Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частку житлового будинку в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з побутово-господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом. Крім позивача, за цим же заповітом, спадкоємцем є його сестра [PERSON] , яка заяви про прийняття спадщини не подавала, на час відкриття спадщини зі спадкодавцем не проживала, на частку спадкового майна не претендує. Крім позивача та [PERSON] , спадкоємців за заповітом, є спадкоємець за законом відповідач по справі [PERSON] . Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Вищезазначений житловий будинок належав [PERSON] , померлому [INFO] , згідно свідоцтва на право власності. Спадкоємцями померлого [PERSON] були його діти: син [PERSON] та донька [PERSON] , які за життя не оформили спадкове майно на своє ім`я. Спадкоємець за законом, дружина [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , його син, спадкодавець [PERSON] спадщину прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, однак не оформив спадкове майно на своє ім`я і [INFO] помер. На день смерті спадкодавець [PERSON] постійно проживав в спадковому будинку. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки був постійно прописаний в спадковому будинку. Позивач оформити спадкове майно не може, оскільки нотаріус своєю постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому змушений звертатись до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити, судові витрати залишити по фактично понесеним. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що і він і позивач мають право на спадкове домоволодіння в рівних частинах. Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що до відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. З матеріалів справи вбачається, що спірний будинок [ADDRESS] , фактично належав [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 5). Зазначене підтверджується архівною довідкою КП «БМБТІ» № 201 від 10.05.2019 року (а.с. 19). З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , вбачається, що загальна площа будинку становить 39,90 м.кв. (а.с. 12-15). Згідно копії висновку про вартість домоволодіння [ADDRESS] , вартість житлового будинку становить 47160,00 грн. (а.с. 16). Після смерті [PERSON] , його син, спадкодавець [PERSON] спадщину прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном та наявністю оригіналів документів спадковадця (а.с. 17), однак не оформив спадкове майно на своє ім`я і [INFO] помер (а.с. 6). Спадкоємець за законом, дружина [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) встановлено, що будь-яка інформація на померлого [INFO] [PERSON] відсутня. Судом встановлено, що покійний [PERSON] , залишив заповіт від 21.03.1992 року, яким позивачу та [PERSON] заповів все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день його смерті в рівних долях(а.с. 11). Судом в судовому засіданні досліджено оригінал вказаного заповіту. Спадкові справи після смерті [PERSON] не заводились, що встановлено з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки був прописаний в спадковому будинку, що вбачається з копії домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] (а.с. 20-33). Відповідно до ст. 549 ЦК (1963 року) дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Інших спадкоємців, які матимуть право на обов`язкову частку у спадщині судом не встановлено та до нотаріальної контори не звертались. Постановою № 158/02-31 від 30.05.2019 року державний нотаріус Гайворонської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 18). Ця постанова є обґрунтованою, тому відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», позивач може звернутися до суду з вимогами про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання за ним права власності на Ѕ частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved