Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, а саме в державному акті на право приватної власності на землю серії ОД № 033874, реєстровий номер Р-09-18 від 22 лютого 2002 року, що виданий на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить ПП «Строїтель», допущена технічна помилка, тому вважати вірними лінійні проміри поворотних точок зовнішніх мер земельної ділянки, що відображені на кадастровому плані технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка виконана Комунальним підприємством «Земельно-кадастрове бюро при Управлінні земельних ресурсів» код ЕДРПОУ 30587524, Ліцензія Державного агентства земельних ресурсів України Серія АГ № 579246 від 17 листопада 2011 року. Заявник посилається на те, що за договором купівлі-продажу від 5 лютого 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 1024, Мале приватне підприємство «Строїтель», в особі засновника [PERSON], придбало у Відкритого акціонерного товариства «Електронмаш» майновий комплекс ремонтно-будівничої дільниці, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Внаслідок того, що управління Держземагенства у місті Одесі відмовило ліцензованому виконавцю землевпорядних робіт КП «ЗКБ» у наданні переліку обмежень прав на земельну ділянку і наявних земельних сервітутів, заявнику стало відомо конфігурація та межі земельної ділянки згідно кадастрового плану відрізняються від конфігурації та меж земельної ділянки згідно долученого до документації із землеустрою державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 033874, реєстровий номер Р-09-18 від 22 лютого 2002 року, в зв'язку з чим також управління відмовило у наданні переліку обмежень прав на земельну ділянку і наявних земельних сервітутів, що в подальшому унеможливлює реєстрацію вказаної земельної ділянки, він вимушений звернутися до суду. У судове засідання заявник не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 5 лютого 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 1024, Мале приватне підприємство «Строїтель», в особі засновника [PERSON], придбало у Відкритого акціонерного товариства «Електронмаш» майновий комплекс ремонтно-будівничої дільниці, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За вимогою ч. 1ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з п. 156 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Такою технічною документаціє є відповідна Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), за адресою: [ADDRESS], яка виготовлена ліцензованим виконавцем землевпорядних робіт КП «Земельно-кадастрове бюро при Управлінні земельних ресурсів». Претензій щодо фактичних меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від суміжних землевласників не має, про що підтверджують акти погодження меж земельної ділянки суміжними землевласниками що додаються до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), отримані у 2013 році, площа, цільове використання та місце розташування земельної ділянки також не змінювалося. При викладених обставинах суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved