Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. Свої вимоги щодо стягнення суми боргу позивач обґрунтовує тим, що 10.12.2013 позивач як адвокат уклав угоду з відповідачем №2/12/13 про надання правової допомоги щодо захисту інтересів відповідача, повязаного з розірванням шлюбу, стягненням аліментів та розподілом майна. У звязку з чим позивачем були підготовлені документи для захисту прав [PERSON], надана консультація, а також позивач приймав участь у судових засіданнях в Жовтневому районному суду м. Запоріжжя в якості представника [PERSON] Крім того, позивачем здійснювались заходи на встановлення майна відповідача. Позивачем була проведена необхідна робота щодо надання правової допомоги. 15.11.2014 відповідач повідомила про примирення зі своїм чоловіком, у звязку з чим, відповідно до умов договору №2/12/13, передбачена неустойка в розмірі 20000грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку в розмірі 20000грн., а також інфляційні втрати в розмірі 9860грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити його в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову та пояснив, що дійсно відповідачка звернулась до позивача за правовою допомогою. Адвокатом [PERSON] на виконання підписаної між ним та [PERSON] угоди неодноразово подавались позови до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, однак жодна справа за вказаними позовами не розглядалась, так як всі вони були повернуті. У звязку з чим [PERSON] більше до адвоката [PERSON] не зверталась. Суд, вислухавши учасників, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Відповідно до п. 1 ст.6 та ст.13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України. З матеріалів справи вбачається, що між адвокатом [PERSON] та [PERSON] була укладена угода № 2/12/13 від 10.12.13 про надання правової допомоги, відповідно до умов якої, в разі укладання мирової угоди узгодженої з «Клієнтом», або відмови «Клієнта» від вимог, викладених в позовній заяві про розірвання шлюбу, та стягнення аліментів, «Клієнт» сплачує «Адвокату» неустойку в сумі 20000грн (а.с. 5). Під час розгляду справи в суді позивачем не надано жодного доказу, які б підтверджували розгляд справ Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, а надані тільки ухвали про усунення недоліків та повернення позовів, у звязку з неусуненням недоліків. Також не надано доказів укладання мирової угоди узгодженої з «Клієнтом», надана мирова угода, яка ніким не підписана, та завірена самим позивачем. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог та заперечень. Суд не приймає до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В силу ч. 1\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 60 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Перевіривши та з'ясувавши всі обставини справи та оцінивши усі наявні докази по справі, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed