Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~Колодязненської сільської\~ради Дворічанського\~району Харківської\~області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті його рідного діда, який помер [INFO] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що наскільки йому було відомо за життя дід не виявляв бажання складати заповіт на будь-кого із своїх рідних. Але на теперішній час з`ясувалося, що у 2015 році він склав заповіт на його ім`я, в якому все майно заповів [PERSON] . Про вищевказаний заповіт йому стало відомо у 2020 році від працівників сільської ради за місцем його колишнього проживання. Після цього він 03 липня 2020 року звернувся до нотаріуса з питання переоформлення спадщини за заповітом після смерті діда, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Вважає причину пропуску поважною і просить цей строк продовжити, визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком 2 місяці. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу в його відсутність. Представник відповідача Колодязненський сільський голова Дворічанського району Харківської області Перепелиця О. в підготовче засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO] , батьком вказаний [PERSON] , мати [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27 березня 1982 року (а. с. 8). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00019188614 від 08 грудня 2017, [PERSON] народилася [INFO] , батьком вказаний [PERSON] , мати [PERSON] (а. с. 4). Виходячи з цього, суд вважає, що [PERSON] є рідним дідом [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 грудня 2015 року (а. с. 9). Згідно із заповітом, посвідченим 19 червня 2015 року державним нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної контори Харківсської області Зашивайко Н. Г., [PERSON] заповів все своє майно онуку [PERSON] (а. с. 6). Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області Зашивайко Н.Г. № 395/02-14 від 03.07.2020 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його діда [PERSON] , у зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] в Дворічанській державній нотаріальній конторі Харківської області не заводилась (а. с. 5). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд враховує посилання позивача на те, що він не міг своєчасно звернутися із заявою до державної нотаріальної контори з об`єктивних причин, а саме він не знав про існування заповіту. У зв`язку з цим, суд визнає поважними причини пропуску позивачем 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. На підставі ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз`яснює представнику відповідача Колодязнянської сільської ради Дворічанського району Харківської області наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи позовні вимоги [PERSON] , суд вважає, що 2 (два) місяця буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved