Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження свого сина - [PERSON] 03 березня 2016 року в м. Сімферополь АР Крим. В обґрунтування заяви посилається на те, що встановлення факту народження дитини заявнику необхідно для реєстрації народження дитини, оскільки відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі СМРУЮ йому відмовлено в реєстрації народження дитини, так як медичний документ видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У судове засідання заявник не зявився, але надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги повністю та просив справу розглядати за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечує та просить справу розглядати без його участі. Заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.ст.1, 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Криму є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дії Конституції та законів України. Статтею 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконним, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоровя, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоровя не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АП № 148566, виданим 01 червня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, є громадянами України та мешкають у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, тобто, на тимчасово окупованій території України. 03 березня 2016 року, о 15 год. 35 хв., [PERSON] народила сина, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження серії 35 № 016378, виданим 04 березня 2016 року Сімферопольським клінічним пологовим будинком № 2 ДБУОЗ Республіки Крим, яке відповідно до ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду, що є матірю заявника та бабусею народженої 03 березня 2016 року дитини Деміса. Підтвердила, що дійсно заявник та [PERSON] проживають у зареєстрованому шлюбі з 2013 року та вказала, що її невістка Шазіє народила 03 березня 2016 року сина у м. Сімферополь. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що факт народження дитини знаходить своє підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved