Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35), про призначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Мотивуючи це тим, що [INFO] померла [PERSON] Після смерті померлої залишилась недоотримана пенсія за період 13 місяців. Померлою заповіт складений не був. Для отримання спадщини він не зміг у встановлений строк звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки свідоцтво про смерть видано на непідконтрольній території України, та свідоцтво про смерть його дружини ним було отримано лише за рішенням суду 14 січня 2018 року, він є старою та хворою людиною, мешкає як переселенець у м. Лисичанську, а його дружина отримувала пенсію та була переселенцем у м. Бахмут. Вказані обставини свідчать про об'єктивні, непереборні, істотні труднощі для позивача на вчинення дій до прийняття спадщини. Позивач та представник позивача до суду не прибули, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. На позові наполягає та просить задовольнити. Представник відповідача до суду не прибув, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, залишивши питання на розсуд суду. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням позицій учасників розгляду справи, суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вимогами статей 1268 та 1270 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину у шестимісячний строк. Частиною 3 статті 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 62 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.5) [PERSON] 27 лютого 1971 року одружився з [PERSON], після одруження у обох прізвища «[PERSON]» та «Істоміна». Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.6) відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом із-за пропущеного строку у шість місяців для прийняття спадщини. Згідно відповіді завідуючої другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицької Л.А. від 10 липня 2018 року за №967/01-16, яка надійшла на адресу суду 12 липня 2018 року спадкова справа на майно після смерті [PERSON] не відкривалась, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після її смерті. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], і тому позивач може претендувати на спадщину. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності пропуску строку на подачу заяви для прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачем зазначено у позові, щодо пропущення строків для прийняття спадщини, то у зв'язку з тим, що свідоцтво про її смерть видано на непідконтрольній території України, та свідоцтво про смерть його дружини ним було отримано лише за рішенням суду 14 січня 2018 року, він є старою та хворою людиною, мешкає як переселенець у м. Лисичанську, а його дружина отримувала пенсію та була переселенцем у м. Бахмут. Вказані обставини свідчать про об'єктивні, непереборні, істотні труднощі для позивача на вчинення дій до прийняття спадщини і суд вважає їх обґрунтованими. Беручи до уваги проміжок часу - термін, який був пропущений позивачем, причини пропуску строку, і інші встановлені обставини подій, суд приходить до висновку, що позивачем строк пропущено з поважної причини, тому позов підлягає задоволенню. За клопотанням позивача, суд судові витрати залишає за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved