Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою мотивуючи тим, що [INFO] померла [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, яку він прийняв оскільки на день смерті проживав із спадкодавцем з травня 1998 року. При зверненні до нотаріальної контори постало питання доведення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю на протязі останніх п`яти років, оскільки кровно спорідненими родичами вони не були та були зареєстрованими за різними адресами. Просив встановити факт його проживання з [PERSON] з травня 1998 року до дня смерті останньої [INFO] . Заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та підтвердив обставини викладені в заяві. Представник заінтересованої особи Хмелівської сільської ради в задоволенні заяви не заперечувала, просила справу розглянути без їх участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, підтвердили, що заявник проживав однією сім`єю з [PERSON] з травня 1998 року до дня смерті останньої, тобто до [INFO] . Вони мали спільний побут, вели спільне господарство, піклувалися одне про одного. Після смерті останньої обряд поховання здійснив [PERSON] .. Вислухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка з травня 1998 року до дня смерті проживала із заявником однією сім`єю по [ADDRESS] , ведучи господарство, маючий спільний побут, взаємні права та обов`язки, що підтверджується поясненнями заявника, показами свідків, довідкою Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області, листом депутата сільської ради, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, копією актового запису про смерть №08 (а.с.4, 7, 28, 48). Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з земельної ділянки площею 3,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку прийняв заявник, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, будучи спадкоємцем четвертої черги за законом, що вбачається з копії паспорта заявника, копії державного акту на право приватної власності на землю (а.с.5, 6). З копії заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Хустянської сільської Ради народних депутатів Буринського району, Сумської області та зареєстровано в реєстрі за №5, вбачається, що за життя [PERSON] склала заповіт яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.34). Згідно з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.36-37). Разом з тим, заявник не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі на вищевказане спадкове майно, оскільки постало питання доведення факту його проживання з [PERSON] однією сім`єю на протязі останніх п`яти років Зокрема, як вбачається з довідки Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , постійно проживала в с. Ярове Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована одна, але з нею без реєстрації з 1998 року проживав [PERSON] , 1956 року народження (а.с.4). Вказані обставини були підтверджені і свідками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , покази яких суд визнає достовірними з врахуванням того, що вони особисто знайомі як із заявником так і з покійною [PERSON] .. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Також суд зазначає, що місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст.ст.2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, громадянам України, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як вбачається з роз`яснень, які містяться в п. 23 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність факту, який просить встановити заявник та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення його прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved