Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON],стверджуючи, що 09 березня 2014 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,9418 га, що розташована на території Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області. Позивач також стверджував, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є він та його брат [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини на його користь. Проте позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на спадщину через відсутність кадастрового номеру на земельну ділянку. Позивач просить визнати за ним як за спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON], померлої 09 березня 2014 року, право приватної власності на земельну ділянку площею 1,9418 га, що розташована на території Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримував, проти винесення заочного рішення не заперечував, просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~Судом встановлено, що 09 березня 2014 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,9418 га, що розташована на території Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30 грудня 2008 року за [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку 1,9418 га, що розташована на території Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області. [PERSON] заповіт не складала, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватись за законом. Позивач є рідним сином спадкодавиці [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД №455859 від 31 липня 1979 року. Також спадкоємцем померлої є її син [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджується відповідною заявою до суду. Позивач, який постійно проживав разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від спадщини, тому згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину. Проте оформити право власності на вказане спадкове майно неможливо через відсутність кадастрового номеру на земельну ділянку. Згідно листа держаного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] №516/01-16 від 03 червня 2015 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, із заявою про прийняття або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до довідки управління держземагентства у Котовському районі Одеської області вартість земельної ділянки площею 4,9418 га, що розташована на території Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала [PERSON] становить 41332,01 грн. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та за правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про його право власності на землю. За змістом ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог та заперечень. Суд вважає, що недоліки правовстановлюючих документів не можуть перешкоджати позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину на законних підставах. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved