Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між ним та відповідачкою 25.08.2000 року у Відділі держаної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №226. Від шлюбу подружжя має одну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з листопада 2017 із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, поновлювати шлюбні стосунки подружжя не бажає. Позивач у судове засідання не зявився, надав письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність, позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, її представник [PERSON] надав письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідачки, проти задоволення позову не заперечує, а також зазначив, що після розірвання шлюбу відповідачка бажає залишити шлюбне прізвище «Смульська». Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного, враховуючи відсутність обґрунтованого сумніву у визнанні обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, наданий судом строк на примирення результату не дав, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, а в заяві поданій до суду зазначила, що бажає залишити шлюбне прізвище, то його необхідно залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved