Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул. Гагаріна, 4 у с. Вербівка Городищенського району Черкаської області; визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул. Гагаріна, 4 у с. Вербівка Городищенського району Черкаської області, що належало [PERSON] з 05.10.2003 року. У судовому засіданні, представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначивши, що [PERSON] з липня 1975 року став проживати спільно з [PERSON] у будинку по вул. Гагаріна, 4 у с. Вербівка Городищенського району, який придбали за спільні кошти. Вони займалися веденням спільного господарства до дня смерті [PERSON] у 2003 році. Після її смерті, позивач продовжив проживати у вказаному будинку. Шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки [PERSON] на той час перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, який, на даний час, також являється покійним. Спільних дітей у них не було. Про прийняття спадщини після її смерті ніхто не звертався. Так як будинок був придбаний, але юридично не оформлений, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнанням права власності на 1/2 частину, оскільки будинок був придбаний за спільні кошти під час проживання однією сімєю. Крім цього, так як він тривалий час, більше 10 років проживав у даному будинку, добросовісно заволодів цим будинком, що залишився після [PERSON] і на далі продовжує ним володіти, просить визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку за набувальною давністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Городищенського району Черкаської області в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Вислухавши представника позивача, врахувавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 05.10.2003 року в с. Вербівка Городищенського району Черкаської області, померла [PERSON], (свідоцтво про смерть серії 1-СР № 227064 від 06.10.2003 року, а.с. 5). Згідно договору купівлі продажу від 19.08.1975 року, нині покійна [PERSON] продала належне їй домоволодіння [PERSON] 20.08.1975 року, згідно договору купівлі продажу, [PERSON] придбала домоволодіння у [PERSON] у с. Вербівка Городищенського району. Відповідно до довідки ВК Вербівської сільської ради № 34 від 08.02.2017 року, [PERSON] до дня смерті проживала [INFO]. За довідками ВК Вербівської сільської ради № 35, № 37, № 38 від 08.02.2017 року, домоволодіння за вказаною адресою належало померлій [PERSON], в якому разом із нею із серпня місяця 1975 року зареєстрований та проживає, згідно інформації, внесеної до по господарської книги Вербівської сільської ради за 1975 рік, позивач по справі, - [PERSON]. Вони разом вели спільне господарство, інші спадкоємці з ними не проживали. Згідно довідки Черкаського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації від 22.10.2016 року за № 535, право власності на домоволодіння по вул. Гагаріна, 4 у с. Вербівка Городищенського району Черкаської області не видавалося та не реєструвалося. Допитані судом свідки: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожен окремо зазначили, що знають [PERSON] та [PERSON] вже давно, точного часу не вказують. Відомо, що вони спільно проживали, працювали на фермі, [PERSON] була дояркою, а [PERSON] фуражиром, збирали гроші для придбання будинку та у 1975 році придбали його, по вул. Гагаріна, 4 у с. Вербівка. Жили удвох, разом займалися веденням господарства, спільних дітей у них не було. Знають, що [PERSON] була одружена з чоловіком на прізвище [PERSON]. Однак його ніхто ніколи не бачив та у селі, за їхньої памяті, він не проживав. Вказані відомості відомі їм, оскільки вони разом працювали із [PERSON] та [PERSON] та підтримувати дружні стосунки. Згідно ст.ст. 325, 328 ЦК України, субєктами права власності є фізичні і юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями ст. 344 ЦК України, передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, потрібно враховувати, зокрема, чи: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Як підтверджується довідкою про право власності селянського двору на жилий будинок, що додається до договору купівлі-продажу від 19.08.1975 року, довідками ВК Вербівської сільської ради №№ 34, 35, 37, 38 та свідченнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], - [PERSON] із 1975 року проживав із [PERSON] у с. Вербівка Городищенського району до дня її смерті 05.10.2003 року та і після смерті, продовжує проживати та відкрито володіє будинком № 4 по вул. Гагаріна у с. Вербівка Городищенського району Черкаської області. У звязку з викладеним, суд приходить до висновку, що позивача слід вважати таким, що набув право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку № 4 по вул. Гагаріна у с. Вербівка Городищенського району Черкаської області, що належала нині покійній [PERSON] Вирішуючи питання про визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, як спільно нажите майно, суд враховує наступне. Положеннями ст. 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Жінка та чоловік одночасно можуть перебувати лише в одному шлюбі та мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу (ст. 25 СК). Нормами ст. 74 СК України, визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь - якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Аналогічні розяснення викладені у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», де зазначено, що судам необхідно враховувати, що норми ст. 74 СК України застосовуються лише в тому випадку, якщо чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі. За статтею ст. 355 ЦК України, право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Позивач не заявляв вимоги про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] У той же час, представник позивача повідомив, що покійна [PERSON], проживаючи спільно з позивачем [PERSON], перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Відповідно до договорів купівлі-продажу від 19.08.1975 року та від 20.08.1975 року, саме [PERSON] спочатку продала належний їй будинок, а потім придбала у власність інший будинок у с. Вербівка. За вказаних обставин, суд вважає, що посилання позивача на норми ст. 355 ЦК України та визнання права спільної сумісної власності позивача з нині покійною [PERSON], суперечить нормам ЦК та СК України, в звязку з чим, позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул. Гагаріна, 4 у с. Вербівка Городищенського району Черкаської області, задоволенню не підлягають.

Outcome: partial