Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» (далі ДНЗ «ДДПУ», Університет) про скасування наказу про дисциплінарне стягнення, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 21.12.2018 року між ним та відповідачем було укладено контракт про прийняття на роботу науково-педагогічного представника, відповідно до якого позивач був призначений на посаду доцента кафедри української мови та літератури на термін з 21.12.2018 року по 31.08.2021 року. 18.02.2020 року відповідачем було видано наказ № 43-К про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді догани за порушення пп. 3.2.9 Контракту про прийняття на роботу та пп. 3.4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ. Даний наказ був мотивований тим, що 13.02.2020 року позивач повинен був провести практичне заняття з дисципліни «Українська мова (за професійним спрямуванням)» для студентів 1 курсу денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти спеціальності «012. Дошкільна освіта», але фактично [PERSON] був відсутній на занятті. З виданим відповідачем наказом позивач не згоден, оскільки в серпні 2019 року при формуванні на кафедрі української мови та літератури навантаження на кожного викладача, [PERSON] було встановлено навантаження в кількості 0,75 ставки без зазначення предметів, які він повинен викладати. Старшим лаборантом кафедри [PERSON] було доведено [PERSON] , які він повинен викладати навчальні дисципліни та години їх викладання, відповідно до вказаного навантаження. Однак, як повідомила старший лаборант, завідувач кафедри української мови та літератури [PERSON] прийняла рішення, що [PERSON] повинен вести практичні заняття кількістю 24 години з предмету «Історична граматика української мови» в першому семестрі замість викладача [PERSON] , оскільки вона ніколи раніше не викладала цю навчальну дисципліну. Та у другом семестрі заняття з дисципліни «Українська мова (за професійним спрямуванням)», практичні заняття, які позивач повинен вести у кількості 48 годин, 24 години з них замість нього буде вести [PERSON] . Та оскільки кількість годин викладання зазначених предметів однакова, тому ні [PERSON] , ні [PERSON] , не мали втратити у заробітній платі. Однак, за вказаний розклад викладання предметів позивач ніде на кафедрі не розписувався, про що завідувач кафедри [PERSON] була обізнана. При перевірці 13.02.2020 року навчальною частиною університету було виявлено, що замість [PERSON] практичне заняття з дисципліни «Українська мова (за професійним спрямуванням)» проводить доцент кафедри [PERSON] , яка надала перевіряючим письмове пояснення про те, що дана заміна здійснюється за розпорядженням завідувача кафедри [PERSON] . Тотожне письмове пояснення надав перевіряючим [PERSON] та диспетчер педагогічного факультету [PERSON] . Щодо [PERSON] відповідачем внаслідок вказаних подій було прийнято наказ про попередження, а відносно [PERSON] догану. Позивач вважає, що оспорюваний наказ був виданий відповідачем протиправно та підлягає скасуванню, оскільки він виконував вимоги укладеного між ним та відповідачем контракту, не допускав порушень контракту та правил внутрішнього трудового розпорядку. На звернення позивача з проханням надати можливість ознайомитися з пояснювальними записками осіб, від яких вони відбирались перед винесенням догани, до теперішнього часу відповідачем [PERSON] такої можливості не надано. Позивач просить суд скасувати наказ ДНЗ «ДДПУ» № 43-К від 18.02.2020 про оголошення йому догани. Від відповідача 18.05.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а. с. 29-30), згідно з яким ДНЗ «ДДПУ» позовні вимоги [PERSON] не визнає та вважає їх неправомірними з наступних підстав. У пояснювальній записці [PERSON] зазначено, що розпоряджень про те, щоб замість доцента [PERSON] пари проводила доцент [PERSON] , вона не давала, та щодо зауваження позивача стосовно того, що в першому семестрі через перебільшення навантаження курс «Історична граматика» мала б читати доцент [PERSON] , а оскільки фахівцем є лише доцент [PERSON] , він сам читав даний курс, - в індивідуальному плані години з предмету «Історична граматика» належать доценту [PERSON] і потреби в заміні викладача взагалі не було. Відповідач вважає правомірним та доцільним винесення позивачу догани, оскільки, аналізуючи докази у виді картки навантаження доцентів [PERSON] та [PERSON] на 2019/2020 навчальний рік, журналу індивідуальної роботи доцента [PERSON] , контракту про прийняття на роботу, пояснювальної записки [PERSON] , акту про відсутність працівника на робочому місці від 13.02.2020 року, є всі підстави вважати, що [PERSON] порушив як правила внутрішнього трудового розпорядку Університету, так і контракту про прийняття на роботу науково-педагогічного представника. [PERSON] відмовився засвідчити підписом своє ознайомленням з наказом про накладення на нього дисциплінарного стягнення. Позивачем надано відповідь на відзив, де він вказує, що у відзиві на позовну заяву Донбаський державний педагогічний університет зазначає, що в індивідуальному плані години з предмету історична граматика належать доц. [PERSON] і потреби в заміні взагалі не виникало, що не відповідає фактичній дійсності, оскільки при детальному вивченні навчальних карток доц. [PERSON] , поданого у відзиві, можна побачити дисципліну «Історична граматика української мови» і навпроти зазначено кількість практичних занять у годинах - 22. У його картці навантаження є тільки години лекційних занять у кількості 10 год. У відзиві на позовну заяву як додаток надіслано картки навантаження доц. [PERSON] і доцента [PERSON] . Звертає увагу на розбіжності в навантаженні, яке він надав і яке надіслав Донбаський державний педагогічний університет. Картку навантаження, де замальовано коректором і написано від руки він не підписував. Сам Донбаський державний університет у своєму відзиві подає індивідуальний план доцента [PERSON] , який не збігається з навчальною карткою, де замальовано коректором і написано від руки. Подібні внесення змін без відома викладача не сприяють, як зазначає Донбаський державний педагогічний університет у своєму відзиві на позовну заяву, тому, щоб працівники ДДПУ «3.3.1. Сумлінно, компетентно, вчасно, результативно й відповідально виконували професійно обов`язки». На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачем надано заперечення щодо відповіді на відзив, в яких він продовжує наполягати, що вимога позивача є не правомірною та не погоджується з позовними вимогами у повному обсязі. Окремо звертає увагу на той факт, що надана громадянином [PERSON] картка навантаження, не містить підписів зазначених у ній осіб, а саме: декана факультету, завідуючого кафедри, першого проректора, начальника навчального відділу і відтак не є легітимною, легальною та не може вважатись доказом. Натомість, картка навантаження, надана відповідачем містить вищезазначені відомості, а також підпис безпосередньо відповідача, який наполягає на тому що не підписував даний документ. Наявні виправлення обумовлені робочим процесом розподілу навантаження, та не мають жодного відношення до предмету спору, тому що порушення навчальної дисципліни, передбачене розкладом занять, за яке було застосоване дисциплінарне стягнення підтверджується безпосередньо розкладом занять. Звертає увагу суду на той факт, що догану [PERSON] було винесено за порушення дисципліни, щодо навантаження яке зазначене навіть в картці навантаження яку безпосередньо подає і сам відповідач. Вважає свої дії щодо застосування заходів дисциплінарного стягнення відповідно до 147 ст. КЗпП по відношенню до [PERSON] повністю доцільними та законними. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити, додатково пояснив, що для розподілу навантаження на викладачів враховується, за якою спеціалізацією захистився викладач, та його науковий ступінь. Близько 13-15 років позивача вписували у картці «Навантаження». Предмет «Історична граматика української мови» - це специфічний предмет та для його викладання потрібен науковий ступінь. [PERSON] запитував у старшого лаборанту, чи відомо про це завідувачу кафедри, на що йому дали позитивну відповідь. Старший лаборант не мала права самостійно формувати навантаження, це треба робити лише за узгодженням із завідувачем кафедри. Все навантаження викладачів передається диспетчеру. Диспетчер повідомив [PERSON] , що предмет «Історична граматику української мови» буде читати саме він. Перший семестр 2019/2020 навчального року минув, позивач проводив лекції, інший викладач практичні заняття. Згідно з картою навантаження, [PERSON] проводив і лекційні, і практичні заняття, а фактично у першому семестрі [PERSON] проводив лише лекції, а [PERSON] практичні заняття. У другому семестрі на [PERSON] були розписані дві групи за предметом «Українська мова (за професійним спрямуванням)», але одну з цих груп вела [PERSON] . Так [PERSON] та [PERSON] викладали до перевірки у лютому 2020 року. Перевіркою це було виявлено, однак, завідуюча кафедри повідомила, що їй про все це нічого не відомо. Був складений акт перевірки, де [PERSON] пояснила, що вони діяли за рішенням завідувача кафедри, [PERSON] у своєму поясненні надав тотожні пояснення. [PERSON] та [PERSON] завідувач кафедри викликала до проректора, однак, їх аргументів не чули, казали, що вони з [PERSON] винні. Те, що є три екземпляри картки навантаження без підпису це не їх провина, таку саму картку видали й [PERSON] . Коригування картки можливе, але з її коригуванням слід знайомити викладача. Індивідуальний план - це те, що у картці навантажень. У картці навантаження у першому семестрі записано, що Граматику української мови повинна викладати [PERSON] , а фактично викладав [PERSON] . У картці навантаження позивача зазначено, що позивач повинен був читати лише лекції у першому семестрі. Розкладу за перший семестр 2019-2020 року позивач не має. Представник відповідача в судовому засіданні додатково пояснив, що у позовній заяві є певні неточності. Позивач мав можливість ознайомитись з матеріалами перевірки, на підставі якої було винесено дисциплінарне стягнення, для якого є всі законні підстави. У картці «Навантаження» є предмет, який позивач повинен вести, в розкладі занять зазначено, що першою парою є практичні заняття у [PERSON] , викладачем є [PERSON] . Відповідно Правил внутрішнього трудового розпорядку позивач повинен дотримуватись графіку навантаження. Згідно з ч. 7 ст. 35 Закону України «Про вищу освіту», керівник кафедри забезпечує організацію освітнього процесу, виконання навчальних планів і програм навчальних дисциплін, здійснює контроль за якістю викладання навчальних дисциплін, навчально-методичною та науковою діяльністю викладачів. Розпорядження керівництва про те, що у картці навантаження один викладач, а фактично предмет читає інший викладач, - не було, все це дуже складний процес. Картка навантаження формується у трьох екземплярах, один з яких залишається на кафедрі, другий у викладача, а третій у навчальному відділенні. Розклад занять формує диспетчер, відповідно до картки навантаження, дана обставина позивачем не спростована. Перевіркою встановлено, що за розкладом та карткою навантаження предмет мав викладати позивач, а фактично викладала інша особа. Немає потреби ставити до викладання іншу особу без змін та коригування у розкладі або у картці навантажень. Коригування у картці навантаження не було, щодо цього є пояснювальна записка завідуючої кафедри. Індивідуальний план викладача повинен зберігатися на кафедрі, а де він зараз невідомо. У індивідуальному плані та картці навантаження збігаються часи. Наказ було винесено та окрему перевірку проведено за окреме порушення трудової дисципліни, а не за систематичне. Представник відповідача вважає, що не було виробничої необхідності задля заміни одного викладача іншим. Свідок [PERSON] \~в судовому\~засіданні пояснила,\~що вона\~працювала старшим\~лаборантом на\~кафедрі Української\~мови та\~літератури ДНЗ\~«ДДПУ» до\~13.06.2020\~року,\~знайома із\~ [PERSON] \~як колишні\~колеги.\~В лютому\~2020\~року,\~коли [PERSON] \~було винесено\~догану,\~ [PERSON] \~знаходилась на\~лікарняному,\~про те,\~що позивачу\~було винесено\~догану,\~їй відомо\~від колеги,\~відомо,\~що догана\~була винесена\~через те,\~що позивач\~не був\~на роботі.\~Свідок працювала\~на кафедрі\~з 2007\~року,\~розподіляла навантаження,\~спочатку робила\~проект картки\~навантаження,\~потім узгоджувала\~з викладачами\~та завідуючою\~кафедри.\~Весь розподіл\~навантаження був\~узгоджений з\~керівництвом,\~свідку не\~відомо,\~чим це\~передбачене.\~Навантаження на\~картку [PERSON] \~було зроблено,\~оскільки викладачів\~багато,\~а ставок\~мало,\~це для\~вирівняння винагороди. У першому семестрі 2019-2020 навчального року у [PERSON] було дуже багато годин, години виходили за межі ставки, яку позивачу було виділено. Позивач вузький спеціаліст. У першому семестрі у картці навантаження викладача [PERSON] поставили до викладання предмет «Історична граматика української мови» у практичних заняттях та у заочному відділенні, оскільки позивач мав можливість домовитися з [PERSON] , як читати дану дисципліну. На думку свідка, між [PERSON] та [PERSON] дружні стосунки. Позивач, [PERSON] та завідуюча кафедрою погодилися з таким навантаженням. Позивач на кафедрі найкращий фахівець з цієї дисципліни. Фактично, визначені [PERSON] часи для викладання предмету «Історична граматика української мови», викладав [PERSON] . Свідку вказаний факт відомо, оскільки диспетчер приходить до неї та питає, який саме викладач читає певні предмети. Через те, що у першому семестрі [PERSON] читала замість [PERSON] , лаборант у другому семестрі у дисципліні «Українська мова (за професійним спрямуванням)» поставила у картці навантаження цю дисципліну [PERSON] . У другому семестрі [PERSON] було визначено 8 годин читання лекцій з предмету «Українська мова (за професійним спрямуванням)» та 48 годин практичних занять, однак, за усною домовленістю у першій групі 24 години практичних занять проводила [PERSON] , а у другій групі [PERSON] . Все це було узгоджено з [PERSON] , [PERSON] та завідуючою кафедрою [PERSON] , це виробнича необхідність, оскільки багато годин, які не можуть вийти за межі ставки. При винесенні [PERSON] догани [PERSON] до ректора не викликали, оскільки вона була на лікарняному. Після виходу з лікарняного свідка до ректора також не викликали. Дисципліни, що є спірними , може викладати й інший викладач-мовник. Навантаження викладачів формувалось ще у вересні 2019 року, на початку 2019-2020 навчального року, інколи узгоджувалось за два семестри одразу, та завідуюча кафедрою не заперечувала, та мабуть, коли почалась перевірка, почала заперечувати. Письмового розпорядження або іншого письмового документу, що підтверджував би згоду завідуючої кафедрою на заміну викладачів фактично не було. Свідок погоджується, що це неправильно. Вважає, що [PERSON] може дати більше знань для студентів, а тому вона не поставила іншу особу на заміну [PERSON] , а поставила саме [PERSON] , оскільки останній постійно самовдосконалюється та він з цього спеціалізованого предмету під час читання лекцій у першому семестрі міг дати студентам кращі знання, ніж інші викладачі. У картці навантаження одразу поставити заміну, яка сталася фактично, не було можливості, оскільки кількість годин виходила за межі визначеної викладачу ставки. Розподілом ставки займається завідуючий кафедрою, після чого лаборант формує картку навантаження, а диспетчер формує розклад занять. [PERSON] ставила до відома [PERSON] , що години предмету «Історична граматика» виходять за межі ставки [PERSON] [PERSON] запропонувала [PERSON] такий вихід з ситуації, та остання погодилася. Картка навантаження розробляється таким чином, щоб кількість годин не виходила за межі ставки певного викладача. Спочатку проект узгоджується з викладачами, також узгоджується те, що один викладач буде викладати замість іншого, потім даний момент лаборант узгодила з завідуючою кафедрою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює диспетчером в ДНЗ «ДДПУ», з позивачем та представником відповідача має робочі стосунки. Під час складання розкладу на другий семестр 2019-2020 навчального року свідок зателефонувала позивачу, щоб уточнити його навантаження на педагогічному факультеті, [PERSON] цікавило, чи викладає він у двох групах за фахом «Дошкільна освіта». [PERSON] повідомив диспетчеру, що за навантаженням у нього дві групи, але оскільки у першому семестрі він викладав замість викладача кафедри української мови [PERSON] , то у другому семестрі вона буде викладати замість нього у першій групі. Коли [PERSON] запитала позивача, що робити, якщо станеться перевірка, оскільки така заміна була неофіційною, позивач їй повідомив, що завідуюча кафедрою, де він працює, [PERSON] , повідомлена про заміну та у разі перевірки вона надасть пояснення, чому в аудиторії інший викладач. Далі диспетчер виставила розклад занять, де зазначила викладачем [PERSON] , але так підстрахувала, щоб у [PERSON] в той час, коли поставлені заняття [PERSON] , був вільний час і не було пари, це свідок ні з ким не узгоджувала. Коли розпочався другий семестр, лекції проводив [PERSON] , а на практичні заняття у другу групу виходила [PERSON] . У четвер 13.02.2020 року, приблизно, на 22 тижні була перевірка, [PERSON] писала пояснювальну, чому так відбулося у заняттях [PERSON] та [PERSON] , де вона зазначила те саме, що в суді. У середу 12.02.2020 року під кінець робочого часу, приблизно, о 15-00 год. [PERSON] зателефонувала завідуюча кафедрою [PERSON] , щоб уточнити, хто з викладачів її кафедри працює на педагогічному факультеті. [PERSON] пояснила [PERSON] , що на факультеті дошкільної освіти [PERSON] замінює [PERSON] , оскільки раніше [PERSON] замінював [PERSON] , на що завідуюча кафедрою повідомила, що «таке було». «Таке було» - це, мабуть, значить, що станом на 12.02.2020 року завідуючій кафедрою було відомо, що [PERSON] замінює [PERSON] у однієї з груп у другому семестрі. [PERSON] зрозуміла з розмови, що [PERSON] вже відомо про ситуацію із заміною викладачів, але з якого часу вона це знає, свідку не відомо. Лаборант кафедри передає диспетчеру інформацію лише хто та що викладає, а проект розкладу складає диспетчер. Лаборант кафедри передав диспетчеру [PERSON] навантаження [PERSON] та [PERSON] . Інформація про навантаження [PERSON] [PERSON] була відома ще в серпні 2019 року, та свідок скористалась цією інформацією у грудні 2019 року при складанні розкладу на другий семестр. У першому семестрі особисто [PERSON] не бачила викладання [PERSON] замість [PERSON] . У серпні 2019 року лаборант повідомила свідку, що на їх кафедрі працюють [PERSON] та [PERSON] , а у другому семестрі лише [PERSON] . Лише після того, як свідок зателефонувала [PERSON] , їй стало відомо, що у першому семестрі він читав лекції замість [PERSON] , а у другому буде навпаки. Таке було вперше і тому свідка здивувало, але подробиці вона не з`ясовувала. Позивач в судовому засіданні додатково пояснив, що він вважає, що завідуючій кафедрою [PERSON] було відомо про всі ці заміни, оскільки після того, як 12.02.2020 року їй про них повідомила диспетчер, завідуюча не телефонувала ні [PERSON] , ні [PERSON] для з`ясування обставин, хоча згідно з посадовою інструкцією завідуюча кафедрою має контролювати такі подібні спірні ситуації. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є доцентом кафедри Української мови та літератури, з позивачем має робочі стосунки. Навантаження викладачів формується в серпні. Останні два роки на кафедрі Української мови та літератури розклад занять формується дуже складно, оскільки повноцінного навантаження викладачі не мають, доцент має 0,5 ставки, що не є нормою. Останні два роки розклад почали формувати на півріччя, хоча потрібно на рік. Це робиться для того, щоб викладачі були навантажені, інколи впродовж року навантаження змінюється. У вересні 2019 року [PERSON] та [PERSON] старший лаборант [PERSON] повідомила, що немає іншого виходу, окрім як у першому семестрі частину годин предмету «Історична граматика» читає [PERSON] , а записують [PERSON] , а у другому семестрі навпаки. «Історична граматика» - дуже важка дисципліна. У ДНЗ «ДДПУ» у зв`язку з виробничою необхідністю раніше траплялися неофіційні заміни. [PERSON] повідомила лаборанту, що оскільки вказана заміна офіційно не прописується, у разі перевірки вони з [PERSON] будуть винними, на що лаборант повідомила [PERSON] , що це не вигадка викладачів, це узгоджено із завідуючою кафедрою через виробничу необхідність. Тоді [PERSON] та [PERSON] погодились на вказану заміну, а саме що у першому семестрі офіційно дисципліну читає [PERSON] , а фактично читає [PERSON] , а у другому семестрі навпаки, офіційно дисципліну читає [PERSON] , а фактично [PERSON] . У першому семестрі Історичну граматику читав [PERSON] , а офіційно записував [PERSON] у практичні занятті у першій групі. У другому семестрі дисципліну Українська мова (за професійним спрямуванням) офіційно читав [PERSON] , але фактично практичні заняття у першій групі проводила [PERSON] , оскільки у першому семестрі 22 години замість неї читав [PERSON] . Це було узгоджено із старшим лаборантом кафедри Української мови та літератури, яка кожен свій крок та кожну дію узгоджує із завідуючою кафедрою. [PERSON] не пригадала своєї окремої розмови з завідуючою кафедрою щодо неофіційної заміни викладачів, та [PERSON] розуміє, що старший лаборант кафедри все узгодила із завідуючою, та на початку року лаборант завірила [PERSON] , що всі заміни узгоджені. Про виробничу необхідність провести заміну [PERSON] повідомили усно. Про рішення з виробничих питань повідомляє усно старший лаборант або секретар за розпорядженням завідуючої кафедрою. Диспетчер не пропонувала [PERSON] виставити їй у першому семестрі Історичну граматику у розкладі і фактично читати. Картка навантаження повинна співпадати з розкладом. [PERSON] подавала таблицю розкладу, коли і які пари вона викладає. До [PERSON] не було питань, чому у її особистому розкладі у першому семестрі немає дисципліни «Історична граматика». [PERSON] подавала розклад викладача. Журнал індивідуальної роботи це розклад занять викладача. Розклади індивідуальних занять нічим не передбачені, не завірені і не узгоджені ніким. Коли була перевірка, завідуюча кафедрою у ректора стверджувала, що вона не чула про цю офіційну заміну. 13.02.2020 року до аудиторії зайшла перевірка, коли [PERSON] проводила практичне заняття замість [PERSON] , та представник навчального відділу (представник перевірки) запитав, чому у розкладі зазначено викладачем даного заняття [PERSON] , а читає [PERSON] , на що остання відповіла, що завідуючій кафедрою відомо про дану заміну і ця заміна через виробничу необхідність, і що завідуюча може це підтвердити. Представник навчального відділу потім питала [PERSON] , диспетчера та декана педагогічного факультету, чому така невідповідність. У пояснювальній записці [PERSON] повідомила те саме, що в судовому засіданні. 13.02.2020 року об 11-20 год. проводилося позачергове засідання кафедри, перед чим [PERSON] повідомила про перевірку [PERSON] . На це [PERSON] відповів у СМС-повідомленні, що у нього сталася розмова із завідуючою кафедри та все в порядку. Завідуючій все відомо. Після засідання кафедри завідуюча запитала у [PERSON] , чому їй нічого не відомо, що [PERSON] ходить на заняття замість [PERSON] . Але на засіданні кафедри дане питання не піднімалося. До завідуючої кафедрою [PERSON] не зверталася з приводу неофіційної заміни, оскільки була впевнена, що все це узгоджено з нею. З правилами внутрішнього трудового розпорядку [PERSON] знайома. До керівництва ВНЗ [PERSON] не зверталась, оскільки подібні заміни неодноразово траплялися в Університеті. У разі зміни розкладу, його треба узгоджувати. [PERSON] розуміла, що її особистий розклад повинен узгоджуватися з карткою навантаження. Стосовно неофіційної заміни у першому семестрі було відомо диспетчеру та в деканаті. Заступник декана [PERSON] повідомила [PERSON] , щоб та не забула поставити підписи у журналі замість [PERSON] , оскільки саме вона читала предмет. Позивач [PERSON] додатково пояснив, що 13.02.2020 року завідуюча кафедрою повідомила, що нічого не знає про заміну, хоча свідок [PERSON] повідомила, що 12.02.2020 року завідуюча у телефонній розмові повідомила свідку стосовно заміни, що «таке було». Свідок [PERSON] \~працює завідувачем\~кафедри Української мови та літератури в ДНЗ «ДДПУ», з позивачем має робочі стосунки. Їй відомо, що під час перевірки в лютому 2020 року було виявлено порушення позивачем розкладу, він був відсутній на заняттях в аудиторії, про що їй повідомило керівництво, замість нього на заняттях була викладач [PERSON] . Жодних розпоряджень щодо заміни викладачів вона не давала, ані письмової, ані усної згоди на таку заміну не надавала заміну викладачів з нею не погоджували, про факт заміни викладачів в першому семестрі їй нічого невідомо. До перевірки їй не було відомо, що замість [PERSON] викладає [PERSON] . На час перевірки виробничої потреби у заміні викладачів не було. Про факти неофіційної заміни викладачів за власним бажанням їй невідомо. Офіційно заміна можлива за службовою запискою завідуючого кафедри після повідомлення викладача. На підставі службової записки, на якій мається резолюція керівника, виноситься наказ про внесення змін у графік. Таких службових записок вона не давала, оскільки до неї не надходили звернення викладача про заміну, про заміну обізнана не була. Свідок [PERSON] \~працює начальником\~відділу кадрів\~в ДНЗ\~«ДДПУ», з позивачем має робочі стосунки. В судовому засіданні пояснив, що 13.02.2020 року під час перевірки навчально-методичним відділом було виявлено, що [PERSON] відсутній на заняттях, про що інспектором було складено доповідну. [PERSON] пояснив, що вони з викладачем [PERSON] помінялись, в першому семестрі він викладав замість неї. Це є порушенням, оскільки на початку семестру кожний викладач отримує картку навантаження. [PERSON] та [PERSON] повідомили, що самі провели заміну. За порушення дисципліни [PERSON] було винесено догану, від підпису про ознайомлення з наказом про догану відмовився. Викладачі викладають відповідно до своїх карток навантаження. Раніше таких самостійних замін викладачів не було. Звернень позивача до керівництва з приводу порушення його прав через догану не було. До перевірки про факт заміни викладачів йому не було відомо. Навантаження розподіляється завідуючим кафедри з урахуванням професійних якостей викладачів. Якщо викладач не погоджується з карткою навантаження, він може звернутися до керівництва та до комісії з трудових спорів. У 2018 році [PERSON] з професійної спілки вийшов за власним бажанням. У випадку заміни [PERSON] на [PERSON] не було звернення [PERSON] та не було наказу про заміну. Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Наказом т.в.о. ректора ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» №43-К від 18.02.2020 року застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани до доцента кафедри української мови та літератури [PERSON] за порушення пп. 3.2.9 Контракту про прийняття на роботу науково-педагогічного працівника [PERSON] та пп. 3.4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ. Як зазначено у наказі №43-К від 18.02.2020 року, 13.02.2020 року доцент кафедри української мови та літератури [PERSON] відповідно до свого навчального навантаження та розкладу занять на педагогічному факультеті мав провести практичне заняття з дисципліни «Українська мова (за професійним спрямуванням)» для студентів 1 курсу денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти спеціальності 012 Дошкільна освіта, але фактично був відсутнім на занятті. У своєму письмовому поясненні від 13.02.2020 року поважних причин відсутності на занятті [PERSON] не навів. Таким чином, [PERSON] порушив пп. 3.2.9 Контракту про прийняття на роботу науково-педагогічного працівника [PERSON] та пп. 3.4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ, а саме, порушив навчальну дисципліну, передбачену розкладом занять. Підставою стали: акт про відсутність працівника на робочому місці від 13.02.2020 року; пояснювальна записка доцента [PERSON] від 13.02.2020 року; пояснювальна записка доцента [PERSON] від 13.02.2020 року; пояснювальна записка диспетчера педагогічного факультету [PERSON] від 13.02.2020 року; пояснювальна записка завідувача кафедрою української мови та літератури [PERSON] від 13.02.2020 року; картка розподілу навчальної роботи доцента [PERSON] ; розклад навчальних занять на педагогічному факультеті; контракт про прийняття на роботу науково-педагогічного працівника [PERSON] від 21.12.2018 року. Доцент кафедри української мови та літератури ДВНЗ «ДДПУ» [PERSON] відмовився засвідчити власним підписом факт ознайомлення з наказом ДДПУ від 18.02.2020 року №43-К «Про оголошення догани», про що комісією в складі начальника відділу кадрів [PERSON] , завідувача кафедри української мови та літератури [PERSON] та доцента кафедри української мови та літератури [PERSON] складено відповідний акт від 19.02.2020 року. Згідно з пояснювальною запискою доцента кафедри української мови та літератури [PERSON] при розподілі навчального навантаження на 19/20 навчальний рік на виділену йому 0,75 ставки вміщалася дисципліна «Історична граматика української мови». Оскільки нема фахівця, який може прочитати цю дисципліну, старший лаборант кафедри О.В. Золота після спілкування з завідувачем кафедри повідомила йому, що для виходу з ситуації практичні заняття з історичної граматики української мови запишуть у навчальне навантаження доц. [PERSON] , а читатиме він, натомість практичні заняття з дисципліни «Українська мова за професійним спрямуванням» на педагогічному факультеті прочитає доц. [PERSON] (кількість годин однакова). Про це його та [PERSON] повідомили на кафедрі. Відповідно до акту про відсутність працівника на робочому місці від 13.02.2020 року, складеного комісією у складі [PERSON] декана педагогічного факультету, [PERSON] секретаря навчально-методичного відділу ДДПУ, [PERSON] диспетчера педагогічного факультету, 13.02.2020 року (08.40-09.00) в ході перевірки навчальних занять (1 пара) на педагогічному факультеті у студентів 1 курсу денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти спеціальності 012 Дошкільна освіта, освітня програма «Дошкільна освіта» з вибірковою частиною «Практична психологія в закладах освіти» було виявлено наступне порушення. Замість викладача, доцента кафедри української мови та літератури [PERSON] , який за розкладом мав проводити практичне заняття з дисципліни «Українська мова (за професійним спрямуванням) на заняттях була присутня доцент кафедри української мови та літератури [PERSON] . Наказом т.в.о. ректора ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» №44-К від 18.02.2020 року попереджено доцента кафедри української мови та літератури [PERSON] про суворе дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ, розкладу навчальних занять ДДПУ. Як зазначено у наказі №44-К від 18.02.2020 року, 13.02.2020 року доцент кафедри української мови та літератури [PERSON] відповідно до свого навчального навантаження та розкладу занять на педагогічному факультеті мав провести практичне заняття з дисципліни «Українська мова (за професійним спрямуванням)» для студентів 1 курсу денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти спеціальності 012 Дошкільна освіта, але фактично був відсутнім на занятті. На занятті фактично була присутня доцент кафедри української мови та літератури [PERSON] . У своєму письмовому поясненні від 13.02.2020 року [PERSON] зазначила, що проводить фактичні заняття замість [PERSON] відповідно до розпорядження завідувача кафедри української мови та літератури [PERSON] . Відповідно до пояснювальної записки диспетчера педагогічного факультету [PERSON] , при складанні розкладу на 2-й семестр 2019-2020 року їй було повідомлено, що навчальну дисципліну «Українська мова (за професійним спілкуванням)» на 1 курсі спеціальності 012 Дошкільна освіта буде викладати доц. [PERSON] . Під час спілкування з доц. [PERSON] з приводу складання розкладу занять викладач повідомив, що лекції читає він та проводить заняття (практичні) в одній групі, а в другій групі буде працювати доц. [PERSON] тому, що він за неї читав години в першому семестрі на філологічному факультеті з дозволу завідувачки кафедри проф. [PERSON] . Згідно з пояснювальною запискою завідувачки кафедри української мови та літератури [PERSON] , щодо ситуації, яка склалась 13.02.2020 року, коли пару з УМЗПС проводила доц. [PERSON] замість доц. [PERSON] , зазначила, що розпоряджень про заміну доц. [PERSON] на доц. [PERSON] не давала. На зауваження доц. [PERSON] про те, що в першому семестрі через перебільшення навантаження курс історії граматики мала б читати доц. [PERSON] , а фахівцем є тільки доц. [PERSON] і він сам вів цей курс, зазначила, що в індивідуальному плані години з історичної граматики належать доц. [PERSON] , таким чином, потреби в заміні не було. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Стаття 43 Конституції України визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Положеннями ч.1ст.3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна - це сукупність норм, які встановлюють обов`язки сторін трудового договору, режим їх виконання, внутрішній трудовий розпорядок, засоби заохочення та відповідальності, що складають механізм забезпечення виконання цих зобов`язань. Відповідно до ст.140 КЗпП України, трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Згідно ст.141 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. 28 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про освіту» №2145-VIII. З моменту набрання чинності Законом України «Про освіту» всі питання прийняття та звільнення з роботи працівників, а також усі інші питання, що випливають з трудових відносин, вирішує керівник закладу освіти відповідно до трудового законодавства. Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил (стаття 142 КЗпП України). Дисциплінарна відповідальність працівників є одним із видів юридичної відповідальності, що встановлена законодавством за протиправну поведінку працівника. Вона є обов`язком працівника понести покарання, передбачене нормами законодавства про працю, за протиправне невиконання чи неналежне виконання своїх трудових обов`язків. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок - винне протиправне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 149 КЗпП України. Відповідно до частин першої, другої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, при цьому за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган, в силу частини третьої статті 149 КЗпП України, повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Отже, перш ніж винести працівникові догану, роботодавець повинен отримати від нього письмові пояснення з приводу вчиненого дисциплінарного правопорушення. Якщо на підставі такого пояснення працівника роботодавець дійде висновку, що дисциплінарний проступок дійсно мав місце і відсутні будь-які обставини, які можна було б вважати такими, що виключають притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, то роботодавець видає наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення. З роз`яснень, викладених в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 грудня 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» вбачається, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Відповідно до ч.2 ст.54 Закону України «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані серед іншого: постійно підвищувати свій професійний і загальнокультурний рівні та педагогічну майстерність; дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; додержуватися установчих документів та правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, виконувати свої посадові обов`язки. Згідно з пп. 3.2.9 Контракту про прийняття на роботу науково-педагогічного працівника [PERSON] від 21.12.2018 року працівник зобов`язаний дотримуватися навчальної дисципліни, передбаченої розкладом занять, консультацій, заліків, екзаменів. Відповідно до пп. 3.4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ науково-педагогічні та педагогічні працівники ДДПУ зобов`язані дотримуватись навчальної дисципліни, передбаченої розкладом занять, консультацій, заліків, екзаменів. Відповідно до п.5.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ робочий час науково-педагогічного працівника визначається обсягом його навчальних, методичних, наукових і організаційних обов`язків у поточному навчальному році, відображених в індивідуальному робочому плані. Тривалість робочого часу викладача з повним обсягом обов`язків становить не більше 1548 годин на навчальний рік за середньотижневої тривалості 36 годин. Обсяг навчальних занять, доручених для проведення конкретному викладачеві, виражений в облікових (академічних) годинах, визначає навчальне навантаження викладача. Види навчальних занять, що входять в обов`язковий обсяг навчального навантаження викладача відповідно до його посади, встановлюються кафедрою. Графік робочого часу викладача визначається розкладом аудиторних навчальних занять і консультацій, розкладом або графіком контрольних заходів та іншими видами робіт, передбаченими індивідуальним робочим планом викладача. Час виконання робіт, не передбачених розкладом або графіком контрольних заходів, визначається в порядку, установленому ДДПУ, з урахуванням особливостей спеціальності та форм навчання. Науково-педагогічний працівник зобов`язаний дотримуватися встановленого йому графіка робочого часу. За відсутності науково-педагогічного працівника чи іншого працівника завідувач кафедри або керівник структурного підрозділу зобов`язаний терміново вжити заходів щодо його заміни іншим науково-педагогічним працівником чи працівником. Згідно з п.п.5.10.1, 5.10.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ науково-педагогічним, педагогічним працівникам заборонено змінювати на свій розсуд розклад занять і графіки роботи; передоручати виконання трудових обов`язків. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 760/7225/16-ц (провадження № 61-35225св18), від 18 березня 2020 року у справі № 484/2962/17 (провадження № 61-3225св18), від 20 лютого 2019 року у справі № 757/28453/14-ц (провадження № 61-10309св18), від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц (провадження № 61-19602св18). Аналіз вищезазначених норм матеріального права та внутрішніх документів ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» дає підстави для висновку про те, що науково-педагогічні та педагогічні працівники, зобов`язані дотримуватись графіку роботи та розкладу занять та на власний розсуд не мають права його змінювати. Якщо викладач допустив порушення дисципліни, до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього. Дослідивши письмові докази та показання свідків, беручи до уваги норми чинного законодавства, судом встановлено факт вчинення позивачем [PERSON] 13.02.2020 року порушення навчальної дисципліни, передбаченої розкладом занять, тобто позивач порушив вимоги пп. 3.2.9 Контракту про прийняття на роботу науково-педагогічного працівника [PERSON] та пп. 3.4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДДПУ, що є підставою для застосування дисциплінарного стягнення до позивача у вигляді догани. Доводи позивача щодо узгодження заміни викладачів з завідуючою кафедри та виключною виробничою необхідністю спростовується показами свідка [PERSON] , яка повідомила про відсутність виробничої необхідності заміни, оскільки спірну дисципліну може викладати й інший викладач. Свідок [PERSON] підтвердила, що навіть якщо і була проведена заміна викладачів, то така заміна була неофіційною. Свідок [PERSON] зазначила, що всі заміни графіку розкладу підлягають узгодженню. Оспорюваний наказ №43-К від 18.02.2020 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності містить фактичні та конкретні дані щодо причин накладення дисциплінарного стягнення, містить чіткі посилання на неналежність виконання працівником посадових обов`язків, що послужило підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Матеріали справи свідчать про те, що при винесенні догани [PERSON] з боку відповідача порушень трудового законодавства не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що при накладенні на позивача [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани, відповідач діяв в межах своїх повноважень, у спосіб та в порядку, визначеному внутрішніми документами навчального закладу, накладення дисциплінарного стягнення відбулося з дотриманням процедури, визначеної КЗпП України, а притягнення до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованим, тому правові підстави для задоволення позовних вимог про скасування наказу №43-К від 18.02.2020 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани доцента кафедри української мови та літератури [PERSON] , відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed