Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, мотивуючи свої вимоги наступним. 11 січня 2012 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстровано відділом ДРАЦС Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 07. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживають з відповідачкою. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року шлюб між сторонами розірвано та 22 липня 2015 року рішенням того ж суду стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дитини. З моменту розірвання шлюбу зі сторони відповідачки створювались штучні перешкоди щодо спілкування позивача із сином. Мирним шляхом сторонам не вдалося врегулювати спір. Позивач звернувся до комісії з питань захисту прав дитини, якою 19 квітня 2016 року прийнято рішення «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною» та встановлено позивачу час на спілкування з сином у присутності матері тричі на тиждень з 16 до 19 години. Однак, відповідачка рішення комісії не виконує, не дає можливості позивачу спілкуватися із сином. Просив зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином [PERSON] наступним чином: безперешкодні зустрічі з дитиною без участі будь-яких інших осіб - щосуботи, щонеділі з 08 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин; безперешкодне проведення відпустки з дитиною без участі [PERSON] - щороку у літній період строком на 14 діб; безперешкодна участь у спільному святкуванні дня народження сина (з можливою участю інших осіб) - кожного року [INFO] з 08 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин; безперешкодна участь у спільному святкуванні державних свят України - на кожне державне свято України з 08 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин; необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; зобов'язати [PERSON] за два дні до дня зустрічі [PERSON] з сином надати [PERSON] точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін - повідомити про це [PERSON] особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, не виконує рішення комісії з питань захисту прав дитини, яким було визначено час його спілкування з дитиною, однак не заперечує проти того, щоб йому було встановлено менший час спілкування з сином, ніж зазначено в позові. Відповідачка позовні вимоги визнала частково та пояснила суду, що спілкуватися батьку з сином необхідно, але враховуючи вік дитини, стан її здоров'я, той факт, що дитина тривалий час не спілкувалась з батьком, дозволити батьку спілкуватися з дитиною цілий день та проводити спільні відпустки ще зарано. Представник третьої особи пояснила суду, що органом опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради було зроблено висновок про усунення перешкод у спілкуванні [PERSON] з його малолітнім сином, відповідно до якого запропоновано встановити час для їх спілкування. Однак, вважає, що при ухваленні рішення необхідно врахувати вік дитини, стан її здоров'я, той факт, що дитина часто хворіє, схильна до алергії, на даний час ще погано розмовляє, батька добре не знає. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року і набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 151, 153 батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків коли таке право обмежене законом. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суд, відповідно до ст. 159 СК України, може визначити способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 січня 2012 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 07, який рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір'ю. Сторони самостійно не дійшли згоди щодо спілкування батька з дитиною. На підставі матеріалів комісії з питань захисту прав дитини виконкомом Бердянської міської ради Запорізької області 19 квітня 2016 року прийняв рішення № 157, яким [PERSON] встановлено час для особистого спілкування з сином [PERSON] тричі на тиждень з 16 до 19 години. Вказане рішення на даний час не виконується. Як вбачається з медичної амбулаторної карти [PERSON], дитина часто хворіє на простудні захворювання, неодноразово хворіла бронхітом, перебувала на стаціонарному лікування з діагнозами - пневмонія, гострий обструктивний бронхіт, перебуває на обліку у лікаря-пульмонолога. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею від 10 травня 2017 року № 01-2817/47, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити [PERSON] час для особистого спілкування з дитиною [PERSON] наступним чином: безперешкодні зустрічі з дитиною без участі будь-яких інших осіб - щосуботи, щонеділі з 08 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин; безперешкодне проведення відпустки з дитиною без участі [PERSON] - щороку у літній період строком на 14 діб; безперешкодна участь у спільному святкуванні дня народження сина (з можливою участю інших осіб) - кожного року [INFO] з 08 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин; безперешкодна участь у спільному святкуванні державних свят України - на кожне державне свято України з 08 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин; необмежене спілкування з сином [PERSON] особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином. Суд не може повністю погодитися з висновком органу опіки та піклування в частині визначення часу спілкування батька і дитини без присутності матері, перш за все виходячи з інтересів самої дитини, оскільки вона ще мала, їй всього чотири роки, постійно дитиною опікується мати, батько тривалий час не бачився з дитиною, дитина майже не розмовляє, потребує прийняття певних ліків, а також дотримання певного розпорядку дня та харчування. Суд також зазначає, що, враховуючи стан здоров'я та розвиток дитини, необхідно уникати стресів та емоційних навантажень на дитину. Відрив дитини від матері на тривалий час у даному випадку може негативно позначитися на психіці дитини, що у свою чергу може привести до погіршення стану її здоров'я. Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно встановити час побачення з дитиною на менший період часу, ніж зазначено у позові, тим більше, що батько не обмежений у праві в подальшому звертатися із заявою про зміну способу участі у вихованні дитини. Крім зазначеного, суд вважає, що спільне проведення відпусток батька з сином на протязі 14 днів без матері ще є передчасним. На підставі викладеного та

Outcome: partial