Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], мотивувавши його тим, що 19 березня 2010 року між ним та відповідачкою був укладений та нотаріально посвідчений попередній договір щодо купівлі-продажу автомобіля марки CHEVROLET, модель CAPTIVA універсал, 2008 року випуску, зеленого кольору, номер шасі(кузова, рами) [NUMBER], [NUMBER], тип ТЗ, універсал легковий, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований РВ ДДАІ МВС України 07 квітня 2008 року. Вказаний автомобіль належав [PERSON] та був придбаний нею за кредитні кошти згідно кредитного договору № 09/2008/07/420260022 від 10 квітня 2008 року, укладеного між нею та ВАТ КБ «Надра». Згідно умов попереднього договору позивач зобов'язався погашати кредит за [PERSON], а остання передала позивачу автомобіль, ключі, технічний паспорт та кредитний договір. Крім того, відповідач зобов'язувалася передати автомобіль позивачу до 09 квітня 2015 року згідно договору купівлі-продажу, а позивач зобов'язувався придбати автомобіль. На виконання умов попереднього договору позивач сумлінно вносив кошти на погашення кредиту та достроково 30 травня 2014 року повністю сплатив заборгованість за кредитом. Відповідно до п. 6 попереднього договору у разі дострокової виплати заборгованості за кредитним договором [PERSON] повинна була не пізніше двох робочих днів зняти з реєстраційного обліку автомобіль та передати його у власність позивачу. З червня 2014 року позивач неодноразово звертався до відповідачки щодо виконання умов за договором, але та під різними приводами ухилялася. Згодом позивачу стало відомо, що на автомобіль 15 січня 2015 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області накладено арешт з забороною його відчуження та оголошено автомобіль у розшук. Наявність зазначеного арешту позбавляє позивача можливості реалізувати своє право власності на вказаний автомобіль. Посилаючись на вказане, просить звільнити з-під арешту рухоме майно - автомобіль марки CHEVROLET, модель CAPTIVA універсал, 2008 року випуску, зеленого кольору, номер шасі(кузова, рами) [NUMBER], [NUMBER], тип ТЗ, універсал легковий, державний реєстраційний номер [NUMBER], який накладено постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Сумській області. Позивач, в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохав здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала письмові пояснення, в яких позов визнала в повному обсязі та зазначила, що дійсно між нею та позивачем по справі було укладено попередній договір купівлі-продажу автомобіля CHEVROLET, модель CAPTIVA, державний реєстраційний номер [NUMBER], зідно умов якого [PERSON] зобов'язувався сплачувати кошти в рахунок погашення кредитного зобов'язання перед ВАТ КБ «Надра», а вона не пізніше 09.04.2015 року зобов'язувалася передати позивачу у власність автомобіль за умови повного погашення кредиту. 06.06.2014 року з вказаного автомобіля було знято обтяження в зв'язку з виконанням зобов'язань за кредитним договором, але, оскільки позивач проживає у [ADDRESS], укласти договір купівлі-продажу у встановлений попереднім договором строк сторони не встигли. На даний час вона позбавлена можливості передати позивачу право власності на вказаний автомобіль, в зв'язку з накладенням арешту державним виконавцем на все належне їй рухоме майно. Просила справу розглядати без її участі. (а.с. 228) Представник відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з'явився, надіслав відгук на позовну заяву, в якому повідомив, що у відділі управління ДВС ГУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження № 30250673 з виконання виконавчого листа № 2а-2846/10/1870 від 28.11.2011 року, виданого Сумським окружним адміністративним судом про стягнення з фізичної-особи підприємця [PERSON] на користь Державного бюджету України фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 6 952 000 грн та стягнення з фізичної-особи підприємця [PERSON] на користь Державного бюджету України доходу, отриманого в результаті проведення азартних ігор, в сумі 228 грн. В зв'язку з касаційним оскарженням рішення суду, виконавче провадження було зупинено та було поновлено 15.01.2015 року. 15.01.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Прохав розглянути справу без їх участі, за наявними матеріалами. (а.с. 60-63) Представник відділу ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції, в судове засідання не з'явився, повідомлялись належним чином, заяв, клопотань, заперечень проти позову на адресу суду не надходило. Представник Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні позову покладаються на розсуд суду. (а.с.231) Суд, дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що 10 квітня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 09/2008/07/420260022, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 189 720 грн на придбання автомобіля , зі строком погашення кредиту до 09 квітня 2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором [PERSON] передала в заставу автомобіль CHEVROLET, модель CAPTIVA , державний реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 10-12). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] спірний автомобіль зареєстровано за [PERSON] (а.с. 28) 19 березня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір, згідно якого [PERSON] зобов'язувалася продати позивачу, а [PERSON] придбати у [PERSON] спірний автомобіль. Позивач зобов'язувався щомісячно перераховувати у відділення ВАТ КБ «Надра» внесок на погашення заборгованості за кредитним договором № 09/2008/07/420260022 від 10.04.2008 року. Сторони попереднього договору домовились, що останній термін передачі права власності на автомобіль - 09.04.2015 року. (а.с. 9) Договір посвідчено нотаріально. Згідно листа ПАТ КБ «Надра» № 20 від 30.05.2014 року зобов'язання [PERSON] за кредитним договором № 09/2008/07/420260022 від 10.04.2008 року виконані в повному обсязі. (а.с. 14) Запис про заставу автомобіля було вилучено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 06 червня 2014 року. (а.с. 15) З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № [NUMBER] від 24 лютого 2015 року вбачається, що в ньому зареєстроване обтяження у виді арешту рухомого майна [PERSON], накладеного постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Сумській області від 15.01.2015 року, ВП № 30250673. (а.с. 19-24). Згідно постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Сумській області від 15.01.2015 року, ВП № 30250673 на виконання виконавчого листа № 2а-2846/10/1870 від 28.11.2011 року, виданого Сумським окружним адміністративним судом, про стягнення з фізичної-особи підприємця [PERSON] на користь Державного бюджету України фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 6 952 000 грн та стягнення з фізичної-особи підприємця [PERSON] на користь Державного бюджету України доходу, отриманого в результаті проведення азартних ігор, в сумі 228 грн, було накладено арешт на все (рухоме та нерухоме майно), що належить фізичній особі-підприємцю. (а.с. 110) Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч. 1 ст. 202, ч. ч. 4, 5 ст. 203 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Ст. 640 ЦК України визначає момент укладення договору: Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення порушень у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Письмовими поясненнями відповідачки підтверджується, що саме позивач сплачував внески за кредитним договором. Також відповідачка не спростувала, що відбулося виконання договору, оскільки позивач сплатив кредитну заборгованість, а вона передала спірний автомобіль позивачу.(а.с. 228) З наведеного вбачається, що позивач фактично набув у власність спірний автомобіль, але сторони не оформили належним чином перехід права власності на автомобіль від відповідачки до позивача. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Пленум Верховного Суду України в абзаці 3 п. 16 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснив, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику, майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Зважаючи на вказане, суд вважає, що позовні вимоги про звільнення з-під арешту спірного автомобіля підлягають задоволенню, оскільки позивач довів, що законно володіє спірним автомобілем, але накладений постановою державного виконавця арешт на транспортний засіб унеможливлює реалізацію позивачем своїх прав щодо автомобіля. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у сумі 243 грн 60 к.

Outcome: approved