Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 01.09.1990 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що 01.09.1990 року складено актовий запис за № 15. Вказує, що станом на день подання позову неповнолітніх дітей з [PERSON] не має. Зазначає, що протягом останнього часу сімейне життя між ними погіршилось, подальше спільне життя стало неможливим, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Вказує, що на протязі останнього року спільно не проживають, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає сенсу з огляду на відсутність і в нього і у відповідача прагнення до примирення, сім`я фактично розпалася і не може бути збережена. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції за актовим записом №15 від 01.09.1990 року. Представник позивачка [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення розгляду справи не заперечує, та, просить розглянути таку за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено по справі, 01.09.1990 року між [PERSON] та [PERSON] Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №15, що підтверджується повторним Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.08.2019 року. Згідно ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що на сьогоднішній день між сторонами припиненні шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене та, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved