Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яку в ході судового розгляду уточнив та просив стягнути з відповідачів на його користь грошову суму, яка дорівнюється різниці між фактичною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт автомобілю [NUMBER] і фактично сплаченою сумою страхового відшкодування у розмірі 6932грн.09 коп. Також просив стягнути з відповідача [PERSON] грн.10 коп. розмір втрати товарної вартості автомобіля, 1320 грн. компенсацію вартості проведення експертизи та 30000 грн. моральної шкоди, а також разом стягнути з відповідачів судові витрати у сумі 551,20 грн. В судовому засідання позивач підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник ПрАТ«СК «UNIVES» в судове засідання направив письмові заперечення та просив відмовити позивачу у задоволенні позову. (а.с.71-72) Представник відповідача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги позивача не визнала. Доводи невизнання позову виклала у письмових поясненнях. (а.с.104-107) Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд позовні вимоги позивача задовольняє частково, виходячи з наступного: Судом встановлено, та як вбачається із постанови суду про адміністративне правопорушення від 24.06.2016 р. [PERSON] 03.06.2016 року, керуючи автомобілем «CITROEN C4 CACTUS» д.н.з [NUMBER] по вул.Гуданова в м.Харкові біля будинку 4/10 зупинила автомобіль та під час стоянки допустила відчинення дверей, чим скоїла перешкоду автомобілю [NUMBER] під керуванням [PERSON], який їхав у попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушила п.15.13 ПДР України. (а.с.9) Згідно постанови Київського районного суду м.Харкова [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 340 грн. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з положень ст.61 ЦПК України, суд вважає встановленим, що з вини відповідача позивачу було завдано матеріальну шкоду. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, договір оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом , використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес», Поліс № АЕ/6756035 від 07.12.2015 р. (а.с.135) Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., розмір франшизи становить 1000 грн. Згідно звіту № 220716/4 про оцінку вартості матеріального збитку завданого позивачу у зв'язку з пошкодженням його автомобіля, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу склала 19266,32 грн. Відповідно до ч.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідач ПрАТ«СК «UNIVES» у серпні місяці 2016 року виплатив позивачу страхове відшкодування у сумі 18266,32 грн. Відповідач [PERSON] 23.08.2016 р. виплатила позивачу 1000 грн. франшизи. Про виплату вказаних сум позивач не заперечував. Відповідно до акту виконаних робіт № ЗиФ-810438 від 11 липня 2016 року (а.с.89) ПАТ «Завод Фрунзе» були проведені роботи по ремонту автомобіля позивача. Вартість виконаних робіт з заміною пошкоджених запчастин становила 26198,38 грн. Тобто на час звернення з позовом до суду позивач вже відремонтував свій автомобіль «FORD MONDEO» та витратив 26198,41 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.44). Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 6932,09 грн. (26198,38 грн.- 19266,32 грн.= 6932,09 грн.) Згідно ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Оскільки ліміт відповідальності відповідача [PERSON] за шкоду заподіяну майну згідно полісу № АЕ/6756035 від 07.12.2015 р. становив 50000 грн., то суд вважає за необхідне різницю між фактичною вартістю ремонту автомобіля позивача у розмірі 6932,09 грн. та фактично сплаченою страховою сумою стягнути з відповідача ПрАТ«СК «UNIVES». Щодо позовних вимог позивача про відшкодування йому матеріальної шкоди у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу суд зазначає наступне: Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України реальними збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків) Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1)унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2)унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показань величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до п.8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2014 р., від 16.12.2015 р. у справах за позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Як убачається з акту виконаних робіт № ЗиФ-810438 від 11 липня 2016 року ПАТ «Завод Фрунзе» були проведені роботи по ремонту автомобіля позивача, а саме фарбування: бамперу переднього, лівого переднього крила, лівої передньої двері, передньої панелі. (а.с.89) Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «FORD MONDEO», виконаного судовим експертом [PERSON] величина втрати товарної вартості автомобіля становить 10870,10 грн. (а.с.13-23). У відповідності до положень п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивач має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди, тому майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою, а саме відповідачем [PERSON], з якої суд стягує на корить позивача суму втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 10870,10 грн., а також 1320 грн. вартість експертизи. З приводу позовних вимог позивача про стягнення коштів у відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне: Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За правилами ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Аналізуючи зібрані по справі докази, судом встановлено, що позивачу неправомірними діями [PERSON] заподіяно певних душевних страждань у зв'язку із пошкодженням його автомобіля, на ремонт якого позивач приклав певні зусилля та витратив власний вільний час, що призвело до порушення звичайного способу життя. При цьому суд вважає безпідставно завищеною заявлену позивачем моральну шкоду у сумі 30000грн. і виходячи з засад розумності, справедливості, фактичних обставин у справи, позовні вимоги в цій частині задовольняє частково і стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача 1000грн. компенсацію завданої моральної шкоди. Згідно ст. 88 ЦПК України пропорційно задоволених вимог, підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial