Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 198а), в позові посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді земельної ділянки площею 6,96га, розташованої на території Павлівської сільської ради, а також житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті батька є він, його мати [PERSON] (дружина померлого), його сестри [PERSON], [PERSON], та їх брат [PERSON]. У встановлений законом строк позивач та його мати звернулись до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. [PERSON], [PERSON], [PERSON] у встановлений законом строк не звернулись до нотаріальної контори, але звернулись до суду з позовом про поновлення строку для прийняття спадщини. 27.01.2012 рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області [PERSON], [PERSON], [PERSON] був визначений додатковий строк для прийняття спадщини. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12.05.2014 вказане рішення Вільнянського суду Запорізької області від 27.01.2012 було скасовано, у зв'язку з тим,що в справі був залучений неналежний відповідач - Павлівська сільська рада, замість спадкоємців, які у встановлений законом строк звернулись з відповідними заявами до нотконтори, а саме позивач по даній справі [PERSON] і його мати [PERSON]. В термін дії рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.01.2012р. [PERSON] скористалась своїм правом і отримала свідоцтво про прийняття спадщини на 1/5 частину спірної земельної ділянки після смерті батька. Мати позивача [PERSON] також отримала свідоцтво про прийняття спадщини на 1/5 частину спірної земельної ділянки, будинок мати не встигла оформити, так як померла [INFO] Постановою від 04.06.2014р. позивачу було відмовлено в оформленні спадщини після смерті батька через нотаріальну контору, так як всі оригінали документів на землю і будинок відповідач [PERSON] утримує у себе. У зв'язку з чим позивач вважає, що він і його мати належним чином скористались своїм правом на прийняття спадщини, є єдиними спадкоємцями після смерті батька, і просить суд визнати за ним право власності на ? частину спірної земельної ділянки і на ? частину будинку. Відповідачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом про встановлення факту прийняття ними спадщини після смерті їх батька [PERSON], який помер [INFO], а також визнати за ними право власності в порядку спадкування, після смерті батька за кожним по 1/8 частини спірної земельної ділянки та будинку. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування, після смерті матері на 35/64 частин від кожної частини спадщини - земельної ділянки та будинку. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтва про право власності на спадщину за законом серії ВТМ № 950331 та серії ВТМ № 950332 від 19.12.2013року, що видані на ім'я [PERSON] та [PERSON] Ухвалою суду від 02.10.2014р. зустрічний позов був прийнятий судом та об'єднаний в одне провадження з первісним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] первісний позов підтримав, просив суд його задовольнити на тих підставах, що в ньому зазначені, відносно зустрічного позову, не заперечував проти скасування свідоцтва, отриманого [PERSON] на 1/5 частину спірної земельної ділянки, так як рішення на підставі якого воно було видане, скасовано апеляційним судом Запорізької області, що стосується інших позовних вимог заперечував, мотивуючи це тим, що в суді не було доведено, що [PERSON] та [PERSON] проживали з батьками, а тому не доведений факт прийняття ними спадщини. Що стосується визнання права власності за [PERSON] після смерті матері, в цій частині позов також не підлягає задоволенню, так як [PERSON] має можливість оформити спадщину через нотаріальну контору, так як в неї на руках знаходяться оригінали документів як на будинок так і на землю. Представник відповідачів ([PERSON], [PERSON]) [PERSON] первісний позов визнав частково, вважає, що його довірителі довели факт прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], а тому, спадкове майно повинно бути поділено після його смерті таким чином: ? частина як на землю так і на будинок належить [PERSON], як частина спільної сумісної власності подружжя, а інша ? частина повинна бути поділена між дітьми та їх матір'ю, як спадкове майно в рівних частках. Відповідачка [PERSON] підтримала свого представника в повному обсязі. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] підтримала зустрічний позов та заперечувала проти первісного позову в частині розподілу спадкового майна. Представник 3-ї особи Вільнянської нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 200). Зі згоди учасників процесу, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника 3-ї особи. В судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили суду, що [PERSON] і [PERSON] постійно доглядали своїх батьків, так як останні потребували сторонньої допомоги в силу свого віку, а також за наявності захворювань. До батьків навідувалась також їх сестра [PERSON]. Що стосується молодшого брата [PERSON], він до батьків не приїздив та не допомагав. Суд, вислухавши учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що первинний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ст.6 та ст.13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України. У судовому засіданні встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді земельної ділянки площею 6,96га, розташованої на території Павлівської сільської ради, а також житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті батька є позивач [PERSON], його мати [PERSON] (дружина померлого), його сестри [PERSON], [PERSON], та їх брат [PERSON]. У встановлений законом строк позивач та його мати звернулись до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. [PERSON], [PERSON], [PERSON] у встановлений законом строк не звернулись до нотаріальної контори, але звернулись до суду з позовом про поновлення строку для прийняття спадщини. 27.01.2012 рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області [PERSON], [PERSON], [PERSON] був визначений додатковий строк для прийняття спадщини (а.с. 58). Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12.05.2014 вказане рішення Вільнянського суду Запорізької області від 27.01.2012 було скасовано, у зв'язку з тим що в справі був залучений неналежний відповідач Павлівська сільська рада, замість спадкоємців, які у встановлений законом строк звернулись з відповідними заявами до нотконтори, а саме позивач по даній справі [PERSON] і його мати [PERSON] (а.с. 80-81). За нормами ст. ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між дітьми спадкодавця [PERSON] є спір стосовно прийняття спадщини, і в даний час він є не вирішеним, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне розділити спадщину між спадкоємцями, яких права визначені, а саме визначитись з правом власності за [PERSON], так як вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не встигла її повністю оформити, а також визнати право власності за [PERSON], з урахуванням того, що таке рішення не змінює обсяг права власності ні позивача ні відповідачів і не перешкоджає захисту права, яке вони вважають порушеним шляхом пред'явлення іншого позову. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі з 18.07.1952року (обр. а.с. 21). Під час шлюбу побудували будинок [ADDRESS], який оформили на [PERSON] в 1989році. Згідно ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хворобою тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 СК України - дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, враховуючи вимоги щодо спільного майна подружжя, померлому [PERSON] належало на праві власності ? частина спірного будинку, і з урахуванням п'яти спадкоємців, відповідно до ст. 1278 Цивільного кодексу України, частка одного спадкоємця дорівнює 1/10 частині. Крім того, на момент смерті [PERSON] належала на праві особистої власності земельна ділянка, загальною площею 6,96га, розташована на території Павлівської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України земельна ділянка, є особистою власністю дружини чоловіка, якщо вона набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Таким чином, враховуючи вимоги сімейного кодексу, спірна земельна ділянка перебувала у приватній власності спадкодавця, таким чином з урахуванням п'яти спадкоємців, відповідно до ст. 1278 Цивільного кодексу України, частка одного спадкоємця дорівнює 1/5 частини. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги по первинному позову [PERSON] підлягають частковому задоволенню в частині визнання за останнім права власності в порядку спадкування за законом, після смерті батька на 1/5 частку спірної земельної ділянки; а також на 1/10 частку спірного житлового будинку. Крім того, на підставі викладеного, зустрічний позов в частині скасування свідоцтва про право на спадщину за законом видане на ім'я [PERSON], не підлягає задоволенню, так як спірна земельна ділянка не є спільною власністю подружжя, і дружина набуває право власності в загальному порядку як спадкоємець першої черги за законом нарівні з іншими спадкоємцями. Що стосується зустрічного позову [PERSON], [PERSON], він також підлягає частковому задоволенню. При розгляді зустрічного позову встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO], а тому відносини спадкування регулюються правилами ЦК 2003р. Таким чином, позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] щодо встановлення факту прийняття спадщини не ґрунтуються на законі, так як не передбачені правовими нормами ЦК 2003р., а тому в цій частині зустрічний позов не підлягає задоволенню. Відносно позовних вимог зустрічного позову про визнання права власності за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO], яка при житті прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON]. Судом встановлено, щодо спадщини, яка відкрилась після її смерті входить ? частина спірного житлового будинку (яка належала останній як спільне майно подружжя), 1/10 частина спірного будинку, яку вона прийняла після смерті чоловіка, а також 1/5 частина земельної ділянки. При житті [PERSON] розпорядилась всім своїм майном і заповідала його своїй доньці [PERSON] За нормами ст. ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Таким чином, спадкоємцями після її смерті є [PERSON], а також її сестра [PERSON], так як на час смерті матері в неї виникло право на обов'язкову частку і вона звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою. У зв'язку з чим спадщина після смерті [PERSON] повинна бути розділена між її доньками [PERSON] за заповітом, а також за [PERSON] обов'язкова частка. Державний нотаріус 16.07.2014р. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності після смерті матері [PERSON], мотивуючи це тим, що право власності на ? частку у спільному майні подружжя видається тому з подружжя, який його пережив, і так як гр. [PERSON] померла [INFO], це унеможливлює видачу свідоцтва (а.с. 228). Відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, непрацездатні діти спадкодавця, спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Якщо спадщина приймалась за законом після смерті [PERSON], то вона, [PERSON], була одна з чотирьох спадкоємців, а тому вона має право на обов'язкову частку: - земельна ділянка - обов'язкова частка складає 1/40 (1/5 : 4 = 1/20; 1/20 : 2 = 1/40), а частка за заповітом 7/40 (1/5 - 1/40 = 7/40); - будинок - обов'язкова частка 3/40 (1/2 + 1/5 = 3/5; 3/5 : 4 = 3/20; 3/20 : 2 = 3/40), а частка за заповітом 21/40 (3/5 - 3/40 = 21/40). Що стосується вимоги про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТМ 950331 від 19.12.2013р., видане на ім'я [PERSON], після смерті батька [PERSON], в цій частині також зустрічний прозов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Оскільки рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.01.2012 скасовано, у зв'язку з тим, що в справі був залучений неналежний відповідач, відпала і підстава, згідно з якою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку, що вищевказане свідоцтво повинно бути визнане недійсним та скасовано. На підставі викладеного,

Outcome: partial