Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив: визнати його батьком [PERSON], [INFO], народженою [PERSON]; зобов'язати орган державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження [PERSON], вказавши у графі «батько» - [PERSON] та видати нове свідоцтво про народження; внести до актового запису відомості про [PERSON], як про батька дитини [PERSON], мати якої зазначена як [PERSON]; зобовязати відповідачку не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою; встановити рішенням суду час та дні для зустрічей з донькою; визначити дні, по яких позивач буде забирати дитину до себе додому. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі, зазначивши, що ухилення відповідачки від участі в судовій генетичній експертизі слід рахувати на користь позивача, а доводи зазначені у позовній заяві підтвердять свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідачка та її представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову, пояснивши, що відповідачка ніколи не проживала, та навіть не зустрічалась з позивачем, оскільки в період часу, який вказує позивач, відповідачка зустрічалась з іншим чоловіком. Також, відповідачка пояснила, що позивач заволодів знімком УЗД та біркою немовля, коли в день виписки допомагав переносити речі з пологового будинку, хоча не до пологів, не підчас пологів позивач до неї не приходив, та стосовно допомоги позивача забирати речі з пологового будинку вона була проти, так як з полового будинку її забирали брат та батько. Крім того, зазначила, що її пояснень в судовому засіданні підтвердить свідок [PERSON] Представник третьої особи служби у справах дітей Сумської РДА в судовому засіданні покладалась на розсуд суду. Представник третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського РУЮ в судове засідання не зявивсь, в письмовій заяві покладався на розсуд суду та просив розглянути справу за його відсутності. Заслухавши сторін, їх представників, представника третьої особи служби у справах дітей Сумської РДА, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що матірю [PERSON], [INFO], являється [PERSON], [INFO]. Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері, оскільки сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, і ці обставини не заперечуються сторонами. В свою чергу, свідки [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] доводиться позивачу вітчимом, [PERSON] матірю, і [PERSON] проживає разом з ними, а відповідачка іноді приходила до них додому та ночувала у [PERSON], а іноді позивач ходив додому до [PERSON] ночувати. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що вона являється хрещеною мамою [PERSON], [INFO], позивач не був присутнім на хрестинах, і позивачка показувала їй чоловіка, якого називала батьком дитини. До пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], суд ставиться критично, так як вони перебувають у родинних відносинах з позивачем, що є підставою вважати їх зацікавленими у вирішенні справи на користь [PERSON], та їх пояснення беззаперечно не підтверджують доводи позивача, а тому суд не може взяти їх в обґрунтування позиції [PERSON] Разом з тим, пояснення свідка [PERSON] ніяким чином не обґрунтовують заперечення відповідачки, а тому не мають цінності для доказової база. Відповідно до ч. 2 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 4 ст. 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В судовому засіданні судом була призначена судова генетична експертиза для вирішення питання, чи є [PERSON], 13.12.20135 року народження, дитиною [PERSON] (а.с. 47). У звязку з тим, що [PERSON] разом з донькою [PERSON] для відібрання біологічних зразків в Київське міське клінічне бюро судово-медичних експертиз не з'явилась, ухвалу суду про призначення експертизи було повернуто без виконання. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши наведені норми закону та всі докази в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Встановити кровну спорідненість між позивачем та [PERSON] як між батьком та донькою можливо було лише шляхом проведення у справі судової генетичної експертизи, з урахуванням усіх наданих сторонами доказів в їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог. Суд не може взяти до уваги доводи позивача про те, що суд у даному випадку має підстави для застосування ч. 1 ст. 146 ЦПК України щодо наслідків ухилення відповідачки від участі в експертизі. При цьому суд виходить з того, що участь відповідачки у цій експертизі не є обов'язковою, оскільки біологічні зразки повинні відбиратися у малолітньої дитини [PERSON] Враховуючи, що згідно зі ст. 28 Конституції України жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам, а матір малолітньої дитини не надала своєї згоди на участь своєї доньки [PERSON], суд позбавлений можливості провести таку експертизу, примусово, адже згідно з ч. 2 ст. 146 ЦПК України примусовий привід на проведення такої експертизи може бути лише до відповідача у разі його ухилення від проведення експертизи. Застосування примусового приводу малолітньої дитини для проведення такої експертизи чинним законодавством не передбачений. Крім того, виходячи з положень зазначеної норми закону та наданих відповідачкою доказів поважності неявки відповідачки до експертної установи, суд вважає, що підстави для застосування наслідків такої неявки та визнання факту батьківства позивача відносно [PERSON] відсутні. Враховуючи викладене, необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю.

Outcome: dismissed