Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати за ним право власності на земельні ділянки , а саме земельну ділянку площею 1,1980га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ), земельну ділянку площею 0,7696га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ), земельну ділянку площею 0,4773га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ) та земельну ділянку площею 0,3066га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ), які розташовані на території Вишнівчицької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, держані акти на право приватної власності на землю 23.05.2008 року. Заяву обгрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , а [INFO] помер його батько [PERSON] , яким на праві приватної власності відповідно до державних актів від 23.05.2008 року належали земельні ділянки, а саме: земельна ділянка площею 1,1980га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ), земельна ділянка площею 0,7696га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ), земельна ділянка площею 0,4773га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ) та земельна ділянка площею 0,3066га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ), які розташовані на території Вишнівчицької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, держані акти на право приватної власності на землю 23.05.2008 року. Проте, в нотаріальному порядку він не зміг оформили прийняття спадщини, а саме земельної ділянки, хоча фактично вступив у володіння спадковим майном , оскільки втратився оригінал правовстановлюючого документу (державний акт на право приватної власності на вищезгадану земельну ділянку. Фактично він вступив у володіння спадковим майном , засаджує та обробляє земельні ділянки, вирощує врожай. Зазначає, що нотаріально він не має можливості прийняти спадщину і володіти спадковим майном через відсутність у спадкодавця оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак від представника відповідача надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без їхньої участі, заперечень не мають. Представник третьої особи Перемишлянської районної державної адміністрації в судове засідання теж не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак від представника третьої особи надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без їхньої участі, заперечень не мають. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити з наступних підстав. Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] , померла - [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] , помер - [INFO] . Згідно Державного акту від 23.05.2008 року , [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,1980 га, 0,4773га та 0,7696га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно Державного акту від 23.05.2008 року , [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,3066га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 23.09.2016р. [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею1,1980га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ), земельну ділянку площею 0,7696га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ), земельну ділянку площею 0,4773га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ), Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 23.09.2016р. [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,3066га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] . Згідно довідки Вишнівчицької сільської ради Перемишлянського району Львівської області № 215 від 26.03.2019 р., [PERSON] та [PERSON] постійно проживали до дня смерті в с. Вишнівчик Перемишлянського району Львівської області. Разом з ними на день смерті проживав їх син [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті батьків. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ч. 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються, визнаються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦКУкраїни встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші осо би, в суді не встановлено. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не оспорює право позивача на земельну ділянку, позовні вимоги сторони визнали, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за ним права власності на земельні ділянки , а саме земельну ділянку площею 1,1980га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ), земельну ділянку площею 0,7696га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ), земельну ділянку площею 0,4773га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ) та земельну ділянку площею 0,3066га (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ), які розташовані на території Вишнівчицької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, держані акти на право приватної власності на землю 23.05.2008 року.

Outcome: approved