Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що у січні 2015 року йому стало відомо, що державним виконавцем Леньком А.М., проводячи виконавчі дії по зведеному виконавчому провадженню № 816А/2 з виконання виконавчих документів про стягнення заборгованості з МПП «Простір» на користь відповідачів, було складено акт опису і арешту майна від 14.03.2014 року, в якому описано і накладено арешт на системний блок LG, монітор Samsung Sync Master 740N, принтер Canon E158200, клавіатуру KB1808, блок безперебійного живлення BNT-600, системний блок (менте), монітор, багатофункціональний пристрій SP 1100 S, факс Panasonic KX-ET 932. В серпні 2014 року шляхом розбійного нападу на будівлю, що знаходиться в смт.Короп, Чернігівської області, вул. Вознесенська, 50, вище зазначене майно було державними виконавцями Леньком А.М. та Лисюком Ю.М. викрадене і передане на реалізацію. На даний час все майно реалізоване через електронні торги. Вважає, що електронні торги необхідно визнати недійсними. А тому позивач просить суд визнати за ним право власності на комп»ютерну техніку зокрема: системний блок LG, монітор Samsung Sync Master 740N, принтер Canon E158200, клавіатуру KB1808, блок безперебійного живлення BNT-600, системний блок (менте), монітор, багатофункціональний пристрій SP 1100 S, факс Panasonic KX-ET 932, визнати недійсними електронні торги, а відповідно протоколи проведення електронних торгів №№ 3515, 3551, 3575, 3517, 3514, 3501, 3455, 3569 від 22.09.2014 року та відповідні акти про проведені електронні торги, зобов»язати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повернути йому комп»ютерну техніку, а у випадку неможливого повернення рухомого майна зобов»язати відповідачів [PERSON] підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та [PERSON] державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відшкодувати заподіяну йому матеріальну шкоду у розмірі 9234 грн., та стягнути з відповідачів на його користь сплачений судовий збір. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити по вище викладеним мотивам. Пояснив, що спірне майно було придбане ним і належало йому особисто. У лютому 2014 року він передав дане майно в оренду ТОВ ТП «СВІт». У офісному приміщенні, де проводилося вилучення майна, за адресою: смт Короп, вул. Вознесенська, 50 знаходиться вказана юридична особа ТОВ ТП «СВІт». Підприємство «Простір», майно якого начебто вилучалося, знаходиться за іншою адресою смт Короп, вул. Пробитовська, 8. Вважає дії державних виконавців незаконними, про що неодноразово подавав скарги до суду і до міліції. Крім того, має інформацію, що переможці торгів досі не отримали придбане майно. В судовому засіданні представник відповідача МПП «Простір» - [PERSON] позовні вимоги визнала та пояснила, що на момент вилучення спірного майна 21.08.2014 року працювала на посаді директора МПП «Простір», а зараз є засновником вказаного підприємства. На обліку у підприємства ніколи не було компютерної і офісної техніки. Якби представники ДВС хотіли про це дізнатися, вони могли б звернутися до підприємства із відповідним запитом, але вона жодних запитів не отримувала. Копії запитів, надані ДВС суду, не містять підтверджень про їх вручення адресату. У день вилучення була у відрядженні за межами району, а тому не могла це пояснити. Пізніше неодноразово зверталася до ДВС із заявами про те, що вилучене майно не належить МПП «Простір», але на це ніхто не зважав. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився. В судове засідання представник відповідача [PERSON] дирекції Чернігівського обласного відділення ФССТВП не з»явився, направивши заперечення на позов. В судове засідання представник відповідача ТОВ «Чернігівторг» не з»явився. В судове засідання представник відповідача Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України не з»явився, направивши до суду заперечення на позов. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, направивши до суду заперечення на позов. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явилась. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явилась. В судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області [PERSON] позовні вимоги не визнав, вважаючи проведені виконавчі дії законними. Пояснив, що адреса МПП «Простір» - смт Короп, вул. Вознесенська, 50, зазначена у виконавчому документі Чернігівського окружного адміністративного суду. Тому саме там і проводилися виконавчі дії. Про наявність за вказаною адресою інших юридичних осіб не знав. Документи на придбання спірного майна, надані позивачем, вважає сфальсифікованими та виготовленими після вилучення майна. Також, доказами належності спірного майна МПП «Простір» вважає внесення заперечень підприємством на оцінку майна та відсутність заяв про те, що вилучене майно підприємству не належить. Крім того, зазначив, що системний блок Менте було описано та передано на відповідальне зберігання представнику МПП «Простір» [PERSON] 14.03.2014 року. Але 21.08.2014 року вказаний системний блок був відсутній у зберігача, а тому з підприємства не вилучався, про що було складено акт державного виконавця. Представник третьої особи Менської ОДПІ [PERSON] при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Заслухавши учасників дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 14 березня 2014 року головний державний виконавець Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області [PERSON] у рамках виконавчого провадження № 816А/2 склав акт опису й арешту майна в смт Короп, вул. Вознесенська, 50, що, згідно даного акту, належить МПП «Простір». До акту увійшло і спірне майно, вказане у позові, крім клавіатури КВ 1808 (а.с. 145). 21 березня 2014 року арештоване майно було вилучено і передано на відповідальне зберігання (а.с. 164). При цьому системний блок Менте та клавіатура КВ 1808 не вилучалася. 22 вересня 2015 року [PERSON] підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України провело електронні торги і реалізувало арештоване майно, зазначене у позові, крім системного блоку Менте та клавіатура КВ 1808 (а.с. 32- 35; 179-195). Про відсутність на час вилучення майна системного блоку Менте складено акт державного виконавця (а.с. 166). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник [PERSON] державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області як доказ того, що арештоване і вилучене майно належить МПП «Простір» наводить такі обставини: місцезнаходження підприємства за адресою: смт Короп, вул. Вознесенська, 50 вказано у виконавчому документі суду (а.с. 136); підприємство не надало заперечень того, що арештоване і вилучене майно йому не належить. Але дані твердження відповідача спростовуються наступним: витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, наданим на запит ДВС 14.03.2014 року о 12.32 год., тобто в день здійснення арешту майна, згідно якого адреса МПП «Простір» - смт Короп, вул. Пробитовська, 8 (а.с. 199); зверненням МПП «Простір» до ДВС від 27.03.2014 року про те, що арештоване майно не належить підприємству (а.с. 175). Крім того, позивачем надано видаткову накладну та товарний чек, які підтверджують придбання ним спірного майна у 2013 році (а.с. 5), а також договір оренди обладнання, згідно якого спірне майно передано позивачем в оренду ТОВ ТП «СВІт» (а.с. 203). Відповідачами достовірність вказаних документів не спростована, доказів відчуження спірного майна позивачем на користь МПП «Простір» після його придбання у 2013 році не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірне майно станом на 21.03.2014 року належало [PERSON]. Але зважаючи на не доведення стороною позивача факту вилучення в нього виконавчою службою системного блоку Менте та клавіатури КВ 1808, позовні вимоги щодо вказаного майна задоволенню не підлягають. Крім того, жодною зі сторін не надано суду достовірних доказів існування та місця знаходження вилученого спірного майна на час розгляду справи. Так, позивач надав пояснення про те, що майно не передано покупцям. Також, відповідач [PERSON] у своїх запереченнях вказує, що на даний час майна не отримав. Виходячи з відсутності достовірних даних про те, що майно на даний час існує, не знищено, не розукомплектовано, суд не може задовольнити позовну вимогу про визнання за позивачем права власності на спірне майно. З цих же підстав, а також враховуючи відсутність даних про місцезнаходження і дійсних володільців майна на час розгляду справи, не підлягає задоволенню і вимога про витребування майна з чужого володіння. Процедура проведення електронних торгів щодо реалізації спірного майна була передбачена «Тимчасовим Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» Затверджених Наказом міністерства юстиції України від 16.04.2014 № 656/5 в редакції, що діяла станом на 08.08.2014 року (далі за текстом - Порядок). Згідно з Порядком Організатор (торгів) - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. На час проведення оспорюваних торгів їх організатором було [PERSON] підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Відповідно до п.п. 2-4 Розділу ІІ Порядку передачу майна на реалізацію, перевірку законності його вилучення для реалізації здійснює державна виконавча служба. Згідно п.п. 1-2 Розділу VI Порядку: Після закінчення електронних торгів на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів по лоту у день проведення таких електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня. Система у день проведення електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня розміщує аналогічний протокол електронних торгів по лоту з повною інформацією про переможця електронних торгів в Особистому кабінеті переможця. Протокол електронних торгів роздруковується переможцем електронних торгів із Особистого кабінету, підписується та передається особисто або через представника Організатору або надсилається засобами звязку на поштову адресу Організатора. Відповідно до п.п. 1-2 Розділу VIІІ Порядку: Після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом пяти робочих днів складає акт про проведені електронні торги або акт про реалізацію предмета іпотеки і затверджує його у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За результатами розгляду справи № 6-116цс12 Верховний Суд України висловив правову позицію, згідно якої, відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу . Згідно із ч. 2 ст. 16, ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Таким чином, ураховуючи, те що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. ст. 203, 215 ЦК України). Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»: [PERSON] провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦПК України: Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. В судовому засіданні було встановлено, що державною виконавчою службою було накладено арешт на майно, що не належить особі, яка є боржником у даному виконавчому провадженні, а в подальшому вказане майно було реалізовано. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати недійсними електронні торги, проведені 22.09.2014 року [PERSON] підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України з продажу майна, арештованого 14.03.2014 року, а також скасувати Акти про проведення електронних торгів від 17 листопада 2014 року, затверджені начальником відділу примусового виконання рішень [PERSON] державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області З огляду на правову природу протоколів проведення електронних торгів, про що йшлося вище, той факт, що вони складаються не посадовими особами, а електронною Системою поза волі учасників торгів, позовна вимога про їх недійсність задоволенню не підлягає. Враховуючи роль відповідача Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України у реалізації майна, що передбачена Положенням (про що йшлося вище), суд відмовляє у позовних вимогах до даного підприємства. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу»: Шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. Згідно ст. 1173 ЦК України: Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Позивач не заявляв позовних вимог до держави про відшкодування шкоди, завданої державною виконавчою службою. Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд не може залучати інших відповідачів за власною ініціативою. За таких обставин, позовна вимога про стягнення матеріальної шкоди з виконавчої служби задоволенню не підлягає. Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача частину судових витрат, пропорційну частині задоволених позовних вимог у сумі 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial