Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання квартири [ADDRESS] його особистою приватною власністю та стягнути з відповідача судові витрати. Вимоги позову обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з липня 1990 року по 20 січня 2009 року. 09 грудня 2003 року він продав квартиру в гуртожитку за адресою [ADDRESS], яка дісталась йому у спадок від батьків та за виручені кошти придбав разом з позивачем квартиру [ADDRESS]. Вказує, що вказана квартира є його особистою власності на підставі ст. 57 СК України, оскільки придбана за його особисті кошти. Відповідач [PERSON] подала до суду письмові заперечення в яких вказала, що квартира [ADDRESS] придбана 09 грудня 2003 року під час перебування у шлюбі за їх спільні кошти, доводи [PERSON] про те, що при купівлі спірної квартири використовувалась його особисті кошти нічим не підтверджені. [PERSON] пред'явила до [PERSON] зустрічний позов, в якому просить зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкод в користуванні власністю, а саме ? квартири [ADDRESS] та надати їй вільний доступ до вищевказаної квартири і стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування зустрічної позовної заяви вказує, що квартира [ADDRESS] придбана 09 грудня 2003 року під час перебування у шлюбі за їх спільні кошти та їй належить 1/2 частки у вищевказаній квартирі. Відповідач [PERSON] чинить перешкоди у користуванні належної їй часткою, не впускає її в квартиру, змінив замки до вхідних дверей, з приводу чого вона неодноразово зверталась до працівників міліції. В судовому засіданні позивач-відповідач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідач-позивач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, зустрічний позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов слід задовольнити частково. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі із 08 червня 1990 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 09 грудня 2003 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] придбала [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу від 09 грудня 2003 року та витягу КП «РМ БТІ» від 20 січня 2004 року [PERSON] та [PERSON] належить у приватній спільній частковій власності по ? частки квартири в [ADDRESS] Як вбачається з висновку дільничного інспектора Рівненського МВ УМВС України Пирог М.М. від 10 липня 2013 року встановлено, що [PERSON] не впускає [PERSON] у квартиру [ADDRESS] Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні [PERSON] не довів, що квартира [ADDRESS] була придбана за його особисті кошти, а тому задоволенні первісного позову слід відмовити. Також під час розгляду справи встановлені обставини, які свідчать про те, що [PERSON] чинить перешкоди в користуванні ? квартири [ADDRESS] [PERSON], тому зустрічний позов підлягає до задоволення частково у спосіб визначений ст. 391 ЦК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial