Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про оспорювання батьківства, обґрунтовуючи позовні вимоги таким. 15 липня 2005 року між сторонами укладено шлюб. З 2009 року [PERSON] та [PERSON] припинили сімейні відносини та почали проживати окремо. Позивач стверджує, що відповідачка з 2013 року проживає однією сімєю з [PERSON] в с. Преображенка Юрївського району Дніпропетровської області. 17 грудня 2014 року [PERSON] народила доньку [PERSON], батьком якої згідно з ч. 1 ст. 122 СК України записано позивача. [PERSON] вважає, що не може бути батьком дитини, народженої в 2014 році, з тих підстав, що фактично не мешкав з відповідачкою однією сімєю з 2009 року. На підставі викладеного, позивач просить виключити відомості про своє батьківство з актового запису № 117, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 25 лютого 2015 року, про народження [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. Повідомила, що позивач дійсно не являється фізіологічним батьком її доньки. Також підтвердила, що з 2009\~року не проживає разом з [PERSON], а з 2013 року проживає однією сімєю з [PERSON], який і є батьком [PERSON]. Представник третьої особи Новомосковського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи за його відсутності не надавав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував, підтвердив, що з 2013 року проживає однією сімєю з відповідачкою, являється батьком [PERSON] та в подальшому має намір у встановленому законом порядку визнати себе батьком дитини. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 15 липня 2005 року між сторонами укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 012421, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковськ Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 5). З 2009 року та до теперішнього часу [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, шлюбно-сімейні стосунки між ними фактично припинені. Вказані обставини визнані сторонами та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. 17 грудня 2014 року народилась [PERSON], про що 25 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області в книзі записів актів цивільного стану про народження зроблено запис за № 117. Батьком дитини у свідоцтві про народження серії І-КИ № 535003 вказаний [PERSON] (а.с. 6). За нормами ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Питання про походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Частиною 1 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відсутність кровної спорідненості між позивачем та [PERSON], а також факт того, що позивач на момент реєстрації народження дитини навіть не знав про її народження, сторонами визнаються та не оспорюються. Крім того, третя особа у справі [PERSON] підтвердив, що з 2013 року проживає однією сімєю з відповідачкою та являється батьком [PERSON]. Отже, визнання вказаних обставин відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачкою позову відсутні, у звязку з чим суд доходить висновку про необхідність прийняття зазначеної заяви про визнання позову, що в свою чергу є підставою для його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. За положеннями ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 640,00 грн., який сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Outcome: approved