Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 11.12.20018 р. між позивачем та відповідачем ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» строком на один рік був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ.132575, яким було застраховано транспортний засіб «Фольксваген Джета» д.н.з. [NUMBER] , 2017 року випуску. 20.06.2019 р. в Республіці Польща з позивачем стався страховий випадок, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Про даний випадок було повідомлено страховика, виконано всі передбачені договором умови , необхідні для отримання страхового відшкодування. 02.07.2019 р. позивач подав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування. Було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість). На основі чого по страховій справі було проведено ремонтну калькуляцію - вартість ремонту автомобіля становить 50 048,78 грн., проте 19.08.2019 р. позивач отримав лист відповідача з відмовою у виплаті страхового відшкодування, оскільки [PERSON] не повідомив компанію про здійснення переобладнання автомобіля. Разом з тим, позивачу у березні 2019 р. відповідачем було виплачено відшкодування та під час огляду транспортного засобу встановлено наявність додаткового обладнання та зміни технічного паспорту автомобіля. Отже, 20.06.2019 р. стався страховий випадок, відповідач отримав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування, а тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на його користь суму у розмірі 50 048,78 грн. та судовий збір. Провадження у справі відкрито 12.11.2019 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Від представника відповідача надійшов відзив на позов. Представник ПАТ «СК «ПЗУ Україна» зазначив, що відповідно до п.п. 13.1.8 п. 13.1 Розділу ХІІІ Договору страхування, укладеного між сторонами, підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є невиконання страхувальником (або його довіреними особами/водіями/вигодонабувачем) обов`язків, передбачених цим договором та/або відповідними Правилами страхування страховика. В листі№ 6221-31 від 19.08.2019 р. з повідомленням про відмову у виплаті страхового відшкодування, який направлено в адресу [PERSON] , допущена технічна помилка у частині номеру пункту договору, який був порушений позивачем - замість 9.2.5. зазначено 9.5.2. Відповідно до п. п. 9.2.5. п. 9.2. Розділу ІХ договору страхувальник в межах укладеного договору зобов`язаний протягом двох робочих днів повідомити у письмовій формі серед іншого, про переобладнання застрахованого ТЗ, в тому числі становлення ДО. Про встановлення на забезпеченому транспортному засобі газобалонного обладнання у лютому 2019 р. позивач повідомив страховика 19.07.2019 р. Щодо зазначеного позивачем врегулювання страхового випадку, що трапився 19.03.2019 р. та сплата на користь позивача 6 814,90 грн., то [PERSON] повідомлено про необхідність повернути неправомірно отримане страхове відшкодування. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши надані докази та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено і не заперечується сторонами, що 11.12.2018 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ № 132575. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору, відповідно до ст. 979 ЦК України. За умовами договору було застраховано транспортний засіб «Фольксваген Джетта», д.н.з. [NUMBER] , 2017 року випуску, який належить [PERSON] . Дана обставина також не оспорєються сторонами. Стороною позивача зазначено, що 20.06.2019 р. у Республіці Польща стався страховий випадок, про що відповідача було повідомлено належним чином, надано необхідні для виплати страхового відшкодування документи. Як свідчать матеріали справи, в адресу позивача представником ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було направлено лист з повідомленням про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із порушенням [PERSON] умов договору страхування, а саме зобов`язання передбаченого п. 9.2.5 - повідомлення страховика про переобладнання застрахованого транспортного засобу протягом двох робочих днів в письмовій формі. Як вбачається з договору страхування, укладеного між сторонами 11.12.2018 р., останній укладено відповідно до чинного законодавства України та Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 220.1.2009 від 28.01.2009 року з Відповідно до з п. 9.2.5. Розділу 9 Права та обов`язки сторін договору страхування, страхувальник зобов`язаний протягом двох робочих днів в письмовій формі (факс, лист, телеграма, електронна пошта тощо) повідомити Страховика про суттєві зміни, що сталися із застрахованим ТЗ та його ДО (заміна реєстраційного номеру (документів), комплектності застрахованого ТЗ, його ДО; участь застрахованого ТЗ в спортивних змаганнях, тест-драйва та/або використання ТЗ для навчальної їзди та/або в якості таксі, а також для надання послуг по регулярним/нерегулярним внутрішнім перевезенням пасажирів та/або вантажу (багажу) на замовлення, та/або передачі ТЗ в оренду, прокат, підряд, лізинг; втрата свідоцтва про реєстрацію застрахованого ТЗ, ключів від ТЗ та засобів проти викрадення, пульту управління сигналізацією; поломки або демонтажу пристроїв проти викрадення, переобладнання застрахованого ТЗ, в тому числі встановлення ДО), про зміну власника застрахованого ТЗ та інших умов, що можуть вплинути на ступінь ризику, зазначених у заяві на страхування. Так, як вбачається з наданих представником відповідача доказів, [PERSON] 19.07.2019 р. повідомив директора департаменту регулювання страхових випадків ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про встановлення на застрахованому транспортному засобі 27.02.2019 р. газобалонного обладнання та отримав новий технічний паспорт на автомобіль, про що не попередив свого страхового агента. [PERSON] , його представник не заперечував дану обставину під час розгляду справи, разом з тим, вважали такий факт не суттєвим для відмови у виплаті страхового відшкодування за умови, що за наявними у позивача документами 09.04.2019 р. позивач отримав від страхової компанії відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку. Так, як вбачається з наданої копії платіжного доручення № 28633 від 09.04.2019 р., і дана обставина не заперечується представником відповідача, [PERSON] отримав від страховика страхове відшкодування у розмірі 6 814,90 грн. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.п. 13.1.8 п. 13.1 Розділу ХІІІ договору, підставою для відмови Страховика у здійсненні виплат страхового відшкодування є невиконання Страхувальником (або його довіреними особами/водіями/вигодонабувачами) обов`язків, передбачених цим договором та/або відповідними Правилами страхування Страховика. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, приймаючи рішення по суті справи суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування у відповідності з умовами укладеного договору страхування. При цьому суд не може покласти в основу рішення доводи сторони позивача щодо отримання страхового відшкодування від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у квітні 2019 р. за іншим випадком, оскільки зазначене не спростовує невиконання у встановленому умовами договору порядку обов`язку повідомити відповідача про переобладнання застрахованого транспортного засобу. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed