Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 11 873 грн матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, а також 1 200 грн витрат на проведення дослідження спеціалістом, 10 000 грн моральної шкоди, а також понесених судових витрат (а.с.2-3). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він являється співвласником квартири [ADDRESS]. Квартира №4 в тому ж будинку, що розташована поверхом вище, належить відповідачу. Зазначає, що відповідач неодноразово затоплював його квартиру. Останній раз це сталося в липні 2016 року. У зв'язку з чим він звернувся до КП «Новозаводське» і було складено акт про залиття 22.07.2016 року зазначеної квартири. Причина залиття не встановлена так як мешканці квартири №4 не надали доступу до свого житла. Для з'ясування вартості спричиненої шкоди він звернувся до спеціаліста. Розмір встановленої шкоди становить 2 273 грн. За дослідження він сплатив 1 200 грн. Вказує, що в результаті затоплення квартири також було пошкоджено речі, вартість яких становить 9 600 грн. Відшкодувати завдану матеріальну шкоду в добровільному порядку відповідач відмовився. У рахунок відшкодування моральної шкоди позивач просив стягнути 10 000 гривень, посилаючись на те, що він та його дружина зазнали сильних психічних страждань та нервового потрясіння, довелось прикладати багато додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Третя особа [PERSON], яка залучена ухвалою суду від 18.04.2017 року до участі у розгляді справи, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що її квартира після залиття дуже постраждала, постраждали також і речі. Зазначила, що відповідачка зобов'язувалася відшкодувати шкоду, але потім відмовилася. Представник відповідачав судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях (а.с.44-45). Представник третьої особи КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради, залучений відповідно ухвали суду від 18.04.2017 року, в судовому засіданні підтримала позов. Вказала, що 22.07.2016 року комісією було зафіксовано факт затоплення квартири позивача, що стало раніше. Причину та дату затоплення квартири встановити на момент обстеження було неможливо через ненадання доступу мешканцями квартири № 4 та у звязку з тим, що на момент обстеження сліди затікання вже були сухі, шафа в місцях затікання була покрита цвіллю(а.с.94). Допитаний свідок [PERSON] сусід відповідача, в судовому засіданні пояснив, що у кінці травня 2016 року сусідка із четвертої квартири повідомила, що з'явилася у підїзді пляма на стіні. Вказана пляма була на стіні на першому поверсі, десь посередині. Коли зайшов до неї в квартиру, то ніяких слідів плям не бачив, затоплення не було, труби були сухі. У квартирі №4 ніяких робіт не проводив. Зазначив, що ця пляма в під'їзді існує і наразі. Свідок [PERSON] донька відповідачки, в судовому засіданні пояснила, що у квартирі вона проживає з моменту її придбання з 2006 року. Зазначила, що дуже ретельно відноситься до своєї квартири, слідкує за її станом, викликає періодично сантехніка для профілактики, всі комунікації знаходяться в належному стані. Щодо факту залиття квартири зазначила, що в кінці травня місяця 2016 року зранку вона побачила пляму між другим та першим поверхом, тому вона повернулася додому, щоб перевірити чи все знаходиться в належному стані. У зв'язку з цим вона покликала сусіда [PERSON], який працює в тепломережі. Він подивився і сказав, що у них слідів затікання не має, нижня квартира була зачинена. Вони знали, що господарі в той момент перебували за кордоном. Потім в середині літа 2016 року до неї прийшов невідомий чоловік і сказав, що вона затопила квартиру на першому поверсі. Вона запросила його подивиться, що у неї все в порядку, але він відмовився. Це був не господар квартири. Через деякий час в жовтні 2016 року приїхав господар і пред'явив до неї претензію щодо залиття та пошкодження речей. З приводу плями в під'їзді до КП «Новозаводське» не зверталась. Акт від 22.07.2016 року складався без неї, про нього дізналася восени. Ні маму, як власницю, ні її, як мешканку, ніхто не попереджав про проведення огляду в квартирі. Ніякі крани у неї не підтікали. До неї звертався майстер з ЖЕКу в кінці жовтня-листопаді 2016 року, щоб обстежити її квартиру. Вона дозволила це зробити у зв'язку з чим складено акт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його дружина є двоюрідною сестрою позивача. Позивач поїхав до своєї доньки та залишив їм ключі від квартири. Один раз на тиждень він навідувався до квартири. У липні 2016 року прийшовши до квартири позивача, спочатку відчув неприємний запах, були сліди затікання на кухні та коридорі, вбудована шафа в коридорі пошкоджена. На площадці перед дверима на стіні також були плями. Поклав одяг та взуття у мішки, забрав із собою, щоб їх висушити та промити. Після цього привіз вказані речі назад до квартири. Того дня двері квартири № 4 ніхто не відчинив. В подальшому приходила жінка із квартири № 4 та повідомила, що у неї у квартирі відсутні сліди затікання. При складанні акту щодо пошкодження речей не був присутній, але підписував вказаний акт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачів. У 2016 році її покликали в квартиру №1. [PERSON] квартири був незадовільний: речі пошкоджені, світло було відсутнє. Сліди залиття були в коридорі, на кухні, вбудована шафа пошкоджена. Під час складання акту про пошкодження речей була присутня вона та її чоловік. Коли сталося затоплення вона не пам'ятає, але це було влітку 2016 року. Розмір збитку зазначив господар квартири, а вона лише підписала акт. Свідок [PERSON] знайомий позивача в судовому засіданні пояснив, 29.07.2016 року сестра позивача надіслала йому повідомлення з проханням зустрітися з приводу залиття квартири. 30.07.2016 року вони приїхали і побачили сліди затікання на кухні, коридорі, а також все взуття, верхній одяг пошкоджені, в цвілі. Він піднімався у квартиру, що розташована над ними, але квартиру ніхто не відчинив. Після цього прибрали у квартирі та забрали пошкоджений одяг та взуття. Наступного дня, прийшла жінка із квартири №4, яка повідомила, що не має до цього ніякого відношення, оскільки у її квартирі відсутні сліди затікання. Вони повідомили позивача про факт залиття, останній попрохав сходити до ЖЕКу та викликати майстра. На виклик прийшла майстер та склала акт. Також приходив і сантехнік. Акт щодо пошкоджених речей підписував, але коли він не пам'ятає. Під час складання акту були присутні [PERSON], позивач, сусідка та він. Речі знаходились в залі, так як їх вже приніс [PERSON] Свідок [PERSON] - секретар КП «Новозаводське» в судовому засіданні показала, що в липні 2016 року до неї, як до майстра, звернувся чоловік з проханням вийти за адресою та скласти акт про залиття квартири. 22 липня 2016 року вона вийшла на обстеження квартири №1, в якій вона виявила сухі застарілі плями залиття. В коридорі була залита вбудована шафа, запах цвілі. В кухні на стелі також були жовті плями залиття. На той час встановити час та причину залиття було неможливо, так як плями були старі. Після огляду склала акт. Щодо аварії в будинку їй нічого не відомо. На момент обстеження вони ходили в квартиру №4, але двері ніхто не відчинив. Приходила в квартиру №4 через місяць, але слідів підтікання там не було, все було в належному стані. Обстеження проводила сама, разом з нею був чоловік, який звернувся за проведенням обстеження. [PERSON] майстер спеціалізованих робіт КП «Новозаводське» в судовому засіданні пояснив, що сталося залиття квартири №1. Ніяких робіт в квартирі №4 вони не проводили, ніхто слюсарів не викликали. Акт було складено в 2016 році і він його підписував. Акт складає майстер техдільниці, в даному випадку [PERSON] В його посадові обовязки входить направити слюсаря для усунення будь-яких пошкоджень або несправностей. В квартиру №4 хотів зайти, але ніхто не відчинив. Будь-яких свіжих пошкоджень в будинку або в підїзді не було. Якщо було підтікання, то на протязі доби можливо встановити причину затоплення. Всі комунікації проходять в нішах. Яка причина залиття квартири №1 він не може сказати. [PERSON] - начальник дільниці КП «Новозаводське» в судовому засіданні пояснив, що майстер [PERSON] склала акт про залиття квартирі №1, але повідомила, що в квартиру №4 не потрапила. З актом від 22.07.2016 року знайомий, підписував його. У звязку з тим, що в квартирі №1 сліди від води були на стелі, тому зробили висновок про залиття даної квартири квартирою №4. В квартиру №1 не заходив. В будинок один раз приходив, але в квартиру №4 не потрапив. Бачив у підїзді незначну пляму. Хотів оглянути квартиру №4 на наступний день після складання акту від 22.07.2016 року. За викликом виходила лише майстер, ні [PERSON], ні його під час складання акту не було. Вислухавши сторони, допитавши свідків, на підставі досліджених доказів, судом встановлені такі обставини і визначені відповідні їм правовідносини. Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до положень статей 1166 та 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, зокрема в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обовязкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний звязок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди. Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний звязок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обовязковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала обєктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобовязань. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний звязок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Так, квартира №1 в житловому будинку №17 по вулиці Чорновола (бувша назва Войкова) в м. Чернігові належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] та третій особі [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 14 січня 1999 року (а.с.6). Власником квартири №4 в житловому будинку №17 по вулиці Чорновола в м. Чернігові являється [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав (а.с.83). Відповідно до пояснень представника відповідача, в даній квартирі проживає донька власника [PERSON] Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. № 76 (далі Правила) у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Згідно акту від 22.07.2016 року, складеного комісією КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради, вбачається, що 22.07.2016 року у будинку № 17 по вул. Чорновола у м.Чернігові, у квартирі №1 трапилось залиття з вищерозташованоїквартири. Відповідно до вказаного акту внаслідок залиття у квартирі позивача було виявлено сліди затікання у кухні, коридорі та вбудованій шафі (в тому числі сліди цвілі). Причина залиття не встановлена через ненадання доступу мешканцями квартири № 4, що розташована на другому поверсі над квартирою № 1 (а.с.8-9). Відповідно висновку спеціаліста С-6118, складеного експертною фірмою «Еталон» 30.12.2016 року, дійсний розмір матеріального збитку, завданого внутрішньому оздобленню квартири [ADDRESS], внаслідок її залиття становить 2 273,00 грн (а.с.10-28). Позивачем за проведення вказаного дослідження сплачено кошти в сумі 1 200 грн (а.с.31). Згідно акту від 12.02.2017 року, складеного позивачем, дійсний розмір матеріального збитку, завданого речам (одяг та взуття), з урахуванням зносу, становить 9 600,00 грн. (а.с. 29-30). Так, за заявою позивача від 03.11.2016 року щодо причини затоплення квартири (а.с.47) проводилось обстеження квартири [ADDRESS]. За результатами обстеження було встановлено, що сантехнічні прилади та інженерні мережі в квартирі №4 знаходяться в задовільному стані. Причину затоплення квартири на момент обстеження встановити неможливо (а.с.46-47). Відповідно до ч.1 ст.143 Цивільного процесуального Кодексу України, для зясування обставин, що мають значення для справи та потребуючих спеціальних знань суд призначає експертизу за заявою осіб, приймаючих участь у справі. Під час розгляду справи, з метою встановлення причини залиття квартири, судом позивачу розяснено право щодо заявлення клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Разом з тим, як позивач, так і його представник з клопотанням про призначення зазначеної експертизи до суду не звернулись. Таким чином, суд не приймає як допустимий доказ акт від 22.07.2016 року з приводу вини відповілача щодо залиття квартири позивача, оскільки він не містить дійсний час та причину залиття. Також, свідок [PERSON], яка складала даний акт, вказала на те, що під час обстеження квартири 22 липня 2016 року встановити час та причину залиття було неможливо, так як плями залиття були сухі, застарілі. Крім того, жоден із допитаних у судовому засіданні свідків не підтвердив факту залиття квартири саме 22.07.2016 року, як зазначено в акті. Натомість, свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зазначали про наявність слідів затікання на стіні у підїзді між другим та першим поверхом. Суд критично ставиться і до акту від 12.02.2017 року, складеного позивачем, щодо дійсного розміру матеріального збитку, завданого речам (одягу та взуттю), оскільки в матеріалах справи відсутні допустимі докази на підтвердження факту пошкодження вказаних речей внаслідок залиття. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що у ході розгляду справи не доведено належними та допустимими доказами причину затоплення, а також вину відповідача у заподіянні шкоди позивачу затопленням його квартири та причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Оскільки вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними, а тому також не підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою в позові, не підлягають задоволенню і вимоги позивача в частині стягнення судових витрат.

Outcome: dismissed