Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Підвисоцька сільська рада\~ Оратівського району Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю\~ в ньому понад шість місяців без поважних причин, згідно із яким [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Підвисоке вул. Колгоспна, будинок № 8 Оратівського району Вінницької області. В даному будинку позивач зареєстрований з 18 липня 2002 року та постійно в ньому проживав до цього часу. За даною адресою, окрім позивача, також зареєстровані син позивача [PERSON], [INFO], онуки позивача - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також колишня співмешканка сина позивача- Третьяк [PERSON], [INFO]. Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 06.07.2016 року [PERSON], [INFO], визнано батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Розпорядженням Оратівської районної державної адміністрації № 365 від 25 липня 2016 року визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON] в с. Підвисоке вул. Колгоспна, будинок № 8 Оратівського району Вінницької області.Згідно рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 18 серпня 2016 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки і піклування Оратівської РДА, про визначення місця проживання малолітніх дітей - відмовлено. Відповідно до рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2016 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Проте, [PERSON], будучи зареєстрованою у житловому будинку позивача № 8 по вул. Колгоспна в с. Підвисоке Оратівського району Вінницької області, в зв'язку з тимчасовим проживанням із сином позивача в незареєстрованому шлюбі, з 23 жовтня 2011 року в цьому будинку фактично не проживає, ніякої участі в обслуговуванні та ремонті цього будинку, господарських будівель і споруд не приймає, зі своїми малолітніми дітьми не спілкується, ніякої матеріальної допомоги їм не надає, аліментів не сплачує та до будинку роками не зявляється. Факт не проживання [PERSON] в будинку позивача з 23.10.2011 року підтверджується актом від 24.04.2017 року, посвідченим секретарем Підвисоцької сільської ради [PERSON], підписаним сусідами по будинку. В лютому - квітні 2017 року позивач звернувся до [PERSON] з проханням щоб вона знялась з обліку за адресою: с. Підвисоке, вул. Колгоспна, будинок № 8 Оратівського району Вінницької області, оскільки він має намір подарувати даний будинок своєму синові [PERSON] та онукам. Проте йому було відмовлено у його проханні та висунуто вимогу про те, що вона має право проживати в цьому будинку і розпоряджатися ним. Будучи зареєстрованою в будинку відповідач чинить позивачу перешкоди у здійсненні права власності на будинок. Відповідач жодного разу не сплатила комунальні послуги, не допомагає позивачу робити ремонт в будинку, не приїжджає та не навідується до садиби протягом більше пяти років. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові, та просили суд задовольнити їх у повному обсязі, оскільки [PERSON] у житловому будинку за адресою с. Підвисоке, вул. Колгоспна, будинок № 8 Оратівського району Вінницької області була зареєстрована тимчасового, у звязку із її проживанням разом із сином позивача у громадському шлюбі, однак відповідач з 2013 року у житловому будинку не проживає, житловий будинок не доглядає та не обслуговує, до дітей не навідується та аліменти на їх утримання не сплачує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що випишеться з житлового будинку тільки разом із дітьми, у житловому будинку, який належить [PERSON], вона не проживає більше півроку, добровільно виписуватись не хоче, так як діти там зареєстровані та проживають у спірному житловому будинку. Їй відомо, що рішенням суду про визначення місця проживання дітей в задоволенні позову їй відмовлено, також рішенням суду з неї стягуються аліменти на утримання дітей, та їй відомо, що рішенням компетентних органів визнано місце проживання дітей з батьком. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - сільський голова Підвисоцької сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що дійсно з жовтня місяця 2011 відповідач у будинку, в якому зареєстрована, за адресою с. Підвисоке, вул. Колгоспна, будинок № 8 Оратівського району Вінницької області не проживає, проживає у с. Балабанівка, участі у вихованні дітей не приймає. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки Підвисоцької сільської ради Оратівського району Вінницької області № 128 від 17.05.2017 року [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Підвисоке вул. Колгоспна, будинок № 8 Оратівського району Вінницької області. Як вбачається з довідки Підвисоцької сільської ради Оратівського району Вінницької області № 92 від 12.04.2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [INFO], але за місцем реєстрації не проживає. Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації, складеного 24.04.2017 року в с. Підвисоке , [PERSON], проживаюча [INFO] та [PERSON], проживаюча [INFO], цим актом посвідчують те, що за адресою с. Підвисоке, вул. Колгоспна, будинок 8 Оратівського району Вінницької області, починаючи з 23 жовтян 2011 року, фактично не проживає гр. [PERSON], [INFO]. Акт засвідчений секретарем Підвисоцької сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] та скріплений печаткою сільської ради. Як вбачається з рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 06.07.2016 року, [PERSON], [INFO], визнано батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Згідно рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 18 серпня 2016 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки і піклування Оратівської РДА, про визначення місця проживання малолітніх дітей відмовлено. Згідно розпорядження Оратівської районної державної адміністрації № 365 від 25 липня 2016 року визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON] в с. Підвисоке вул. Колгоспна, будинок № 8 Оратівського району Вінницької області. Відповідно до рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2016 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження (запис поновлено повторно) серії І-АМ № 343649 [PERSON] народився 16.07.2010 року, в графі «Батьки» записано «Батько» [PERSON], «мати» [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження (повторного) серії І-АМ № 343650 [PERSON] народилася 07.01.2012 року, в графі «Батьки» записано «Батько» [PERSON], «мати» [PERSON]. Посилаючись на факт непроживання відповідача у вказаному житловому будинку протягом останніх пяти років, позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: с. Підвисоке, вул. Колгоспна, будинок № 8 Оратівського району Вінницької області. Підставою заявлених позовних вимог позивачем зазначено те, що відповідач не проживає у вказаному житловому будинку більше шість місяців без поважних причин, з жовтня 2011 року. Згідно ст.\~71,\~72 ЖК України\~у випадку відсутності наймачів більше 6 місяців, такі особи можуть бути у судовому порядку визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно п.11 Постанови на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї\~\~в\~\~іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення,\~\~виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).\~\~Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаною позивачем підстави, передбаченої ст.71 або\~ст.107 ЖК України. \~\~\~\~ Згідно ч. 1\~ст. 163 ЖК України\~у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою\~статті 71 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно ст. ст.\~71,\~72 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.\~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною 3\~ст. 71 ЖК України\~передбачений чіткий перелік випадків ( поважних причин) при існуванні\~\~\~\~яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім членом сім'ї понад шість місяців. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] не надала суду доказів поважності причин не проживання в будинку понад шість місяців, існування поважних причин її відсутності понад шість місяців в будинковолодінні,\~\~ відповідач не несе витрат по утриманню житла, а тому суд вважає, що позов обгрунтований, підтверджений доказами та підлягає задоволенню, тому [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відповідно до\~ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виходячи з того, що вище зазначений [PERSON] є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст. 7 цього Закону\~\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст.\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК України,\~ст. 405 ЦК України). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Саме таку правову позицію висловила колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у рішенні від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, враховуючи, що суд визнав обгрунтованими позовні вимоги позивача про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування спірним будинком, наявність такого рішення буде достатньою правовою підставою для зняття відповідними державними органами реєстрації місця проживання відповідача у спірному будинку. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати. Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного ст. ст.\~\~319,\~\~322,\~\~383,\~\~391,\~405 ЦК України,\~\~ст. ст.\~\~71,\~72,\~\~107,\~\~156,\~163 ЖК Української РСР,\~\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, які виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року\~( із змінами і доповненнями), п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України») від 09.11.2006р,

Outcome: approved