Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: третя особа: виконавчий комітет Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харківської області про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначав, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок №16, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідач з 05.02.2009 року та по теперішній час в даному будинку фактично не проживає. У зв'язку з тим, що в будинку зареєстрований Відповідач, який фактично у ньому не проживає, Позивач, як власник житлового будинку, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього через канцелярію суду надійшла заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечував (а.с. 21). Представник третьої особи - Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харківської області, в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі (а.с 17). Суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу, [PERSON], на праві приватної власності належить житловий будинок №16, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу від 24 липня 1984 року (а.с. 6). У даному житловому будинку №16, який належить Позивачу на праві приватної власності, зареєстровані Позивач, його дружина - [PERSON], його син - [PERSON], онука - [PERSON], теща - [PERSON], та Відповідач по справі - [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харківської області №242 від 22.07.2016 року (а.с. 8). Відповідач з 05.02.2009 року та по теперішній час в даному будинку фактично не проживає, що підтверджується актом про відсутність та не проживання за місцем реєстрації Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 21.07.2016 року (а.с. 7). У зв'язку з тим, що в будинку №16 зареєстрований Відповідач, який фактично у ньому не проживає, Позивач, як власник житлового будинку, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач впродовж вищевказаного часу у будинку не мешкає, його особистих речей в ньому не має, жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану будинку за весь час його реєстрації за вказаною адресою не приймає, Позивач самостійно утримую будинок в належному стані, здійснює його поточний ремонт. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 383 Цивільного Кодексу України передбачає, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Статтею 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідач не знаходиться з Позивачем у родинних відносинах, не є членом сім'ї Позивача та не є власником помешкання. Згідно із ст. 71 ч. 1 Житлового Кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки Відповідач фактично у будинку не проживає, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та, враховуючи те, що у Позивача з Відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вищевказаному будинку він вважається таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Для зняття Відповідача з реєстрації у відповідності до Закону України ст.7 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про позбавлення Відповідача права користування житловим приміщенням. Відповідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/ перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved