Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 01.08.1992 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину, неповнолітніх дітей у сторін немає. Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, не зійшлися характерами, у зв'язку з чим позивач прийшов до висновку, що сім'я розпалася і шлюб необхідно розірвати, примирення між сторонами неможливе. Сторони в підготовче судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлялись належним чином. В той же час, позивач через канцелярію суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач також подала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов визнає в повному обсязі, просить його задовольнити, строк на примирення просить не надавати, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 1992 року у Солідарському виконкомі Артемівської міськради Донецької області, актовий запис № 54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 01 серпня 1992 року Солідарським виконкомом Артемівської міської ради Донецької області. Від зазначеного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, не мають намірів зберігати сім'ю. Згідно до ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання відповідачем позовних вимог. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved