Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28.07.2007 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. 23.12.2010 року відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу між ним та відповідачем склалися непорозуміння щодо його участі у вихованні доньки у результаті чого відповідач перешкоджає йому у зустрічах та спілкуванні з донькою. На даний час відповідачі проживають окремо, дочка проживає разом з матірю. Згідно з рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14.05.2013 року, ухваленого за позовом [PERSON], змінено спосіб участі [PERSON].у вихованні дитини [PERSON], встановлений рішенням органу опіки та піклування від 07.05.2013 року № 02-26/407, та встановлено спосіб його участі у вихованні дитини надавши йому право на спілкування з донькою один раз на місяць у вихідний день, першу календарну суботу місяця з 10 год. 00 хв.. по 13 год. 00 хв. по місцю проживання дитини з правом відвідування ігрових майданчиків та інших дитячих закладів. Також зазначає, що мати дитини перешкоджає йому спілкуватися з дитиною у зв'язку з чим просить суд, із врахуванням уточнених позовних вимог, зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкод у вихованні малолітньої доньки [PERSON] та у спілкуванні з нею. Крім того просить визначити спосіб його участі у спілкуванні з донькою шляхом встановлення побачень з донькою три рази на тиждень, а саме у вівторок та четвер з 15 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. та у неділю з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. з правом забирати доньку з дому, садочка, школи особисто. Також просить визначити спосіб його участі у спілкуванні з донькою шляхом проведення спільного відпочинку з 10 червня по 20 липня з правом відвідування дідуся та бабусі та можливості необмеженого спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку. До того ж просить зобов'язати [PERSON] за два дні до зустрічі з донькою надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настанні змін, повідомляти про це особисто. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, а саме погодилася з способом участі батька у вихованні дитини визначеним у висновку органу опіки та піклування. Представник третьої особи органу опіки та піклування в судовому засіданні вважає за можливим визначити спосіб участі батька у вихованні дитини відповідно до наданого висновку. Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Відповідно до норм Закону України «Про охорону дитинства» батьки та особи які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. Згідно з ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23.12.2010 року розірвано. В шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на цей час проживає разом з матір'ю. Також встановлено, що відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14.05.2013 року, ухваленого за позовом [PERSON], змінено спосіб участі [PERSON] у вихованні дитини [PERSON], встановлений рішенням органу опіки та піклування від 07.05.2013 року № 02-26/407, та встановлено спосіб його участі у вихованні дитини надавши йому право на спілкування з донькою один раз на місяць у вихідний день, першу календарну суботу місяця з 10 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв. по місцю проживання дитини з правом відвідування ігрових майданчиків та інших дитячих закладів. Однак після розірвання шлюбу та ухвалення содом рішення про встановлення способу участі батька у вихованні дочки сторони по справі так і не змогли дійти згоди і домовленості стосовно участі батька у вихованні дитини. Зазначені обставини визнані також сторонами у справі, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України є встановленими і доведенню не підлягають. Згідно з ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Аналогічно відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з висновку органу опіки та піклування від 17.09.2015 року № 02-26/1311 вирішено вважати за доцільне встановити спосіб участі батька у вихованні дитини шляхом встановлення побачень з дитиною кожну першу та другу неділю місяця з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. Поряд з тим, ч. 6 ст. 19 СК України передбачає, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно з характеристикою [PERSON] з місця роботи, такий характеризується позитивної сторони, за час роботи показав себе як гарний працівник, порядний та ввічливий, вміло виконує довірену йому роботу, користується повагою серед працівників. Також відповідно до листа Мукачівського районного ЦСССДМ від 10.10.2014 року № 441, за даними психо-діагностичних матеріалів та спостережень щодо [PERSON] встановлено сприятливий психологічний клімат для спілкування батька з дитиною, а також прагнення задовольнити всі потреби дитини та проводити свій вільний час з донькою більше, а тому враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе збільшити участь батька у вихованні з дитиною. Таким чином відповідачем не доведено та відповідно судом не встановлено ухилення батька від виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, жорстокого поводження, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Натомість, матеріали справи містять достатньо доказів того, що батько дитини [PERSON] характеризується позитивно. Статтею 159 СК України встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з ст. 12. Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Діти мають право на контакт з батьками, які проживають окремо. Таким чином,

Outcome: partial