Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем 02 січня 1969 року. Позовна заява мотивована тим, що 02 січня 1969 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за №4. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони виявились різними людьми та мають різні погляди на життя. З серпня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. Таким чином, позивач вважає, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, однак 29.11.2016р. звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розгляд справи провести у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, проте 06.12.2016р. звернулася до суду із заявою, у якій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд розгляд справи провести у її відсутність. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 02 січня 1969 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кравець) [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №4 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №184714, яке видане повторно 02 листопада 2016 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 3). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у Постанові №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив судам, що якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору (п. 35 вищевказаної постанови). Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Як вбачається з довідки серії МСЕ №074830, [PERSON] являється інвалідом II групи. Таким чином, враховуючи те, що відповідач звільнена від сплати судового збору, витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 551,20 грн. повинні бути компенсовані на користь позивача за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved