Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання поширеної інформації недостовірною та її спростування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] редакцією ТОВ «Інформаційне агентство «Агенство соціально-політичних ініціатив» на веб-сторінці, яка знаходиться за посиланням [INFO] , було опубліковано статтю під назвою « [INFO]», де були фрагменти наступного змісту: «Також він розповів ASPI , що під час однієї з попередніх акцій суддя [PERSON] намагався його підкупити. «Мені телефонували, пропонували сто тисяч доларів, щоб ми не проводили проти нього акцію. Співорганізатори акції, учасники ГО «Стоп Корупції», розповіли ASPI , що вже давно розслідують корупційну діяльність [PERSON] та навіть постраждали через це - їм розбили автомобіль. «Ми приїхали до Київського суду міста Одеси, де головуючий [PERSON] , він побачив наш автомобіль і буквально через хвилин 5-10 з`являється стареньке авто, зупиняється спочатку навпроти нашого автомобіля - і прицільно розбиває ліву сторону нашої машини. Нам довелось ремонтувати і двері водійські, і крило переднє. Це було зроблено цілеспрямовано». Таким чином, відповідачі стверджували, що позивачем вчинені протиправні дії, які підпадають під визначення злочину. Позивач вважає, що інформація, а саме: що [PERSON] намагався підкупити [PERSON] , щоб останній не проводив проти нього акцій, є недостовірною та порушує немайнові права позивача. На день звернення до суду з даним позовом, відносно відповідач [PERSON] не звертався до органів поліції, із заявою про вчинення [PERSON] злочину. 08.01.2020 від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Агентство соціально-політичних ініціатив» надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки в абзацах 6-7 оспорюваного матеріалу, відповідач 1 опублікував висловлювання та позицію Голови правління ГО «Всеукраїнська народна рада протидії корупції та громадської експертизм влади». Оспорюванні висловлювання про начебто підкуп [PERSON] [PERSON] належать останньому, котрий озвучив це публічно на акції протесту під будівлею ВККС України. В абзацах 8-9 оспорюваного матеріалу, було оприлюднено пряму мову учасника пікету [PERSON]. Згідно п.1, п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про інформаційні агентства», інформаційне агентство не несе відповідальності за розповсюдження інформації, яка не відповідає дійсності принижує честь і гідність громадян та організацій, порушує їх права і законні інтереси або виявляє собою зловживання свободою діяльності інформаційних агентств і правами журналіста, якщо ця інформація одержана від інших інформаційних агентств або засобів масової інформації і є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих цими агентствами чи засобами масової інформації; є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб`єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив, заяв чи клопотань суду не надав. Представник відповідача ТОВ «Інформаційне агентство «Агентство соціально-політичних ініціатив» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідачів на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] редакцією ТОВ «Інформаційне агентство «Агенство соціально-політичних ініціатив» на веб-сторінці, яка знаходиться за посиланням [INFO] , було опубліковано статтю під назвою « [INFO] », наступного змісту: « Активісти пікетували Вищу кваліфікаційну комісію суддів з вимогою не допустити призначення [PERSON] на посаду судді. 8 жовтня під стінами приміщення Вищої кваліфікаційної комісії суддів (ВККС) відбулася акція протесту проти призначення [PERSON] суддею Київського районного суду міста Одеси, який планує стати суддею і головою Апеляційного суду Одеської області. Пікетники тримали в руках плакати «[PERSON] чорт», один із учасників був переодягнений у чорта в суддівській мантії з обличчям [PERSON] . Акція протесту розпочалась під звуки національного гімну України, учасники пікуту запалили димові шашки синього та жовтого кольорів. До пікетників виходив голова ВККс [PERSON] , який запевнив, що слідкуватиме за ситуацією, але, за його словами, на участь [PERSON] у конкурсі впливати не може, оскільки будь-хто має право подати документи. Громадський діяч [PERSON] розповів ASPI про те, що цей пікет - вже не перша акція проти [PERSON] . « Це вже четверта чи п`ята акція. Але поки що явних зрушень немає. Єдине - суд зобов`язав Державне бюро розслідувань внести відомості у ЄРДР по правопорушеннях, які допустив [PERSON] », - зазначив він у коментарі ASPI. Голова правління «Всеукраїнської народної ради протидії корупції та громадської експертизи влади» [PERSON] зазначив, що докази корупційної діяльності [PERSON] вже передано до НАБУ. Також він розповів ASPI , що під час однієї з попередніх акцій суддя [PERSON] намагався його підкупити. «Мені телефонували, пропонували сто тисяч доларів, щоб ми не проводили проти нього акцію. Ми це записали на диктофон. Є програма-мінімум і програма-максимум. Програма мінімум - він добровільно пише заяву про звільнення, програма максимум - ми доводимо цю справу до кінця. Поки він не сяде у в`язницю, ми не заспокоїмось», - попереджає [PERSON] . Співорганізатори акції, учасники ГО «Стоп Корупції», розповіли ASPI , що вже давно розслідують корупційну діяльність [PERSON] та навіть постраждали через це - їм розбили автомобіль. «Ми приїхали до Київського суду міста Одеси, де головуючий [PERSON] , він побачив наш автомобіль і буквально через хвилин 5-10 з`являється стареньке авто, зупиняється спочатку навпроти нашого автомобіля - і прицільно розбиває ліву сторону нашої машини. Нам довелось ремонтувати і двері водійські, і крило переднє. Це було зроблено цілеспрямовано», - сказав ASPI учасник пікету на ім`я [PERSON] . Нагадаємо, що громадські активісти звинувачують суддю [PERSON] у зловживанні службовим становищем. У пресі неодноразово публікувалися розслідування про його статки і не задеклароване майно.» Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частинами першою, другою статті 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Стаття 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Згідно із ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і ч. 2, ч. 3 ст. 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (частина сьома статті 277 ЦК України). Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одної особи у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Крім того, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час, як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права. Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, слід відрізняти деякі висловлювання, які хоч і мають характер образи, однак в цілому контексті є оцінюючими судженнями з урахуванням вживаних слів та виразів з використанням мовно-стилістичних засобів. Судження - це те саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Крім того, у пункті 21 постанови пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати, зокрема, рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. У зазначеній Резолюції визначено, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Крім того, у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальної сфери, спорту чи в будь-якій іншій галузі). Право на недоторканість ділової репутації та честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише у випадках, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація про нього була поширена з явним злим умислом, тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості особистих тверджень про наміри і позицію таких лідерів. Аналізуючи зазначені норми права та практику Європейського суду з прав людини, наявні у справі докази, суд встановив, що висловлювання відповідача [PERSON] , яке [INFO] опублікувано редакцією ТОВ «Інформаційне агентство «Агенство соціально-політичних ініціатив» на веб-сторінці, яка знаходиться за посиланням [INFO], наступного змісту: «…. суддя [PERSON] намагався його підкупити. «Мені телефонували, пропонували сто тисяч доларів, щоб ми не проводили проти нього акцію», за своїми стилістичними ознаками не можуть вважатись оціночними судженнями (характер використаних при її викладенні мовностилістичних засобів, зокрема, відсутність алегорій, сатири, гіпербол тощо), оскільки вона містить фактичні твердження про вчинення [PERSON] протиправних дій, які мають ознаки злочинів, передбачених КК України, які можуть бути перевірені на предмет їх достовірності і мають бути доведені належними доказами. Разом з тим, позивач в позовній заяві зазначив, що жодної заяви до органів національної поліції [PERSON] подано не було, а його дії є лише спробою створити позивачу хибний образ хабарника, який намагається підкупити громадських діячів з метою нібито уникнути тиску з боку активісті. Проте, належних та допустимих доказів того, що [PERSON] не звертався до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину, а [PERSON] не перебуває в статусі підозрюваного чи в іншому процесуальному статусі, суду не надав. Щодо іншої інформації, яку просить спростувати позивач, а саме «співорганізатори акції, учасники ГО «Стоп Корупції», розповіли ASPI , що вже давно розслідують корупційну діяльність [PERSON] та навіть постраждали через це - їм розбили автомобіль. «Ми приїхали до Київського суду міста Одеси, де головуючий [PERSON], він побачив наш автомобіль і буквально через хвилин 5-10 з`являється стареньке авто, зупиняється спочатку навпроти нашого автомобіля - і прицільно розбиває ліву сторону нашої машини. Нам довелось ремонтувати і двері водійські, і крило переднє. Це було зроблено цілеспрямовано». Суд приходитить до висновку, що дана інформація носить оціночний характер, в ній не сказано, що якість неправомірні дії вчинялись саме позивачем чи по його вказівці, а тому підстави для задоволення позову в цій частини не встановлено. Що стосується до вимог, заявлених до ТОВ «Інформаційне агентство «Агентство соціально-політичних ініціатив», варто зазначити, що відповідно до відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про інформаційні агентства», інформаційне агентство, суб`єкти діяльності інформаційних агентств не несуть відповідальності за розповсюдження інформації, яка не відповідає дійсності, принижує честь і гідність громадян та організацій, порушує їх права і законні інтереси або являє собою зловживання свободою діяльності інформаційних агентств і правами журналіста, якщо ця інформація є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб`єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «Інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» ( Карпюк та інші проти України №30582/04, 32152/04 від 06 жовтня 2015 року). Преса відіграє істотну роль у демократичному суспільстві і хоча вона не може переступати певні межі, зокрема, щодо репутації, прав інших осіб і необхідності запобігання розголошенню конфіденційної інформації, тим не менше, її обов`язком є передавати у спосіб, сумісний із її обов`язками та відповідальністю, інформацію та ідеї з усіх питань суспільного інтересу, включно з тими, що стосуються правосуддя. Не тільки на неї покладається завдання передавати таку інформацію та ідеї; громадськість також має право їх отримувати. Стаття 10 захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, але також і форму, в якій вони надаються. Журналістська свобода також включає можливість перебільшень або навіть провокацій. Пункт 2 статті 10 Конвенції майже не надає можливостей для обмеження свободи вираження поглядів, коли йдеться про виступи політиків або про питання, які становлять суспільний інтерес. Оскільки у вищевказаній статті, була оприлюднена пряма мова учасників пікету, озвучена публічно на акції протесту, в задоволені вимог до ТОВ «Інформаційне агентство «Агентство соціально-політичних ініціатив», слід відмовити. Згідно з вимогами статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями ст.89ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed