Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Старосинявської районної державної адміністрації про скасування свідоцтв про право на спадщину та державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання права власності на спадкове майно як спадкоємцем за заповітом після смерті своєї бабусі - [PERSON], яка померла [INFO] в с. Нова Синявка Старосинявського району, та якій на праві власності належали дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,43 га, вартістю 30623,58 грн. та площею 3,21 га, вартістю 30654,63 грн., що розташовані на території Новосинявської сільської ради Старосинявського району. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що після смерті [PERSON] відповідач [PERSON], яка є однією із трьох дітей померлої, звернулась у нотаріальну контору та оформила спадщину після смерті матері, вказавши про відсутність інших спадкоємців. Однак, померла [PERSON] ще за життя 27.03.2000 року у Новосинявській сільській раді склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачу. Про існування заповіту позивач дізнався у серпні 2012 року від своєї матері [PERSON], яка його виявила серед переданих їй відповідачкою [PERSON] документів на майнові паї. За заявою позивача ухвалою Старосинявського районного суду від 14.01.2014 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом ВКВ №882033 від 10.12.2007 року, виданого [PERSON] державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори Гоменюк О.О. на земельну ділянку площею 3,43 га, вартістю 30623,58 грн., що розташована на території Новосинявської сільської ради Старосинявського району та в частині визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на земельну ділянку площею площею 3,43 га, вартістю 30623,58 грн., що розташована на території Новосинявської сільської ради Старосинявського району, яка належала померлій [INFO] [PERSON] Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача [PERSON] позов визнав. Представник відповідача - Старосинявської районної державної адміністрації, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. Від нього надійшла заява, в якій він зазначив, що позов визнає і просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у с.Нова Синявка Старосинявського району померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно 28 серпня 2012 року відділом РАЦС Старосинявського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №2 від 06.01.2006 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,43 га, вартістю 30623,58 грн. та площею 3,21 га, вартістю 30654,63 грн., що розташовані на території Новосинявської сільської ради Старосинявського району. Як вбачається із наданої суду копії спадкової справи №51-2006, відповідач [PERSON] 23.02.2006 року звернулась до Старосинявської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], вказавши про відсутність інших спадкоємців. В подальшому 19.11.2007 року та 10.12.2007 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої, а саме право на земельну частку пай у ЗАСТ «Граніт» розміром 3,21 га. в умовно кадастрових гектарах, грошові внески у Ощадбанку із процентами та компенсація, земельну ділянку площею 3,43 га на території Новосинявської сільської ради, яке належало померлій. На підставі розпорядження Голови Старосинявської районної державної адміністрації від 11 грудня 2007 року №313/2007-р. відповідачці [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну серії ЯЖ №198458 від 21.03.2008 року із встановленою в натурі та уточненою площею 2,0780 га, що успадкована нею після смерті [PERSON] Також судом об'єктивно встановлено, що 27 березня 2000 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Новосинявської сільської ради та зареєстрований у реєстрі за № 14, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла позивачу [PERSON] Вказаний заповіт заповідачем не було змінено чи скасовано, про що свідчить відмітка Новосинявської сільської ради Старосинявського району. Про існування заповіту позивач дізнався у серпні 2012 року від своєї матері [PERSON], яка його виявила серед переданих їй відповідачкою [PERSON] документів на майнові паї. Рішенням Старосинявського районного суду від 13.11.2013 року у справі №684/698/13-ц було визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] В грудні 2013 року позивач звернувся до Старосинявської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини за заповітом, однак нотаріусом йому було відмовлено у виданні свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на зазначені земельні ділянки зареєстровано за [PERSON], що стверджується листом державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори №1197/02-14 від 06.12.2013 року. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно абзацу 3 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, відповідно до статті 1301 ЦК ( 435-15 ) свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до ст.50 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 року № 586-XIV, розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, акти інших посадових осіб, які призначаються ними, можуть бути оскаржені в судовому порядку відповідно до закону. Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON] на праві власності належало право на земельну частку пай площею 3,21 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новосинявської сільської ради Старосинявського району, та яке після її смерті успадкував, як спадкоємець за заповітом позивач [PERSON], а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 15, 21 16, 328, 1218, 1223, 1268, 1301 ЦК України та

Outcome: approved