Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж площею 23 кв.м розташований на земельній ділянці площею 0,0028 га по [ADDRESS] . В обгрунтуванння своїх вимог посилається на те, що на початку 1974 року він звернувся до виконавчого комітету Коростенської міської ради з заявою про надання земельної ділянки для забудови власного гаража. Рішенням №103 від 12.02.1974 року виконавчого комітету Коростенської міської ради йому виділено земельну ділянку розміром 0,0028 га під забудову власного гаража по [ADDRESS] , на яку 03.11.2006 року був виданий Державний акт серії ЯГ № 768038 на право власності на земельну ділянку розміром 0,0028 га. Ніяких документів на вказаний гараж на той час він не оформляв, оскільки вважав, якщо йому у власність виділена земельна ділянка, то і збудований самочинно на ній гараж належить йому на праві власності, тим більше, що до 05.08.1992 року право власності на такі об`єкти не реєструвалося. \~ \~ \~ \~З метою оформлення права власності на самочинно збудований гараж в литопаді 2019 року був виготовлений в Коростенському КП « КМБТІ» технічний паспорт,а в лютому 2020 року виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі, виділеної в 1974 році виконавчим комітетом Коростенської міської ради Житомирської області, та належної відповідно Державного акту серії ЯІ № 768038 на право власності на земельну ділянку розміром 0,0028 га в межах згідно з планом. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не зявився, направив до суду заяву,в якій просить справу розглянути в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву,в якій просить справу розглянути в його відсутність, зазначив, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. За таких обставин\~ суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, без фіксації технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно п. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з приписів ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є їх державна реєстрація (ст.. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).Порядок набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва врегульований статтею 331 ЦК України, за приписами частини другої якої право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Одночасно частиною третьою статті 331 ЦК України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) (абзац перший). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. Отже, об`єкт незавершеного будівництва за визначенням частини третьої статті 331 ЦК України, за своєю правовою природою є сукупністю будівельних матеріалів, які є майном, що належить забудовнику (особі, яка на законних підставах здійснює відповідне будівництво). Таким чином, вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб`єктивних цивільних прав стосовно об`єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановленні законодавчими актами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed