Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради, у заяві від 18.01.2018 р. (а.с.47,48) уточнив первісно заявлені позовні вимоги і просить: - визнати заборгованість за послуги з обслуговування житлового будинку у розмірі 8085,89 грн. безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, зобов'язавши відповідача списати з його особового рахунку зазначену заборгованість; -стягнути з Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» на його користь спричинену моральну шкоду у розмірі 50000 грн., пославшись на таке: Йому на підставі договору дарування на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Особовий рахунок по сплаті житлово-комунальних послуг відкритий на нього. Відповідно до інформації по нарахуванням за його особовим рахунком в Комунальному підприємстві «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» (далі - КП «СЄЗ») він має заборгованість з квартплати у розмірі 8085,89 грн. З вищевказаною заборгованістю він категорично не згоден та вважає її безпідставно нарахованою за таких підстав. Відповідач по справі є юридичною особою, що створена Костянтинівською міською радою з метою організаційного забезпечення поточного утримання, ремонту та благоустрою житлового фонду, нежитлових споруд, їх інженерного обладнання та прилеглих територій, організації надання різного виду послуг, пов'язаних з експлуатацією, утриманням та ремонтом житлового та нежитлового фонду і одержання прибутку в інтересах Засновника. Але послуги відповідачем не надавалися з 1996 року та не надаються по теперішній час. Він неодноразово звертався до відповідача про необхідність здійснювати належне утримання будинку та прибудинкової території, але його звернення були проігноровані. За весь час невиконання відповідачем своїх обов'язків будинок зазнав великих пошкоджень, наприклад, було пошкоджено дах будинку, у квартирах другого поверху обвалено стелю через затоплення під час дощів та поривів системи теплопостачання, наслідки яких своєчасно не було ліквідовано. Крім того, у незадовільному стані знаходиться фасад будинку, що загрожує його обваленням, у будинку з моменту будівництва не було проведено капітального ремонту, благоустроєм прилеглої до будинку території теж ніхто, крім мешканців будинку, не займався. Через невиконання Відповідачем своїх обов'язків з утримання в належному стані будинку, в якому він проживає, він був змушений самостійно та за власні кошти здійснювати ремонт будинку, в межах його можливостей. За період більш ніж двадцять років ним були зроблені такі роботи з обслуговування будинку: приведення у належний стан підвалу будинку (вивіз з нього сміття), регулярне здійснення поточного ремонту даху будинку та інше. На всі звернення до представників відповідача з проханням зайнятись обслуговуванням будинку, йому відповідали відмовою. Внаслідок нарахування йому заборгованості за сплату житлово-комунальних послуг, він не може скористатися своїм правом на отримання житлової субсидії. Через небажання відповідача виконувати свої обов'язки з обслуговування будинку, в якому він проживає, йому довелося робити це самому, внаслідок чого довелося пережити безліч неприємних ситуацій, у т.ч. у зв'язку із неможливістю нормального проживання в своєму будинку, з необхідністю звертатися до багатьох організацій, відволікаючись від власних справ, звертатися за правовою допомогою. Незаконними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 50000 грн. Пунктом 3 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавець послуг, тобто в даному випадку Відповідач, зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності з дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Але, всупереч нормам чинного законодавства будь-яких договорів про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій Відповідач з ним не укладав. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, відповідно до якого одна сторона (боржник) повинна виконати на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язання. Зобов'язання повинні виконуватися на підставах, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до підпункту 5 пункту 12 Типового договору «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територі», затвердженого постановою КМУ від 20 травня 2009 року № 529, виконавець має право вносити за погодженням із споживачем зміни у договір, що впливають на розмір плати за послуги. Відповідно до ст.15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» мінімальні норми житлово-комунальних послуг встановлюються з метою забезпечення санітарно-гігієнічних вимог проживання людей та їх перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку (споруди), підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньобудинкових мереж і систем. Згідно з п.3 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Таким чином, у зв'язку з відсутністю між ним та відповідачем договору на надання житлово-комунальних послуг, а також відсутністю надання послуг взагалі, у нього не має жодних підстав для оплати послуг, а у Відповідача не має жодних підстав стягнення з нього відповідної заборгованості. Через нараховану йому заборгованість він не може отримати житлову субсидію. На даний час він не працює, отримує невелику пенсію за віком, соціальної допомоги не отримує. Позивач, представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали за наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі за підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, в якому зауважив на такому: У своїй діяльності КП «СЕЗ» керується Рішенням виконкому №106 «Про встановлення тарифів…», яке було прийнято 17.04.2015 р. та офіційно опубліковано в ЗМІ, на сайті Міської ради. У додатках до рішення наводяться норми, перелік послуг, режим їх надання и т.п. Позивачем це рішення у порядку адміністративного судочинства не оскаржувалося. Заборгованість позивача виникла з 2006 року. Обов'язки по утриманню будинку і прибудинкової території за місцем проживання позивача КП «СЄЗ» виконувало в період 2006-2008 р.р. і виконує з 01.11.2010 р. дотепер. В інші періоди в житловому фонді міста працювали інші підприємства - ПРЖО, ЖЕУ, Жилбитсервіс, Коменрего та інші. Тому відповідач має відповідати лише за період своєї діяльності. Враховуючи вимоги ст.ст.256,257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. Проте позивач просить визнати безпідставною заборгованість за послуги з обслуговування житлового будинку у розмірі 8085,89 грн., яка невідомо коли були сформована та документально не підтверджена. Вважає, що у даному спорі необхідно виходити з вимог ст.257 ЦК України, тобто якщо позивач оспорює будь-які нарахування відповідача, то повинен зробити це в межах встановленого законом строку. У зв'язку з чим просить застосувати строк позовної давності. Також зауважив, що докази, які додав позивач до позовної заяви, стосуються іншого суб'єкта господарювання, а саме: ЖЕУ №7. Єдине звернення позивача до КП «СЕЗ» датовано 09.11.2017 р., тобто після отримання позивачем відповіді з УСЗН від 05.10.2017 р., в якій йому повідомлено про загальну суму заборгованості та відмовлено в наданні субсидії. Звернув увагу на те, що у відповіді УСЗН сума заборгованості визначена - 7597,94 грн., а не 8085,89 грн., як зазначено у позові. Субсидію позивач отримував з 2012 року по 2017 рік, його все влаштовувало, ніяких претензій та офіційних скарг до відповідача не надходило до того часу, коли після внесення змін до Порядку призначення й надання населенню субсидій, та коли позивач втратив право на отримання субсидії. Щодо моральної шкоди зазначив, що ніяких протиправних дій відносно позивача відповідачем вчинено не було. Позивачем не надані належні докази вини КП «СЕЗ». Напроти, держава шляхом виділення субсидії в 2012-2017 р.р. відшкодувало його заборгованість. Розмір моральної шкоди позивач ніяким чином не обґрунтовує. Ствердження позивача про самостійне виконання ним певних робіт будь-якими доказами не підтверджені. Крім того, це є його обов'язком відповідно до ст.177 Житлового кодексу України, згідно з якою громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, додержувати правил утримання жилого будинку, проводити за свій рахунок поточний ремонт. Частиною 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов'язаний своєчасно проводити підготовку своєї квартири та її технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок; за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади. Щодо відсутності договору між сторонами: КП «СЕЗ» має приблизно 25000 абонентів та не має можливості, матеріальних та інших ресурсів особисто з'являтися до кожного споживача й надавати йому проект договору про надання послуг. Для цього законодавець встановив обов'язок виконавця послуг підготувати та укласти зазначений договір, а споживач наділений всіма правами, передбаченими цивільним законодавством України в частині укладання, зміни та розірвання договору. Також зауважив, що тариф по квартирі, де мешкає позивач, є одним із найменших тарифів по місту - 1,46 грн. за квадратний метр, тобто у три рази менше, ніж в інших будинках. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, явку представника в судове засідання не забезпечило, пояснень щодо позову або відзиву з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову суду не надало. Свідок сторони позивача [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він декілька разів бував вдома у позивача, з яким підтримує дружні стосунки більше 10 років. Проблему знаходження будинку, у якому проживає позивач, в аварійному стані, він освітлював як журналіст у місцевій газеті «Провінція». КП «СЕЗ» фактично не виконує ніяких робіт з утримання будинку позивача в належному стані, не вивозить навіть сміття. Будинок розвалюється, взимку погано опалюється. [PERSON] з цього приводу дуже хвилювався, страждав, оскільки опікується собою самостійно. У зв'язку з ненаданням послуг КП «СЕЗ» [PERSON] доводилося самостійно власним коштом робити ремонт. На звернення до КП «СЕЗ» щодо надання якісних послуг відповідь одна: «Звертайтеся до суду». Тому ним була надрукована стаття «Кого дістало СЕЗ - об'єднуйтеся», бо це стосується не тільки [PERSON], а й інших споживачів. Він особисто бачив тріщини на стінах будинку, розбиту крівлю даху, який знаходився в поганому стані, протікав. Вважає, що будинок, в якому проживає позивач, не відповідає технічним та санітарним нормам, й не пригідний для нормального цивілізованого життя. Питання нарахування заборгованості [PERSON] за житлово-комунальні послуги з утримання будинку, через що йому відмовлено в наданні субсидії, теж освітлювалося в пресі. Свідок сторони позивача [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що за адресою: [ADDRESS], вона проживає з 2003 року. До теперішнього часу ЖЕК ніякі роботи з утримання будинку не проводив. Зовні по будинку проходить тріщина, пічні труби «сиплються». Придомову територію двірники не прибирають. Травлю гризунів та дезінфекцію КП «СЕЗ» не проводить. Вентиляційні канали не чистять. Колектори зруйновані. Мешканці будинку самостійно облаштовували двір, дитячий майданчик, навесні та восени здійснюють генеральне прибирання, самостійно вичистили підвал, замінили чавунні труби на пластикові, власними силами відремонтували дах та під'їзд, за власний кошт викликали спеціалістів для чищення каналізації, купують лампочки для освітлення під'їзду. Мешканці будинку зверталися до КП «СЕЗ» з приводу ремонту під'їзду, в чому їм було відмовлено з посиланням на відсутність коштів. На благоустрій прибудинкової території кошти збирають квартири [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER]. [PERSON] не бере в цьому участі, оскільки він мешкає в іншому під'їзді. Свідок сторони позивача [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: [INFO], з 2014 року. Прибирання придомової території проводиться самостійно мешканцями будинку. У будинку існує проблема з комахами, які мешканці будинку вирішують самостійно, оскільки дезінфекція КП «СЄЗ» не проводиться. Також КП «СЄЗ» не обслуговує вентиляційні канали. Коли виникла потреба у прочищенні каналізаційних труб, мешканці будинку зробили це самостійно за власні кошти. У квартирі, в якій вона мешкає, холодно, облицювання відсутнє. За весь час її проживання в цьому будинку вона жодного разу не бачила ніяких служб. З позивачем вона проживає в одному під'їзді. Чи здає [PERSON] гроші на ремонти, вона сказати не може. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків. Відповідно до договору дарування від 28.04.1996 р. позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.14, 15). Будинок [ADDRESS] у м. Костянтинівка Донецької області знаходився на обслуговуванні Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» в період з 2006 року по липень 2008 року, і знаходиться з 01 листопада 2010 року по теперішній час, що підтверджено відповідними рішеннями Костянтинівської міської ради (а.с.102,103,104), зокрема від 17.08.2006 р. №5/5-78 (а.с.101), від 21.10.2010 р. № 5/54-1229 (а.с.40-41). З довідки про стан розрахунків за адресою: [ADDRESS], вбачається, що позивач має заборгованість перед відповідачем по сплаті послуг з обслуговування житлового будинку в розмірі 8085,89 грн. за період з квітня 2006 р. по вересень 2017 р. (а.с.98-100). Правомірність нарахування відповідачем зазначеної заборгованості стороною позивача у судовому засіданні не спростована. Так, відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.66 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Позивачу нарахування проводилося за тарифами, встановленими рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 17.04.2015 №106 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій», прийнятого на виконання, в тому числі, Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою КМУ від 01.06.2011 №869 (зі змінами) (а.с.36-39). Як вбачається з розрахунку тарифу на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS], нарахування плати за послуги КП «СЄЗ» здійснюється за тарифом на 1 кв.м в сумі 1,4579 грн. за такими складовими: на прибирання прибудинкової території; дератизацію; дезінсекцію; обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого; освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води (а.с.58). Відповідно до п.1 Додатку 5 до рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 17.04.2015 №106, перерахунки за послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій проводяться згідно з вимогами Порядку проведення перерахунків розміру плати за послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі, затвердженого постановою КМУ від 11 грудня 2013 року №970. За інформацією відповідача про виконання робіт з обслуговування житлового будинку [ADDRESS] за період з 01.11.2010 р. по 01.12.2017 р., наданої головним інженером КП «СЕЗ» (а.с.55), 11-квартирний житловий будинок, в якому проживає позивач, знаходиться на балансі та обслуговуванні Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» з 01.11.2010 р. за рішенням Костянтинівського виконкому від 21.10.2010 р. №5/54-1229. Будинок обладнаний системами водо-, газо-, електропостачання та каналізації, опалення - індивідуальне. Заборгованість за квартплатою станом на 01.12.2017 р. складає - 65706,00 грн. За період з 01.11.2010 р. по 01.12.2017 р. у будинку проводилися роботи по технічному та санітарному обслуговуванню службами КП «СЕЗ» - планове та позапланове обстеження внутрішньо будинкових інженерних систем водо, газо-, електропостачання каналізації, перевірка технічного стану димвентканалів (відповідно до графіку, узгодженому з Горгазом), усунення аварійних ситуацій робітниками ЖЕК та аварійної служби КП «СЕЗ», сезонні обходи та огляди конструкцій будинку, огляд каналізаційних колекторів та прочищення каналізації за необхідністю. Санітарне обслуговування прибудинкової території проводиться закріпленим за будинком двірником, побутове сміття, гілки, листя вивозяться транспортом Підприємства. Будинок не обладнаний загальнобудинковим приладом обліку споживання електроенергії, нарахування проводяться за діючими нормативами. На підставі сезонних оглядів, житловий будинок [ADDRESS] внесений до переліку будинків, які потребують проведення капітального ремонту крівлі у 2018 році, встановлення металевих вхідних дверей у під'їзди та козирків на входи у під'їзди. Також копії відповідних актів КП «СЄЗ» підтверджують здійснення відповідачем періодичних перевірок димових і вентиляційних каналів (а.с.116-117). Доказів на спростування наведеної інформації позивачем не надано, як і доказів, які підтверджують звернення позивача до відповідача з претензіями, як того вимагає ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», за приписами якої: 1. У разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. 2. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. 3. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. 4. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. 5. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. 6. У разі встановлення за результатами аналізу факту погіршення нормованих показників якості води, витрати споживача, які він здійснив при оплаті вартості проведення аналізу води, підлягають компенсації за рахунок виконавця/виробника. Надані позивачем копії Акту від 25.02.2005 р. (а.с.10), заява позивача на ім'я директора ЖЕК №7 (а.с.13) не є доказом невиконання відповідачем обов'язку по утриманню будинку позивача та прибудинкової території у спірний період, оскільки не охоплюють період, в який будинок за адресою місця проживання позивача перебував на утриманні КП «СЄЗ». Не є таким доказом і заява на ім'я начальника КП «СЄЗ» (а.с.11-12), оскільки подана позивачем 10.11.2017 р., тобто поза строком, за який нарахована оспорювана заборгованість, і як така, що також не дотримує вимог ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Безоплатне користування будинком і прибудинковою територією діючим законодавством не передбачене. Проте, за поясненнями самого позивача оплата за послуги житлових органів, на обслуговуванні яких знаходився будинок за адресою його проживання, в тому числі КП «СЄЗ», ним не вносилася з 1996 року, позов про скасування заборгованості ним поданий лише після того, як через наявність такої заборгованості УСЗН Костянтинівської міської ради відмовлено в призначенні йому субсидії. З огляду на наведене, суд не приймає до уваги покази свідків сторони позивача, оскільки ці покази не спростовують правомірність нарахування оспорюваної позивачем заборгованості за затвердженими тарифами у спірний період часу. Також не доводять такої неправомірності і оглянуті у судовому засіданні фото таблиці стану житлового будинку за адресою: [ADDRESS], через недоведеність того, що технічний стан, в якому перебуває будинок, - це результат невиконання відповідачем своїх обов'язків по утриманню цього будинку. Крім того, за поясненнями самого позивача, будинок знаходиться у незадовільному технічному стані майже з кінця 80-х років. Тож доводи позивача про безпідставність нарахування йому заборгованості через ненадання відповідачем послуг з утримання будинку і прибудинкової території судом не приймаються до уваги. За приписами наведеного вище законодавства споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Така правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду України (постанова від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15). Як вбачається з розрахунку, позивачем добровільно сплачувалися послуги з обслуговування житлового будинку з 2015 року за субсидією, з чого можна зробити висновок про існування між сторонами договірних відносин, які позивачем з 2015 року по вересень 2017 року виконувалися. З огляду на наведене, посилання сторони позивача на безпідставність нарахування відповідачем оплати за утримання будинку і прибудинкової території у відсутність договору з позивачем на надання житлово-комунальних послуг, не заслуговують на увагу. Тож у задоволенні позову в частині вимог визнання безпідставною заборгованості за послуги з обслуговування житлового будинку у розмірі 8085,89 грн. та такою, що підлягає скасуванню, слід відмовити. В частині вимог зобов'язання відповідача сплатити на користь позивача спричинену моральну шкоду у розмірі 50000 грн. як прохідних від вимог визнання безпідставною заборгованості за послуги з обслуговування житлового будинку, позов також не підлягає задоволенню. Загальні підстави для відшкодування майнової шкоди закріплено ст.1166 ЦК України, у відповідності до частини першої якої - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ч.2 ст.1166 ЦК України - особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Загальні підстави для відшкодування моральної шкоди визначено у ст.1167 ЦК України. Відповідно до абз.1 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з абз.2 п.5 Постанови - обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Стороною позивача не доведена наявність у діянні відповідача складу цивільно-правового порушення, а саме протиправність діяння відповідача, причинний зв'язок між шкодою (станом здоров'я позивача) і протиправним діянням відповідача. Тож суд дістає висновку про недоведеність стороною позивача заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed