Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою посилаючись на те, що на даний час він отримує пільгову пенсію за віком, для призначення якої він надавав спеціалістам Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області свою трудову книжку [NUMBER] , де вказаний період його роботи з 05 лютого 1987 року до 17 серпня 1989 року на Корюківській державній міжрайонній льоно-насінній станції, але спеціалісти управління виявили, що в трудовій книжці [NUMBER] дата народження володільця трудової книжки - 12.01.1965 року , вказана іншим почерком та іншою кульковою ручкою. Спеціалісти управління вважають, що дата народження у трудову книжку була дописана іншою особою, ця дата викликає сумніви, тому викликають сумніви і в належності трудової книжки [NUMBER] саме йому. Враховуючи, що вищевказані суперечності не можливо вирішити позасудовим шляхом, заявник вимушений звернутись до суду з даною заявою для встановлення факту належності саме йому трудової книжки [NUMBER] . Встановлення даного факту необхідно заявнику для зарахування періоду його роботи з 05 лютого 1987 року до 17 серпня 1989 року до страхового стажу. Заявник в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності. Заінтересована особа представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Забарівка, Корюківського району Чернігівської області, проживає і є зареєстрованим в с.Козилівка Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] виданим 07 грудня 2001 року Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області. Заявник на даний час отримує пільгову пенсію за віком, для призначення якої він надавав спеціалістам Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області свою трудову книжку [NUMBER] , де вказаний період його роботи з 05 лютого 1987 року до 17 серпня 1989 року на Корюківській державній міжрайонній льоно-насінній станції, але спеціалісти управління виявили, що в трудовій книжці [NUMBER] дата народження володільця трудової книжки - 12.01.1965 року , вказана іншим почерком та іншою кульковою ручкою. Спеціалісти управління вважають, що дата народження у трудову книжку була дописана іншою особою, ця дата викликає сумніви, тому викликають сумніви і в належності трудової книжки [NUMBER] саме [PERSON] . Враховуючи, що вищевказані суперечності не можливо вирішити позасудовим шляхом, заявник вимушений звернутись до суду з даною заявою для встановлення факту належності йому трудової книжки [NUMBER] . Встановлення даного факту необхідно заявнику для зарахування періоду його роботи з 05 лютого 1987 року до 17 серпня 1989 року до страхового стажу. Факт належності трудової книжки [NUMBER] саме [PERSON] , підтверджується документально. Так, в трудовій книжці [NUMBER] та у паспорті громадянина України [NUMBER] виданим 07 грудня 2001 року Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області, збігаються всі дані про особу та володільця трудової книжки: прізвище « [PERSON] », ім`я « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », дата народження « [INFO] ». В трудовій книжці [NUMBER] вказана освіта володільця книжки - «середня», та професія - «шофер», заявник дійсно має середню освіту та має посвідчення водія №419753 яке видане йому 02.09.2006 року замість посвідчення старого зразка, яке видавалось 19.02.1987 року, тому він міг працювати водієм у зазначений в трудовій книжці період. В трудовій книжці [NUMBER] є підпис [PERSON] , який ідентичний з його підписом у виданих йомуі посвідченні водія та у паспорті громадянина України. До відділу Головного Управління ПФУ надавались довідки про роботу заявника на вказаному у трудовій книжці підприємстві, довідки видавались саме йому, вказані в довідках дані про роботу [PERSON] на підприємстві збігаються із записами в трудовій книжці [NUMBER] . Знаходження у заявника трудової книжки [NUMBER] підтверджує той факт, що вона належить саме йому. Крім заявника, інші особи з таким прізвищем, іменем та по батькові на дану трудову книжку не претендують. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Вивчивши матеріли справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, так як даний факт має юридичне значення для заявника. Судові витрати залишити за заявником. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved