Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] в м. Ірпінь Київської області померла його мати [PERSON] , якій на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,16 га, яка розташована на території Ротмістрівської сільської ради. Спадщину він прийняв шляхом спільного проживання із спадкодавцем, однак одержати свідоцтво про право на спадщину не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Ухвалою суду від 05 грудня 2019 року за клопотанням позивача замінено відповідача по справі [PERSON] на Ротмістрівську сільську раду Смілянського району. В судове засідання позивач та представник позивача - адвокат Ігнатенко В.М. не з`явилися. Адвокат надіслав до суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без його участі та участі позивача, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Сільський голова надіслав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Проти задоволення позову не заперечував. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] в м. Ірпінь Київської області померла [PERSON] . Як встановлено із свідоцтва про народження серії [NUMBER] померла доводилася позивачу матір`ю. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 13-17-491 виданого 31 травня 2002 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,16 га розташованої на території Ротмістрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У відповідності із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу ( ст. 1258 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з довідки Українського державного проектного лісопорядного виробничого об`єднання ВО «Укрдержлісопроект» від 03 жовтня 2018 року [PERSON] з 23 квітня 2008 року до дня смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] разом із [PERSON] . Згідно довідки державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори від 09 жовтня 2019 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Як вбачається з довідки Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області від 12 листопада 2019 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті матері є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, відтак підлягають до задоволення в повному обсязі, а невизнане право позивача захисту в судовому порядку, шляхом визнання права власності на спадкове майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved