Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про позбавлення батьківських прав стосовно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У якості органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб у справі взяла участь служба у справах дітей Калуської міської ради Івано-Франківської області, представник якої у судове засідання не з'явився. Позов мотивовано тим, що мати дітей [PERSON] проживає окремо за кордоном, з дітьми не спілкується, ухиляється від свого обов'язку по їх вихованню, ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчання. Вихованням та утриманням неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] займається самостійно батько. Тому відповідача слід позбавити батьківських прав щодо дітей. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснили, що мати не бажає виховувати дітей, оскільки проживає за кордоном, що свідчить про її байдужість до них. Просили позов задовольнити. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили та суду пояснили, що мати дітей, хоча і проживає за кордоном, однак часто спілкується з дітьми телефоном, інколи приїздить в Україну і одразу поспішає до дітей. Оскільки батько забороняє бачитись з дітьми, мати приходить до них у школу, спілкується з вчителями. Позов вважають безпідставним. Просили у задоволенні позову відмовити. Неповнолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], висловили у судовому засіданні думку, що бажають проживати з батьком. Вказали, що мати приїздить та телефонує до них рідко, матеріально майже не підтримує. Представник служби у справах дітей Калуської міської ради Івано-Франківської області надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначений орган також подав суду висновок №01-18/01/38 від 14.08.2013 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 77). Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, відповідно до яких вона є матір'ю позивача [PERSON] та знає, що діти інколи не були з [PERSON], а їхнім вихованням займається батько. Коли діти жили в м. Івано-Франківську з матір'ю, вона про них не дбала. Тепер, при зустрічах з матір'ю, остання нав'язує дітям негативні цінності. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, відповідно до яких вона перебуває у дружніх стосунках з позивачем та знає, що вихованням дітей займається батько. Мати рідко спілкується з дітьми. Батько та діти розповідали, що коли діти жили з матір'ю, вони погано харчувалися. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, відповідно до яких вона є сестрою [PERSON] та знає, що діти та матір люблять одне одного. Часто мати приходила з дітьми у гості. Коли діти проживали у м. Івано-Франківську з матір'ю приблизно 3-4 роки тому, у них завжди була їжа та достаток. Приблизно тиждень тому бачила матір разом з дітьми та переконана, що вони у дружніх сосунках. [PERSON]. часто телефонує дітям з-за кордону. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, відповідно до яких вона є класним керівником шкільного класу, в якому навчаються діти, та зустрічалася з матір'ю дітей три рази. Мати цікавилася навчанням дітей. Знає, що мати телефонувала до шкільного секретаря, щоб поспілкуватися з дітьми. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, відповідно до яких вона є директором Калуського навчально-виховного комплексу, в якому навчаються діти, та спілкувалася з їх матір'ю приблизно у 2010-2011 роках. Знає, що мати дітей конфліктувала з їх батьком, який не хотів, щоб вона спілкувалася з дітьми. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, відповідно до яких вона є психологом Калуського навчально-виховного комплексу, в якому навчаються діти, та спілкувалася з їх матір'ю, коли та приїздила в Україну. Двічі мати телефонувала з-за кордону та цікавилась дітьми. У листопаді 2013 року мати прийшла у школу. Батько не приходив жодного разу. На тему відносин між батьками діти говорити не бажають. Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, дітей, показання свідків, дослідивши усі письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що із встановлених обставин справи випливають сімейні правовідносини, а також про повну обґрунтованість позовних вимог та підставність позову у зв'язку з наступним. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином не підлягає доказуванню обставина про те, що батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON], а матір'ю - [PERSON], оскільки визнається сторонами. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04.10.2007 року, копія якого міститься в матеріалах справи, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів державного органу реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 193 (а.с. 5). Висновком № 01-18/01/38 від 14.08.2013 року служби у справах дітей Калуської міської ради позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], визнано доцільним (а.с.10). Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно частини 1 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, враховуючи вік дітей, суд вважає, що позбавлення матері, яка фактично не бачиться з дітьми, не завдасть жодної моральної чи матеріальної шкоди інтересам дітей. Згідно частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Outcome: approved