Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13.07.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану [PERSON] міського управління юстиції Одеської області, актовий запис№226, мотивуючи тим, що стосунки ними не склалися, спільне проживання фактично припинили понад трьох місяців тому, сумісного господарства не ведуть, спільних інтересів не мають. Примирення та збереження сім'ї позивач вважає неможливим. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Вислухавши представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 13.07.2001 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 13.07.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану [PERSON] міського управління юстиції Одеської області, актовий запис№226. Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 04.04.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану [PERSON] міського управління юстиції Одеської області, актовий запис№177, та сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 12.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис№507. Діти проживають з матір'ю. Спору щодо розподілу сумісного майна та місця проживання дітей на даний час не має. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть, фактичні шлюбні відносини припинені понад трьох місяців тому. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідач позов визнав, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Згідно ч.1 ст.79 СК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема витрат на правову допомогу. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідач позов визнав, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved