Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказує, що на праві приватної власності, а саме згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.09.2016 року йому [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,4793 га , що розташована на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, яка належала його батькові [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 10 березня 2003 року Немирівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Немирівської районної державної адміністрації № 42 від 20 лютого 2004 року і надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 33. Кадастровий номер земельної ділянки 0523080600:02:002:0010. 27 серпня 2008 року між його батьком [PERSON] та ПСП «Агромрія» в особі голови Бевз Ігоря Михайловича був укладений договір оренди землі № 303 строком на 10 років, який зареєстрований 09.12.2011 року за №.052300004008022. Згідно даного договору батько передав в оренду ПСП «Агромрія» земельну ділянку загальною площею 3,4793 га, яка розташована на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області. [PERSON] надіслав лист поштою на ім`я директора ПСП «Агромрія», яким повідомляв відповідача що в зв`язку із закінченням строку дії договорів оренди землі він має намір самостійно обробляти земельну ділянку і не має наміру продовжувати строк дії договору оренди. На свою заяву одержав відповідь що термін дії договору оренди закінчується 27.08.2018 року. По закінченні терміну дії договору оренди він знову звернувся до керівництва ПСП «Агромрія» з питання повернення земельної ділянки, але земельну ділянку йому не повернуто так як реєстрація договору була проведена. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницькою та іншої діяльності. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст.638 ЦК України). Договір оренди землі укладається в письмовій формі, однією з істотних умов договору є строк дії договору. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою. Передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено ( ст.ст. 14, 17, 19,31 Закону України «Про оренду землі»). Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації (ст.ст. 18,20 Закону України «Про оренду землі», чинні на час укладення договору). Відповідно до статті 25 ЦК України цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки) фізичної особи припиняється у момент її смерті, а тому обов`язки [PERSON] по цьому договору припинились. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним. Аналогічні положення щодо власності містяться в статтях 3, 321 ЦК України Виходячи з умов укладеного договору можна зробити висновок, що договір оренди укладався строком на десять років та вказано на умову набрання чинності договором оренди, що пов`язувалося з його державною реєстрацією. У ч. 1 ст. 627 ЦК України проголошено принцип свободи договору, якою передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У цивільному законодавстві розмежовуються поняття строку договору та набрання чинності договором. Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Строк дії договору визначається на розсуд сторін, якщо тільки в законі чи акті державного органу, обов`язкового для сторін, не обмежується строк його чинності. Відповідно до ст. 640 ЦК України моментом укладення договору є момент одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді другої сторони про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. На підставі статті 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на час підписання договору оренди) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. 16 березня 2010 року набрав чинності Закон України від 11 лютого 2010 року № 1878VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», яким статті 18 та 20 Закону № 161-XIV виключені, а ст. 6 доповнена ч. 5, згідно з якою право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (в редакції на час реєстрації договору оренди) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору. У постанові Верховного Суду України №6-5 цс 13 від 06 березня 2013 року викладена правова позиція, що державна реєстрація договору оренди земельної ділянки у період визначеного сторонами строку дії договору забезпечує правомірне, договірне використання орендарем орендованої земельної ділянки відповідно до норм Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України,Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» та Закону України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» незалежно від дати проведення такої реєстрації. Чинне цивільне законодавство, як ЦК України, так і Закон України «Про оренду землі», не наділяє повноваженнями будь-яких осіб, окрім сторін, вирішувати вказане питання, оскільки у цивільних правовідносинах діє принцип свободи договору, який є основоположним. Заперечення відповідача щодо повернення земельної ділянки після закінчення терміну дії та твердження про автоматичне поновлення договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах не ґрунтується на законі, оскільки існує законодавчо визначений порядок поновлення договору оренди землі та зобов`язання учасників такого договору щодо здійснення певних дій задля продовження або припинення дії договору. За положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на час закінчення строку договору оренди) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист- повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Оскільки 27 серпня 2018 року закінчується строк договору оренди, орендар не повідомив його, орендодавця у встановлений законом або договором строк про свої наміри на продовження договору оренди, додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення не укладена, відмова в її укладенні в суді не оскаржена, тому передбачені законом підстави для користування відповідачем його земельною ділянкою відсутні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства «Агромрія» в судові засідання не з`явився, хоча неодноразово своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин та приймаючи до уваги, що позивач цього не заперечує, суд ухвалив по справі провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,4793 га, що розташована на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала його батькові [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Зазначена земельна ділянка перебувала в оренді у Приватного сільськогосподарського підприємства «Агромрія». Згідно з п. 3.1 вказаного договору, строк його дії був встановлений сторонами на 10 років. Відповідно до п. 11.4 спірного договору оренди землі від 27 серпня 2008 року сторони погодили можливість одностороннього розірвання цього договору, вказаний пункт спірного договору є чинним та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. Серед обставин, що є передумовою для розірвання в односторонньому порядку, пунктом 11.5 договору оренди від 27 серпня 2008 року встановлено зокрема відмову орендодавця протягом терміну визначеного цим договором підписати акт прийому -передачі землі. Порядок здійснення передачі земельної ділянки у користування орендаря визначений сторонами у п. 6.2. договору, за умови якого передача земельної ділянки орендарю здійснюється у п`ятиденний термін після державної реєстрації цього договору за актом прийому-передачі. Таким чином, порушення вказаного вище порядку передачі земельної ділянки в оренду, в тому числі не підписання орендодавцем акту приймання-передачі землі у встановлений договором строк, надає право будь-якій стороні спірного договору на його одностороннє розірвання. Разом з тим, передача земельної ділянки в орендне користування відповідача у п`ятиденний термін з моменту державної реєстрації договору, шляхом підписання відповідного акту приймання передачі, здійснена не була. [PERSON] надіслав лист поштою на імя директора ПСП «Агромрія», яким повідомляв відповідача що в зв`язку із закінченням строку дії договорів оренди землі він має намір самостійно обробляти земельну ділянку і не має наміру продовжувати строк дії договору оренди. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Аналіз ст.ст. 525,651 ЦК України, ст. 31 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору. Судом встановлено, що п. 11.4 укладеного між сторонами договору оренди землі передбачено розірвання даного договору в односторонньому порядку, при цьому відповідним пунктом договору, яким безпосередньо врегульовано питання щодо можливості його одностороннього розірвання не встановлено будь-яких застережень стосовно сторони договору, яка може виступати ініціатором дострокового припинення орендних відносин в односторонньому порядку. З наведеного суд приходить до висновку, що подібна ініціатива може виходити як від орендодавця так і від орендаря за договором. У прохальній частині позову ставиться питання про визнання припиненим правовідносин сторін за договором оренди землі від 27 серпня 2008 року, в зв`язку із закінченням строку дії договору 27 серпня 2018 року. Цим же обґрунтовується і інша позовна вимога щодо зобов`язання ПСП «Агромрія» повернути земельну ділянку після того, як договір оренди фактично є припиненим за вимогами ч.3 ст. 651 ЦК України. На підставі викладеного суд вважає, що позов [PERSON] до ПСП «Агромрія» про припинення договору оренди землі та повернення земельної ділянки, слід задовольнити. Крім того відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 1409 гривень 60 копійок. Вказані правовідносини регулюються ст. 31 Закону України «Про оренду землі», ст. 525, ст. 627, ч.ч.1-3 ст. 651, ч.2 ст. 653 ЦК України.

Outcome: approved