Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на власне утримання. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є його батьком. З 01 жовтня 2019 року позивач навчається на денній формі навчання у вищому навчальному закладі - Університеті права та адміністрації в м. Жешові, Республіка Польща. Стверджуючи, що у зв`язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги, яку батько спроможний надавати, [PERSON] просив стягувати з батька аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання в університеті. В подальшому зменшив позовні вимоги та просив стягувати з відповідача 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу). Виклад позиції позивача та заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог. В судове засідання позивач не з`явився, його представник позов підтримав повністю з урахуванням зменшених позовних вимог та просив його задоволити із зазначених в ньому підстав. Пояснив, що позивач не працює та потребує матеріальної допомоги. Наразі витрати по утриманню сина несе лише мати. Батько, на його думку, в змозі надавати допомогу, однак самоусунувся від її надання. Відповідач в судове засідання не з`явися, в направленому на адресу суду відзиві позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/12 частини всіх його доходів. Його представник пояснив, що відповідач фінансово допомагає синові з урахуванням своїх можливостей. З 2018 року відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON] , а в 2020 році в нього народився син [PERSON] . Оскільки його дружина перебуває у декретній відпустці, відповідач утримує і її, і малолітнього сина. На даний час відповідач як військовослужбовець не забезпечений житлом, а тому несе витрату по найму житла. Просив, також, врахувати, що його син має на рахунках у банках України власні кошти. Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки від 23.09.2019 року [PERSON] , [INFO] , було прийнято до Університету права та адміністрації в м. Жешові на період з 01.10.2019 року до 30.09.2022 року на стаціонарне навчання першого ступеню на спеціальність Адміністрація/Управління на платній основі. Згідно наданих позивачем платіжних доручень його мати [PERSON] за 2019-2020 роки перерахувала 8900 польських злотих за його навчання та 2380 польських злотих за проживання. Позивачем надано також виписки по банківському рахунку на підтвердження понесення ним витрат на придбання продуктів харчування, оплати вартості дороги, залізничних та комунікаційних послуг, книг та ін. Згідно з випискою по рахунку [PERSON] має в АТ КБ «Приватбанк» два відкриті рахунки в загальному розмірі 67185,46 грн. Як встановлено з електронної декларації відповідача його дохід за 2019 рік склав близько 427000 грн, а в 2020 році він придбав за 159400 грн гараж. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] відповідач 21 вересня 2018 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після укладення шлюбу взяла прізвище чоловіка. [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до договору оренди від 31.07.2020 року [PERSON] винаймав квартиру шість місяців з розрахунку 8500 грн за місяць. Відповідачем надані товарні чеки та платіжні доручення на підтвердження придбання товарів для малолітнього сина, оплату комунальних послуг, придбання продуктів харчування, медичного обстеження, а також довідку про наявність хвороби у його дружини, яка потребує оперативного втручання. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Як встановлено ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин зазначених уст.182 СК України. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позиція суду щодо заявлених вимог. В ході розгляду справи було встановлено, що на даний час позивач досяг повноліття і продовжує навчатись на денній формі навчання на платній основі. Стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідач не заперечував факт, що син у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки визнав позов частково. Він, також, визнав, що має змогу надавати таку допомогу, однак у меншому розмірі, ніж просить відповідач - 1/12 частина його доходу. Обгрунтовуючи свої заперечення відповідач, в тому числі, посилався на його потреби у наймі житла, оплаті комунальних послуг та продуктів харчування. Наявність у відповідача витрат на харчування, одяг, засоби гігієни суд не ставить під сумнів, оскільки вони покликані забезпечити його нормальну життєдіяльність і щоденні фізіологічні потреби. Однак, їх наявність притаманна в тій же мірі і позивачу, і його матері, на яку також покладено рівнозначний обов`язок по утриманню повнолітнього сина. Суд, також, враховує, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, достатню для покриття витрат, пов`язаних з забезпеченням умов для проживання. Більше того, його доходи дозволили йому у 2020 році придбати нерухоме майно на суму близько 160 000 грн, що свідчить про наявність достатніх можливостей для покриття витрат на забезпечення власних матеріальних потреб. Суд відхиляє, також, посилання відповідача на необхідність утримання та лікування дружини. Так, згідно електронної декларації за 2020 рік його дружина отримала дохід близько 180000 грн. Враховуючи, що вона є військовослужбовцем держава гарантує їй лікування за рахунок коштів державного бюджету. Однак, враховуючи, що на утриманні відповідача перебуває малолітня дитина, а також наявність власних коштів у позивача на рахунках в банківських установах та їх розмір, виходячи з рівності обов`язку обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможності останніх її надавати з урахуванням їх доходів, суд вважає за можливе позов задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/7 частини його доходу щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання, тобто до 30.09.2022 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені судові витрати, а на користь держави - 908 грн судового збору. При цьому, суд враховує, що відповідач хоча і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, однак лише при зверненні до суду за захистом їх прав. У даній справі правовідносини не стосуються прав позивача саме як учасника бойових дій, а спір виник між батьком і сином щодо стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved