Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Просив стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 23951,14 грн.; середню заробітну плату за час затримки її виплати з дня звільнення по день звернення з позовом до суду (19.10.2020 р.) в розмірі 41080,10 грн., а також стягувати з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки з дати звернення до суду (19.10.2020 р.) по день фактичного розрахунку за такою формулою: М*5\~923,95\~+\~Д*276,82, де М - кількість повних місяців затримки проведення розрахунку, Д - кількість робочих днів затримки розрахунку. В обґрунтування позову посилався на такі обставини. Впродовж травня 2016 р. - березня 2020 р. на підставі трудового договору він працював водієм автотранспортного засобу, водієм автотранспортного засобу 2 класу та сторожем у філії «Христинівський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». 27.09.2018 р. філія «Христинівський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» реорганізована у філію «Уманська дорожньо - експлуатаційна дільниця» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». 19.03.2020 р. він звільнився з роботи в філії «Уманська дорожньо - експлуатаційна дільниця» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» згідно з ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням). На день звільнення з роботи відповідач нарахував, але не виплатив йому заборговану за листопад 2019 р.- березень 2020 р. заробітну плату в розмірі 23951,14 грн. З приєднаної до позову детальної інформації про юридичну особу випливає, що філія «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є відокремленим підрозділом юридичної особи - ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», без права юридичної особи і здійснює свою діяльність від його імені та в його інтересах. За таких обставин обов`язок по виплаті заборгованих йому сум заробітної плати несе ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», як роботодавець. Розрахунок середнього заробітку проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р., виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Пункти 10, 11 ч. 7 ст. 265 ЦПК України унормовують, що приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Відповідачем ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» було подане до суду письмове пояснення на позовну заяву, в яких відповідач просив позовну вимогу про стягнення заробітної плати задовольнити частково в сумі 19041,16 грн., а в задоволенні позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку відмовити повністю. У письмовому поясненні зазначено, що з визначеним позивачем розміром заборгованості в сумі 23951,14 грн. підприємство не погоджується, оскільки він не відповідає дійсності. Згідно з довідкою філії «Уманська ДЕД» заборгованість відповідача перед позивачем за період з листопада 2019 р. по березень 2020 р. становить 19041,16 грн. Із вказаною позивачем сумою та розрахунком середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку підприємство не погоджується, оскільки він проведений неправильно. За основу розрахунку середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку позивачем взятий розмір середньоденної заробітної плати в сумі 276,82 грн., тоді як згідно з довідкою філії «Уманська ДЕД» №1 від 20.01.2021 р. розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 266,35 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, та не заперечували проти винесення заочного рішення. Представник відповідача\~ДП «Черкаський\~облавтодор» ВАТ\~«Державна акціонерна\~компанія «Автомобільні\~дороги України»\~у судове\~засідання не\~з`явився,хоча відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, від відповідача також не надійшло заяви про розгляд справи за відсутності його представника, ним не поданий відзив. Суд вважає, що представник відповідача не з`явився у судове засідання без поважних причин. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та його представник у судовому засіданні не заперечував проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення\~позивача та\~його представника,\~дослідивши письмові\~докази:\~копії трудової книжки позивача [PERSON] , довідки філії «Уманська ДЕД» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про заборгованість відповідача перед позивачем за період з листопада 2019 р. по березень 2020 р., довідки філії «Уманська ДЕД» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» №1 від 20.01.2021 р. про розмір середньоденної заробітної плати позивача [PERSON] , інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що 19.03.2020 р. позивач [PERSON] був звільнений з роботи в філії «Уманська дорожньо - експлуатаційна дільниця» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» за власним бажанням згідно з ст. 38 КЗпП України відповідно до наказу № 12-о/с від 19.03.2020 р. На день звільнення з роботи відповідач нарахував, але не виплатив позивачу заборговану за листопад 2019 березень 2020 р. заробітну плату в розмірі 23951,14 грн., що стверджується довідкою філії «Уманська дорожньо - експлуатаційна дільниця», копія якої наявна в матеріалах справи. Згідно\~з ст.\~116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У своєму письмовому поясненні відповідач не погодився з розміром нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати, та вказав, що стягненню підлягає заборгованість із заробітної плати в розмірі 19041,16 грн. При визначенні розміру нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати, слід врахувати, що стягненню підлягає заборгованість із заробітної плати з врахуванням податків, обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України і які відраховуються (утримуються) при виплаті заробітної плати. Тому стягненню підлягає заборгованість із заробітної плати в розмірі 23951,14 грн. Позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.03.2020 р. (день звільнення) по 19.10.2020 р. (день подачі позову до суду) у розмірі 41080,10 грн. підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розрахунок середнього заробітку проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (надалі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р., виходячи з виплат за останні два календарні місяці. В п.8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до вимог Порядку для виплати середнього заробітку за весь час затримки необхідно сумувати заробітну плату за січень - лютий 2020 р. В п.2 Порядку визначено, що якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Кількість відпрацьованих днів у січні-лютому 2020 р. - 41. Загальна сума заробітної плати у січні-лютому 2020 р. - 11349,82 грн. Розмір середньоденної заробітної плати - 276,82 грн. Період затримки проведення повного розрахунку при звільненні: 20.03.2020 р. - 19.10.2020 р. Середньоденна кількість робочих днів у цьому періоді - 21,4 (150 (кількість робочих днів з 20.03.2020 р. по 19.10.2020 р. :7 (місяців) = 21,4). Розмір середньомісячної заробітної плати 21,4 х 276,82 грн. = 5923,95 грн. 5953,95 грн. х 6 (повні місяці 04, 05, 06, 07, 08, 09) = 35543,70 грн.; 276,82 х 8 (кількість робочих днів з 19.03.2020 р.)= 2214,56 грн.; 276,82 х 12 (кількість робочих днів до 19.10.2020 р.) = 3321,81 грн. Всього: 41080,10 грн. У своєму письмовому поясненні відповідач не погодився з розміром середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та вказав, що за основу розрахунку необхідно брати розмір середньоденної заробітної плати в сумі 266,35 грн., як про це вказано в довідці філії «Уманська дорожньо - експлуатаційна дільниця» від 20.01.2021 р., копія якої наявна в матеріалах справи. Суд не погоджується з вказаним розрахунком середньоденної заробітної плати, оскільки при його проведенні за основу взяті дані, які суперечать даним довідки тієї ж філії «Уманська дорожньо - експлуатаційна дільниця» щодо розміру нарахованої позивачу заробітної плати за лютий 2020 р., копія якої наявна в матеріалах справи. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення по 19.10.2020 р. в розмірі 41080,10 грн., виходячи з середньоденної заробітної плати в розмірі 276,82 грн. Позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки з дати звернення до суду (19.10.2020 р.) по день фактичного розрахунку за формулою: М*5923,95 + Д*276,82, де М - кількість повних місяців затримки проведення розрахунку, Д - кількість робочих днів затримки розрахунку, не підлягає задоволенню з таких підстав. В обґрунтування\~цієї позовної\~вимоги позивач\~посилався на\~пункти 10,\~11\~ч.\~7\~ст.\~265\~ЦПК України,\~які унормовують,\~що суд,\~приймаючи рішення\~про стягнення\~боргу,\~на який\~нараховуються відсотки\~або пеня,\~може зазначити\~в рішенні\~про нарахування\~відповідних відсотків\~або пені\~до моменту\~виконання рішення\~з урахуванням\~приписів законодавства\~України,\~що регулюють\~таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому\~розділом VII\~цього Кодексу. Однак, в ч.7 ст. 265 ЦПК України відсутні пункти 10, 11. Вказані в попередньому абзаці рішення норми ЦПК України містяться в частинах 10, 11 ст. 265 ЦПК України. Відмовляючи у задоволенні вказаної позовної вимоги, суд виходить з того, що на суму заборгованості із заробітної плати, яка підлягає стягненню за рішенням суду, відсотки або пеня не нараховуються. З сум нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні при їх виплаті підлягають відрахуванню податки, обов`язкові платежі та збори, передбачені законодавством України. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: partial