Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що позивач, згідно свідоцтва про право власності від 09.04.2014 року індексацій ний номер 20205088 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.04.2014 року, є власником домоволодіння у [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрована але фактично не проживає [PERSON], з якою позивач [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі та рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20.04.2012р. даний шлюб було розірвано, а тому відповідач не є членом сім'ї позивача. Оскільки відповідач [PERSON] в будинку не проживає, позивач вважає, що вона втратила право на користування житлом у ньому і просить визнати її такою. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився але на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час і місце його проведення повідомлявся в установленому законом порядку, про що є дані в матеріалах справи, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані позивачем в підтвердження позовних вимог письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що, житловий будинок у [ADDRESS], належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 09.04.2014 року індексацій ний номер 20205088 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.04.2014 року. Згідно довідки Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 15.04.2014р. №1247, [PERSON], дійсно зареєстрована у домоволодінні по [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження домоволодіння позивача від 17.04.2014р. та заяв [PERSON] та [PERSON], встановлено, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 01.09.2013 року. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сім'ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована але фактично не проживає в будинку у [ADDRESS], а тому втратила право користування житловим приміщенням в даному будинку. Будь-яких цивільно-правових угод з власником будинку, які давали б право відповідачу користуватися жилим приміщення у ньому, відповідач не укладала. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що [PERSON] має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщення в домоволодінні [ADDRESS].

Outcome: approved