Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 12.12.2012 року зареєстрував шлюб з відповідачем. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причин розбіжності характерів, втрати почуття любові і поваги один до одного. Шлюбні і сімейні відносини припинилися, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Просив суд розірвати шлюб між з відповідачем та залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій не заперечував проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача адвокат [PERSON]\~ в судове засідання не зявилася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не надходило. Своїм правом на подачу відзиву відповідач не скористалася. 23.10.2018 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно із ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.. Судом встановлено, що 12.12.2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД №156707, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганській області 12.12.2012 року, актовий запис №553. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Сторони є батьками [PERSON], який народився 14.03.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД №269946, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Первомайського міського управління юстиції у Луганській області 15.03.2013 року, Судом встановлено, що сімя фактично розпалася, спільне господарство не ведеться, шлюбні та сімейні стосунки припинені, примирення сторін неможливе і позивач цього не бажає. За таких обставин, враховуючи, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. При цьому не підлягає задоволенню вимога позивача залишити відповідачу шлюбне прізвище [PERSON], оскільки відповідно до приписів ст. 11 СК України право вибору прізвища після розірвання шлюбу має та особа, яка його змінила в звязку з реєстрацією шлюбу, тобто відповідач [PERSON] Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial