Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 24.04.2009 року знаходиться у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою. Спільне життя не склалося через непорозуміння друг друга. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення між сторонами не можливо. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В своєму зустрічному позові [PERSON] посилається на те, що [PERSON] матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини не надає, дитина повністю знаходиться на її утриманні та на утриманні її батьків. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 1000,00 грн., в подальшому зі збільшенням відповідно до індексу інфляції. [PERSON] в суд не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягає на задоволенні позову про розірвання шлюбу, не заперечує проти задоволення зустрічної позовної заяви про стягнення аліментів. [PERSON] в суд не з'явилася, надала письмові пояснення щодо позову про розірвання шлюбу, в якому зазначила, щодо вирішення цих позовних вимог покладається на розсуд суду, наполягає на задоволенні її зустрічного позову про стягнення аліментів на утримання доньки. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню повністю, зустрічний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.2009 року між сторонами по справі був укладений шлюб (а.с. 4), від якого мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.55). Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими, тому суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу між сторонами підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає доцільним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., який урегульований сторонами. Що стосується вимоги [PERSON] щодо подальшого збільшення розміру аліментів відповідно до індексу інфляції, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 1 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином суд не може вирішувати спір на майбутнє, адже захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси особи.

Outcome: partial