Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 63 в будинку № 8 по вул. Промислова м. Павлограда. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. 21.03.2000 року з його згоди у його квартирі зареєстрував своє місце проживання його брат [PERSON] Однак він в квартирі не проживав, комунальні послуги не сплачував, особистих речей його в квартирі немає. Ніяких домовленостей із відповідачем щодо користування ним квартирою не було. Вважає, що його права власника квартири порушені відповідачем у звязку з чим, звернувся до суду з позовом. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та пояснив суду що придбав квартиру у 2000 році. В квартирі проживали їх з братом батьки, та зареєстрований брат. Після смерті матері в квартирі проживав тільки його батько. На даний час у квартирі проживає дочка та онука відповідача разом з його батьком. Відповідач у квартирі не проживає і ніколи не проживав, особистих речей його немає. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні, позов не визнав пояснив суду, що раніше він з батьками жив на вул. Ватоліної в м. Павлограді. Потім будинок виселяли, придбали квартиру по вул. Промисловій, він навіть не знав що ця квартира належить його братові думав, що квартира батьків. Після смерті матері його брат сказав йому виселятися. Ніякого іншого житла він не має, в квартирі є його особисті речі, меблів його немає. Ключів від квартири у нього ніколи не було. Його робота повязана з постійними командировками. Раніше він працював водієм возив воду «Єкатеринославська» на даний час працює не офіційно водієм «Будмайстер». Постійно він у квартирі не мешкав, однак коли не мешкав то з поважних причин, іноді залишався ночувати у жінки [PERSON] Однак з нею спільного господарства ніколи не вів, спільно постійно не проживав. Інтересу до спірного житла не втратив. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила суду, що спірна квартира це єдине житло відповідача, ніякого іншого житла він не має, в квартирі є його особисті речі. Відповідач не був відсутній у квартирі більше ніж одногу року. Дійсно його робота повязана з командировками, іноді він залишався ночувати у жінки, однак спільне господарство з нею він не вів і вона не є його сімєю. Відповідач інтересу до житла не втратив, підстав для визнання його втративши право користування житлом немає. Вислухавши учасників процесу, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]П, [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що вимоги не підлягають задоволенню з огляду на такі підстави. Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 17 березня 2000 року належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. (а.с. 5) В спірній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 9) Відповідно до акту від 03 вересня 2015 року комісією у складі паспортисту ЖС-2 [PERSON] складено акт в тому, що в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2000 року (а.с. 8). В судовому засіданні були допитані свідки. Так свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживав у квартирі разом з дружиною. Дружина померла і він на даний час проживає у квартирі з онукою та правнучкою. [PERSON] ні [PERSON] у його квартирі не проживають. Ця квартира належить йому, [PERSON] ходить до нього часто і допомагає, іноді залишається на день два і знову уходить до [PERSON]. В квартирі є особисті речі [PERSON]. Ключів від квартири у [PERSON] немає і житла іншого у нього немає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що сімю [PERSON] знає давно дружили сімями з батьками позивача та відповідача - [PERSON] та [PERSON]. Знає їх дітей [PERSON] та [PERSON]. Зі слів [PERSON] знає, що ні [PERSON] ні [PERSON] з батьками не жили. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] фактично 18 років. Протягом цього часу вони постійно спілкуються, він іноді залишається у неї ночувати, однак спільно вони не живуть, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Ніяких особистих речей [PERSON] у неї в квартирі немає. Дійсно був такий період що близько одного місяця він проживав у неї в квартирі, однак він завжди ходив до батьків і повертався від неї жити до батьків. Вона разом з [PERSON] приходила у гості до його батьків. Батьки жили у залі, [PERSON] жив у спальні, однак вона у його кімнату не заходила. Знає, що після смерті його матері в квартирі живе батько, дочка [PERSON], його внучка та він. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у новій квартирі проживали її бабуся, дід та батько. На даний час в квартирі проживає вона, її донька, дід та батько. Батько часто їздить по командировкам, іноді залишається ночувати у своєї жінки. В квартирі є особисті речі батька, він живе у залі з дідом, а вона з дитиною у спальні. Вона є офіційним опікуном діда. Ніякого іншого житла у батька немає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює паспортистом в КП «Павлограджитлосервіс». В вересні 2015 року до неї звернувся позивач для складання акту. На той час у неї було багато роботи і вона дала акт позивачу, щоб він сам підписав його у сусідів. В листопаді 2015 року вона сама особисто вийшла за адресою, опитала сусідів, вірніше опитала сусідку [PERSON] і зясувала, з її слів, що відповідач не живе у спірній квартирі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає в [INFO]. Знає, що в квартирі 63 проживали бабуся та дід вони інваліди по слуху. Коли бабуся померла, вона вперше побачила її синів. Вона підписувала акт про те, що [PERSON] не проживає у квартирі 63, оскільки вона його там не бачила і тому зробила висновок, що він там не проживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає в [INFO]. З його участю був складений акт, позивача він бачить вдруге, а відповідача [PERSON] раніше бачив, він приходив в квартиру 63 там жили дід та баба інваліди. [PERSON] в квартирі не проживає, однак квартиру відвідує часто. Висновок про те, що [PERSON] не проживає в квартирі він зробив тому, що він його там не бачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає з позивачем більше 8 років в цивільному шлюбі. Відповідача знає як брата [PERSON]. Валентину знає як дружину [PERSON], знає що він з нею проживає в її квартирі. Про це їй відомо від самого [PERSON], він казав це рік тому на дні народження у [PERSON]. Вона приходила в гості на спірну квартиру, знає що там проживали батьки позивача та відповідача, [PERSON] там не проживав, ніяких його особистих речей вона там не бачила. На даний час їй відомо, що в квартирі проживає батько [PERSON] та [PERSON], дочка [PERSON] та його онука. Приймаючи рішення по суті заявленого позову суд керується положеннями статті 47 Конституції України, відповідно до якої, кожен має право на житло. Згідно ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на ч. 2 ст. 405 ЦК України, яка передбачає що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Однак в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] не був відсутній у спірній квартирі більше року. Так сам відповідач у судовому засіданні пояснив, що він проживає в [INFO], не постійно, однак проживає. Свідки [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні пояснили, що відповідач проживає у спірній квартирі, не постійно у звязку з тим, що їздить у командировки, однак проживає, іноді залишається ночувати у [PERSON] Свідок [PERSON] зазначив, що його син [PERSON] не проживає в квартирі, однак іноді залишається ночувати і в квартирі є його речі. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони розписалися у акті і зробили висновок що [PERSON] не проживає, оскільки вони його не бачили. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ніякого іншого житла відповідач не має, інтересу до житла він не втратив. Таким чином, суд вважає, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, отже позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed