Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів з батька та стягнення аліментів з матері на неповнолітню дитину. Позов мотивовано тим, що згідно виконавчого листа від 25.09.2017 року, виданого на підставі рішення Гайворонського районного суду, з нього на користь відповідачки на утримання сина - [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі по 800 грн. щомісячно до повноліття сина. 23 червня 2018 року їх син прийшов до нього, де проживає з ним по цей час і знаходиться на його повному утриманні. В зв'язку з цим просить суд припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] проживає біля нього і знаходиться на його утриманні та стягнути з [PERSON] на його користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON]. [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходів ) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позовної заяви до повноліття сина. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали повністю та просять його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю. Не заперечила, що син проживає разом з позивачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа від 25.09.2017 року, виданого на підставі рішення Гайворонського районного суду, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі по 800 грн. щомісячно до повноліття дитини. З червня 2018 року неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачем. Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо припинення правовідносин зі сплати аліментів на користь відповідача підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] проживає біля позивача і знаходиться на його утриманні, а тому відпали підстави для стягнення з нього аліментів. Обов'язок позивача щодо утримання дитини припиняється також і на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Відповідач записана матір'ю [PERSON], [INFO], тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язана його утримувати до досягнення повноліття. Аліменти повинні бути стягнуті в частці від доходу (прибутку) відповідача, оскільки позивач заявив такі вимоги, відповідач визнала позов та це відповідає вимогам чинного Законодавства. Суд погоджується з позивачем та вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1\\4 частини всіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки це відповідає вимогам Закону. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. На підставі викладеного згідно ст. 182, 183, 188 СК України, ст.ст. 141, 263, 265 ЦПК України, -

Outcome: approved