Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що протиправними діями відповідачів йому було заподіяне умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило довготривалий розлад здоров`я. За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення та відкриті кримінальні провадження про обвинувачення [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України та про обвинувачення [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КК України. Під час судового розгляду вказаних кримінальних проваджень 08.12.2014 року він, позивач, відмовився від підтримання обвинувачення у зв`язку з тим, що між ним та відповідачами 08.12.2014 року було досягнуто згоди про те, що кожен з відповідачів зобов`язується до 30 березня 2015 року повернути йому кошти в сумі 20000 гривень за спричинення тілесних ушкоджень. У зазначений строк відповідачі вказану суму позивачу не повернули, що і стало причиною звернення до суду з даним позовом. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви про визнання позовних вимог, проти задоволення яких не заперечували. Одночасно просили суд справу розглядати без їх участі. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 30.10.2014 року приблизно о 23 годині 25 хвилин у с. Опорець Сколівського району Львівської області, в приміщенні літньої кухні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вчинили конфлікт з [PERSON], під час якого [PERSON] умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в область лівого ока, від якого [PERSON] впав на підлогу, та декілька ударів ногою по голові, заподіявши позивачу, згідно висновку експерта № 154 від 24.11.2014 року, легке тілесне ушкодження. Під час конфлікту [PERSON] умисно наніс [PERSON] один удар кулаком правої руки в область грудей, від якого останній впав на підлогу, та декілька ударів ногою в область обличчя, заподіявши [PERSON] згідно висновку експерта № 154 від 24.11.2014 року умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило довготривалий розлад здоров`я. За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення та відкриті кримінальні провадження № 12014140300001052 про обвинувачення [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України та № 12014140300000990 про обвинувачення [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КК України. Під час судового розгляду вказаних кримінальних проваджень 08.12.2014 року [PERSON] відмовився від підтримання обвинувачення відносно [PERSON] та [PERSON], узв`язку з чим суд постановив ухвалу про закриття кримінального провадження. В судовому засіданні встановлено, що причиною того, що [PERSON] 08.12.2014 року відмовився від підтримання обвинувачення відносно [PERSON] та [PERSON] є те, що між позивачем та відповідачами 08.12.2014 року було досягнуто згоди про те, що кожен з відповідачів зобов`язується до 30.03.2015 року повернути [PERSON] кошти в сумі 20000 гривень за спричинення останньому тілесних ушкоджень, що підтверджується розписками, написаними власноруч відповідачами та підписаними ними. Однак, у строк до 30.03.015 року відповідачі вказану суму позивачу не повернули, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 02.07.2004 року у разі закриття справи потерпілому необхідно роз'яснити право звернутися з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства без сплати державного мита. Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода компенсується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Фізична шкода визначається через сукупність змін, що об'єктивно сталися внаслідок вчинення кримінального правопорушення в стані людини як фізичної істоти. До складових фізичної шкоди належать: а) тілесні ушкодження, б) розлад здоров'я, в) фізичні страждання. Згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 Міністерства охорони здоров'я України від 17 січня 1995 р. з медичної точки зору тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілісності тканин, органів та їх функцій, що виникає внаслідок одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних. Отже, тілесними ушкодженнями називають протиправне і винне заподіяння шкоди здоров'ю іншої особи, яким порушено анатомічну цілісність або фізіологічні функції тканин чи органів потерпілого при посяганні на здоров'я. Поряд з фізичною шкодою потерпілим одночасно заподіюється і майнова шкода, що полягає у витратах на лікування, протезування, посилене харчування тощо. Таким чином, внаслідок протиправних дій відповідачів [PERSON] було завдано моральної, майнової та фізичної шкоди, розмір якої був узгоджений між позивачем та відповідачами в сумі 20000 гривень з кожного відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Outcome: approved