Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] , зареєстрований 28.07.2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції м.Львова, актовий запис №332. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 28.07.2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції м.Львова, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №332. У шлюбі дітей немає. Позивач зазначає, що протягом чотирьох років з відповідачем фактично не проживають, не підтримують будь - яких відносин, спільне господарство ними не ведеться, подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.03.2020 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, часу на примирення не потребує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. На поштову адресу відповідача скеровувалася судова повістка, однак така повернулися до Галицького районного суду м.Львова без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Окрім цього, згідно з ч.11 ст.128 ЦПК України виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України (через веб - сайт Галицького районного суду м.Львова), однак [PERSON] в судові засідання, призначені на 07.05.2020 року та 26.05.2020 року не з`явилася. Окрім того, наказом голови Галицького районного суду м.Львова Волоско І.Р. від 16.03.2020 року №2-ОД встановлено режим роботи на час карантину та рекомендовано суддям при можливості здійснювати судовий розгляд справ у порядку письмового провадження. Відповідно до листа Ради суддів України від 16.03.2020 року №9рс-186/20, з метою убезпечити населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу СOVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, рекомендовано, на період карантину, встановити особливий режим роботи судів України, зокрема: зменшити кількість судових засідань, що призначаються для розгляду протягом робочого дня; по можливості здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, в порядку письмового провадження; рекомендувати учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи вказані норми цивільного процесуального законодавства, суд вважає за необхідне розгляд справи проводити за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 28.07.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції м.Львова, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №332, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.4/. Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, любові та поваги між ними, внаслідок чого шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Як роз`яснено уп. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З огляду на викладене, оскільки, як зазначає позивач, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, відповідач не подала заперечень щодо розірвання шлюбу,суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задоволити. Окрім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved