Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, завданих відповідачем [PERSON], з 02.08.2018 року по 13.08.2018 року він перебував на стаціонарному лікуванні в отоларингологічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні та за весь час надання медичної допомоги витратив кошти у розмірі 10645,77 грн. Крім того, у кримінальному провадженні №12018230200000320, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.08.2018 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, він був визнаний потерпілим. Однак, постановою слідчого СВ Нововоронцовським ВП Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області лейтенантом поліції Лободою Ю.О. від 03.10.2018 року, вказане кримінальне провадження було закрито, у зв'язку з відсутністю в діянні громадянина [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Оскільки, майнова шкода, завдана неправомірними діями відповідача, не відшкодована, просив стягнути з [PERSON] на його користь 10645,77 грн на відшкодування витрат на лікування. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, за яким позов не визнав в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що є постанова про закриття кримінального провадження від 03.10.2018 року, в якій зазначено, що провокатором бійки був позивач [PERSON], а тому в діях відповідача вбачаються ознаки самозахисту. Оскільки, слідством не встановлено наявності вини в діях відповідача, який був змушений захищатися від неправомірної поведінки позивача та не надано достатніх доказів наявності вини відповідача у спричинені шкоди, які б свідчили про те, що давало підстави суду повністю або частково задовольнити позов, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі через недоведеність зазначених в позовній заяві підстав для задоволення позовних вимог. У судове засідання позивач не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з'явилися, представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги, зазначені в позовній заяві, не визнав, просив у задоволені позову відмовити. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Завданням цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст.2 ЦПК України). Суд встановив, що постановою слідчого СВ Нововоронцовським ВП Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області лейтенантом поліції Лободою Ю.О. від 03.10.2018 року, кримінальне провадження №12018230200000320, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.08.2018 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1. ст. 125 КК України, закрито, у зв'язку з відсутністю в діянні громадянина [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що 19.07.2018 року близько 01 год. 30 хв. [PERSON], перебуваючи на території кафе «Українська кухня» (СТО), безпричинно штовхнув стілець на якому сидів [PERSON], після чого останні вийшли на літній майданчик. Пізніше, [PERSON] вдарив ногою [PERSON], а останній відвертаючись від удару, наніс удар рукою, зігнутою в кулак [PERSON] в область обличчя, внаслідок чого позивач упав на землю та знепритомнів (а.с.5). Указана постанова набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивачем в обґрунтування суми витрат на стаціонарне лікування надано епікриз виписний 13254/2018 (а.с.6-7), фіскальні чеки, щодо придбання лікарських засобів (а.с.8-12), квитанції щодо сплати за проведення СМЕ (а.с.12), квитки на проїзд до м. Херсона та з м. Херсона (а.с.13). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заявлену вимогу про стягнення на користь позивача витрат на лікування у розмірі 10 645,77 грн, суд керувався наступним. Згідно зі ст. 1166 ЦК, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Означеною нормою закону сформульовані загальні умови, за наявності яких у сукупності можливе примусове відшкодування майнової шкоди особою, яка її заподіяла: 1) наявність власне майнової шкоди, завданої особистим немайновим правам, або шкоди, завданої майну фізичної чи юридичної особи. За змістом ст. 22 ЦК, така шкода може бути у формі втрат, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода); 2) дії (рішення, бездіяльність) особи, що призвели до шкоди, були неправомірними; 3) наявність безпосереднього причинного зв'язку між діями (рішеннями, бездіяльністю) особи та завданою ними шкодою; 4) наявність вини особи, крім випадків, встановлених законом. З матеріалів справи вбачається, що вина [PERSON] щодо завдання [PERSON] тілесних ушкоджень відсутня, оскільки кримінальне провадження закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. За ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, у судовому засіданні встановлено наявність самої шкоди, завданої позивачу, наявність дій відповідача, які мають причинний зв'язок із завданою шкодою. Проте, одна з обов'язкових умов для стягнення шкоди - наявність вини відповідача відсутня, тому у задоволенні позову слід відмовити, за необґрунтованістю вимоги. На підставі ст. 1166 ЦК України,

Outcome: dismissed