Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що [INFO] року помер його батько, після смерті якого відкрилась спадщина яка складалася із житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] стали позивач по справі та відповідачі - дружина та донька. Після смерті свого батька позивач прийняв спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном. Відповідачі по справі прийняли спадщину кожна по 31/300 частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS]), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. Таким чином, 1/6 частина житлового будинку [ADDRESS], після смерті [PERSON] залишилась не оформленою. У зв'язку з тим, що частина житлового будинку, яка належала спадкодавцю була виділена в окремий житловий будинок із присвоєнням нової поштової адреси вже після смерті спадкодавця, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно. Сторони до зали судових засідань не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, відповідачі позов визнали (а.с. 45-47). Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 16.04.1999 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міськвиконкому (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалася із житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] стали його син - позивач по справі та відповідачі по справі - дружина - [PERSON] та донька - [PERSON] Той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та його перекладом з вірменської на українську, зроблений перекладачем [PERSON] 20.05.2015 року (а.с.7, 8). Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті свого батька позивач прийняв спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, а саме після смерті [PERSON] позивач продовжив користуватися речами, які залишились після смерті спадкодавця, в тому числі особистими побутовими речами померлого та продовжив проживати в будинку, в якому він був зареєстрований та проживав разом з померлим, що підтверджується відміткою у паспорті позивача. Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном. Відповідачі по справі прийняли спадщину кожна по 31/300 частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS]), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину серії [NUMBER] від 14.06.2006 року (а.с.11). Таким чином, 1/6 частина житлового будинку [ADDRESS], після смерті [PERSON] залишилась не оформленою. На підставі рішення виконкому Чугуївської міської ради Харківської області №241 від 09.09.2016 року 31/50 частина житлового будинку, яка належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], була виділена в окремий житловий будинок із присвоєнням нової поштової адреси: [ADDRESS], що підтверджується листом КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» №2371 від 29.10.2016 року (а.с.12). У зв'язку з тим, що частина житлового будинку, яка належала спадкодавцю була виділена в окремий житловий будинок із присвоєнням нової поштової адреси вже після смерті спадкодавця, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved