Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Володимир-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В позовній заяві посилається на ту обставину, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. В зазначеному будинку, крім нього зареєстрована також його колишня невістка, яка впродовж останніх трьох років там не проживає, не бере участі у витратах по комунальних платежах. Просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку із зазначеного будинку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, в своїх поясненнях суду зіслався на обставини, викладені в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, будь-яких письмових пояснень чи заперечень стосовно позову не надала, а тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Представник третьої особи Володимир-Волинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області на розгляд справи до суду не з'явився, подав письмову заяву згідно якої просить суд слухати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав. Як стверджується реєстраційним посвідченням від 27.06.1982 року, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] Згідно ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття. У відповідності до ст. 71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми членами сім'ї протягом шести місяців. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що відповідач в спірному будинку після розірвання шлюбу, а це з 07.08.2015 року не проживає. З пояснень представника позивача вбачається про відсутність відповідача в спірному будинку з початку серпня 2012 року. Як вбачається з рішення Володимир-Волинського міського суду від 07 серпня 2012 року шлюб між сином позивача [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Оскільки відповідач в зазначеному будинку не проживає понад 3 роки без поважних на те причин, будь-якої домовленості із власником житла та інших законних підстав на збереження за нею житла немає, ніяких обов'язків щодо утримання будинку відповідач не несе, вона втратила право користування жилою площею в даному будинку, та, в порядкуч. 2 ст. 405 ЦК України, підлягає визнанню її такою, що втратила право користування житлом в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Отже, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку.

Outcome: approved