Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В позовній заяві покликаються на ту обставину, що він являється власником автомобіля ВАЗ-21099 д.н.з. [NUMBER]. 14 лютого 2013 року о 16 годині позивач рухався вказаним автомобілем по дорозі «Ковель-Жовква» в напрямку з м.Володимира-Волинського до м. Нововолинськ Волинської області. Відповідач, керуючи автомобілем Мерседес-Бенц, номерний знак на реєстрації Республіки Польща [NUMBER], при виїзді на головну дорогу Р-15 «Ковель-Жовква» на 60 кілометрі вказаної дороги, не врахувавши дорожню обстановку і не надавши дорогу транспортним засобам, які наближались до перехрестя, здійснив зіткнення з автомобілями ВАЗ-21099, яким керував позивач, а також автомобілем Фіат Дукато з причепом держномер [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобілем ЗАЗ держномер [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті даного зіткнення всі вищеназвані транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження. Згідно висновку ВДАІ Володимир-Волинського МВ УМВС від 15 лютого 2013 року в причинному зв'язку з даною пригодою і її наслідками являються порушення водієм [PERSON] вимог наступних пунктів Правил дорожнього руху України, а саме: 12.1.Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним. 12.3.У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. 16.1.На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Позивач зазначає, що мав поліс № АВ/ 7175903/0305/12 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно договору від 26.06.2012 року від страхової компанії «Провідна». Після ДТП позивач надав страховій компанії всі потрібні документи для виплати йому страхової суми, в тому числі й копію страхового полісу «Зелена карта» який надав відповідач [PERSON] В страховій компанії позивачу пояснили, що виплату страхової суми повинно надати Моторно транспортне бюро України, яке за заявою позивача зробило експертну оцінку пошкодженого автомобіля, сума для відновлення автомобіля позивача склала 16179 грн.80 коп. Всі потрібні для виплати страхової суми документи позивачем були направлені в місто Київ в Моторно транспортне бюро 23 травня 2013 року. 29 жовтня 2013 року з МТСБ позивача було повідомлено, що на їхній запит з Республіки Польща надійшло повідомлення про те, що страховий поліс «Зелена карта» Р1717/0924965 від 10.11.20121 року на автомобіль Мерседес Бенц на реєстрації Республіки Польща [NUMBER] не видавався і що представлений працівникам міліції водієм [PERSON] страховий поліс є фальшивим.Таким чином отримати страхову суму 16179 грн.80 коп. за пошкоджений автомобіль позивач не може. Добровільно відшкодувати заподіяні йому збитки відповідач відмовляється. Протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля позивачу довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що він втратив душевний спокій, сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану. Розмір заподіяної моральної шкоди визначає в 10 000 грн. Просить стягнути з відповідача [PERSON] в його користь 16 179 грн. 80 коп. матеріальної шкоди і 10 000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні під час розгляду справи позивач [PERSON] позов підтримав, в своїх поясненнях послався на обставини, викладені у тексті позовної заяви. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] для участі у розгляді справи повторно не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач, керуючи автомобілем Мерседес-Бенц, номерний знак на реєстрації Республіки Польща [NUMBER], при виїзді на головну дорогу Р-15 «Ковель-Жовква» на 60 кілометрі вказаної дороги, не врахувавши дорожню обстановку і не надавши дорогу транспортним засобам, які наближались до перехрестя, здійснив зіткнення з автомобілями ВАЗ-21099, яким керував позивач, а також автомобілем Фіат Дукато з причепом держномер [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобілем ЗАЗ держномер [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті даного зіткнення всі вищеназвані транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження. Дана обставина стверджується висновком ВДАІ Володимир-Волинського МВ (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області від 15.02.2013 року. Згідно вказаного висновку, в причинному зв'язку з даною пригодою і її наслідками являються порушення водієм [PERSON] вимог наступних пунктів Правил дорожнього руху України, а саме п.п.12.1, 12.3 та 16.1. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що заподіяну внаслідок ДТП позивачу шкоду, відповідач зобов»язаний відшкодувати в повному обсязі. Згідно висновку №694 експертного авто товарознавчого дослідження, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ВАЗ-21099 д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 15 479 грн. 80 коп. Разом з тим, суд вважає, що внаслідок пошкодження автомобіля позивача з вини відповідача, йому також завдано і моральної шкоди, яка виразилась у важкому психологічному стресі внаслідок пережитої ДТП та пошкодження його майна, порушились його нормальні життєві зв»язки, внаслідок тимчасової втрати автомобіля змінився його спосіб життя. У відповідності до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З врахуванням ступеню вини відповідача, всіх обставин справи, глибини та тривалості страждань позивача, а також вимог розумності та справедливості, розмір моральної шкоди, що підлягає до стягнення з відповідача [PERSON], суд визначає у розмірі 1 500 грн. Судові витрати, пов»язані з розглядом справи, суд покладає на відповідача, а саме до стягнення підлягають витрати по сплаті судового збору в сумі 344 грн. 10 коп. та витрати по оплаті експертного дослідження в сумі 1 080 грн. На підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України,

Outcome: approved