Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт його постійного проживання на території України за станом на 13.11.1991 року. В обґрунтування заяви заявник зазначив, що він прибув в 1991 році на постійне проживання на територію України із республіки Азербайджан разом із дружиною та двома дітьми - сином [PERSON] та [PERSON]. В вересні 1991 року заявник з родиною приїхав до м. Дніпропетровськ, де проживав за адресою [ADDRESS] до червня 1999року. В 1998 році він втратив паспорт громадянина колишнього СРСР, в зв'язку з чим звернувся до Кіровського РВ міліції в м. Дніпропетровську та отримав паспорт громадянина України. При отриманні паспорта громадянина України заявник надав до райвідділу міліції домову книгу, де була зазначена його прописка на 13.11.1991 року. В 1999 році заявник з родиною переїхав до м. Павлограда Дніпропетровської області. Вказує, що з червня 1999 року він переїхав проживати в [ADDRESS]. Також вказує, що він постійно працював на різних підприємствах на території Павлоградського району Дніпропетровської області. З 2008 року він є приватним підприємцем. Встановлення факту постійного проживання на території України, станом на 13 листопада1991 року, необхідно для того щоб документуватися паспортом громадянина України для виїзду за кордон. У судовому засіданні заявник та його представник [PERSON] підтримали заяву, посилаючись на доводи викладені в заяві та на пояснення надані в судовому засіданні. Представник заінтересованої особи - Малєжик Т.А. в судовому засіданні заперечувала проти встановлення факту постійного проживання [PERSON] на території України станом на 13 листопада 1991 року. Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає задовольнити заяву за наступних підстав. Відповідно довідки голови квартального комітету №2 Ленінського району м. Дніпропетровська Вержиковскої Н.І. заявник [PERSON] проживав с 1991року по 1995 рік без реєстрації за адресою [ADDRESS].(а.с.5). Згідно довідки, виданої сільським головою Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської ради, [PERSON] зареєструвався та проживає з червня 1999 року по теперішній час за адресою [ADDRESS].(а.с.6). Відповідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, [PERSON] з 2008 року є приватним підприємцем(а.с.7). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знайом з заявником з кінця 90-х років. Познайомились вони на пр..Петровського в районі ринку, де заявник проживав з сім'єю. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що знає заявника з березня 1991 року. ЇЇ звісно, що заявник проживав в [ADDRESS]. В той час вона працювала в 6 -ой міської лікарні і [PERSON] приводив до неї свого племінника. Свідок [PERSON] знайомі з заявником з 1991року. [PERSON] звертався до нього на початку 1991року для оформлення документів. На той час свідок працював перекладачем. В зв'язку з цім йому звісно, що [PERSON] мешкав приблизно в районі [ADDRESS]. Згідно із ст. 3 Закону України „Про громадянство України громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, а також особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України „Про громадянство України (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до п. 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215 встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved