Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування процентів за користування позичкою та інфляційних витрат у зв'язку з невиконання судового рішення. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13.07.2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON] стягнуто з відповідачки на користь позивача 34352,27грн. заборгованості за Договором позики, 2199,49грн. річних, 3934,34грн. - інфляційні та 405,90грн. судових витрат. Під час виконавчого провадження 15.05.2013 року в рахунок часткового погашення боргу, актом передачі майна [PERSON] було передано у власність земельну ділянку експертною оцінкою 18945,85грн. Таким чином, після переоформлення земельної ділянки, борг [PERSON] становить 15424,05грн. Оскільки відповідачка не виконала рішення суду в повному обсязі, просить суд задовольнити його позовні вимоги, та, винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 7964,81грн. процентів за користування непогашеної суми заборгованості, 14316,33грн. суми збитків від зростання курсу долара США та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні уточнили позовні вимоги, та, посилаючись на вищенаведені обставини справи, просили суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2822,10грн. процентів за користування непогашеної суми заборгованості, 14117,34грн. збитків від інфляції та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60грн. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, просила суд відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. По справі встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13.07.2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON] стягнуто з відповідачки на користь позивача 34352,27грн. заборгованості за Договором позики, 2199,49грн. річних, 3934,34грн. - інфляційні та 405,90грн. судових витрат. Під час виконавчого провадження 15.05.2013 року в рахунок часткового погашення боргу, актом передачі майна [PERSON] було передано у власність земельну ділянку експертною оцінкою 18945,85грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією такого Акту. Окрім того, судом встановлено, що з вересня 2014 року по квітень 2015 року борг зменшувався на суму 374,01грн. за рахунок стягнення пенсійних виплат [PERSON]. Таким чином, станом на 12.05.2015 року невиплачений за рішенням суду борг становить 19115,02грн. У відповідності до ч.2 ст.14 ЦПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, судом встановлено, що проценти за користування непогашеної суми заборгованості становить 2822,10грн., а інфляційні збитки від зростання курсу долара становлять 14117,34грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що з [PERSON] підлягають стягненню проценти за користування непогашеної суми заборгованості, а інфляційні збитки від зростання курсу долара та сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved