Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок невиконання попереднього договору, на суму 2 млн. 53 тис. 776 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 8 листопада 2011 р. між ними було укладено попередній договір, який посвідчений нотаріально. За цим договором він мав набути право власності на нежитлове приміщення магазину площею 90 кв. м за адресою: м. Олександрія, проспект Леніна, 77/8, що мало бути створене та введене в експлуатацію продавцем у строк до 31 грудня 2011 р. До цієї дати сторони домовилися укласти основний договір купівлі продажу. Нотаріус розяснив сторонам про наслідки ухилення від укладення основного договору - відшкодування збитків. Сторонами була обумовлена й вартість предмету договору купівлі-продажу нерухомого майна - 1000 000 грн., що на час укладення попереднього договору було еквівалентно 125\~000 доларів США. Відповідач набув право власності на обєкт нерухомості на підставі договору купівлі-продажу, що посвідчений нотаріусом. Право оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування підтверджується договором оренди від 3 червня 2008 р. Дозвіл на реконструкцію адміністративної будівлі та її розширення за рахунок добудови в межах земельної ділянки підтверджується рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 19 червня 2008 р. Відповідач ухилявся від укладення основного договору у визначений попереднім договором строк. Досі він, позивач, право власності на приміщення магазину не набув. Внаслідок невиконання умов попереднього договору відповідачем йому спричинено збитки, які полягають у неповерненні коштів на суму 125\~000 дол. США , що виходячи з офіційного курсу долара США по відношенні до гривні - 15, 672305 становить 2 млн. 53 тис. 776 грн. Під час судового розгляду справи позивач відмовився від частини вимог, в звязку з чим суд прийняв ухвалу про закриття провадження в цій частині, та просив стягнути з відповідача 1000 000 грн., пояснивши, що договір купівлі-продажу нежитлового приміщення не укладено, кошти йому, [PERSON], не повернуто. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов визнав частково на суму 880\~000 грн. та пояснив, що договір купівлі-продажу нерухомого майна між сторонами у спорі не було укладено з тих причин, що на момент виконання зобовязання майно перебувало в іпотеці, а коли [PERSON] розрахувався з боргами банку, на майно було накладено арешт за іншими борговими зобовязаннями. Проти укладення мирової угоди позивач відмовився. Відповідач частково розрахувався з позивачем, сплативши йому 120\~000 грн., але письмового доказу на підтвердження отримання коштів позивачем немає. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] та його представника [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 8 листопада 2011 р. сторони у справі досягли домовленості, яку в той же день оформили письмово та посвідчили нотаріально як попередній договір про завершення відповідачем за кошти позивача будівництва приміщення магазину, що знаходиться в м. Олександрії, проспект Леніна,77 , введення його в експлуатацію та укладання до 31 грудня 2011 р. договору купівлі-продажу цього приміщення. На виконання цієї домовленості позивач сплатив відповідачу 1000 000 грн. За умовами попереднього договору у разі, якщо сторона необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, вона зобовязана відшкодувати іншій стороні збитки , завдані простроченням основного договору. У разі, якщо будь-яка із сторін ухиляється від укладення основного договору інша сторона має право звернутися до судку з позовом про примусове укладення основного договору відповідно до положень цього договору. Договір купівлі-продажу сторонами укладено не було, відповідач досі не повернув сплачену позивачем обумовлену суму. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Однією з встановлених ч. 2 ст. 11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори.\~\~ Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Згідно ч.3 ст. 635 ЦК України зобовязання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку(у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Оскільки договору купівлі продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Така правова позиція викладена в постанові Судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі № 6-176цс12. Позивач розглядає зазначену суму як збитки, хоча в дійсності просить повернути передоплату (аванс), сплачену в рахунок майбутнього договору купівлі -продажу.\~ Доводи представника відповідача про те, що останній частково розрахувався з позивачем, суд не приймає до уваги, бо вони не підтверджені належними допустимими доказами. Між тим, відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач заперечує факт отримання ним коштів від відповідача в сумі 120 000 грн. Відтак суд стягує на користь позивача 1 000 000 грн. В звязку з задоволенням позову відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України відповідач має компенсувати позивачеві понесені останнім судові витрати на суму 3 654 грн.

Outcome: approved