overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 04.07.2014року було зареєстровано його шлюб з відповідачем. 24.12.2015 року відповідач народила дитину - [PERSON], яку позивач вважав їх спільною дитиною. Через два місяця після народження дитини шлюбні відносини між сторонами перервалися внаслідок зміни відношення до позивача з боку дружини та тещі, які створили неприйнятну емоційну обстановку в сім'ї та фактично змусили позивача переїхати до своїх батьків. Після цього від деяких спільних знайомих позивач довідався, що його дружина зустрічалася з іншим чоловіком, та після того як завагітніла, не могла сама для себе з'ясувати хто ж з двох є біологічним батьком дитини. Оскільки на цей час виключити запис про позивача як батька з актового запису про народження дитини, іншими шляхами він не може, тому звернувся до суду. Позивач просить суд виключити відомості щодо батьківства [PERSON] зі свідоцтва про народження [PERSON] від 14 січня 2015 року, виданого міським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 14. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні відсутня. У своїй заяві просить суд розглядати справу у її відсутності, з позовом згодна. Представник третьої особи у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був сповіщений про судове засідання, причина неявки суду не відома. Позивач не заперечує слухати справу у відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 04.07.2014року було зареєстровано шлюб [PERSON] з відповідачем [PERSON] 24.12.2015року [PERSON] народила дитину - [PERSON], яку позивач вважав їх спільною дитиною. Через два місяця після народження дитини шлюбні відносини між сторонами перервалися, позивач переїхав до своїх батьків. Від деяких спільних знайомих позивач довідався, що його дружина зустрічалася з іншим чоловіком, та після того як завагітніла, не могла сама для себе з'ясувати хто ж з двох є біологічним батьком дитини. Згідно ст.136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідач [PERSON] визнає позов. Згідно ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 06.05.2013 уклав з [PERSON] договір позики, за яким останій отримав 150000,00 доларів США які зобовязався повернути частинами: еквівалент 30000,00 доларів США до 01.06.2013, а остаточну суму до 06.05.2014. На теперішній час відповідач виконав умови договору частково, повернувши 30000,00 доларів США, отже залишок боргу складає 120000,00 доларів США, які позивач просить стягнути з відповідача в гривневому еквіваленті станом на 06.05.2014 1984800,00 грн. До суду сторони не зявились: представник позивача подав заяву про слухзання справи за його відстуності в якій наполіг на задоволенні позову в повному обсязі; відповідач нотаріально посвідчену заяву про слухання справи за його відстутності, в якій визнав позов в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: згідно договору позики грошей від 06.05.2013 [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв у позику суму, еквівалентну 150000,00 доларів США на дату підписання договору, а саме 1207500,00 грн., які зобовязався повернути до 06.05.2014 частинами, а саме 30000,00 доларів США до 01.06.2013, остаточну суму до 06.05.2014 (а.с. 3, 4). Як зазначає позивач і не заперечує відповідач станом на тепер останній повернув 30000,00 доларів США, тобто залишився винним ще 120000,00 доларів США, що складає 1984800,00 грн. (а.с. 5, 16). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог у відповідності зі звичаями ділового обігу чи іншими вимогами, які звичайно предявляються. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 ЦК позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленими договором. На підставі викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 07.08.1999 р. від зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі [PERSON] 17.07.2001 р. як співробітник СБУ позивач отримав службове житло у вигляді однокімнатної квартири [ADDRESS]. На ім»я позивача було видано ордер, в якому було вказано, що до складу сім»ї позивача входить відповідач. Згідно отриманого ордеру, сторони вселились у спірну квартиру та здійснили реєстрацію за вказаною адресою. Протягом шлюбу в родині розпочалися сварки, бійки і в жовтні 2010 року за обопільною згодою шлюб сторін було офіційно розірвано. Позивач вимушений був піти проживати до батьків, проте продовжував сплачувати комунальні послуги за вказану квартиру. Коли конфлікт між сторонами декілька згас, відповідачка завірила позивача, що дасть йому ключі від спірної квартири та звільнить перешкоду у користуванні квартирою. Однак, на протязі 2-х років відповідачка робила все, щоб уникнути передачі ключів від квартири. В 2013 році позивач звертався до суду з позовом про виселення відповідачки. У позові було відмовлено. Позивач зазначає, що відповідачка чинить йому перешкоди у користуванні спірною квартирою, тому просить суд усунути йому перешкоди у здійсненні права користування квартирою шляхом вселення у спірну квартиру. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка не заперечує, щоб позивач вселився у спірну квартиру. Заперечує проти його доводів про чинення нею перешкод у користуванні спірним житлом, наполягає на тому, що перешкоди не чинить, замки у квартирі не міняла, позивач може вселятися у квартиру. Представник УСБУ не заперечує проти задоволення позову. Зазначена у позові третя особа сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого району м. Запоріжжя, вказана позивачем помилково, така третя особа не існує, позивач не наполягає на залученні цієї особи до участі у справі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: судом встановлено, що, згідно ордеру на службове житлове приміщення № 50 від 17.07.2001 р., позивач разом з дружиною [PERSON] вселились у квартиру [ADDRESS]. Протягом шлюбу між сторонами виникали сварки, бійки. 19.10.2010 р. шлюб між сторонами було розірвано. Позивач вимушений був піти з квартири, мешкає у батьків. До часу подачі позову позивач у спірній квартирі не проживає, проте там залишилась більша частина його речей, він сплачує комунальні послуги, бажає вселитись у квартиру, проти чого відповідачка по справі не заперечує. Згідно ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше як на підставі закону і за рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 09.07.2009 в с. Осники Черняхівського району Житомирської області помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яку позивач не має змоги успадкувати в звязку з тим, що своєчасно не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустив у звязку з проблемами зі здоров'ям та матеріальними витратами на лікування. При зверненні до нотаріальної контори, позивачу було повідомлено про пропуск строку для прийняття спадщини та необхідність звернення з позовом до суду. За таких обставин позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, зазначив, що позов підтримує, просив його задовольнити (а. с. 20). Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника селищної ради, зазначив, що позов визнають у повному обсязі, не заперечують проти його задоволення (а. с.19). Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє та виносить рішення з попереднього судового засідання відповідно до ст. 130 ЦПК України, оскільки для цього є всі законні підстави. Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Позивач є сином спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦП України є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] (а. с. 5), свідоцтвом про народження позивача (а. с. 6). Сторонами не оспорюється поважність причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини та підтверджується консультативним висновком спеціаліста Черняхівської ЦРП (а. с. 9, 10). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 10.01.2010 в с. Високе Черняхівського району Житомирської області померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на дві земельні ділянки, яку позивач не має змоги успадкувати в звязку з тим, що своєчасно не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустив у звязку з тим, що про існування спадково майна після смерті матері не знав, а дізнався випадково у грудні 2016 року, знайшовши серед особистих речей матері заповіт та Державний акт на право власності на земельні ділянки. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку. Брат позивача прийняв спадщину таким чином, що на момент смерті був зареєстрований разом з померлою. Однак на даний час він не заперечує проти прийняття спадщини з позивачем у рівних частках. За таких обставин позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, зазначив, що позов підтримує, просив його задовольнити (а. с. 35). Представник позивача [PERSON] (довіреність від 26.01.2017, а. с. 34) в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов підтримує (а. с. 33). Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника селищної ради, зазначив, що позов визнають у повному обсязі, не заперечують проти його задоволення (а. с. 23). Третя особа [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомив, що проти задоволення позову не заперечує (а. с. 36). За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та з огляду на визнання позову відповідачем, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Позивач разом з братом, який по справі являється третьою особою, є синами спадкодавця і відповідно до ст.\~1261 ЦП України є спадкоємцями першої черги спадкування за законом. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] (а. с. 6), свідоцтвом про народження позивача (а. с. 4), свідоцтвом про народження третьої особи (а. с. 5). Позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що він не прийняв спадщину у встановлений шестимісячний строк (а. с. 8). Сторонами не оспорюється поважність причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 11.06.2016 разом з [PERSON] придбав у [PERSON] у рівних частках квартиру [ADDRESS], яка згідно п. 1.8 договору купівлі-продажу квартири мала знятись з реєстраційного обліку не пізніше 21.06.2016, проте й досі свого обов'язку не виконала, що порушує права позивача як власника. [PERSON] просить задовольнити позов та усунути перешкоди у користуванні власністю з боку [PERSON], знявши останню з реєстраційного обліку за вказаною адресою. До суду позивач подав заяву в якій наполіг на задоволенні позову, просив розглянути його за своєї та відповідача відсутності. Відповідач до суду не з'явилась, проте надала нотаріально посвідчену заяву про визнання позову. Третя особа проти задоволення позову не заперечувала, що виклала в заяві про слухання справи за її відстуності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: згідно договору купівлі-продажу від 11.06.2016 [PERSON] та [PERSON] у рівних частках придбали у [PERSON] квартиру [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано за покупцями (а.с. 4-7, 9). Відповідно до довідки ОЖК «Контакт», що крім того підтверджується інформацією з адресно-довідкового бюро, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 8, 35). Згідно заяви відповідача остання не заперечує проти задоволення позову та зняття її з реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28-31, 37, 38). В силу ст. 386 ЦК України власник, який має підстави припустити можливість порушення свого права власності другою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону здійснення ним дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про здійснення визначених дій для попередження такого порушення. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном. Реєстрація [PERSON], яка не є членом сім'ї позивач чи третьої особи, в квартирі що належить останнім на праві власності за відсутності їх згоди перешкоджає реалізації прав власника щодо розпорядження та вільного користування квартирою, отже порушує права позивача та третьої особи. Отже, з метою відновлення прав позивача позов має бути задоволений в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 12.01.2014 позичив [PERSON] 3000 доларів США, з яких остання мала повернути 1500 доларів США до 01.06.2014, а ще 1500 доларів США до 31.12.2014, проте до тепер відповідач гроші не повернула, отже позивач просить стягнути з останньої 81284,40 грн. основного боргу відповідно до курсу, встановленого на час звернення до суду, три відсотки річних від простроченої суми, що складає 3556,45 грн. та інфляційні витрати в розмірі 43934,21 грн. До суду представник позивача подав заяву, в якій на позові наполіг, просив розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення в разі неявки відповідача. Відповідач до суду не зявився, про дату й час слухання справи сповіщався належним чином в тому числі шляхом розміщення оголошення у пресі, що, враховуючи заяву позивача, дає змогу розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне: за розпискою від 12.01.2014 [PERSON] отримала від [PERSON] позику в сумі 3000 доларів США строком до 31.12.2014 (а.с. 6). Сума боргу до теперішнього часу не повернута та складає: основний борг 81284,40 грн., три відсотки річних від простроченої суми 3556,45 грн., інфляційні витрати 43934,21 грн., що підтверджується розпискою та розрахунком, приведеним позивачем (а.с. 5, 6). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог у відповідності зі звичаями ділового обігу чи іншими вимогами, які звичайно предявляються. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 ЦК позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленими договором. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 12.05.2014 р. між ним і відповідачкою було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачці грошові кошти у сумі 10 400 грн., а відповідачка зобов»азалась повернути позивачу вказану суму до 12.06.2014 р. У зазначений строк сума позики повернута не була, не повернута вона і на теперішній час. Позивач просить суд стягнути з відповідачки суму 10 400 грн. та судовий збір 243,60 грн. У судовому засіданні позивач відсутній. У своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, позов підтримує, у разі неявки відповідачки, ухвалити заочне рішення. Відповідачка у судове засідання не з»явилась, хоча належним чином була сповіщена про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення, причина неявки суду не відома, з заявами, які б перешкоджали розгляду справи до суду не звернулась, заперечень на позов не надала. Виходячи з наведеного, матеріалів справи, з письмової згоди представника позивача і на підставі ст..224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що, згідно розписки від 12.05.2014 р., відповідачка [PERSON] отримала від позивача [PERSON] у позику грошові кошти 10 400 грн., які зобов»язалась повернути 12.06.2014 р. Але, грошові кошти в зазначений строк не повернуті. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позов доказано розпискою. Таким чином, позов обґрунтований, доказаний, вимоги законні, тому підлягають задоволенню. На підставі ст..88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 16.01.2017 в с. Сліпчиці Черняхівського району Житомирської області помер його брат [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яку позивач не має змоги успадкувати в звязку з тим, що своєчасно не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини з причини своєї необізнаності з умовами та порядком прийняття спадщини. Тому позивач вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропустив з поважної причини. При зверненні до нотаріальної контори нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропуском встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. За таких обставин позивач просив суд визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини після смерті брата та визначити йому достатній строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті брата. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі (а. с. 20). Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, зазначив, що позов визнають у повному обсязі, не заперечують проти його задоволення (а. с. 18). Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє та виносить рішення з підготовчого судового засідання відповідно до ст. 200 ЦПК України, оскільки для цього є всі законні підстави. Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] є братом спадкодавця, тому згідно зі ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги спадкування за законом. Відповідно до листа завідувача Черняхівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 15.12.2017 (а.\~с. 15) відомості на спадкоємців померлого [PERSON], який помер 16.01.2017 (а. с. 4), згідно алфавітних книг за 2017 рік відсутні. Факт родинних відносин позивача з померлим братом встановлено рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 23.10.2017 (а. с. 5). Сторонами не оспорюється поважність причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved