], та пояснила, що син [PERSON] проживає у дідуся та бабусі за їх проханням, вона постійно намагається спілкуватися з сином, поте їй заважать батьки. Представники третіх осіб вважали, що позов задоволенню не підлягає. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, думку прокурора, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам для досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні встановлені і визнані сторонами обставини про те, що неповнолітній [PERSON] з 2010 року проживає у бабусі з дідусем. Згідно Висновку Харківської районної державної адміністрації Харківської області за № 01-15/891 від 21.03.2014р., служба вважає недоцільним та таким, що не відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON], [INFO] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. З'ясувавши у судовому засіданні повно та всебічно всі обставини справи, суд приходить до висновку, що зазначені обставини неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов'язків по вихованню сина хоча і мали місце, однак не вказують на нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Так, [PERSON] в судовому засіданні стверджувала, що вона бажає спілкуватися з сином, проте не може, у зв'язку з тим, що її батьки заважають цьому спілкуванню. В даний час вона проживає в квартирі цивільного чоловіка і не має можливості проживати разом з сином. Таким чином, наведені в позовній заяві обставини про ухилення [PERSON] від виховання неповнолітнього сина та нехтування своїми батьківськими обов'язками, не знайшли свого належного підтвердження в судовому засіданні. Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, в даному випадку з урахуванням характеру винної поведінки [PERSON], даних по особу, суд вважає, що відсутні всі правові підстави, згідно частини 1 пункту 2 статті 164 Сімейного кодексу України, для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а отже матір може на власний розсуд визначати місце проживання дитини. У зв'язку з тим, що суд вважає за недоцільне позбавлення відповідача батьківських прав, вимога щодо передання дитини на піклування позивачу задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а отже у зв'язку з тим що відповідач не позбавлена батьківських прав, та має право проживати та утримувати свою дитину, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні аліментів на утримання дитини. Виходячи з викладеного позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed