Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в розмірі 503 000,00 грн. в якості погашення заборгованості за договором позики від 14.03.2016, посилаючись на те, що [PERSON] отримала у борг від нього грошові кошти, зобовязавшись повернути їх до 14.07.2016, однак до теперішнього часу грошові зобовязання не виконі, борг не повернуто. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлялась про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справу за її відсутності не надавала. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.03.2016 між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі укладено договір позики, за умовами якого остання отримала у борг грошові кошти в розмірі 503500,00 грн., що є еквівалентом 19000,00 доларів США, виходячи з офіційного обмінного курсу НБУ на 14.03.2016, та зобовязалась повернути їх не пізніше 14.07.2016. Згідно положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст. 1047 ЦК України встановлює, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як визначено ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановленого договором. Положення ст. 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом (ст. 525 ЦК України). В порушення умов укладеного договору [PERSON] грошові кошти у строк, визначений договором, у добровільному порядку не повернула. Позивачем [PERSON] заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] грошових коштів, переданих ним у борг, в загальному розмірі 503\~000,00 грн.,тобто в меншому, ніж станом на день укладення договору, що не суперечить нормам діючого законодавства. За таких обставин, суд вважає, що позов заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved