Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи: Служби у справах дітей Словянської районної державної адміністрації Донецької області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебував в зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач в липні 2016 року звернулася до суду з позовом про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 02 серпня 2016 року, з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітньої дитини. З цього часу їх сімейні стосунки погіршилися, з липня 2016 року відповідач перебувала у їх квартирі лише тоді, коли він був на роботі, тим самим позбавляючи його можливості бачитися з донькою, через що йому довелося звертатися до поліції. З серпня 2016 року [PERSON] забрала їх доньку та перестала проживати за місцем реєстрації своєї дитини. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 14 листопада 2016 року за заявою відповідача, шлюб між сторонами було розірвано. Вказує, що з липня 2016 року відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою, відмовляється повідомляти про місце перебування та місце проживання дитини, не дає доньці телефонну слухавку, щоб позивач мав можливість хоча б засобом телефонного звязку поспілкуватися з нею. Останнім часом, відповідач почала наполягати, щоб він відмовився від доньки, оскільки вона не є його дитиною. Будь-які намагання вирішити питання щодо виховання дитини спільно, відповідач ігнорує. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Зазначає, що він не має відомостей, де його донька, яку школу вона відвідує, з ким проживає, та в яких умовах. Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, з ким проживає дитини, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Статтею 159 СК України визначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного із батьків у вихованні береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичним засобами. Зазначає, що оскільки його права щодо спілкування з дитиною відповідачем порушуються, вона чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою, іншого способу захисту свого порушеного права, як звернення до суду в нього немає. Крім того, вважає, що відповідачем порушуються права їх спільної дитини, бо вона також має право на спілкування з обома батьками, а не лише з матірю. Вказав, що він має вищу освіту, постійне місце роботи, завжди виконує обовязок щодо виховання та утримання дитини, сплачує аліменти, бо саме такий спосіб утримання дитини обрала відповідач. Має власне житло, проживає в квартирі за місцем своєї реєстрації, в цій же квартирі проживала їх донька [PERSON], до розірвання шлюбу між сторонами Її кімната облаштована всім необхідним, жодних вад здоровя він не має, характеризується позитивно. Положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8,10 ст.7 СК України передбачено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Вважає, що в інтересах дитини є спілкування з обома батьками. Крім того, зважаючи на досить агресивну поведінку відповідача по відношенню до нього, вважає, що його побачення з донькою повинні відбуватися у відсутності матері. Просить суд, зобовязати [PERSON], [INFO], не чинити перешкод позивачу у побаченнях з донькою, [PERSON], [INFO], шляхом передачі йому дитини у часи, встановлені судовим рішенням для його спілкування. Визначити спосіб його участі у вихованні доньки, [PERSON], [INFO], шляхом визначення часів спілкування з донькою, у відсутності матері, [PERSON], [INFO]: - у першу та третю суботу кожного місяця з 11.00 год. до 18.00 год. неділі; у період зимових, весняних, осінніх, літніх канікул, порівну з матірю дитини з можливістю відвідувати з донькою місця для оздоровлення; - в день народження [PERSON], 29 березня кожного року, незалежно від присутності матері. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 07 березня 2017 року [PERSON] надано Заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с.38) Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі Договору про надання юридичних послуг від 20 січня 2017 року (а.с.26), у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. 07 березня 2017 року нею надано Заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.39) Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином (а.с.32). Про причини своєї неявки в суд не повідомила. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: - юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; - фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач\~ повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. В судове засідання представник третьої особи: Служба у справах дітей Словянської районної державної адміністрації Донецької області, не зявився. 06 березня 2017 року Виконуючий обовязки начальника служби у справах дітей райдержадміністрації [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.33),\~ просить суд винести рішення згідно чинного законодавства та висновком, наданим Службою у справах дітей Словянської райдержадміністрації\~(а.с.34-36). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи: Служби у справах дітей Словянської районної державної адміністрації Донецької області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до ч. 2\~ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог\~статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених\~статтею 61 ЦПК України. З Свідоцтва про народження серії 1-НО № 270330, яке видано Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області, вбачається, що [PERSON], народилась 29 березня 2009 року (а.с.4). Батьком у Свідоцтві про народження записаний [PERSON], а матірю [PERSON] (а.с.4). Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області №243/7149/16-ц від 14 листопада 2016 року, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позовні вимоги [PERSON] задоволені: розірвано шлюб, зареєстрований 22 квітня 2005 року у Виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис №14, між [PERSON],[INFO], та [PERSON] (до шлюбу - Янчевською) [PERSON], [INFO] (а.с.5). Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області №243/5539/16-ц від 02 серпня 2016 року, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, позовні вимоги [PERSON] задоволені частково: з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 08 липня 2016 року, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто 29 березня 2027 року (а.с.6-7). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], працює на посаді начальника зміни теплоелектростанції (а.с.19), за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.37). Згідно з побутовою характеристикою, підписаною сусідами та депутатом Миколаївської міської ради [PERSON], [PERSON] жодного разу не порушував громадського порядку, скарг на нього не надходило (а.с.17). Відповідно до Довідки № 16 від 19 січня 2017 року, яка видана Директором Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 [PERSON], за період з 01 вересня 2015 року по 30 серпня 2016 року [PERSON], у шкільному житті доньки брав участь, відвідував батьківські збори (а.с.18) З Акту обстеження житлово побутових умов від 03 лютого 2017 року, складеного депутатами Миколаївської міської ради 8 скликання [PERSON], [PERSON], вбачається, що здійснивши вивчення житлово-побутових умов проживання [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO] (колишня Горького)[ADDRESS], встановлено, що створені умови за місцем його проживання повністю відповідають вимогам для повноцінного проживання, навчання, виховання та розвитку неповнолітньої дитини (а.с.16). Згідно частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до\~ст.157 СК України\~той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування перешкоджає нормальному розвитку дитини. З урахуванням вимог ст.ст.158,159 СК України\~за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч.2\~ст.159 СК України\~суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров?я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. В\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязанні виховувати дитину, піклуватись про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У\~статті 15 цього ж Закону\~вказано, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. За змістом п.74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи. Висновком Служби у справах дітей Словянської районної державної адміністрації Донецької області про спосіб участі [PERSON], у вихованні його доньки [PERSON], місце та час їх спілкування від 03 березня 2017 року № 01-17/103, встановлено спосіб його участі у вихованні доньки [PERSON], [INFO], з 11.00 год. у першу та третю суботу кожного місяця до 18.00 год. неділі; у період шкільних канікул (за домовленістю з матірю дитини) з можливістю відвідувати місця для оздоровлення; в день народження доньки незалежно від присутності матері дитини. Місце спілкування доньки з батьком встановити помешкання за адресою: [ADDRESS] (а.с.34-36). Визначений у зазначеному висновку графік спілкування батька з дитиною повністю відповідає змісту позовних вимог позивача [PERSON], тому даний висновок суд вважає за можливе прийняти при розгляді даної справи по суті. Таким чином, запропонований Службою у справах дітей Словянської районної державної адміністрації Донецької області, та позивачем спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини відповідає як інтересам батька, так і інтересам дитини та надає можливість батьку здійснювати свої права та обовязки. Частина 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 рік (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7,141,159 СК України\~випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини, норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, вищезазначені положення\~Сімейного кодексу України, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а тому необхідно усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та зобовязати відповідачку не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою і надати [PERSON] можливість спілкуватися з донькою [PERSON] При цьому, суд враховує Висновок Служби у справах дітей Словянської районної державної адміністрації у Донецькій області від 03 березня 2017 року №01-17/103, про спосіб участі [PERSON] у вихованні доньки [PERSON], місце та час їх спілкування, в частині часу та місця спілкування батька та доньки з 11.00 години у першу та третю суботу кожного місяця до 18.00 години; у період шкільних канікул (за домовленістю з матірю дитини) за адресою: [ADDRESS], з можливістю відвідувати місця для оздоровлення; в день народження доньки незалежно від присутності матері. Також суд приходить до переконання, що зустрічі батька [PERSON] та доньки [PERSON] повинні проходити у відсутності матері дитини [PERSON], оскільки встановлено, що між сторонами існує конфлікт, вони не досягли згоди щодо спілкування батька та доньки, тому присутність матері дитини при зустрічах батька та доньки беззаперечно негативно впливатиме на дитину, суперечитиме її інтересам, що призведе до порушення прав дитини. Суд вважає, що між батьком [PERSON] та донькою [PERSON] повинен існувати постійний, систематичний контакт, оскільки таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини\~та її розвитку. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved