Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він є власником житлового будинку №90 по вул. Набережна в сел. Зачепилівка Зачепилівського району Харківської області. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] є його колишньою невісткою та із своєю неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO], зареєстровані у вищевказаному будинку, але з 2016 року за даною адресою не проживають, оскільки шлюб розірвано. Як запевняє [PERSON] реєстрація відповідача [PERSON] та її неповнолітньої доньки, як проживаючих у його будинку, є суттєвою перешкодою як для здійснення його права володіння, користування та розпорядження будинком як своєю власністю, так і для здійснення прав як власника будинку на оформлення субсидії по житлово-комунальним послугам. Позивач вказує, що він не бажає мати відповідача як зареєстрованого мешканця його будинку, тому вимушений звернутися до суду з позовом про позбавлення права користування житловим приміщенням. Вирішити питання зняття з реєстраційного обліку відповідача в досудовому порядку неможливе по тій причині, що її місце проживання чи перебування невідоме. Позивач просить суд визнати відповідача [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: сел. Зачепилівка, вул. Набережна, 90, Зачепилівського району Харківської області. Зобовязати Зачепилівську селищну раду Харківської області зняти [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він просить суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином за місцем реєстрації та проживання. Крім того, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів відповідно до ч. 4 ст.\~223,\~ст.. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з»ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним. Згідно\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: сел.. Зачепилівка, вул.. Набережна, 90, Зачепилівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий дім від 22.12.2002. Із будинкової книги на даний будинок та довідки Зачепилівської селищної ради Харківської області про зареєстрованих осіб вбачається, що у спірному житлі зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З вказаної довідки вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не проживають у спірному домоволодінні з 2016 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, котра була невісткою позивача, зареєстрована разом зі своєю дитиною у спірному житлі, але з 2016 року не проживають у цьому помешканні. Шлюб між сином позивача та відповідачем розірвано, що підтверджується рішенням суду від 26.07.2018. Таким чином, відповідач не є членом сім»ї позивача. За нормами\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України\~власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Згідно з ч.1\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що право користуватися цим житлом існує лише у членів сім'ї власника житла і за наявності у власника права приватної власності на це майно. Згідно з положеннями\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником спірного будинку, а відповідач та її дитина, котрі не є членами сім'ї позивача, будучи зареєстровані у цьому помешканні, не проживають у ньому і добровільно не бажають знятись із реєстрації, що створює перешкоди позивачу у користуванні цим майном (отримання субсидії, додаткові витрати за оплату житлово-комунальних послуг), тому право власності позивача підлягає захисту судом у спосіб, що передбачений\~ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача [PERSON] та її неповнолітньої доньки [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved