Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання за ним права приватної власності на частину житлового будинку та виділення йому у власність житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], і який складається, згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (реєстраційний номер №2-94-243, інвентаризаційна справа №1588), виданого 30.05.2014 року комунальним підприємством Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Рівненської обласної Ради: 1-1 коридор, 1-2 санвузол, 1-3 житлова, 1-4 - житлова, 1-5 вітальня, 1-6 житлова, 1-7 кухня загальною площею 82,5 квадратних метри, житловою площею 67 квадратних метри та Б - сарай - літня кухня, В - сарай, Л-сарай, З- вбиральня, №1-огорожа. Крім того, позивач просить суд припинити право спільної сумісної власності на вищевказаний житловий будинок. Позивач [PERSON] в судовому засіданні під час розгляду справи свої позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка [PERSON] позов визнала та суду пояснила, що в 1982 році [PERSON] та її покійний чоловік [PERSON] спільно придбали у Демидівського консервного заводу будинок в [ADDRESS]. Право власності на частину вказаного приватного будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] вона набула на підставі рішення Демидівського районного суду від 06 березня 2013 року в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] Даний будинок вона продала [PERSON] Не заперечує, щоб за позивачем було визнано право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] та припинено право спільної сумісної власності. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, суду пояснила, що частину житлового будинку з надвірними до нього будівлями, що по [ADDRESS] вона придбала у [PERSON] Власником іншої частини даного житлового будинку за [ADDRESS] є [PERSON] Не заперечує, щоб за позивачем було визнано право власності на дану частину житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями. Заслухавши пояснення позивача та відповідачів, повно, всебічно та об'єктивно оцінивши подані докази у їх сукупності, суд встановив, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. У відповідності зі ст.213 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Для встановлення обставин, які мають значення для законного вирішення справи та якими позивач обґрунтовує свої вимоги, судом були досліджені письмові докази. Згідно копії нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 26.08.1982 року, громадяни [PERSON] та [PERSON] спільно придбали у Демидівського консервного заводу будинок [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до витягу з рішення №30 від 29.10.2002 року Демидівської селищної Ради Рівненської області, домоволодінню громадянина [PERSON] по вулиці [ADDRESS] (а.с.11). Позивачем надано для дослідження копію судового рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 06.03.2013 року, з якого вбачається, що співвласник житлового будинку по [ADDRESS] громадянин [PERSON] помер [INFO], а за його спадкоємцем (дружиною [PERSON]) судом визнано право власності на частину даного будинку з визначенням частки в натурі (а.с.14). Норми ч.3 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України вказують, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере особа, щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином, суд вважає доведеним факт набуття відповідачкою [PERSON] права власності на спадкове майно, а саме на частину будинку по [ADDRESS] з визначенням частки в натурі. Судом досліджено письмове повідомлення №3569 від 30.05.2014 року комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» (а.с.13). Встановлено, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] зареєстровано на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Млинівською нотаріальною конторою 26.08.1982 року за №1321. У відповідності з ч.1 ст.370, ст.364 Цивільного кодексу України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Такий виділ майна, що є у спільній сумісній власності, проводиться добровільно, за домовленністю співвласників. Відповідачка [PERSON] набула право власності на частку майна у вищевказаному будинку у судовому порядку і даний факт обмежує право позивача [PERSON] щодо укладення правочину із [PERSON] на принципах диспозитивності та добровільності в позасудовому порядку. Таким чином, дослідивши всі наявні у справі докази, суд вважає, що права та інтереси позивача [PERSON], у відповідності до п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, необхідно захистити шляхом визнання його права на частину майна, що є у спільній сумісній власності та права на виділ його в натурі. Позовні вимоги [PERSON] в частині припинення права спільної сумісної власності на житловий будинок в [ADDRESS] підлягають до задоволення вважаючи на норми ч.3 ст.372 Цивільного кодексу України, які вказують, що у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності припиняється. На підставі викладеного,

Outcome: approved