Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить винести рішення про покладення на відповідача обов`язку щодо припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Позов обґрунтовується тим, що він є власником домоволодіння [ADDRESS]. По сусідству із його домоволодінням проживає [PERSON], яка є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. У 2008 році відповідач побудувала тимчасові дерев`яні споруди, які розміщені на межі земельної ділянки, чим створила йому незручності в користуванні належною йому земельною ділянкою. На усні вимоги виправити вказані порушення відповідач не реагує. Порушення вказаних норм підтверджується актом обстеження земельної ділянки виїзної комісії Борзнянської міської ради. Відповідно до п.3.25* ч.3 «Планування та забудова міських та сільських поселень ДБН 360-92» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене облаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. На прохання щодо переміщення вказаної споруди [PERSON] не реагує, стверджуючи, що споруда побудована на підставі колишньої усної угоди сторін. Однак, твердження не відповідають його ставленню до цього питання, і така правова позиція є незаконною, що й спонукало його звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача заявлені виоги підтримав. Відповідач, яка у підготовчому судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що не бажає усувати спірні питання з сусідом по межі за місцем проживання, оскільки це призведе до певних грошових витрат з її боку, в судове засідання з розгляду справи по суті заявлених вимог не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача щодо обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши правову позицію відповідача, перевіривши факти наданими суду документами, суд встановив такі факти та норми матеріального права, якими регулюється спір між сторонами. Позивач є власником домоволодіння [ADDRESS]. По сусідству із його домоволодінням проживає [PERSON], яка є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. У 2008 році відповідач побудувала тимчасові дерев`яні споруди, які розміщені на межі земельної ділянки, чим створила позивачу незручності в користуванні належною йому земельною ділянкою. На усні вимоги позивача виправити вказані порушення відповідач не реагує. Порушення визначених законодавством межевих норм підтверджується актом обстеження земельної ділянки виїзної комісії Борзнянської міської ради. Відповідно до ст.ст. 103-104 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Відповідно до п.3.25* ч.3 «Планування та забудова міських та сільських поселень ДБН 360-92» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене облаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Стаття 152 Земельного кодексу України захищає право землекористувача на вимогу щодо усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих йому збитків внаслідок порушення законних прав. Статтею 203 ЦК України щодо загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, включаючи земельне законодавство, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Аналізом наданих суду правостановлюючих документів, які містяться в матеріалах справи, зокрема архівній інвентаризаційній справі на належне позивачу домоволодіння, долучених до позову фотоілюстрацій щодо розташування споруди, належної відповідачу, безпосередньо на межі, встановлено, що вимога позивача, заявлена ним у позові є повністю обґрунтованою і підлягає задоволенню. Доводи відповідача про те, що споруда на межі земельних ділянок сторін була побудована на підставі усної угоди, не є правомірним обґрунтуванням її правової позиції у спорі з огляду на положення ст.203 ЦК України.

Outcome: approved