Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в якому просить визначити частки у спільній сумісній власності, оскільки на підставі свідоцтва про право власності на житло квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу, відповідачам та [PERSON] й між співвласниками не було вчинено жодних дій щодо визначення часток у спільній сумісній власності, не встановлювався порядок користування житлом, тому позивач просить виділити кожному із співвласників належного майна рівну частку у власності, яка становить 1/5 частки кожному. Крім того, позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на належну частку майна у спільній сумісній власності його матері [PERSON], яка померла 18.10.2010 р., оскільки нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючого документу на належне на праві власності майно померлій [PERSON], у звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач та відповідачі в судове засідання не зявились. Представником позивача надана заява про розгляд справи без його участі та участі його довірителя. Відповідачем [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах відповідачів [PERSON] та [PERSON], також надана заява про розгляд справи без участі відповідачів, які визнали позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 21932 від 03.11.2008 року виданого Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради, копія якого знаходиться в матеріалах справи на аркуші № 8, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належать квартира [ADDRESS]. Між співвласниками не було вчинено жодних дій щодо визначення часток у спільній сумісній власності, не встановлювався порядок користування житлом. 18.08.2010 року померла один із співвласників [PERSON], яка є матірю позивачу, який є єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, позивачу [PERSON] було відмовлено в оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючого документу на належне на праві власності майно померлій [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи, яка знаходиться в матеріалах справи на аркушах № 35-52. Для оформлення спадщини необхідно виділити частки кожного із співвласника спільної сумісної власності , у звязку з чим позивач просить виділити кожному із співвласників належного майна рівну частку у власності, яка становить 1/5 частки кожному та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на належну частку майна у спільній сумісній власності його матері [PERSON], яка померла 18.10.2010 р. Відповідно до ч.1 ст.1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.3, ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України , він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України спадкоємцем першої черги є [PERSON], як син померлої [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна , що є у спільній сумісній власності, вважається , що частки кожного із співвласника у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. На підставі вищевикладеного, з урахуванням обставин справи, а також відсутності спору, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved