Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив визнати його батьком [PERSON], [INFO], а також зобов'язати відділ РАЦС внести зміни до актового запису про народження, в якому вказати позивача батьком дитини і видати нове свідоцтво про народження. При цьому позивач посилається на те, що з червня 2009 року проживав з [PERSON] однією сім'єю та вів спільне господарство, але при цьому шлюб не реєстрував. Таким чином, від спільного проживання [INFO] у них народилася дитина - [PERSON]. Оскільки позивач у шлюбі з [PERSON] не перебував, то запис про батька у свідоцтві про народження дитини був здійснений за вказівкою матері на її прізвище. Так, [INFO] [PERSON] померла і дитина залишилася проживати з позивачем та знаходиться на його утриманні. Отже, оскільки позивач є фактичним батьком дитини, з метою реалізації його батьківських прав та в інтересах своєї неповнолітньої доньки, просить визнати його батьком дитини в судовому порядку для внесення відповідних змін в свідоцтво про народження. Представник Раухівської селищної ради до суду не прибув, але в матеріалах справи міститься заява голови селищної ради про розгляд справи за його відсутністю та згідно якої останній проти задоволення позову не заперечує. Відділ РАЦС сповіщений належним чином про час і місце розгляду справи, представник до суду не прибув та причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, який проти задоволення позову не заперечує, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Судом встановлено, що з червня 2009 року по січень 2013 року позивач проживав з [PERSON] однією сім'єю та вів із нею спільне господарство, але при цьому шлюб не реєстрував. Таким чином, від спільного проживання [INFO] у них народилася дитина - [PERSON], у свідоцтві про народження якої в графі «батько» зазначено «[PERSON]» (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Таким чином, неповнолітня [PERSON] залишилася на утриманні позивача і проживає разом з ним за тією ж адресою, за якою вони раніше проживали однією родиною по час смерті матері: [ADDRESS]. Зазначені обставини підтверджуються довідкою Раухівської селищної ради Березівського району від 04.02.2013 року №74 (а.с.7,9). Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Так, у свідоцтві про народження дитини в графі «батько» вказано ім'я та по-батькові позивача: [PERSON]. Крім того, відповідно до історії пологів №417 зазначено, що [PERSON] народила дитину жіночого полу від [PERSON], з яким не перебувала у зареєстрованому шлюбі (а.с.10). Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Виходячи з викладених обставин суд не вбачає підстав вважати недостовірним факт батьківства позивача, отже позовна заява на підставі п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved