Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, обґрунтовуючи свою заяву тим, що 06 вересня 2014 року у м. Севастополі померла його матір [PERSON]. З метою реєстрації смерті матері представник заявника [PERSON] звернулася з відповідною заявою до Дворічанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, але отримала письмову відмову у реєстрації факту смерті, в звязку з тим, що предявлене свідоцтво про смерть матері, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановити факт смерті матері заявника необхідно для оформлення спадщини. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву, просила її задовольнити з підстав викладених вище. Представник заінтересованої особи Дворічанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ ДШ №384701, виданого міським бюро ЗАЦС м. Прикумська Ставропольського краю 15 травня 1967 року, [PERSON] народився 27 квітня 1967 року в м. Прикумськ Ставропольського краю. Батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КМ №500998 від 08 вересня 2014 року, виданого відділом записів актів цивільного стану Нахимівського району м. Севастополь Управління ЗАЦС Уряду Севастополя, [PERSON] народилася 28 квітня 1939 року в м. Лисичанськ Луганської області, померла 06 вересня 2014 року в м. Севастополь Російської Федерації. Відповідно до паспорта громадянина України серії ЕМ 1443756, [PERSON] народилася 28 квітня 1939 року в м. Лисичанськ Луганської області. Згідно до довідки про причину смерті №1209 від 08 вересня 2014 року, [PERSON] померла 06 вересня 2014 року, причина смерті гостра серцево судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз. Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданої Дворічанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 349/03-04-05 від 14 червня 2016 року, представнику заявника, [PERSON], було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки для підтвердження факту смерті останьої предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя визначається як тимчасово окупована територія. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є зокрема, законність, рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У звязку з тим, що смерть [PERSON] настала в м. Севастополі, на території якого нині жодний орган державної влади України не працює та яке є тимчасово окупованою територією, суд погоджується з тим, що отримати свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України - є неможливим. Оскільки реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON] неможлива, то суд вважає за необхідне встановити такий факт, задовольнивши вимоги заявника, які є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved