Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 04 жовтня 2008 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 421. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Останні два роки сімейні стосунки погіршились. Сторони втратили взаємоповагу та взаєморозуміння, що унеможливлює подальші шлюбні відносини. У зв'язку з цим припинили фактично шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Крім того, позивач проживає окремо від відповідача у м. Києві. Спільне майно сторони поділили добровільно, претензій один до одного не мають. Дитина залишиться проживати з відповідачем. У судове засідання позивач не з'явився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засіданняне прибула, але звернулася до суду із заявою в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, просить суд розглянути справу за її відсутності. У зв'язку із клопотаннями сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність учасників провадження, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. 211 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що 04 жовтня 2008 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 421. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як не ведення спільного господарювання, небажання позивача надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved