Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди. У позовній заяві вказує наступне. З 2012 року він проходив державну службу на посаді завідувача юридичного сектору державної екологічної інспекції у Запорізькій області. 11.04.2017 року ним подано до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області заяву про звільнення за власним бажанням, зумовленим неможливістю продовжувати роботу (догляд за хворим членом сімї відповідно до медичного висновку) з 11.04.2017 у відповідності до ст.38 КЗпП та ч.3 ст.86 Закону України „Про державну службу. Відповідачем в задоволені його заяви відмовлено, не розірвано трудовий договір у строк який він просив в заяві, та не видано трудову книжку. 25.05.2017 року він отримав лист від Відповідача, яким його повідомлено про звільнення з 04.05.2017 року на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (прогул). Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2017 року у справі №808/10/05/17 задоволено його адміністративний позов до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не розірвання трудового договору на підставі заяви від 11.04.2017 року; визнано протиправним та скасовано наказ від 04.05.2017 року №65-К „Про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення [PERSON] за прогули; змінено формулювання причини звільнення [PERSON] з п.4 ст.40 КЗпП України на ч.1 ст.38 КЗпП України; зобовязано Відповідача внести запис в трудову книжку про зміну формулювання звільнення [PERSON] з п.4 ст.40 КЗпП України зазначивши ч.1 ст.38 КЗпП України; стягнуто середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 11.04.2017 по 14.06.2017. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст.47,115-117,235 КЗпП України, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (а.с.39) позивач просить стягнути з відповідача: 4\~345,77 грн. середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки за період з 15.06.2017 року по 29.06.2017 року; 31210,53 грн. середнього заробітку за неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці, що перешкоджало працевлаштуванню за період з 30.06.2017 року по 20.10.2017 року та моральну шкоду у розмірі 25\~000 грн.. В судове засідання позивач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує та просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позов [PERSON] та заява про розгляд справи за відсутністю представника відповідача. Проти задоволення позову заперечує з підстав викладених у відзиві на позов. У відповідності до ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2017 року, у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності, скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії, яка набрала законної сили 30.08.2017 року, адміністративний позов [PERSON] було задоволено: - визнано протиправною бездіяльність Державної екологічної інспекції у Запорізькій області щодо не розірвання трудового договору на підставі заяви про звільнення, поданої [PERSON] 11.04.2017 року. - визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції у Запорізькій області від 04 травня 2017 року №65-К «Про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення [PERSON] за прогули». - зобовязано Державну екологічну інспекцію у Запорізькій області змінити формулювання причин звільнення [PERSON], звільнивши його на підставі ч.1\~ст.38 Кодексу законів про працю України, за власним бажанням зумовленим неможливістю продовжувати роботу (догляд за хворим членом сімї відповідно до медичного висновку), з 11.04.2017 року, здійснивши відповідний запис до трудової книжки [PERSON]. - стягнуто з Державної екологічної інспекції у Запорізькій області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 12 квітня 2017 року по 14 червня 2017 року включно, в сумі 16197 (шістнадцять тисяч сто девяносто сім) гривен 87 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законно сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.1ст.47\~Кодексу законів про працю України\~власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до матеріалів справи, трудову книжку отримано позивачем 29.06.2017 року поштовим звязком. Відповідно до частини 5\~статті 235 КЗпП України\~у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Таким чином, стягненню підлягає середній заробіток за 11 робочих днів з 15.06.2017 по 29.06.2017 року. Згідно довідки відповідача середньоденний заробіток позивача складає 395,07 грн.. Стягненню з відповідача підлягає 4\~345,77 грн. (395,07 х 11 = 4\~345,77). Крім того, відповідно до положень\~ч.3 ст. 235 КЗпП України, у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у\~випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 20.10.2017 року змінено формулювання причин звільнення в трудовій книжці позивача згідно постанови Запорізького окружного адміністративного суду у справі №808/1005/17 від 14.06.2017 року. Встановивши вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень\~ст. 235 КЗпП України. Середній заробіток за неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці позивача, що перешкоджало працевлаштуванню за період з 30.06.2017 року по 20.10.2017 року за 79 робочих днів складає 31210,53 грн. (397,05 грн. х 79 = 31210,53) і вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 237-1 КЗпП\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно абз. 2 ч. 3\~ст 23 ЦК\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди у даній справі необхідно встановити: наявність шкоди, протиправність дій відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача. Наявність кожної із цих складових є обов'язковою умовою для відшкодування шкоди. Протиправність дій відповідача при звільненні позивача встановлена постановою Запорізького окружного адміністративного суду у справі №808/1005/17 від 14.06.2017 року. Щодо наявності шкоди, суд виходить з того, що протиправне звільнення позивача призвело до втрати його нормальних життєвих зв'язків і потребувало від неї додаткових зусиль для організації свого життя та праці, завдало значних душевних страждань. Крім того враховуючи підстави та формулювання звільнення, а саме за прогули, що було перепоною у працевлаштуванні на роботу. Отже,\~\~з урахуванням встановленої протиправності дій відповідача, принципів розумності і справедливості,\~суд приходить до висновку що достатньою компенсацією позивачу моральної шкоди буде 5000 грн.. В іншій частині вказаних позовних вимог необхідно відмовити у звязку з недоведеністю. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн., а також судовий збір в розмірі в розмірі 640 гривень в дохід держави.

Outcome: partial