Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в обґрунтування якого послався на те, що 09.09.2013 року він уклав з відповідачем договір про надання послуг, згідно якого він 30.09.2013 року виконав дрібний ремонт одного дивана та двох крісел [PERSON], а остання роботу прийняла та претензій до неї не мала, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі наданих послуг, однак оплатила його послуги, вартість яких була встановлена в договорі у 4400 грн., лише в розмірі 3528 грн., заборгувавши йому 872 грн., які сплатити відмовилась, так як, начебто, виявила недоліки в ремонті, тому просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 872 грн., індекс інфляції за прострочення виконання грошового зобовязання за період з жовтня 2013 року по липень 2014 року в розмірі 18 грн. 60 коп. та 3% річних за цей же період в розмірі 24 грн. [PERSON], у свою чергу, звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], в обґрунтування якого послалась на те, що після здійсненого останнім ремонту вона у березні виявила недоліки розійшовся шов на оббивці бильця кресла, тому вона зателефонувала [PERSON] та повідомила йому, що здійснить повну оплату за його послуги тільки після того, як він усуне зазначений недолік, на що отримала відмову, тому просить суд зобовязати останнього в двотижневий строк за свій рахунок усунути недоліки в оббивці бильця крісла, стягнути з [PERSON] на її користь неустойку в сумі 13024 грн. за кожен день затримки усунення недоліків понад встановленого строку та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти зустрічного позову заперечував, пояснив, що виявлений [PERSON] недолік це не його вина, оскільки остання прийняла роботу без претензій, однак, якщо вона відшкодує йому заборгованість по оплаті за виконану роботу, то він безоплатно вирішить це питання. [PERSON] проти предявлених до неї вимог заперечувала, пояснила, що повністю виплатить заборгованість тільки після усунення [PERSON] недоліків, на задоволенні своїх вимог наполягала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Як убачається з матеріалів справи, 09.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір на надання послуг, предметом якого був дрібний ремонт одного дивана та двох крісел [PERSON], вартість якого була встановлена сторонами у 4400 грн. (а.с.4, 5). Згідно акту приймання-передачі від 09.09.2013 року, замовлення було здано та виконано 30.09.2013 року, і у [PERSON] ніяких претензій до виконаних робіт не виникло (а.с.5 зі зворот.боку). Відповідно до умов укладеного договору [PERSON] повинна була здійснити оплату згідно з актами здачі-приймання, що оформлюється відповідним Актом (п. п. 2.2., 3.1. Договору). Згідно усної угоди між сторонами, останні домовились, що [PERSON] буде надана розстрочка оплати послуг в розмірі 4400 грн. у такому порядку: 09.09.2013 року в розмірі 1000 грн., потім 7 числа кожного місяця, починаючи з жовтня 2013 року по травень 2014 року, в розмірі 425 грн. (а.с.8). Однак [PERSON] своїх зобовязань в повному обсязі не виконала, не доплативши [PERSON] 872 грн., що було прийнято останньою в судовому засіданні без заперечень. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час\~прострочення, а також три\~проценти\~річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений\~договором\~або законом. Відтак, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 872 грн., 18 грн. 60 коп. встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання (з жовтня 2013 року по липень 2014 року) (а.с.12) та 24 грн. 3% річних від простроченої суми суд уважає обґрунтованими. Вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 450 грн., витрачених на правову допомогу, задоволенню не підлягають, так як понесення ним таких витрат не підтверджено жодними доказами. Відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову. Щодо зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про безоплатне усунення недоліків товару, стягнення неустойки за порушення термінів безоплатного усунення недоліків товару та моральної шкоди, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобовязаний передати споживачеві продукцію належної якості. У відповідності до ст. 8 цього ж Закону при предявленні споживачем вимог про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його предявлення або за згодою сторін в інший строк. У судовому засіданні з боку сторін було прийнято без заперечень, що шов на оббивці бильця крісла, належного [PERSON], розійшовся, однак [PERSON] заперечував, що це сталося за його вини. У ст. ст. 60, 61 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу доказування між сторонами. Згідно з положенням, передбаченим ст. 60 ЦПК, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Це правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обовязків доказування. Але при вирішенні спорів про захист прав споживачів слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобовязання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виробникові). Таким чином, суд уважає, що саме [PERSON] повинен довести цю обставину, а відтак приходить до висновку, що вимоги про його зобовязання в двотижневий строк за свій рахунок усунути недоліки в оббивці бильця крісла є обґрунтованими. Стосовно вимог щодо стягнення неустойки за порушення термінів безоплатного усунення недоліків товару, то суд знаходить їх безпідставними, оскільки [PERSON] до цього часу не розрахувалась в повному обсязі за надані [PERSON] послуги. Щодо вимог про стягнення з [PERSON] моральної шкоди, то такі вимоги також задоволенню не підлягає, оскільки п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). Таким чином, за наведених вище обставин суд доходить висновку про часткове задоволення зустрічного позову. Разом з тим, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а несплачений [PERSON] судовий збір віднесенню на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial