Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 29.09.2007 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 600. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, виховання дитини , відсутнє взаєморозуміння. Позивач зазначає, що його життя з відповідачем стало невиносним, оскільки вона постійно принижує його як особистість, дозволяє собі нецензурні, принижуючи висловлювання в його адресу в присутності дитини. Внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть з 2018 року, шлюбних стосунків не підтримують. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дитини наразі немає. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та розірвати шлюб між сторонами. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім`ю можливо зберегти якщо мати позивача не буде втручатися в їх життя. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 29 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с. 6). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Позивач у судовому засіданні заперечував щодо примирення, оскільки не має\~наміру більше підтримувати шлюбні відносини з відповідчем, не вважає за можливе зберегти родину. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній з вересня 2018 року, сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Як судом вже встановлено, при одружені відповідач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 6). При цьому, відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України\~особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв`язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач просить залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити\~ шлюбне прізвище відповідача - « [PERSON] ».

Outcome: approved