Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Камянець-Подільського комунального підприємства «Профдезінфекція» про повернення безпідставно набутих коштів в сумі 38000 гривень , інфляційних втрат в сумі 416 гривень 14 коп., трьох процентів річних в сумі 240 гривень 21 коп., витрат, повязаних з внесенням коштів на розрахунковий рахунок в сумі 380 гривень 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що внаслідок психологічного тиску зі сторони директора підприємства він перевів на рахунок підприємства Камянець-Подільського комунального підприємства «Профдезінфекція» 38000 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що він працював на КП «Профдезінфекція» головним бухгалтером. Протягом листопада - грудня 2014 року сплатив 38000 гривень на рахунок відповідача без достатніх правових підстав так, як не було ніякого рішення про обовязок [PERSON] сплачувати кошти. Кошти підприємства знаходились на розрахунковому рахунку. Для зняття готівки з розрахункового рахунку гроші переводились на картковий рахунок і вже за допомогою платіжної картки знімались з рахунку директором підприємства під звіт. На ці кошти директор підприємства купувала яди, приманки, витратний матеріал в приватних підприємців на ринку. На підставі закупівельних актів ці товарно - матеріальні цінності оприбутковувались на підприємстві і після використання списувались. Платіжною карткою він не користувався і зняти гроші за допомогою платіжної картки не міг бо для зняття коштів з карткового рахунку потрібно було знати код , який в виді СМС повідомлення банком надсилався на мобільний телефон директора. Директор з карткового рахунку зняла 49000 гривень. Гроші сплачувались на картковий рахунок підприємства з 28 листопада 2014 року по 09 грудня 2014 року. 16 грудня 2014 року позивач був у слідчого. Позивач не звертався в міліцію з приводу психологічного тиску на нього через відсутність доказів такого тиску. Згідно наказу по підприємству на директора покладено обовязки касира. Бухгалтер підприємства не має права ввести касу. Річний обіг коштів на підприємстві біля 390000 гривень в рік. В ході судового розгляду позивач також пояснив, що гроші в сумі 38000 гривень мав намір покласти на свій особистий картковий рахунок в банку, але в банківських квитанціях помилково вказав номер не свого карткового рахунку, а карткового рахунку підприємства. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що директор підприємства ніколи не купувала отрутохімікати на ринку в приватних підприємців. Підприємство має декілька фірм, в яких ця продукція купується по мірі необхідності. Підприємство має спеціальний склад для зберігання даної продукції. 24 листопада 2014 року вона виявила платіж біля 100 гривень за касові операції. Директор підприємства запитала в [PERSON] в звязку з чим підприємство повинно було здійснювати даний платіж і за які послуги банку. Позивач чіткої відповіді не дав і сказав, що він сам все з банком вирішить. Тоді директор підприємства взяла в банку виписку з карткового рахунку і виявила, що з карткового рахунку підприємства було знято готівку на суму 49000 гривень. Після цього вона запропонувала позивачу повернути кошти підприємству, або вона буде вимушена звернутись в правоохоронні органи. 24 листопада 2014 року біля 17 год. [PERSON] зателефонував директору і повідомив, що все верне. Також він написав заяву на звільнення. З приводу зникнення коштів з карткового рахунку директор звернулась в міський відділ внутрішніх справ, де було порушено кримінальне провадження. В кінці грудня на підприємстві було викрадено всю бухгалтерську документацію та накопичувальний диск з компютера, на якому вівся бухгалтерський облік, кадрова документація. З карткового рахунку знімались кошти навіть тоді. коли директор підприємства була у відпустці за межами міста. За час роботи [PERSON] на підприємстві не було випадків, щоб позивач допускав помилки при здійсненні переказів коштів, він всі рахунки знав на память. Заслухавши сторони , вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] на картковий рахунок Камянець-Подільського комунального підприємства «Профдезінфекція» було перераховано грошові кошти згідно квитанцій: № 12868950 від 28 листопада 2014 року на суму 12600 гривень, № 12875553 від 02 грудня 2014 року на суму 4500 гривень, № 12891646 від 04 грудня 2014 року на суму 5500 гривень, № 12899630 від 08грудня 2014 року, № 12910745 від 09 грудня 2014 року. В судовому засіданні позивач пояснив, що протягом листопада - грудня 2014 року сплатив 38000 гривень на рахунок Камянець-Подільського комунального підприємства «Профдезінфекція» без достатніх правових підстав так, як не було ніякого рішення про обовязок [PERSON] сплачувати кошти. Загальні підстави для виникнення зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться. Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання зобов'язання з відшкодування шкоди не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що директор підприємства ніколи не купувала отрутохімікати на ринку в приватних підприємців. підприємство має декілька фірм. в яких ця продукція купується по мірі необхідності. Підприємство має спеціальний склад для зберігання даної продукції. 24 листопада 2014 року вона виявила платіж біля 100 гривень за касові операції. Директор підприємства запитала в [PERSON] в звязку з чим підприємство повинно було здійснювати даний платіж і за які послуги банку. Позивач чіткої відповіді не дав і сказав, що він сам все з банком вирішить. Тоді директор підприємства взяла в банку виписку з карткового рахунку і виявила, що з карткового рахунку підприємства було знято готівку на суму 49000 гривень. Після цього вона запропонувала позивачу повернути кошти підприємству, або вона буде вимушена звернутись в правоохоронні органи. 24 листопада 2014 року біля 17 год. [PERSON] зателефонував директору і повідомив, що все верне. Також він написав заяву на звільнення. З приводу зникнення коштів з карткового рахунку директор звернулась в міський відділ внутрішніх справ, де було порушено кримінальне провадження. В кінці грудня на підприємстві було викрадено всю бухгалтерську документацію та накопичувальний диск з компютера, на якому вівся бухгалтерський облік, кадрова документація. З карткового рахунку знімались кошти навіть тоді. коли директор підприємства була у відпустці за межами міста. За час роботи [PERSON] на підприємстві не було випадків, щоб позивач допускав помилки при здійсненні переказів коштів, він всі рахунки знав на память. З копій квитанцій: № 12868950 від 28 листопада 2014 року на суму 12600 гривень, № 12875553 від 02 грудня 2014 року на суму 4500 гривень, № 12891646 від 04 грудня 2014 року на суму 5500 гривень, № 12899630 від 08грудня 2014 року, № 12910745 від 09 грудня 2014 року вбачається, що кошти перераховувались на картковий рахунок підприємства «Профдезінфекція», призначення платежу в квитанціях вказано - повернення коштів, знятих з карткового рахунку, що свідчить що між сторонами існують правовідносини , повязанні з відшкодуванням шкоди підприємству, яка заподіяна в ході виконання трудових правовідносин. Тому в даному випадку відсутні підстави для застосування статті 1212 ЦК України у спірних правовідносинах. Враховуючи, що до правовідносин, які виникли між сторонами не застосовується ст.. 1212 ЦК України, то до даних правовідносин і не застосовується ст.. 1214 ЦК України і позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат, повязаних з внесенням коштів на рахунок - комісії за послуги банку, не підлягає задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] до Камянець-Подільського комунального підприємства «Профдезінфекція» про стягнення інфляційних втрат в сумі 416 гривень 14 коп., трьох процентів річних в сумі 240 гривень 21 коп. не підлягають задоволенню, оскільки обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав. Враховуючи, що позивачем при подачі позову до суду не було сплачено судовий збір , відмовою в задоволенні позову, те, що на час подачі позову судовий збір з майнових вимог повинен був сплачуватись в розмірі 1 % від суми позову, але не менше 243 гривень 60 коп., з позивача на корить держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 390 гривень 36 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved