Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] покликається на те, що ухвалою Галицького районного суду м Львова від 05.02.2014 року було затверджено мирову угоду у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення аліментів. Згідно умов мирової угоди відповідач зобов'язався прописати позивача у квартирі [ADDRESS]. Проте всупереч вимога мирової угоди в добровільному порядку відповідач не виконував рішення суду і лише 25.03.2015 році [PERSON] було прописано в квартиру, що посвідчується відміткою в паспорті про реєстрацію місця проживання. Після вселення дана квартира перебувала в жахливому стані, оскільки там тривалий час ніхто не проживав, жодних речей відповідача там не було. За власні кошти позивач здійснив ремонт у квартирі та в подальшому завіз меблі для можливого проживання. Станом на момент реєстрації у квартирі, у відповідача існувала велика заборгованість за комунальні послуги. Із моменту прописки, відповідач за вказаною адресою не проживає та не оплачує комунальні послуги, через те, що останній прописаний за вказаною адресою не має можливості оформити субсидію, оскільки існує велика заборгованість та не має можливості подати довідки про доходи [PERSON] для належного оформлення такої. В судове засідання позивач не з'явився, при цьому представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Відповідачу надіслана судова повістка відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Повідомлення повернуто за закінченням терміну зберігання. Згідно з п.4 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Крім цього, виклик відповідача [PERSON] також здійснювався шляхом публікації оголошення в газеті «Високий Замок» від 5-7 серпня 2016 року №88 (5488). Тому згідно з ст.169 ЦПК України суд вважає, що справу можливо слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З матеріалів справи вбачається, ухвалою Галицького районного суду м Львова від 05.02.2014 року було затверджено мирову угоду у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення аліментів. Згідно умов мирової угоди відповідач зобов'язався прописати позивача у квартирі [ADDRESS]. (а.с. 14). Судом встановлено, що у вищевказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки виданою ЛКП «Снопківське» (а.с. 13). Крім цього, реєстрація [PERSON] в квартирі [ADDRESS] підтверджується копією паспорту (а.с. 8). Крім того, встановлено, що відповідач [PERSON] фактично не проживає у квартирі[ADDRESS] більше шести місяців, що підтверджується актами ЛКП «Снопківське» від 10.09.2015 року, 04.12.2015 року та 06.06.2016 року та підписами сусідів та мешканців будинку [ADDRESS]. Окрім того, з відповіді ЛКП «Снопківське» вбачається, що станом на 01.12.2015 року борг в сумі 9420,55 гривень,за комунальні послуги по квартирі [ADDRESS], який утворився з грудня 2010 року, що також підтверджується довідкою про склад сім'ї та розмір платежів за житлово - комунальні послуги (а.с. 12). Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі більше шести місяців. Відповідно до п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб від 16 січня 2003 року, на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням чи права власності на квартиру, особа знімається з реєстраційного обліку. Згідно зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. Таким чином, суд вважає, що позивачем представлено достатньо доказів, не спростованих у процесі розгляду справи на підтвердження необхідності визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved