Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просив визнати недійсними прилюдні торги, проведені 30.09.2013 по реалізації арештованого нерухомого майна квартири [ADDRESS], а також визнати недійсними протокол № 193-02/328/13/і від 30.09.2013 по проведенню прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна квартири [ADDRESS] та акту державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 10.10.2013 по реалізації арештованого нерухомого майна квартири [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначав, що 30.09.2013 ПП «СП «Юстиція», яка діяла на підставі договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, укладеного 16.08.2013 із Комінтернівським ВДВС ХМУЮ, проведені прилюдні торги з реалізації арештованого майна квартири [ADDRESS], що належить на праві власності позивачу. [PERSON] вважає, що проведені прилюдні торги мають бути визнані недійсними у звязку із тим, що вони були проведені з порушенням вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 за № 68/5. Так, дане Положення визначає умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно. Однак позивач стверджує, що до теперішнього часу не існує жодного судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS]. Також в порушення даного Положення початкова вартість нерухомого майна, що виставлено на прилюдні торги, була встановлена торгівельною організацію у значно заниженому розмірі, ніж встановлено договором іпотеки. З протоколу проведення прилюдних торгів від 30.09.2013 вбачається, що у прилюдних торгах приймав участь лише один покупець, хоча відповідно до Тимчасового положення лот має виставлятися на торги за наявності не менше двох покупців. Також учасники прилюдних торгів підлягають реєстрації організатором прилюдних торгів, реєстрація припиняється не раніше ніж за одну годину до початку прилюдних торгів, при цьому позивач дізнався, що той єдиний покупець [PERSON], здійснила оплату гарантійного внеску вже після сплину встановленого терміну реєстрації, переможець прилюдних торгів має протягом семи банківських днів здійснити розрахунок за придбане майно, однак вказані кошти перераховані [PERSON] значно пізніше. [PERSON] вказує, що відповідно до п. 7.1 Тимчасового положення прилюдні торги вважаються такими, що не відбулись, у разі, зокрема, відсутності покупців або наявності тільки одного покупця або якщо жоден із покупців не запропонував ціну, вищу за стартову ціну лоту, однак оскаржувані прилюдні торги відбулись за наявності тільки одного покупця та запропонована ним ціна не перевищувала стартову ціну лота. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] підтримали доводи позовної заяви в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача Комінтернівського ВДВС ХМУЮ у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявлених вимог, просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. Представник відповідача ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» в ході розгляду справи заперечував проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, у судове засідання не зявився, на адресу суду надійшло його клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог до ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» у звязку із припиненням діяльності юридичної особи, ліквідацією без правонаступництва. Представники відповідача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти заявлених позовних вимог, вважаючи, що прилюдні торги відбулись із дотриманням положень діючого законодавства, [PERSON] не є належним відповідачем у справі, вимоги до неї не заявлені. Представник третьої особи ПАТ «Платинум банк» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З наданих суду матеріалів виконавчого провадження вбачається: 03.12.2010 Комінтернівським районним судом м. Харкова у справі № 2-1355/2010 за позовом ПАТ «Платинум банк» до [PERSON] на підставі рішення суду від 02.09.2010 видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Платинум банк» заборгованості за договором та судових витрат на загальну суму 415326,42 грн. 27.05.2011 ПАТ «Платинум банк» звернувся до Комінтернівського ВДВС ХМУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа по цивільній справі № 2-1355/2010 від 03.12.2010, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова , про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «Платинум банк» на загальну сум 415326,42 грн. 02.06.2011 державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ [PERSON] відкрито виконавче провадження № 27647440 з виконання виконавчого листа № 2-1355/2010, виданого 03.12.2010 Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Платинум банк» заборгованості за договором та судових витрат на загальну суму 415326,42 грн. 03.12.2012 актом опису й арешту майна накладено арешт на майно боржника квартиру [ADDRESS]. 20.12.2012 державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ [PERSON] призначено експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для визначення вартості майна боржника; згідно звіту з незалежної оцінки майна від 01.06.2013, початкова вартість майна, визначеного для реалізації на прилюдних торгах, склала 277700,00 грн. 16.08.2013 між Комінтернівським ВДВС ХМУЮ та ПП «СП «Юстиція» укладено договір № 02/328/13/і про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна квартири [ADDRESS]. 21.08.2013 ПП «СП «Юстиція» направила повідомлення на адресу Комінтернівського ВДВС ХМУЮ, ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] про проведення 06.09.2013 о 10-05 годині прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна квартири [ADDRESS] відповідно до ст.. 43 ЗУ «Про іпотеку» та п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 за № 68/5; стартова ціна лота 277700,00 грн. 06.09.2013 ПП «СП «Юстиція» направила на адресу Комінтернівського ВДВС ХМУЮ, ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] повідомлення про те, що призначені на 06.09.2013 прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна квартири [ADDRESS] не відбулись у звязку із відсутністю заявок покупців. 06.09.2013 старшим державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ [PERSON] складено акт переоцінки нерухомого майна квартири [ADDRESS], за яким вартість належного [PERSON] нерухомого майна становить 208275,00 грн. Вказаний акт направлено на адресу ПП «СП «Юстиція». 09.09.2013 ПП «СП «Юстиція» направила повідомлення на адресу Комінтернівського ВДВС ХМУЮ, ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] про проведення 30.09.2013 о 10-10 годині прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна квартири [ADDRESS] відповідно до ст.. 43 ЗУ «Про іпотеку» та п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 за № 68/5; стартова ціна лота 208275,00 грн. 30.09.2013 ПП «СП «Юстиція» проведено прилюдні торги; за результатами складено протокол № 193-02/328/13/і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна квартири [ADDRESS], за яким продаж здійснено за 208275,00 грн., що дорівнює стартовій ціні лоту; приймав участь у торгах лише один учасник [PERSON], яка і запропонувала ціну, що дорівнювала стартовій. 10.10.2013 старшим державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ [PERSON] складено акт про проведені публічні торги та реалізацію предмета іпотеки, за яким предмет реалізації квартиру [ADDRESS] придбано [PERSON] за 208275,00 грн.; грошові кошти 10.10.2013 надійшли на депозитний рахунок Комінтернівського ВДВС ХМУЮ. Також зазначено, що реалізація арештованого майна проведено з дотриманням вимог ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про іпотеку» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 за № 68/5. Представником відповідача - Комінтернівського ВДВС ХМУЮ у судовому засіданні неодноразово зазначалось, що реалізація майна з прилюдних торгів відбувалась саме на підставі ЗУ «Про іпотеку», оскільки дане майно є іпотечним і порядок проведення торгів даної категорії майна визначений саме ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до чч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно із частиною першою статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Як встановлено судом з матеріалів справи та пояснень представника Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, реалізації підлягало нерухоме майно, яке хоча є предметом іпотеки, але стягнення на нього звернуто державним виконавцем у межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення коштів, а тому реалізація майна боржника мала проводитися державним виконавцем на загальних підставах відповідно до положень ЗУ «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 за № 68/5, без урахування особливостей, встановлених ЗУ «Про іпотеку». Так, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 за № 68/5, в редакції, що діяла на час підготовки та проведення прилюдних торгів (серпень-жовтень 2013 року), визначаються умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно. При цьому п. 1.4 даного Положення визначено, що організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюється з урахуванням вимог ЗУ «Про іпотеку». Пунктом 4.2 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 за № 68/5, в редакції, що діяла на час проведення прилюдних торгів (серпень-вересень 2013 року), було встановлено, що лот виставляється на торги за наявності не менше двох покупців. Пунктом 5.1 Тимчасового положення визначено, що на підставі копії затвердженого протоколу переможець прилюдних торгів протягом семи банківських днів з дня затвердження протоколу, не враховуючи дня проведення прилюдних торгів, здійснює розрахунки за придбане на прилюдних торгах майно у визначеному порядку. Пунктом 7.1 Тимчасового положення встановлено, що прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися, у разі, зокрема, відсутності покупців або наявності тільки одного покупця. Враховуючи, що відповідно до складеного ПП «СП «Юстиція» протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, був наявний тільки один покупець, суд вважає, що прилюдні торги з реалізації арештованого майна квартири [ADDRESS] були проведені з порушенням закону. З позицією позивача щодо порушення учасником, а в подальшому переможцем прилюдних торгів [PERSON] умов та порядку здійснення розрахунків, не дотримання строків переведення грошових коштів як гарантійного внеску, продажної ціни лоту та винагороди спеціалізованої організації, суд погодитись не може, оскільки ці обставини в ході розгляду справи не підтвердились. Правовою природою процедури реалізації майна на прилюдних торгах є продаж майна, тобто забезпечення переходу права власності на майно боржника до покупця учасника прилюдних торгів, а тому складання за результатами проведення прилюдних торгів акта про проведення прилюдних торгів є оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною у судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ст.. 203 ЦК України. При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 за № 68/5. Така правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 13.02.2013 у справі № 6-174цс12, від 24.10.2012 у справі № 6-116цс12. Реалізуючи квартиру [ADDRESS] з прилюдних торгів за початковою ціною нижчою, ніж та, яка визначена в іпотечному договорі, а також при наявності лише одного учасника ПП «СП «Юстиція» порушила вимоги п.п. 1.1., 4.2., 7.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 за № 68/5 і ці порушення вплинули на результати прилюдних торгів. Результати прилюдних торгів, на яких реалізовано нерухоме майно, оформлені у вигляді протоколу про проведення прилюдних торгів, є договором купівлі-продажу, оскільки у протоколі зазначено сторони договору, організатора торгів, як продавця, та переможця торгів, як покупця, а також його істотні умови предмет та покупна ціна. Прилюдні торги є договором купівлі-продажу, вони можуть бути ос порені заінтересованою особою. Заінтересованою особою у даному спорі є боржник [PERSON], оскільки його інтерес полягав у продажу майна за якомога вищою ціною з метою погашення заборгованості, що встановлена судовим рішенням, і цей інтерес забезпечувався дотриманням належного порядку організації і проведення прилюдних торгів. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, встановлених ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 5 т. 216 ЦК України суд з власної ініціативи може застосувати наслідки недійсності правочину. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 1 ст. 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди загальної юрисдикції розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» 04.07.2014 припинило свою діяльність без правонаступників. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо ліквідовано юридичну особу, яка була однією із сторін у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved