Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] суму боргу в розмірі 22530грн., а саме: 11265грн. авансу; 11265грн. штрафу за порушення умов договору. В судовому засіданні позивач пояснив, що 06.12.2013року між ним та приватним підприємцем [PERSON] був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач зобовязався виконати для позивача роботи з дизайну інтерєру приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS], саме: розробити концепцію приміщення (спальня, дитяча кімната, кухня, обєднана з вітальнею, комора, балкони, прихожа та санвузол) та виготовити ескізний проект (план-ескіз розташування меблів та технологічного обладнання, план-ескіз підлоги з зазначенням типу покриття, малюнку, розмірів, план-ескіз стелі з зазначенням типу матеріалу, окремих вузлів, план-ескіз розташування сантехніки, план-ескіз розташування електроприладів та освітлення); виготовити робочий проект (план розташування освітлювальних приладів, план підлоги з зазначенням типу покриття, малюнку, розмірів, розріз та розгортку стін з декоративними елементами, плиткою, план розташування меблів, план розташування сантехніки, рекомендації з обробки, підбору матеріалів, аксесуарів та меблів; декорування (підбір картин, штор, гардин, інших декоративних елементів) виконати візуалізацію окремих вузлів та ракурсів за допомогою компютерної графіки та олівця, фор-ескізи (колір), фрагментарна колористика. ескізи інтерєрів, схеми та робоча документація мають бути розглянуті та підписані Замовником. Строк виконання робіт до 10.07.2014 року. Позивач зобовязався сплатити авансом 50 % загальної вартості робіт після підписання договору, після підписання акту приймання робіт решту коштів. Вартість робіт склала 1000 доларів США. Після підписання договору він сплатив за розпискою аванс [PERSON] в сумі 500 доларів США, але до сьогоднішнього часу відповідач умови договору не виконав взагалі. Відповідно до п.6.2. Договору Сторони домовилися, що строки виконання робіт є вкрай важливими для Замовника, у звязку з чим, в разі порушення строків виконання робіт без попереднього узгодження с Замовником нових строків, Виконавець оплачує Замовнику штраф у розмірі 50% від суми договору. Відповідно до п. 6.3 Договору, в разі невиконання робіт в обумовлений строк, тобто до 10.07.2014 року Виконавець зобовязаний повернути отриманий аванс до 11.07.2014 року. 06.12.2013 року Виконавець [PERSON] отримав аванс в сумі, еквівалентної 500 доларів США, що підтверджується його розпискою від 06.12.2014 року. В строк, оговорений в Договорі Відповідач оговорених робіт з виготовлення проекту дизайну інтерєра не виконав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Судом встановлено, що 06 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач зобовязався виконати для позивача роботи з дизайну інтерєру приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Виконання робіт за цим договором здійснюється [PERSON] шляхом розробки на паперовій формі та на компютері проектів інтерєрів приміщень [PERSON] до 10.07.2014 року. Вартість робіт за договором складає 1000 доларів США, що за курсом НБУ на час звернення до суду складає 11265 грн. [PERSON] повинен був приступити до виконання робіт після підписання договору та після отримання грошових коштів у розмірі 50 % від загальної вартості роботи. На виконання умов вищезазначеного договору, частина коштів, в розмірі 500 доларів США позивачем було сплачено відповідачу, в якості авансу, що підтверджується розпискою. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч.1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно п.1.2 розділу 1 Інструкції з обліку коштів, розрахунків та інших активів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 26 грудня 2003 р. № 242 та зареєстрованої в Мінюсті України 23 січня 2004 р. за N 106/8705 авансові платежі - грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Наведене визначення вказує на платіжну функцію авансу - сплата в рахунок майбутніх платежів за договором. Якщо продавець отримав як аванс певну грошову суму, а договір не було виконано незалежно від того, з чиєї вини це трапилось і які обставини цьому перешкоджали, аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню. За таких обставин, оскільки договір не було виконано, а позивачем було передано в рахунок передоплати грошову суму у розмірі 500 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 11265грн. (500доларів США *22,53грн.), суд має виходити з того, що фактично позивачем було передано відповідачу суму авансу, про повернення якого позовні вимоги підлягають задоволенню. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Оскільки пунктом 6.2 Договору б/н від 06.12.2013 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], передбачено, що в разі затримки [PERSON] виконання робіт згідно пп. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.4, 2.1.5 Договору без попереднього узгодження з позивачем нових строків, відповідач сплачує замовнику штраф в розмірі 50% суми договору, суд приходить до висновку, що сума штрафу, що підлягає сплаті складає 11265 грн. Таким чином, сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] складає 22530 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved