Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 29 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції за актовим записом №1640. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з 29 серпня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем та буде проживати разом із нею після розірвання шлюбу між сторонами. Позивач зазначає, що причиною розпаду їх з відповідачем сім`ї є різні характери та протилежні погляди на життя, в зв`язку з чим, між [PERSON] та [PERSON] постійно виникають сварки. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинені з 2016 року. [PERSON] вважає, що сім`я розпалася остаточно та поновленою бути не може. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Позивач у підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги визнала повністю. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи, що в підготовче засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції за актовим записом №1640, під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 29 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 20 січня 2009 року Циркунівською сільською радою Харківського району Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Відповідачем надана заява про визнання позову, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] у своїй заяві просить після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Згідно квитанції №26230 від 26 червня 2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved