Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування після померлої баби [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 3,9 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Переможець» на території [PERSON] сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, яке посвідчене відповідним сертифікатом серії ЧН №0118893 та належало його померлому діду [PERSON]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що дід [PERSON] помер 26.11.2003р. і його майно успадкувала дружина [PERSON], яка також померла 11.01.2015р. Він прийняв спадщину після смерті баби, але позбавлений можливості оформити свої спадкові права на земельну частку (пай) через нотаріальну контору, оскільки правовстановлюючий документ на неї за життя спадкодавцем був втрачений. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, пояснивши, що [PERSON] та його дружина [PERSON], на користь яких його бабою було складено заповіт на домоволодіння в с. Шаповалівка Борзнянського району, не перебувають зі спадкодавицею в родинних відносинах; баба на час смерті була зареєстрована і проживала з ним у с. Велика Доч Борзнянського району; відповідачем у справі було зазначено [PERSON] сільську раду, оскільки спадковий земельний пай знаходиться на території даного органу місцевого самоврядування. Відповідач [PERSON] сільська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи засобами електронного поштового звязку, але в судове засідання представника не направила, у встановлений судом строк відзиву на позов не подала. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. З аналізу положень ст.13 ЦПК України вбачається, що суд зобовязаний вирішити справу за тим зверненням особи, що предявлене, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд (принцип диспозитивності цивільного судочинства). Позивачем самостійно визначено коло учасників цивільного процесу у даній справі, зокрема, відповідачем зазначено [PERSON] сільську раду, оскільки спірна земельна частка (пай), що має входити до складу спадкового майна померлої 11 січня 2015 року його баби [PERSON] і яку вона успадкувала після смерті 26 листопада 2003 року свого чоловіка [PERSON], знаходиться на території даного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Як вбачається з матеріалів справи (позовна заява, довідка Великодочинської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області №135 від 29.06.2017р., копія спадкової справи Борзнянської районної державної нотаріальної контори), спадкодавиця [PERSON] на час смерті була зареєстрована і постійно проживала в [INFO]. Тому, з огляду на положення ч. 1 ст.1277 ЦК України належним відповідачем по даній справі мала б бути Великодочинська сільська рада Борзнянського району Чернігівської області (при здійсненні реформування в процесу децентралізації влади Височанська сільська рада Борзнянського району Чернігівської області), а зазначена позивачем у заяві [PERSON] сільська рада не може вважатися належним відповідачем, так як її права, свободи чи інтереси даним позовом не зачіпаються. Водночас суд звертає увагу позивача й на ту обставину, що після померлої [PERSON] спадщину, крім позивача, прийняли правнуки спадкодавиці [PERSON], [PERSON], оскільки згідно довідки Великодочинської сільської ради №135 від 29.06.2017р. були зареєстровані й постійно проживали зі спадкодавицею на час її смерті, згідно зі ст.1265 ЦК України відносяться до кола спадкоємців пятої черги за законом та з огляду на приписи ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1273 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину, так як на протязі шести місяців після смерті прабаби не подали письмової заяви про відмову від спадщини. Тобто, [PERSON], [PERSON] можуть бути належними відповідачами в даній справі. Місцезнаходження ж спірної земельної частки (паю) на території [PERSON] сільської ради не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки правовідносини в справі виникли з приводу спадкування, а не щодо підтвердження наявності чи відсутності у померлого [PERSON] права на земельну частку (пай). Позивач всупереч вимогам ч.1-3 ст.51 ЦПК України своїм процесуальним правом на внесення клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, або залучення у справі вищевказаних осіб як співвідповідачів, не скористався, тоді як з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу суд позбавлений можливості самостійно вчинити дані процесуальні дії. Крім того, прийняття судом рішення про права, свободи, інтереси та (або) обовязки осіб, що не були залучені до участі у справі, згідно з п.4 ч.3 ст.376, п.8 ч.1 ст.411 ЦПК України апеляційною та касаційною інстанціями розцінюється як порушення норм процесуального права та є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] звернуті до [PERSON] сільської ради безпідставно, в звязку з чим не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed