Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду, з заявою про встановлення факту родинних відносин та національної належності. Свою заяву мотивує тим, що він народився [INFO] року у батьків [PERSON] та [PERSON]. Однак, в свідоцтві про народження дані про батька вказані не були, у зв'язку з тим, що батько був євреєм, репресованим у 1936 році. Він і раніше себе відносив до єврейської громади, однак не приділяв уваги оформленню документів, боявся відрізнятись на фоні всіх своєю національністю, але на даний час у нього виникла необхідність привести в порядок всі документи та вказати правдиво свою національність. Встановлення факту родинних відносин та національної належності має для нього юридичне значення, оскільки з державою Німеччина громадянам України єврейського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалася позбавляє його права скористатися вказаними правами, а тому він змушений звернутися з даною заявою до суд захистом свого права та інтересу. Просить заяву задовольнити. У судове засідання заявник не з'явився, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи; заявник подав заяву 17.11.2014 року з якої видно, що він просить справу заслухати у його відсутності, заяву підтримує повністю, тому суд вважає, що заяву слід слухати у відсутності заявника на підставі наявних у справі доказів. Представники Відділу реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві та Відділу реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, в поданих суду заявах від 26.11.2014 року та 27.11.2014 року просили справу слухати за їх відсутності. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, в місті Іжевськ, Удмуртської АРСР, у матері [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] дані про батька вказані не були. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] (дружина заявника), вона тривалий час спілкувалась з [PERSON], яка повідомила, що батьком [PERSON] був репресований у 1936 році єврей за національністю [PERSON]. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] (зять заявника, громадянин Німеччини, єврей) він з 1991 року по 1998 рік проживав разом з заявником в його квартирі, був свідком святкування [PERSON] єврейських свят, слідування єврейським традиціям. Зі слів [PERSON] йому відомо про репресованого у 1936 році батька - єврея [PERSON]. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] (племінниця заявника, громадянка Ізраїля, єврейка) [PERSON] є батьком заявника [PERSON] Згідно ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається. Оскільки батько заявника був євреєм, заявник також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «єврей», як це передбачено Законом України «Про національні меншини». Встановлення факту єврейського походження заявнику необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження єврейського походження його роду, цей факт має юридичне значення, оскільки держава Німеччина громадянам України єврейського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалась, позбавляє заявника та його нащадків права скористатись вказаними правами. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. … Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» наведений у ст.273 (256) ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Статтею 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які посилається заявник у заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому, вимоги, викладені у заяві підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved