Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області [PERSON], третя особа,\~ яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про визнання права власності та зобов»язання державного реєстратора вчинити дії щодо реєжстраціїї права власності. В обґрунтування свого позову вказав, що 12.06.17 року було зареєстровано право власності на 1/2 частину будинку за адресою: м. Харків,вул. Толстого,7 на імя [PERSON]. 12.06.17 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора Печенізької районної ради Харківської області [PERSON] з заявою про реєстрацію права власності на ? частину будинку за адресою: м. Харків, вул. Толстого, 7. проте державним реєстратором було відмовлено в реєстрації права власності. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25.05.10 року, яке набрало чинності згідно ухвали апеляційного суду Харківської області від 19.08.10 року, було встановлено, що будинок за адресою: м. Харків вул. Толстого,7 є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Також встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки за адресою: м. Харків вул. Толстого,7, і, отримавши дозвіл на будівництво 17.08.2004 року, побудував домоволодіння за адресою: м. Харків вул. Толстого,7, отримав акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку загальною площею 1513 кв.м., житловою площею 256,1 кв.м. Відповідно до технічного паспорту на будинок за адресою: м. Харків, вул. Толстого,7, інвентаризаційна вартість будинку складає 967 690 грн. Половина вартості будинку за вищевказаною адресою складає 483 845 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про визнання позову. Треті особи в судове засіданні не зявились, пояснень суду не надали. Вивчивши позовну заяву, вислухавши позивача, дослідивши надані сторонами докази та судові рішення, що набрали чинності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 3 червня 2008 року виконавчим комітетом Київської районної в м. Харкові ради було прийнято рішення № 100-8, яким затверджено акт від 25 березня 2008 року державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом двоповерхового житлового будинку літ. «А-2», загальною площею 1 513 кв. м, житловою площею 256,1 кв. м, по вул. Толстого, 7 у м. Харкові. Запропоновано [PERSON] та [PERSON] звернутися до КП «Харківське міське БТІ» з питання оформлення свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок. [PERSON] та [PERSON] на виконання цього рішення звернулися до КП «Харківське міське БТІ». Проте, розпорядженням голови Київської районної у м. Харкові ради від 11 липня 2008 року № 933 свідоцтво про право власності на житловий будинок літ. «А-2» по вул. Толстого, 7 у м. Харкові було видано лише [PERSON] На підставі розпорядження від 11 липня 2008 року № 933 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11 липня 2008 року серії CAC № 071593, згідно з яким за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок літ. «А-2» по вул. Толстого. м. Харкові. Згідно із вказаним свідоцтвом 17 липня 2008 року [PERSON] зареєстрував право власності на зазначене нерухоме майно в КП «Харківське міське БТІ». [PERSON], [PERSON] оскаржили розпорядження голови Київської районної у м. Харкові ради від 11 липня 2008 року № 933 у порядку адміністративного судочинства. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2011 року їхній позов було задоволено, визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Київської районної у м. Харкові ради від 11 липня 2008 року № 933. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2011 року скасовано та відмовлено у задоволенні їхніх позовних вимог. Постановою Вищого адміністративного суду України від 1 квітня 2015 року постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2011 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року скасовано. Позов [PERSON], [PERSON] задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Київської районної у м. Харкові ради від 11 липня 2008 року № 933. Підставою для прийняття такого рішення стало те, що оскаржуване розпорядження видане на підставі Тимчасового положенням про порядок Реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року, розпорядження голови Харківської міської ради № 2158 від 03 листопада 1998 року «Про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна», розпорядженням голови Київської районної ради № 2774 від 19 листопада 1998 року «Про порядок видачі свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомого майна фізичним особам». 23 квітня 2007 року Харківським міським головою прийнято розпорядження № 954 «Про порядок оформлення та підготовки свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомого майна». Відповідно до пункту 2 даного розпорядження втратили чинність розпорядження міського голови\~від 03 листопада 1998 року № 2158\~\~«Про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна» та від 03 червня 2005 року № 1250\~\~«Про внесення змін до розпорядження міського голови від 03 листопада 1998 року № 2158\~\~«Про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна». 25 квітня 2007 року на 13 сесії 5 скликання Харківської міської ради прийнято рішення № 112/07 «Про вирішення питань, пов'язаних з оформленням права власності на об'єкти нерухомого майна». Згідно пункту 1.2. вказаного рішення доручено виконавчим комітетам районних у місті рад здійснювати оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності фізичних осіб з видачею свідоцтв про право власності. Отже, голова Київської районної у м. Харкові ради, прийнявши оскаржуване розпорядження № 933 від 11 липня 2008 року на підставі розпорядження голови Харківської міської ради № 2158 від 03 листопада 1998 року «Про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна», яке було скасоване 23 квітня 2007 року розпорядженням Харківського міського голови № 954, а також враховуючи, що рішенням Харківської міської ради від 25 квітня 2007 року оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності фізичних осіб з видачею свідоцтв про право власності делеговано виконавчим комітетам районних у місті рад, а не головам районних у м. Харкові рад, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що оскаржуване розпорядження № 933 від 11 липня 2008 року є незаконним та підлягає скасуванню. Таким чином, приймаючи до уваги обставини, які були встановлені у постанові Вищого адміністративного суду України від 1 квітня 2015 року, та той факт, що визнане незаконним та скасоване розпорядження голови Київської районної у м. Харкові ради від 11 липня 2008 року № 933 було підставою для видачі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 11 липня 2008 року серії САС № 071593 на імя [PERSON], згідно з яким за останнім визнано право власності на житловий будинок літ. «А-2» по вул. Толстого, 7 у м. Харкові, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2015 року, що набрало законної сили згідно Ухвали ВССУ від 22.03.2017 року, було скасовано свідоцтво про право власності та відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на вищезазначене нерухоме майно. Враховуючи, що документи, які були підставою отримання права власності [PERSON] на спірний будинок визнані незаконними та скасовані, відсутні підстави для визнання за [PERSON] права власності на спірний будинок. Крім того, згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2018, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення про відмову у вчиненні реєстраційних дій щодо реєстрації права власності [PERSON], оскільки самим [PERSON] допущена помилка при наданні документів та відомостей для реєстрації. Усунення цих недоліків та надання належних документів та вірних відомостей, передбачених ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» забезпечить реалізацію прав [PERSON] Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed