Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проживає в будинку по [ADDRESS], який він отримав згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 травня 2015 року, спадкова справа № 32/2014, зареєстровано в реєстрі № 347 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 травня 2015 року, індексний номер витягу 37322255. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою позивача, але не проживають з березня 2016 року. Факт не проживання за вищевказаною адресою підтверджується довідкою № 1184 від 21 липня 2017 року, яку видав голова квартального комітету № 29 та актом від 28 липня 2017 року, підписаний свідками: [PERSON], яка проживає [ADDRESS], [PERSON], яка проживає по [ADDRESS], [PERSON], яка проживає по [ADDRESS]. Зазначено, що позивач з відповідачем [PERSON] розлучився, що підтверджується рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 16 червня 2016 року, справа № 404/1932/16-ц, номер провадження 2/404/1674/16. Свої речі відповідач забрала разом з собою, тому необхідності проживання за його адресою не має. Крім цього, відповідачі не оплачують плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, незважаючи на те, що відповідні квитанції виписані, зазначені витрати він несе сам. Вказано, що позивач звернувся до відповідача [PERSON] щодо добровільного виселення з будинку, але отримав усну відмову та нею було запропоновано звернутись до суду з даного питання. Відповідач [PERSON] не виходить на зв'язок, тому позивач не може дізнатись його наміри. Вважає, що в даному випадку порушені його права щодо права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 вересня 2017 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області /а.с.16/. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 лютого 2018 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання /а.с.38-39/. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 липня 2018 року закрито підготовче провадження, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні /а.с.99-100/. 13 березня 2018 року від представника відповідача [PERSON] надійшов до суду відзив, відповідно якого вона просила дану позовну заяву залишити без розгляду. Вказано, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначив, що відповідачі не приймають участі в утриманні будинку та в оплаті житлово-комунальних послуг, хоч залишаються зареєстрованими в ньому. Реєстрація відповідачів не дає змогу вільно розпоряджатися будинком. Відповідач [PERSON] та її представник заперечили проти задоволення позову, просили у його задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] пояснила, що не проживає по [ADDRESS] Позивач створив умови за яких неможливе сумісне проживання, тому вона зібрала свої речі та переїхала на найману квартиру. Особистих її речей у будинку не має. Вселитися у будинок вона не намагається. Зазначила, що має право на прописку в будинку, оскільки за час спільного проживання з позивачем нею на утримання та ремонт будинку було витрачено особисті кошти. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через сайт Судова влада України (http://court.gov.ua/). Причини неявки суду не повідомив, жодних заяв, відзиву на позовну заяву та зустрічного позову до суду не подавав. Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт не проживання відповідачів у житловому будинку [ADDRESS] Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], її представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 вересня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. [PERSON] є власником 5/6 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться на [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 травня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Буліч Н.В. і зареєстрованим в реєстрі за № 347 (а.с. 8). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 травня 2015 року, індексний номер витягу: 37322255, [PERSON] належить на підставі приватної спільної часткової власності 5/6 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS], загальною площею 74 кв.м., житловою площею 47,2 кв.м. /а.с.9/. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 16 червня 2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 28 вересня 1991 року, Кіровським рай РАЦС м. Кіровограда, актовий запис № 1111 /а.с.7/. Відповідно до довідки від 21 липня 2017 року, виданої квартальним комітетом №29, [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] Склад сім'ї 1 чол. [PERSON], 1973 року народження - колишня дружина та [PERSON], 1984 року народження - племінник. Дійсно [PERSON] та [PERSON] тільки зареєстровані за даною адресою, але не проживають з березня 2016 року /а.с.11/. Відповідно до акту від 28 липня 2017 року комісія в складі трьох осіб, свідків, склали цей акт про те, що [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS], з березня 2016 року 2016 року. Свідки: [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с.12/. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачам у користуванні будинком та/або з цього питання відповідачі звертались до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. Відповідачі більше року без поважних причин постійно не проживають у спірному будинку, їх майно там не знаходиться, будь-які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрат по утриманню житла відповідачі не несуть. Таким чином, суд враховує, що житловий будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідачі не являються членами його сім'ї, оскільки з відповідачем [PERSON] позивач розлучений, а відповідач [PERSON] є його племінником, не проживають у житловому будинку з 2016 року, а тому мають бути визнані такими, що втратили право на користування житлом позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved