Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в якому просив стягнути з відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на його користь суму матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 12471 грн., 50 грн. інфляційних втрат та 61,50 грн. річних та 207 грн. збитків, а з [PERSON] - 5000 грн. моральної шкоди та 500 грн. франшизи. В ході розгляду справи представник позивача від позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] 500 грн. франшизи відмовився. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивач, згідно технічного паспорта [NUMBER] є власником автомобіля ВАЗ-210994 д/н [NUMBER], 2013 року випуску. 15.06.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Форд» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ-210994, д/н [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] Зазначена дорожньо-транспортна пригода спричинена з вини відповідача [PERSON], що підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення від 16.07.2013 року, відповідно до якої відповідача за даним фактом визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідальність власника автомобіля «Форд» забезпечена полісом страхування відповідальності НАСК «Оранта». В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні ушкодження. Позивач підготував всі необхідні для виплати страхового відшкодування документи та звернувся до НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідачем розмір матеріального збитку було оцінено в сумі 12471 грн., але у встановлений законом строк суму страхового відшкодування не сплатив. Внаслідок невиконання відповідачем свого обов'язку щодо сплати належних позивачу сум позивачем нараховано також 50 грн. інфляційних втрат та 61,50 грн. відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позивачем також понесені збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 207 грн. так як своєчасно не виплачені кошти позивач мав можливість внести на депозит та отримати доходи у розмірі 20% річних, але був позбавлений можливості це зробити. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу спричинена і моральна шкода, що проявляється у сильному душевному хвилюванні, психічному потрясінні, що ним перенесено в момент зіткнення транспортних засобів та в душевних стражданнях внаслідок пошкодження належного йому автомобіля. Розмір компенсації зазначеної шкоди позивач оцінює в сумі 5000 грн. та просить її стягнути з відповідача [PERSON], оскільки поліс страхування цивільної відповідальності не передбачає виплат за спричинення моральної шкоди. Просив позов задовольнити. Представник відповідача НАСК «Оранта» позовні вимоги в частині стягнення 12471 грн., 50 грн. інфляційних втрат та 61,50 грн. грн. визнав, про що надав суду відповідну заяву. Щодо стягнення 207 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди пояснив, що компенсація страховиком упущеної вигоди не передбачена законодавством та просив в цій частині позовних вимог відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що не заперечує своєї вини, але розмір моральної шкоди вважає позивачем значно завищеним. При вирішенні питання про розмір відшкодування покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля ВАЗ-210994 д/н [NUMBER], 2013 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ [NUMBER]. 15.06.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «FORD TRANSIT 330L» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ-210994, д/н [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] Зазначена дорожньо-транспортна пригода спричинена з вини відповідача [PERSON], що підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення від 16.07.2013 року, відповідно до якої відповідача за даним фактом визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідальність власника автомобіля «FORD TRANSIT 330L» забезпечена за договором страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується полісом №АВ/7607603, чинним на момент ДТП. Страховиком за даним полісом виступає відповідач НАСК «Оранта». Позивач звернувся до НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування, яке було оцінено в сумі 12471 грн., але у встановлений законом строк суму страхового відшкодування відповідач не сплатив. Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з НАСК «Оранта» 12471 грн., 50 грн. інфляційних втрат та 61,50 грн. річних підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з страховика 207 грн. то суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки відшкодування упущеної вигоди, згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не передбачено. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Так, своїми протиправними діями, відповідач [PERSON] спричинив душевні страждання позивачу, що проявляється у сильному душевному хвилюванні, психічному потрясінні, що перенесені ним в момент зіткнення транспортних засобів та в душевних стражданнях внаслідок пошкодження належного йому автомобіля. Таким чином, наявні законні підстави для відшкодування спричиненої моральної шкоди. Разом з тим, суд прийшов до висновку, що визначена позивачем сума відшкодування моральної шкоди є недостатньо необґрунтованою. Суд, з урахуванням глибини душевних страждань позивача, враховуючи, що транспортний засіб позивача отримав незначні пошкодження та підлягає відновленню, приходить до винсовку, що для відшкодування моральної шкоди достатньою є сума 1000 грн. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial