Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де вказав, що15. 10. 2014 року і 16. 10. 2014 року у державному реєстрі прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: [NUMBER] (номер запису 7385641); [NUMBER] (номер запису 7385964); [NUMBER] (номер запису 7401614), які належить йому на праві власності. Вказані земельні ділянки передані в оренду його представником за довіреністю [PERSON] на підставі договорів оренди, укладених 22.09. 2014 року з ПСП «Союз» строком на 3 роки. Вважає, що вказані дії його представника суперечать його волі, так як він бажав укласти договір строком на 1 рік, і такі договори з головою ПСП «Союз» були підписані, але не зареєстровані. Саме такий короткий термін оренди впливав на розмір орендної плати, і саме про це він домовлявся з орендатором. Довіреністю від 09. 09. 2014 року він уповноважував [PERSON] тільки здійснити державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, а не укладати договори оренди, оскільки мав намір укладати їх особисто. [PERSON] допустив спотворення його волі як власника земельних ділянок. Вважає, що мала місце зловмисна домовленість [PERSON], який обслуговує ПСП «Союз» у якості юриста, і голови ПСП «Союз» [PERSON], який виявляв бажання визначити більш тривалий термін оренди земельних ділянок, ніж 1 рік. [PERSON] скористався його поганим станом здоров»я, його правовою необізнаністю з особливостями державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, і уклав договори на невигідних для нього умовах. Просить визнати укладені [PERSON], який діяв від його імені, договори оренди вказаних вище земельних ділянок з ПСП «Союз» 22. 09. 2014 року, недійсними, і зобов'язати ПСП «Союз» вчинити дії по державній реєстрації припинення права оренди земельних ділянок. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги у повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача - голова ПСП «Союз» [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він не визнає позов на тих підставах, що вказав [PERSON] - а саме з умов зловмисної домовленості між ним та [PERSON], а так він підтверджує, що дійсно у них з [PERSON] була домовленість щодо укладання договорів оренди земельних ділянок на 1 рік, в подальшому виникли проблеми при державній реєстрації договорів на 1 рік, тому їх уклали на 3 роки, але він зобов'язався через рік повернути земельні ділянки [PERSON], від цього не відмовляється і в теперішній час, поверне їх по закінченні сільськогосподарського року без проблем. [PERSON] став його звинувачувати в обмані, але він йому сплатив орендну плату у повному обсязі за минулий рік, тому факт обману заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що [PERSON] уповноважив його укласти договори оренди з ПСП «Союз», для чого видав довіреність. При цьому у нього був повний обсяг його повноважень, [PERSON] не обмежував його в діях і не застережував щодо укладання договорів оренди строком на 1 рік, мова йшла про трирічний термін, він діяв у межах наданої йому довіреності і ніякої змови з головою ПСП «Союз» не було. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з копій договорів 22 вересня 2014 року представником [PERSON] за нотаріально укладеною 09. 09. 2014 року довіреністю [PERSON] укладено три договори оренди земельних ділянок, належних [PERSON], з ПСП «Союз» в особі голови [PERSON]. Згідно вказаних договорів в оренду надавались земельні ділянки, які розташовані на території Андрівської сільської ради Бердянського району - КСП «Дружба» - ДП № 47 паї 588,589,590,591,592, земельна ділянка загальною площею 39,3250 га, та земельні ділянки, розташовані на землях колишнього КСП «Колос» ДП № 7 паї 67,66,65,64,63. Усі три договори укладені строком на 3 роки, зареєстровані у Державному реєстрі речових прав з кадастровими номерами: [NUMBER] (номер запису 7385641); [NUMBER] (номер запису 7385964); [NUMBER] (номер запису 7401614). Вказані договори [PERSON] просить визнати недійсними на підставі ст. 232 ЦК України, яка передбачає, що правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним, при цьому пояснив, що домовленість між [PERSON] і [PERSON] була до укладення цих договорів з метою його обману, крім того, він бажав укласти договори строком на 1 рік, а значить, вони не відповідають його внутрішній волі. Проте позивач не довів у чому саме відбулося порушення його цивільних прав, оскільки судом встановлено, що при укладенні договорів оренди у 2014 році він отримав від [PERSON] орендну плату наперед, факт неповернення земельної ділянки за усною домовленістю з [PERSON] через рік не доведена, бо на час слухання справи сільськогосподарський рік не закінчився, а відповідач в судовому засіданні вказав, що по закінченні с/г року він землю повертає, навіть пропонував укласти з [PERSON] такий договір, але той відмовився. Пункт 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06. 11. 2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказує, що для визнання правочину недійсним на підставі ст. 232 ЦК необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку - небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю. Як вбачається з тексту довіреності, яку видав [PERSON] [PERSON], і яка нотаріально посвідчена 09. 09. 2014 року, не вбачається будь -яких застережень дій, які не може вчиняти особа, якій видана довіреність, і які були цією особою вчинені. Настання несприятливих наслідків для себе [PERSON] також не навів, не надав доказів того, що він уповноважував [PERSON] лише на реєстрацію договорів оренди з ПСП «Союз» з обмеженням строку на 1 рік і не довів наявності злочинної згоди між [PERSON], і [PERSON] з метою спричинення йому негативних наслідків. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Сприймати як доказ по справі наявність копій договорів оренди, укладених безпосередньо [PERSON] і головою ПСП «Союз» [PERSON] суд не може, оскільки вони не мають юридичної сили, а усі договори про наміри повинні бути оформлені в установленому законом порядку. З огляду на вищевикладене суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed