Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить виключити відомості про нього як про батька [PERSON], [INFO], з актового запису про її народження. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказує, що 27 грудня 1991 року він уклав шлюб із відповідачкою [PERSON], яка [INFO] народила доньку - [PERSON]. Вказану дитину позивач не вважає своєю донькою, посилаючись на те, що він не може бути її батьком, оскільки [PERSON], з якою він певний час проживав як до, так і після укладення шлюбу, досить тривалий час не в змозі була завагітніти, в зв'язку з чим дитини в них не було. Також, [PERSON] стверджує, що після народження дитини, відповідачка запевнила його про те, що він є батьком дитини, але після вчинення актового запису про народження дитини, він зрозумів, що не є її батьком з вищевказаних підстав, а тому просить суд задовольнити його позов. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, при цьому подали до суду відповідні заяви за вх. № 314/01-34/14 та № 315/01-34/14 від 14 лютого 2014 року, згідно яких вони наполягають на задоволенні позову та просять суд розгляд справи провести за їх відсутності (а.с.56, 57). Відповідачка також в судове засідання не з'явилася, подавши до суду відповідні заяви за вх. № 01-33/2019 від 05 вересня 2013 року та № 388/01-34/14 від 20 лютого 2014 року, згідно яких вона заперечує проти позову та просить суд розгляд справи провести за її відсутності (а.с.17, 58). Представник третьої особи - Відділу ДРАЦС Реєстраційної служби Стаханівського міського управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву від 06 лютого 2014 року про розгляд справи за відсутності представника відділу (а.с.55) У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не здійснювалося. Врахувавши позиції сторін та представника позивача, викладені в їх відповідних заявах, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, 27 грудня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований відділом РАГС м. Стаханова Луганської області, після реєстрації цього шлюбу дружині присвоєно прізвище: «[PERSON]», про що в книзі реєстрації про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 1053, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 27 грудня 1991 року відділом РАГС м. Стаханова Луганської області (а.с. 6). Згідно рішення Коломацького районного суду Харківської області від 01 вересня 2010 року вищевказаний шлюб розірваний (а.с 59) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 22 грудня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області(а.с.07), [INFO] народилася [PERSON], і її батьком записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень 18 грудня 2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області зроблено відповідний актовий запис про народження за № 604 (а.с. 7). Аргументуючи своє право на оспорювання батьківства, позивач послався на ст. 136 Сімейного кодексу України, що на теперішній час регулює спірні правовідносини, а не на ст. 56 КЗпШС, якою регулювалися такі відносини на момент народження дитини, тобто станом на [INFO]. Суд погоджується із такою позицією позивача, оскільки у відповідності до п. 1 Прикінцевих положень СК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і, за загальним правилом, застосовується до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності. Беручи до уваги те, що сімейні правовідносини між позивачем та дитиною як між батьком та дитиною тривають на теперішній час і сімейні відносини щодо оскарження батьківства виникли після 01 січня 2014 року, суд вважає за доцільне керуватися відповідними положенням СК України, що регулюють такі правовідносини. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно висновку експерта №357 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 08 січня 2014 року вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше ніж 99,99%, і в зв'язку з цим, згідно Hummel K at all «Biostatistishe Abstammugs-begutachung mit blutgrunden» Stuttgart, 1971, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (а.с.42). Таким чином, беручи до уваги, що відповідачем за правилами ст.ст. 58-60 ЦПК України не надано належних і допустимого доказів, які б свідчили про відсутність кровного споріднення між ним та [PERSON], [INFO], батьком якої він записаний в актовому записі про народження, суд не знаходить підстав для задоволення позову. З огляду на те, що позов задоволенню не підлягає, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, йому не відшкодовуються.

Outcome: dismissed