Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визнати право власності на автомобіль марки та моделі Toyota Yaris, випуску 2001 року, двигун №-, шасі (рама) №-, кузов (коляска) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , за [PERSON] , податковий номер [NUMBER] . Скасувати обтяження автомобіля марки та моделі Toyota Yaris, випуску 2001 року, двигун №-, шасі (рама) №-, кузов (коляска) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що накладені Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому проваджені № 51032198. Скасувати обтяження автомобіля марки та моделі Toyota Yaris, випуску 2001 року, двигун №-, шасі (рама) №-, кузов (коляска) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що накладені Управлінням Державної виконавчої служби Головного територіального управління у Харківській області. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 19.02.2007 р. між ним та [PERSON] був укладений усний договір доручення щодо надання йому права розпорядження від її імені (продавати, обміняти, здавати в оренду тощо, а також вчиняти всі дозволені чинним цивільним законодавством правочини щодо належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію тз [NUMBER] ([NUMBER]), виданого Дергачівським МРЕВ 01.03.2002 р. автомобіля марки та моделі Toyota Yaris, випуску 2001 року, двигун №-, шасі (рама) №-, кузов (коляска) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстровано тим же МРЕВ тоді ж. На виконання цього договору доручення [PERSON] 19.02.2007 р. видано довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом ХМНО Зайцевою О.Ю., зареєстровано в реєстрі за №633. Вищевказаний договір доручення був вчинений між сторонами для того, щоб приховати за собою інший правочин, а саме договір купівлі-продажу автомобіля марки та моделі Toyota Yaris, випуску 2001 року, двигун №-, шасі (рама) №-, кузов (коляска) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , оскільки на момент вчинення цього правочину у позивача була відсутня можливість здійснити переоформлення права власності на придбаний автомобіль. Як підтвердження факту придбання зазначеного автомобіля у відповідача, у позивача наявна розписка від 19.02.2007 р., яка видана [PERSON] , в якій зазначається, що вона отримала від позивача грошові кошти в сумі 23000 грн., у зв`язку з придбанням у неї зазначеного автомобіля та вказано, що [PERSON] виступає в якості свідка здійснення правочину. Положеннями частини першої статті 207 ЦК України, передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Наявність письмових документів, які свідчать про волю сторін на відчуження автомобіля, що підтверджується розпискою від 19.02.2007 р., укладеною між [PERSON] та позивачем про отримання ним грошових коштів в якості сплати за зазначений автомобіль. Крім цього, як стало відомо позивачу, [PERSON] на підставі виконавчого листа від 31.03.2016. № 643/14853/15-ц та виконавчого листа від 23.01.2017 р. № 643/14850/15-ц відкрито два виконавчих провадження, в рамках яких на все рухоме майно [PERSON] накладено арешт. Відповідно до даних реєстру Автоматизованої системи виконавчого провадження щодо [PERSON] відкриті два виконавчі провадження. Як вбачається з обставин, викладених вище, передача грошей та підписання довіреності з приводу купівлі-продажу вказаного автомобіля, фактично були у зв`язку із купівлею продажом цього автомобіля, а отже позивач вважає, що є його власником. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Павлов Є.О. підтримав позовні вимоги позивача, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити. Також зазначив, що автомобіль знаходиться на зберіганні у позивача [PERSON] , однак в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначена відповідач [PERSON] . Виконавчі провадження стосовно [PERSON] відкриті стосовно стягнення заборгованості на користь «ВА-Банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідач та третя особа про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину своєї неявки не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно з довіреністю від 19 лютого 2007 р., посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зайцевою О.Ю., зареєстрованої в реєстрі за № 633, копія якої знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] уповноважила [PERSON] або [PERSON] , які мають право самостійно незалежно один від одного, розпоряджатися від її імені (продати, обміняти, здати в оренду тощо), а також вчиняти всі дозволені цивільним законодавством правочини щодо належного їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] ([NUMBER]), виданого Дергачівським МРЕВ, 01 березня 2002 року автомобіля марки та моделі Toyota Yaris, випуску 2001 року, двигун №-, шасі (рама) №-, кузов (коляска) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстровано тим же МРЕВ тоді ж. Довіреність дійсна до 19 лютого 2010 року (а.с.9). Згідно з розпискою від 19.02.2007 р., яка видана [PERSON] , в якій зазначається, що вона отримала від позивача грошові кошти в сумі 23000 грн., у зв`язку з придбанням у неї зазначеного автомобіля (а.с. 10). Однак автомобіль марки Toyota Yaris, випуску 2001 року, реєстраційний номер [NUMBER] , до цього часу зареєстрований на праві власності за відповідачем [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 328, ч. 4 ст. 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Пунктом 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 р., із змінами та доповненнями, передбачено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Згідно з п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 р., із змінами та доповненнями, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух». Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Згідно з п. 41 зазначеного вище Порядку, забороняється перереєстрація на нового власника транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного виконавця. Спірний автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку. Відповідне положення міститься у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року по справі № 683/2694/16-ц. Враховуючи вищенаведене, підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] суд не вбачає та відмовляє в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно та скасування арештів в повному обсязі за його недоведеністю.

Outcome: dismissed