Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Мотивуючи свої вимоги тим, що він з [PERSON] мали інтимні стосунки з 2006 року, з серпня по грудень 2013 року проживали за єдиною адресою. [PERSON] завагітніла та 09.10.2013 року стала на облік до лікувальної установи як вагітна. Вони разом відвідували медичну установу, за наслідками якого він зберіг результати ультразвукового дослідження плоду. В грудні 2013 року вона розірвала з ним стосунки та почала проживати з [PERSON], а у березні 2014 року повідомили його, про те, що він не являється батьком дитини, після чого відносини між ними припинились. Проте, в грудні 2015 року він дізнався про те, що [PERSON] народила хлопчика, батьком якого являється саме він, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити, а відповідачі [PERSON], [PERSON] їх визнали, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності із визнанням позовних вимог. Представник відповідача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 16 травня 2016 року, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачами позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що позивач з [PERSON] мали інтимні стосунки з 2006 року, з серпня по грудень 2013 року проживали за єдиною адресою. [PERSON] завагітніла та 09.10.2013 року стала на облік до лікувальної установи як вагітна; згодом позивач з [PERSON] розтались. 06 грудня 2013 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (а.с.84), а [INFO] народила сина [PERSON], батьком якого записаний [PERSON] як її чоловік (а.с.85). В грудні 2015 року позивач дізнався про те, що [PERSON] народила хлопчика, батьком якого являється саме він. Ухвалою суду по даній справі призналачась судово-біологічна (судово-генатична) експертиза, проте залишена без виконання з підстав її відкликання з експертної установи сторонами за наслідками визнання відповідачами батьківства позивача щодо дитини. В судовому засіданні відповідачі визнали батьківство позивача щодо малолітнього [PERSON], про що надали відповідні письмові заяви. Відповідно до ч.1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. За таких підстав суд вважає за необхідне відновити батьківські права позивача щодо його сина. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимогипозивача доведені, обставини, викладені в позові підтверджуються наявними в матеріалами справи доказами, й визнані відповідачами, а відтак є всі законні підстави для їх задоволення; обставини, що спростовують позовні вимоги не встановлені. На підставі викладеного, ст. 129 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та

Outcome: approved