Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, та зняття їх з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. При цьому, посилається на те, що він є власником кімнати жилою площею 16, 7 кв. м в комунальній квартирі [ADDRESS], де зареєстрований та проживає. Разом з ним в кімнаті зареєстровані його колишня дружина [PERSON] та їх донька [PERSON], [INFO]. В 1997 р. він з [PERSON] припинив вести спільне господарство і відповідачі виїхали з приміщення, а 16.11.1999 р. його шлюб з [PERSON] судом був розірваний. Відповідачі, переставши бути членами його сім'ї, та покинувши квартиру, в ній не проживають, плату за утримання квартири, комунальні послуги не вносять, що вимушує його, позивача по справі, нести додаткові витрати по утриманню житла. Визнання відповідачів втратившими право користування жилим приміщенням необхідно йому для їх зняття з реєстрації по вказаній квартирі відповідно до ст. 7 ч.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання неодноразово не з'являлися, судові повістки повертаються назад до суду без вручення з позначками поштового відділення, що обслуговує зареєстроване місце проживання відповідачів, - «за закінченням терміну зберігання», суд прийняв всі заходи, необхідні для виклику відповідачів в судові засідання, тому суд, враховуючи думку позивача,, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідачів згідно ст.ст. 74, 76, 169 ЦПК України. Треті особи про час, місце слухання справи повідомлялись належним чином, подали заяви про слухання справи без участі їх представників, тому суд, враховуючи думку позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі представників третіх осіб. Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є квартира [ADDRESS] де [PERSON] займає кімнату житловою площею 16, 70 кв. м. Будинок перебуває на утриманні Єдиного районного розрахункового центру Філії №813 Святошинського р-ну м. Києва. Разом з позивачем в жилому приміщенні зареєстровані відповідачі по справі [PERSON] з 1997 р., [PERSON] з 1995 р., і особовий рахунок на житло відкритий на позивача [PERSON] (а.с., 6, 8, 9). Шлюб між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] розірвано 16.11.1999 р. (а.с.7). Позивач по справі одноособово оплачує рахунки за житлово-комунальні та інші послуги (а.с.10-12). Згідно ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 158 ЖК України особи, які не є членами сім'ї власника квартири, користуються жилим приміщенням у будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджатися своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або закону. Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. [PERSON], [PERSON], будучи зареєстрованими в спірній квартирі, не проживають в квартирі більше року перед зверненням з позовом до суду, квартирою не користуються, місце їх проживання невідоме, що є достатнім терміном і безумовними підставами для визнання їх втратившими право користування житлом. Крім того, відповідачі не приймають участі в оплаті на утримання житла та комунальних послуг. Право на користування майном у вигляді квартири є похідним від права власності на квартиру. З боку відповідачів заперечень на позов не поступило, тому відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України суд виходить з тих доказів, що надані позивачами, та правового обґрунтування позовних вимог. Так, як вбачається з актів ЖЕД №8 Святошинського району м. Києва за 2015 рік, було зафіксовано працівниками житлово-експлуатаційної організації непроживання [PERSON], [PERSON] в спірному житловому приміщенні (а.с.13, 54). Не можуть бути задоволені вимоги про зняття відповідачів по справі з реєстрації за адресою: [ADDRESS], з огляду на наступне. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування» та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Спору між позивачем по справі та Святошинським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією щодо зняття відповідачів по справі з реєстрації ще не виникло й відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Визнання відповідачів втратившими право на спірне житло передбачає подальше зняття їх відповідним державним органом з реєстрації за вказаною адресою. Крім того, слід зазначити, що вимоги про зняття з реєстрації, в разі якщо уповноваженим на те державним органом буде відмовлено у вчиненні такої дії, мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Крім того, Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація не є відповідачами по справі, тому суд не вправі їх зобов'язувати вчинити певні дії щодо зняття відповідачів з реєстрації. В порядку ст. 33 ЦПК України позивач не заявляв про притягнення вказаних державних органів до участі в справі в якості відповідачів чи співвідповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: partial