Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи його тим, що 19.05.2016 р. вони з відповідачем уклали договір позики, за яким [PERSON] позичив [PERSON] 163332,00 грн. На підтвердження укладення зазначеного договору [PERSON] написала розписку, якою зобов`язалась повернути кошти до 01.06.2016 р. Відповідач зобов`язання за договором позики належним чином не виконала, на час звернення до суду повернуто лише 68000,00 грн. Просить стягнути з [PERSON] 95332,00 грн боргу за договором позики від 19.05.2016 р., 6684,00 грн - 3% річних, 31534,00 грн - інфляційних згідно ст. 625 ЦК України. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Палій Т.Г. не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить стягнути борг згідно розрахунку за період з 20.10.2016 р. по 20.02.2019 р. (а.с. 61) Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. (а.с. 60) Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримала 30.05.2019 р. (а.с. 57) Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 19.05.2016 р. відповідач [PERSON] позичила у позивача [PERSON] гроші в розмірі 163332,00 грн на строк до 01.06.2016 р. (а.с. 62 - оригінал розписки) Згідно ст. 1047 ч. 2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Ст. 204 ЦК України встановлена презумпція дійсності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. \~ \~ \~ \~Отже, позивачем надано оригінал письмового доказу - розписку позичальника (відповідача) про позику від 19.05.2015 р., яка згідно ст. 1047 ч. 2 ЦК України може бути представлена на підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, в зв`язку з цим, наданий позивачем доказ - розписка від 19.05.2015 р. є належним і допустимим доказом у зазначених спірних правовідносинах, його достовірність стороною відповідача не спростована. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 545 ч. 2 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями ст. 545 ЦК України вказує на те, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано (постанова Верховного Суду від 15.04.2019 р. у справі №308/4387/15-ц). На розписці про позику коштів є записи про часткове повернення боргу відповідачем позивачу: 20.05. повернуто 49000,00 грн (залишок 114332,00 грн), 12.07. - 8000,00 грн (залишок 106332,00 грн), 29.07.- 5000,00 грн (залишок 101332,00 грн), 16.09.- 3000,00 грн (залишок 98332,00 грн), 20.10. - 3000,00 грн (залишок 95332,00 грн). (а.с. 62) Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Боржник,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов`язання,\~на вимогу\~кредитора зобов`язаний\~сплатити суму\~боргу з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми,\~якщо інший\~розмір процентів\~не встановлений\~договором або\~законом (ст. 625 ч. 2 ЦК України). Відповідач [PERSON] \~ не\~виконала зобовязання\~за договором\~позики,\~борг в\~повному обсязі\~до 01.06.2016\~р.\~не повернула,\~внаслідок чого\~станом на\~20.02.2019 р. утворилась заборгованість в розмірі 95332,00 грн - борг за договором позики від 19.05.2016 р., 6684,00 грн - 3% річних, 31534,00 грн - інфляційні, що підтверджується\~розрахунком заборгованості. (а.с. 12-13) На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, позики, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконала умови договору щодо повернення позики, тому права позивача підлягають захисту, потрібно стягнути з відповідача на користь позивача 95332,00 грн - борг за договором позики від 19.05.2016 р., 6684,00 грн - 3% річних, 31534,00 грн - інфляційні. Відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 1335,50 грн судового збору, 2500,00 грн - витрат на правничу допомогу. (а.с. 18) \~ \~ \~ \~

Outcome: approved