Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в обґрунтування позову зазначавши наступне. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2010 року з нього на користь Відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Однак у 2017 році помер його батько, після смерті якого на його утриманні залишилися матір та бабуся, у звязку з чим його матеріальний стан значно погіршився. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з 1/2 до 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 12.10.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. В судове засідання позивач не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, суду надала письму заяву про розгляд справи у її відсутність без фіксації судового процесу, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ЖС №113827, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 101. Рішенням Заводського районного суду міста Запоріжжя від 28.07.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 19.04.2010 року до досягнення дитиною повноліття, на підставі якого судом видано виконавчий лист № 2-1263/10. Згідно довідки про доходи відповідача [PERSON] за період з листопада 2017 року по листопад 2018 року, виданої Комунальним підприємство «Водоканал» від 21.12.2018 року № 652, позивач працює електрогазозварником та його середній заробіток за вказаний період 8\~431,60 гривень. Встановлено, що на утриманні позивача перебуває [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Поряд з цим за станом здоровя остання, який підтверджено виписним епікризом із історії хвороб № 2306, потребує постійного лікування. На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, про те, що матеріальне становище позивача суттєво погіршилося з часу присудження аліментів, що є підставою для висновку про суттєву зміну матеріального стану у позивача. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Статтею 192\~СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно розяснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності\~до ч.\~2\~ст.\~ 185\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У свою чергу відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти зменшення розміру аліментів до 1/3 частини всіх видів заробітку позивача. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4\~ст.\~206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на те, що позивачем підтверджено належними доказами, прийнятими судом, факт погіршення його майнового стану, який позивачем не оспорювався, суд, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для зменшення розміру аліментів. У звязку з викладеним, оцінивши докази, письмові матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2010 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] з 1/2 частини до 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved