overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 листопада 2012 року Василівською сільською радою Каховського району Херсонської області, актовий запис № 7. В обґрунтування позову зазначається, що він з 19 листопада 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] За час сумісного проживання спільне життя не склалося. Подружнє життя між ними припинено, спір щодо місця проживання дітей відсутній. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач на розірванні шлюбу наполяга, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 2012 року Василівською сільською радою Каховського району Херсонської області, актовий запис № 7. В підтвердження до матеріалів справи долучена копія свідоцтва про одруження (а.с. 10). Від шлюбу є дві дитини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 11,12), питань щодо місця їх проживання немає. Враховуючи той факт, що позивач категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомив про те, що подружжя на цей час окремо проживає, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 лютого 2008 року виконкомом Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 01, від спільного шлюбу мають двох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачкою, позивач вказав, що на протязі останнього часу сімейне життя між ними поступову погіршувалось із-за того, що вони мають різні погляди на життя і тому між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. З 2014 року позивач з відповідачем не проживають, проживає з іншою жінкою. Просить розірвати шлюб, оскільки збереження шлюбу суперечить його інтересам. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Строк на примирення не бажає. У разі неявки відповідачки проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] не з`явилася в судове засідання. Хоча повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення рекомендованого листа. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2008 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають двох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач не бажає строк на примирення. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №52, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, спільне господарство не ведуть. Спір щодо розподілу спільного сумісного майна відсутній. Також позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем мають сина - [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач визнав позов. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №52. Від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 серпня 2000 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 1197. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя, постійно виникають сварки, що призвело до відчуження між ними та втрати почуттів. Шлюбно-сімейні відносини не підтримують, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 19 серпня 2000 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 1197, сторони у справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні встановлено, що спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 травня 1990 року виконкомом Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 12. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, що сприяло постійним непорозумінням та сваркам. Фактично шлюбні відносини було припинено з 1993 року. Просить розірвати шлюб, оскільки збереження шлюбу суперечить його інтересам. Строк на примирення не бажає. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Строк на примирення не бажає. Відповідно до протоколу судового засідання від 17.02.2020 Пудожського районного суду Республіки Карелія, відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує, строк на примирення не бажає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 травня 1990 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 12. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сторони не бажають строк на примирення. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.03.1982 року, посилаючись на те, що у шлюбі з відповідачкою вони прожили 27 років, вели спільне господарство та виростили і виховали спільну дочку. Проте з часом відносини між ними зійшли нанівець і в 2009 році вони почали жити окремо. З того часу він мешкає однією сімєю з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. Позивач до суду не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши також про згоду на заочний розгляд справи. Відповідач повторно не зявилась за викликом до суду, не повідомивши про причини неявки. Сторони були належним чином оповіщені про час і місце судового розгляду. У звязку з неявкою у судове засідання сторін відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України справа судом розглянута заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши докази, надані позивачем, судом встановлено обставини справи та визначено відповідно до них правовідносини. Згідно з свідоцтвом про шлюб сторони зареєстрували шлюб 20 березня 1982 року у Гусинській сільській раді Купянського району Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 6 (а.с.5). Від шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей не має. Заперечень проти позову від відповідача не надійшло. Суд дійшов висновку про можливість ухвалити згідно з ст. 112 СК України рішення про задоволення позову, оскільки за встановлених обставин подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №138, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, з листопада 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні відносини, переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №138, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №185193, виданим 20.03.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД №367266, виданим 30.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1353. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, разом не проживають з листопада 2016 року, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Спір щодо спільного майна подружжя відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.04.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис №197, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки виявилися невдалими, з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, виховання дитини, втрати любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалася, вони разом не проживають, та сумісного господарства не ведуть. Також позивач повідомив, що від шлюбу дітей не мають. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав. В останнє судове засідання не з'явився, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслала, своєї думки щодо позову не висловила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.04.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис №197. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній, дітей від шлюбу не мають. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.05.2007 Мирогощанською сільською радаю Дубенського району Рівненської області, актовий запис №13. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Мотивуючи позовну заяву вказав, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Сімя розпалась остаточно, шлюбні відносини носять лише формальний характер, примирення виключається. Просить дітей залишити проживати з матір'ю. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, згідно позову просить справу розглянути без його участі. У підготовче судове засідання відповідач не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає (а.с.11-12). Дослідивши матеріали справи, докази по справі суд вважає наступне. Встановлено, що 20.05.2007 Мирогощанською сільською\~радаю Дубенського\~району Рівненської\~області,\~зареєстровано шлюб\~між сторонами,\~актовий запис\~№13,\~що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №022554. Від сумісного подружнього життя сторони мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.5, 6). Згідно зіст. 51 Конституції України\~та ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, коли сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам їх обох. Враховуючи, що діти \~проживають з матір`ю, позивач наполягає на залишенні їх проживати з матірю відповідачем по справі, відповідач з цим погоджується, спору щодо\~ місця проживання дітей немає, відповідно до ст.160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити дітей проживати з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №338, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки виявилися невдалими, з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в звязку з чим їх сімя фактично розпалася, вони разом не проживають, та сумісного господарства не ведуть. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслала, своєї думки щодо позову не висловила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №338. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін відсутній, дітей від шлюбу не мають. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved