Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, у якій прохає встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його дід [PERSON] , після його смерті батько позивача [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги свого батька спадщину прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на день його смерті проживав з ним разом, але спадщину не встиг оформити. [PERSON] [INFO] помер. Після смерті батька позивач, як спадкоємець за законом першої черги звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Красильникової О.В., яка відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки [PERSON] та син [PERSON] - [PERSON] не прийняв спадщину після смерті свого батька та рекомендувала звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останнього. Ухвалою від 07.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.07.2021 до участі у справі у якості співвідповідача залучено територіальну громаду м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 28.07.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] звернулася на адресу суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] звернулася на адресу суду з заявою, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та прохала розгляд справи провести за її відсутності. В заяві зазначила, що її дід [PERSON] з серпня 2018 і по день смерті проживав у квартирі [ADDRESS] з її батьком - [PERSON] , хоча і був зареєстрований за іншою адресою (а.с.50-51). Відповідач [PERSON] надіслав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. В поданій заяві зазначив, що дійсно його батько [PERSON] з серпня 2018 і по день смерті проживав у квартирі [ADDRESS] з його братом - [PERSON] , хоча і був зареєстрований за іншою адресою (а.с.52). Представник відповідача Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області правом подання відзиву на позов не скористався. У зв`язку з неявкою сторін фіксація розгляду справи технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.07.2019 Горішньоплавнівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис №377, [INFO] помер [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки №20-22/6534 від 17.06.2021 виданої сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований в [ADDRESS] та помер [INFO] . На день смерті був зареєстрований за вказаною адресою один (а.с.48). Відповідно до копії акту посвідченого директором КЖРЕП № 1 Хряпою С.О., [PERSON] в період з серпня 2018 по 22.07.2019 проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS] зі своїм сином [PERSON] (а.с.22). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Горішньоплавнівським міським ВДРАЦС Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [INFO] помер [PERSON] (а.с.11). Позивач [PERSON] , [INFO] є рідним сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.08.1988 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області (а.с.90). Згідно копії свідоцтва про одруження виданого 18.11.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , 18.11.2002 зареєстрував шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу прийняв прізвище дружини « [PERSON] » (а.с.18). Відповідно до повідомлення Приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Красильникової О.В. щодо кола спадкоємців після смерті [PERSON] , [INFO] [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON] . Того ж дня, 15.02.2021, [PERSON] надала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] на користь свого брата [PERSON] (а.с.12). Приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Красильниковою О.В., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки [PERSON] та син [PERSON] - [PERSON] не прийняв спадщину після смерті свого батька та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останнього (а.с.56). Згідно довідки № 20-22/10870 від 20.10.2020 виданої сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований в [ADDRESS] та 16.01.2019 був знятий з реєстрації місця проживання (а.с.23). Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з положеннями ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним повязана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути:довідка житлово-експлуатаційної організації,правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наданих суду письмових доказів, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] проживав разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та вважається таким, що фактично прийняв спадщину та заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не подавав. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України позивач відноситься до першої черги на спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON] . Відповідно до ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким чином, позивач у справі є спадкоємцем [PERSON] за спадковою трансмісією. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] , який, в свою чергу є спадкоємцем після смерті [PERSON] , з яким вони постійно проживали на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , позивач вчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після померлого [INFO] [PERSON] йому було відмовлено, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved