Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі з 12.11.1994 року В будинку, розташованому за адресою: вул. Садова, 18 в селі Сезенків, Баришівського району, Київської області, що належить на праві власності [PERSON] зареєстрована, але не проживає понад три роки колишня дружина [PERSON], що підтверджується відповідним актом обстеження від 05.06.2017 року. Відповідач виявив бажання проживати за іншою адресою і в будинку за місцем реєстрації відсутні її особисті речі. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 11.04.2014 року. [PERSON] не є членом сім,ї позивача, проживає за іншою адресою, але залишається зареєстрованою в будинку, що належить позивачу і створює йому перешкоди у користуванні та розпорядженні його майном. Позивач вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача права користуватися його житловим будинком та зняття її з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою. [PERSON] просить суд позбавити відповідача [PERSON] права користування будинком, що розташований за адресою: вул. Садова, 18 в селі Сезенків, Баришівського району, Київської області, В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком, зняттям її з реєстраційного обліку, розташованим за адресою: вул. Садова, 18 в селі Сезенків, Баришівського району, Київської області, [PERSON] також зазначив суду, що відповідач не проживає в належному йому будинку більше 3-х років. Колишня дружина, з якою він розлучився 11.04.2014 року, забрала з будинку всі свої речі та переїхала проживати в будинок своїх батьків в село Паришків, Баришівського району. Будинок №18 по вул. Садовій в селі Сезенків належить йому на праві власності. З ним в будинку залишилася проживати менша донька. [PERSON] в добровільному порядку відмовляється знятись з реєстрації в належному йому будинку. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи тричі не з,явилася: 27.06., 17.07. та 26.09.2017 року. Про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він проживає в [INFO] і зазначив, що за місцем проживання позивача по справі [PERSON] в буд. №18 по вул. Садова в с. Сезенків його колишня дружина [PERSON] не проживає більше 3-х років. Свідок пам,ятає, що 27.12.2016 року між позивачем та відповідачем відбулася сварка, де вона кухонним ножем спричинила йому тілесні ушкодження, і з того часу в будинку вона не проживає. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона проживає в [INFO] та працює секретарем сільської ради. Особистих речей в будинку [PERSON] [PERSON] не має і не проживає три роки. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона проживає в [INFO] з 03 березня 2014 року по сусідству з [PERSON] Його колишню дружину в будинку вона не бачить взагалі. Знає, що [PERSON] проживає всі ці роки в селі Паришків. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона проживає в [INFO] разом із своїм батьком [PERSON] Її мати [PERSON] четвертий рік з ними в будинку не проживає. 27.12.2013 року між батьками відбувалась сварка, яка переросла в бійку, де мати ножем спричинила [PERSON] тілесні ушкодження. Батьки і раніше билися із-за вживання матір,ю алкоголю. З будинку вона забрала всі свої речі і проживає в с. Паришків у другого чоловіка. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обгунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що після конфлікту, який мав місце між позивачем та відповідачем 27.12.2013 року, відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [INFO]. Повертатись жити в будинок на переконання суду відповідач наміру не має, так як на даний час має вже іншого чоловіка, з яким перебуває в фактичних шлюбних відносинах. Зазначений будинок є власністю позивача. Встановлене судом підтверджується: - ксерокопією паспорта позивача [PERSON], серія СК №516078, виданого 29.03.1997 року; - ксерокопією рішення Баришівського районного суду Київської області про розірвання шлюбу (справа №355/497/14ц; - ксерокопією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень з зазначенням власника нерухомого майна [PERSON]; - ксерокопією договору міни від 28.12.1996 року відповідно до якого [PERSON], належний їй житловий будинок в селі Сезенків обміняла на житловий будинок в селі Корніївка, що належав [PERSON] згідно договору дарування; - актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 05.06.2017 року; - ксерокопією постанови слідчого СВ Баришівського ВП про закриття кримінального провадження від 28.12.2013 року; - довідками Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області від 25.09.2017 року за №№572, 573, 574, 575; - іншими матеріалами справи. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, Закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені також ст. 16 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема житло - житловий будинок, садиба, квартира. За правилами ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інші приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного в ньому проживання (ст.382 ЦК України). Відповідно до ч. І ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. І ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Таким чином право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування цією квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на неї, а припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів її сім'ї на користування цією квартирою. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміни чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням. Зазначене випливає і з Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю». Відповідно до ст. 107 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові від 16.01.2012 року в справі номер 6-57цс11, «у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом (зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою». У вказаній вище Постанові також зазначено, що «вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства». Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням. Так, як відповідач [PERSON] в добровільному порядку відмовляється знятись з реєстрації за адресою: вул. Садова, 18 в селі Сезенків, Баришівського району, Київської області і не проживає у вказаному житловому будинку, який належить позивачу, більше трьох років то суд вважає, що вимоги позивача [PERSON], викладені в позовній заяві, є обоснованими та ґрунтуються на Законі.

Outcome: approved