Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON]. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що він є власником 1/6 частки житлового будинку № 24 по вул. Калініна в м. Вільнянськ Запорізької області. Власником 1/6 частки вказаного будинку був брат позивача [PERSON]. Матір позивача - [PERSON] була власником інших 2/3 часток, а також власником двох будинків Б і В (згідно технічного паспорту) за тією ж самою адресою: м. Вільнянськ Запорізької області, вул. Калініна, 24. Як зазначає позивач, 22.08.2001 року матір склала заповіт, яким все своє майно після смерті заповідала йому разом з братом [PERSON] - в рівних частках. Проте 06.07.2005 року останній помер. Після смерті брата його спадщину у встановленому законом порядку прийняла його донька [PERSON]. Син померлого - [PERSON] та матір позивача відмовились від прийняття своїх часток у спадщині [PERSON] 04.05.2013 року матір позивача [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Калініна, 24 в м. Вільнянськ Запорізької області, яке складається з : - 2/3 часток житлового будинку № 24 за цією ж адресою; - житлового будинку літ. «В», загальною площею 31,2 кв.м, у складі: * житлового будинку літ. «В», розміром 4,45х6,0м; *службової прибудови літ. «в», розміром 2,60х6,0кв.м; *сараю літ. «З», розміром 3,20х4,35 кв.м; - житлового будинку літ. «Б», загальною площею 31,0 кв.м, у складі: * житлового будинку літ. «Б», розміром 3,90х6,40м; * службової прибудови літ. «б», розміром 2,17х6,40кв.м. . За ствердженням позивача, після смерті матері він в передбаченому законом порядку звернувся до [PERSON] нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини померлої. При цьому сестра позивача [PERSON], яка за законом мала право на обовязкову частку в спадщині матері, - подала нотаріусу письмову заяву щодо відмови від цієї частки. Проте, як зазначає позивач, він також не зміг отримати в нотаріальній конторі відповідне Свідоцтво про право власності на спадкове майно своєї матері оскільки при оформленні спадщини зясувалось, що рішенням Виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 15 від 21.01.2010 року за онуком померлої [PERSON] вже оформлено право власності на житловий будинок під літ. «В», загальною площею 31,2 кв.м, та житловий будинку літ. «Б», загальною площею 31,0 кв.м, розташовані за адресою: м. Вільнянськ, вул. Калініна, 24. Відповідно зазначеного рішення Виконавчий комітет [PERSON] міської ради 01.02.2010 р. видав [PERSON] Свідоцтва про право власності на нерухоме майно ( САС № 371241 та САС № 378470), після чого ОП ЗМБТІ провело за останнім реєстрацію. Як зазначає позивач, він в судовому порядку оскаржив право власності [PERSON] на вищезазначене нерухоме майно. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.06.2015 року ( яке згідно ухвали судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду від 28.10.2015 року залишено без змін) рішення Виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 15 від 21.01.2010 року та набуте на підставі нього [PERSON] право власності на спірне нерухоме майно - були скасовані. Отже, посилаючись на те, що спірне нерухоме майно належало його матері [PERSON], позивач прохає суд визнати за ним право власності на спадщину матері в порядку спадкування за заповітом останньої. В судове засідання позивач не зявився, його представник адвокат [PERSON] надав суду заву, в якій прохає розглянути справу без своєї участі та без участі позивача, при цьому зазначив, що позов [PERSON] підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] міська рада також надала суду заяву, в якій зазначила, що визнає заявлені позовні вимоги та не заперечує проти задоволення позову [PERSON], при цьому прохає розглянути справу без участі їх представника. Отже, дослідивши надані у справі докази, суд дійшов наступних висновків: Факт смерті [PERSON] 04.05.2013 року підтверджено Свідоцтвом про смерть І- ЖС № 260038, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського РУЮ 07.15.2013 року. За життя [PERSON] 22.08.2001 р. склала заповіт, згідно якого все своє майно заповідала [PERSON] та [PERSON]. Вказаний заповіт посвідчено державним нотаріусом [PERSON] держнотконтои [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1245. [PERSON] помер 06.07.2005 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть І- ЖС № 014064, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського РУЮ 07.07.2005 року. З витребуваної судом з [PERSON] державної нотаріальної контори спадкової справи № 588/2005р., заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що після смерті останнього спадщину прийняла його донька [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, подавши заяву про прийняття спадщини. Син померлого [PERSON] та мати померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися, подавши відповідні заяви. Спадкова справа № 258-2013, заведена [PERSON] державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], містить заяву позивача [PERSON] щодо прийняття спадщини його матері. Також в матеріалах спадкової справи наявна заява [PERSON], згідно якої вона відмовилась від виділу обовязкової частки спадщини після смерті матері, на яку вона відповідно до ст. 1241 ЦК України мала право. Будь-хто з інших спадкоємців [PERSON] з заявами щодо прийняття спадщини останньої до нотаріуса не звертався. 24.11.2015 року постановою державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері [PERSON] з огляду на те, що спадкоємцем не були надані правовстановлюючі документи на нерухоме майно, що входить до складу спадщини. Відповідно до змісту ст.1216 ЦК України, у звязку із смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Розглядаючи вимоги щодо належності спадкодавцю домоволодіння ( яке складається з трьох будинків) по вул. Калініна, 24 в м. Вільнянськ Запорізької області, суд враховує, що підставою відмови нотаріуса в оформленні за позивачем права власності ці будинки в порядку спадкування після [PERSON], стало те, що позивачем не були надані правовстановлюючі документи на нерухомість, яка входить до складу спадщини. При вирішенні спору належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття спадкодавцем [PERSON] права власності нерухомість, на будинок. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві власності належала ? частина житлового будинку № 24 по вул. Калініна в м. Вільнянськ Запорізької області, що підтверджено копією Свідоцтва про право особистої власності на будинок від 27.01.1977 року. Інша ? частина цього житлового будинку , згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.1977 року, в порядку спадкування після померлого [PERSON] належала у рівних частках його дружині [PERSON], а також синам [PERSON] та [PERSON] Згідно заповіту [PERSON], остання все своє майно в рівних частках заповідала синам - позивачу та його брату [PERSON], який помер 06.07.2005 року. Після смерті останнього спадщину прийняла його донька- Козієнко І.В. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської Ради Запорізької області № 243 від 25.12.2010 року «Про видачу дозволу на будівництво та узаконення самочинно збудованих будівель на власній земельній ділянці» вирішено узаконити за [PERSON] самовільно збудовані будівлі на належній їй садибі по вул. Калініна, 24 в м. Вільнянську: житлову кухню літ. Б-1, розміром 3,90х6,40 кв.м; сіні літ. в-1, розміром 2,17х6,40 кв.м; житлову літню кухню В-1, розміром 4,45х6,0 кв.м; сіні літ.в-1, розміром 2,60 х 6,0 кв.м. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 2/3 частини вищезазначеного домоволодіння за адресою: вул. Калініна, 24 в м. Вільнянськ Запорізької області, до складу якого також входять будівлі літ.Б-1, б-1, В-1, в-1 (узаконені за [PERSON] рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради Запорізької області за № 243 від 25.12.2010 р.) При цьому згідно рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.06.2015 року (яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 28.10.2015 р.) буле скасовано як незаконне рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради Запорізької області № 15 від 21.01.2010 р. в частині оформлення за [PERSON] права власності на житлові будинки літ.В та літ. Б по вул. Калініна, 24 в м. Вільнянськ Запорізької області, визнані недійсними видані [PERSON] на підставі цього рішення Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасована державна реєстрація права власності [PERSON] на житлові будинки літ. Б, літ. В та сарай літ.з, розташовані по вул. Калініна, 24 в м. Вільнянськ Запорізької області. З оглянутих та долучених до матеріалів справи копій технічних паспортів на житловий будинок № 24 по вул. Калініна в м. Вільнянськ Запорізької області, виготовлених ОП МЗБТІ станом на 05.11.1976 року та на 13.01.2010 р. вбачається, що літ.в та літ. в-1, літ. В та літ. В-1, літ.б та літ. б-1, літ. Б та літ. Б-1, це одні й ті ж самі споруди. Домоволодіння по вул. Калініна, 24 в м. Вільнянськ Запорізької області складається з трьох житлових будинків: літ.А (вона ж літ.А-1), літ.Б (вона ж літ. Б-1) та літ.В (вона ж літ.В-1), збудованих відповідно у 1949, 1971, 1973 роках, сарай літ.З, збудований у 1949 році. Отже, вищенаведене свідчить про те, що все нерухоме майно, на яке претендує позивач, дійсно входить до складу спадщини [PERSON] Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивач [PERSON] зазначений в заповіті його матері [PERSON]. як єдиний спадкоємець, якому вона заповідала все належне їй майно. При цьому донька померлої - [PERSON] відмовилась від виділу обовязкової частки спадщини після смерті [PERSON] ( на яку вона мала право відповідно до ст. 1241 ЦК України), подавши нотаріусу відповідну заяву з дотриманням вимог чинного законодавства. В ході судового розгляду будь-яких інших осіб, які б мали право претендувати на спадщину [PERSON], - не встановлено. Також в судовому засіданні доведений факт відсутності умов для одержання позивачем в нотаріальній конторі відповідного Свідоцтва про права на спадщину його матері [PERSON] Отже з врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved