Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.04.2016р. між ним та відповідачем [PERSON] була укладена боргова розписка, про те, що позивачем було надано відповідачу в борг грошові кошти у сумі 50000 доларів США для придбання будинку. У період з 08.04.2016р. по день подання позову до суду відповідач сплачувала борг частинами, борг на разі становить 20000 доларів США. На момент подачі позову відповідач ухиляється від повернення суми боргу, мотивуючи тим, що не має можливості сплатити кінцевий борг. Тому позивач просить стягнути із відповідача борг в сумі 20000 доларів США із переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення суду. В підготовчому судовому засіданні 31.10.2019р. представник позивача адвокат - Билиця І.О. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. В подальшому в підготовче судове засідання, призначене на 07.11.2019р. не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача (а.с.87). В підготовчому судовому засіданні 31.10.2019р. відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги в повному обсязі, в подальшому в підготовче судове засідання, призначене на 07.11.2019р. не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій в черговий раз зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.83) Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч.3, 4\~ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Згідно\~ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] на стадії підготовчого провадження звернулася до суду із заявою про визнання позовних вимог, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що згідно копії розписки, [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області 28.02.2012р., ІПН [NUMBER] , 08 квітня 2016р. одержала в борг від [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Любашівським РВ УМВС України в Одеській області 24.01.1997р., ІПН [NUMBER] , грошові кошти в сумі 50\~000 (п`ятдесят тисяч доларів США) для придбання будинку за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язується повернути гроші в повному обсязі своєчасно до 08.04.2019р. Зі зворотної сторони копії вказаної розписки містяться відмітки про те, що [PERSON] отримав від [PERSON] : 10\~000 доларів США 24.11.2016р., 10\~000 доларів США 18.08.2017р., 10\~000 доларів США 05.04.2018р. (а.с.4). Таким чином, на момент розгляду справи в суді борг [PERSON] становить 20\~000 доларів США. Зазначення серії та номеру паспортів, а також ІПН в розписці збігаються із копіями вказаних документів сторін (а.с.5-12). В підготовчому судовому засіданні 31.10.2019р. відповідач [PERSON] пояснила, що повністю згодна з тим, що винна гроші позивачу [PERSON] в розмірі 20\~000 доларів США, власноручне написання розписки підтверджує, однак на разі не може повернути гроші, оскільки не має такої суми. Відповідно до ч.2\~ст.11 ЦК України,\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України,\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1046\~ЦК України\~визначено,\~що за\~договором позики\~одна сторона\~(позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.ч.1,\~2\~ст.1047\~ЦК України,\~договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013р. №6-63цс13 була відображена правова позиція про те, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Суд приймає дану розписку в якості належного та допустимого доказу виникнення боргового зобов`язання, так як відповідач даний факт жодним чином не спростував. Статтею 533 ЦК України\~передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.192 ЦК України,\~законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, у зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Також у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Верховний Суд України у Постанові від 01 березня 2017 року по цивільній справі № 6-284цс17 висловив аналогічну правову позицію, у якій зазначив, що сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу. Ураховуючи умови договору та положення\~статті 533 ЦК України, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення суми боргу, відповідно до умов договору та положень цієї норми, визначену за курсом долара США станом на день ухвалення судового рішення, як зазначено у позовних вимогах. У позовній заяві [PERSON] наполягав на стягненні з відповідача суми боргу саме у гривневому еквіваленті, визначеному у відповідності до курсу НБУ станом на день прийняття судом рішення по справі. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] суму боргу за розпискою від 08 квітня 2019 року у розмірі 20\~000 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення (100 дол. США = 2465, 7612 гривень ) становить 493\~152, 24 грн. Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції №0.0.1318663717.1 від 08.04.2019р. вбачається, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 5352 грн. (а.с.1) Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті повністю визнала позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне повернути позивачу 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved