Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди в сумі 1 684 грн та моральної шкоди в сумі 50 000 грн, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.02.2016 року відповідач умисно наніс йому один удар сокирою по лівій стопі, чим спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.04.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік. Зазначає, що на лікування він здійснив витрати в сумі 1 684,00 грн. Крім матеріальної шкоди, йому завдана моральна шкода, яка виразилась у фізичних та душевних стражданнях в зв'язку із ушкодженням здоров'я, порушенні нормальних життєвих зв'язків. Розмір моральної шкоди позивач визначає в сумі 50 000 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.3 ст. 76 ЦПК України (а.с.38.39), клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав. Суд, у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.04.2017 року [PERSON] 03.02.16 року близько 22 години 30 хвилин, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою: [ADDRESS] на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс удар сокирою стопі [PERSON], чим спричинив останньому тілесні ушкодження, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступню тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров'я понад 21 день. Цим же вироком [PERSON] визнано винним і засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання за вироком суду, встановивши іспитовий строк терміном на один рік. Вирок набрав законної сили 13 травня 2017 року (а.с.4-7). Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, обставини заподіяння відповідачем позивачу тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості встановлені вироком суду. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З виписного епікризу №1687 вбачається, що [PERSON] перебував на лікуванні з 04.02.2016 року по 26.02.2016 року в травматологічному відділенні ЧМЛ №2 з діагнозом: рубана рана тильної поверхні лівої ступні з пошкодженням сухожилків розгиначів ІІІ-IV пальців, згиначів IV пальця, відкриті переломи основних фаланг ІІ-ІІІ- IV-V пальців зі зміщенням (а.с.54). У подальшому в період з 27.02.2016 року по 04.03.2016року, а також з 15.03.2016 - 24.03.2016 перебував на амбулаторному лікуванні (а.с.41-53). На підтвердження розміру завданої шкоди позивач надав копії чеків на придбання ліків, копії квитанції про сплату благодійного внеску на загальну суму 1 675,71 грн (а.с.12-13). Так як факт заподіяння матеріальної шкоди знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв'язку з протиправними діями [PERSON], суд вважає, що майнова шкода підлягає відшкодуванню. При визначенні розміру шкоди суд враховує вартість придбаних [PERSON] ліків згідно наданих позивачем копій чеків, що були використані під час його лікування (а.с.12,13). Разом з тим, сплачені [PERSON] благодійні внески на суму 411 грн (115+42+24+230) є необґрунтованими та не підлягають відшкодуванню. Крім того, суд не приймає до уваги і чеки на суму 148,90 грн (104,26 + 23,15 + 21,49), так як позивачем двічі надані платіжні документи на зазначену суму на придбавання лікарських засобів. Матеріальна шкода, спричинена [PERSON] внаслідок вчинення [PERSON] злочину у добровільному порядку відповідачем не відшкодована. За таких обставин суд вважає, що розмір матеріальної шкоди, завданої [PERSON], внаслідок злочину, слід визначити у сумі 1 115,81 грн. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. На підставі п.1 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною першою ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Як зазначено у п.9 цієї ж постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. У ході судового засідання безспірно встановлено, що [PERSON] вчиненим злочином заподіяна моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях у зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, неможливості вести звичайний спосіб життя, характеру вимушених змін у житті, перенесеного болю та незручностей у побуті. Враховуючи тривалість та ступінь душевних страждань, перенесеного позивачем стресу та фізичного болю, ступінь вини відповідача та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 10 000 грн, які є обґрунтованою компенсацією за завдану моральну шкоду. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню саме з наведених вище мотивів. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 280 грн. 00 коп.(640 грн. 00 коп. - за вимогу майнового характеру та 640 грн. 00 коп. - за вимогу немайнового характеру).

Outcome: partial