Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до ТОВ «ФІНФОРС», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., вчинений 15.07.2021р., зареєстрований у реєстрі за №96551, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНФОРС» грошових коштів у сумі 14220,00 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що в жовтні 2021 року йому стало відомо про відкриття Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. виконавчого провадження №6704619 від 05.10.2021р., за яким з нього на користь відповідача стягуються вказані грошові кошти та здійснено звернення на заробітну плату. Вважає зазначений виконавчий напис нотаріуса, згідно якого проводиться стягнення коштів, незаконним, оскільки нотаріус керувався положеннями законодавства, яке згідно судового рішення втратило чинність, не перевірив факту обгрунтованості та безспірності заборгованості, з якою він не погоджується, стягувач не направляв йому письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, факт укладення якого заперечує. Позивач , як і його представник, були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про одержання повістки, довідкою про доставку електронногот листа, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористались, позивач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі й просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач ТОВ «ФІНФОРС» було належним чином та своєчасно повідомлене про дату, час і місце розгляду справи за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, про поважність причин неприбуття не повідомило, відзиву на позов не надало. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористався, про причини неприбуття не повідомив, пояснень щодо позову не надав. Третя особа Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному реєстрі нотаріусів, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористалась, про причини неприбуття не повідомила, пояснень щодо позову та витребуваних судом доказів не надала. Тому, зі згоди позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Неявка в судове засідання належним чином сповіщених учасників справи у відповідності до ст.223 ЦПК України в даному випадку не перешкоджає розгляду справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом положень ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Наведені висновки суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 27.03.2019р. по справі №137/1666/16-ц. В судовому засіданні встановлено, що 15 липня 2021 року Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №96551, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , зареєстрованого та проживаючого в [ADDRESS] , який є боржником за Кредитним договором 1107042-А від 12 листопада 2020 року, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №40071779-85 від 13 січня 2021 року є ТОВ «Фінфорс», заборгованість за кредитним договором 1107042-А від 12 листопада 2020 року, строк платежу за яким настав й боржником допущено прострочення плаптежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 13 січня 2021 року по 02 липня 2021 року. Сума заборгованості складає 14220,00 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6000,00 грн; прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 8220,00 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн; строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0,00 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнута плата із стягувача за домовленістю сторін. Загальна сума, що підлягає стягненню - 14220,00 грн. Дата набрання виконавчим написом законної сили 15 липня 2021 року. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання - 3 роки. За заявою ТОВ «ФІНФОРС» постановою Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 05 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса (ВП №67046919) та розпочато виконавчі дії. Зокрема, в рамках якого даного виконавчого провадження приватним виконавцем 05.10.2021р. винесено постанову про арешт коштів боржника, а 08.10.2021р. - постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, Приватний нотаріус Грисюк О.В. витребувані за ухвалою суду від 20 жовтня 2021 року копії документів, що стали підставою для вчинення ним оскаржуваного виконавчого напису не надав, про причини неможливості їх подання не повідомив. Ухвала суду від 15 листопада 2021 року про застосування заходів процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом Вишневим відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишена без реагування. Відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та подання відзиву на позов з можливими запереченнями для спростування позовних вимог [PERSON] . Отже, відповідачем та Приватним нотаріусом всупереч вимог ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду належних, допустимих, достовірних доказів існування безспірності заборгованості позивача перед ТОВ «ФІНФОРС» (як новим кредитором) за кредитним договором 1107042-А від 13.11.2020р. між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] , за наявності якої було б можливим вчинення оспорюваного виконавчого напису. При цьому, суд зважує на ту обставину, що в спірних правовідносинах позивач є слабшою стороною, в зв`язку з чим підлягає особливому правовому захисту, що відповідає основним засадам цивільного законодавства, визначених у ст.3 ЦК України. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі №826/20084/14, залишеної в силі ухвалою вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині: зокрема, пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Згідно ч.5 ст.254 КАС України в редакції, чинній на момент ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст.124 Конституції України, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відтак, дана обставина вказує на те, що після 22 лютого 2017 року вчинення нотаріусами виконавчих написів можливе лише щодо нотаріально посвідчених договорів, тоді як зі змісту оспорюваного виконавчого напису не вбачається, що він був вчинений Приватним нотаріусом Грисюк О.В. стосовно кредитного договору, укладеного між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] саме в нотаріальній формі й доказів протилежного стягувач та приватний нотаріус суду не надали. Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду в постанові від по справі №910/10374/17. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що маються всі правові підстави для задоволення позову й визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 15.07.2021р. Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать й витрати на професійну правничу допомогу. По даній справі [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1362,00 грн (за позовну заяву - 908,00 грн, за заяву про забезпечення позову - 454,00 грн) та на професійну правничу допомогу адвоката Шевчука І.В. в сумі 5000 грн, які підтверджені належними та допустимими доказами (договір про надання правової допомоги №1/05/10/2021 від 05.10.2021р. та додаток №1 до нього, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 12.10.2021р., рахунок №105102021 від 05.10.2021р. та банківська квитанція від 06.10.2021р. про оплату послуг з надання правової допомоги на суму 5000 грн, акт приймання-передачі наданих послуг від 12.10.2021р. з детальним опис виконаних адвокатом послуг. Одночасно суд зважує на ту обставину, що відповідачем не оспорювався вказаний розмір витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, який є співмірним зі складністю даної справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності та розумності таких витрат, й всупереч вимог ст.12, 13, 81, ч.6 ст.137 ЦПК України відповідачем нічим не спростований, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними Великою палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц, Верховним Судом у постанові від 16 грудня 2020 року в справі №730/105/19. Тому, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1362,00 грн сплаченого ним при подачі заяви судового збору та 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а всього - 6362,00 грн судових витрат. Оскільки учасниками справи не було подано вмотивованого клопотання про скасування застосованого за ухвалою суду від 20.10.2021р. заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису, то згідно з ч.7 ст.158 ЦПК України даний захід забезпечення позову продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим судовим рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved