Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом\~ до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 08.03.2009 року помер його двоюрідний брат [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу, якої ввійшла, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6192 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №001254 та втому числі, земельна ділянка ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,6294 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №001255, яку він прийняла шляхом спільного проживання після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 21.09.2004 року, але юридично за життя не оформив. Він є спадкоємцем пятої черги за законом, однак в шестимісячний строк після смерті спадкодавця не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так тривалий час не міг вчинити ці дії бо не знав про наявність у померлих земельних ділянок, у нього були відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, йому знадобився значний час для пошук та відновлення втрачених документів, мав поганий стан здоровя та не був обізнаний з нормами законодавства з питань спадкування. Коли він звернувся до нотаріальної контори, йому було розяснено, що строк визначений законом на прийняття спадщини він пропустив і йому потрібно звернутися до суду.\~ Просив визначити йому додатковий строк для вчинення вказаний дій, так як пропустив його з поважних причин.\~ В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в\~ заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради Буринського району Сумської області, в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у звязку з чим суд визнав можливим справу розглянути без його участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 21\~вересня 2004\~року померла\~тітка позивача\~[PERSON],\~яка мешкала\~в с.\~Михайлівка,\~Буринського району\~Сумської області,\~у звязку\~з чим\~відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть ( а.с.7). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї, входячи до кола спадкоємців за законом першої черги, однак юридично не оформив, що підтверджується показами позивача, довідкою Михайлівської сільської ради (а.с.18). \~08\~березня 2009\~року [PERSON],\~який мешкав\~в с.\~Михайлівка,\~Буринського району\~Сумської області,\~у звязку\~з чим\~відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що підтверджується показами позивача, свідоцтвом про смерть, довідкою Михайлівської сільської ради (а.с.11, 17). [PERSON] - позивач у справі, входить до кола спадкоємців пятої черги за законом, що підтверджується свідоцтвами про народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, свідоцтвом про смерть, копією паспорту позивача ( а.с.5,6,9, 12-16). Будучи спадкоємцем пятої черги за законом, позивач заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк не подав, що вбачається з письмової відповіді нотаріуса (а.с.19). Згідно з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру заповіти спадкодавцями не посвідчувалися, спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Частиною 1 статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з розяснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, та сформульованої відповідно до рішень цього Суду правової позиції, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачем з поважних причин, оскільки він проживає не за місцем відкриття спадщини, тривалий час не міг подати заяву про прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність у померлих земельних ділянок, у нього були відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, йому знадобився значний час для пошук та відновлення втрачених документів, мав поганий стан здоровя та не був обізнаний з нормами законодавства з питань спадкування. Такі обставини, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивачки спадкового майна належного спадкодавцю, спадщина до теперішнього часу залишається відкритою, суд визнає поважними, оскільки вони, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, були для неї обєктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили їй своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Стаття 2 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач повязаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, субєктом яких вона є. Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Outcome: approved