Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в розмірі 54518 гривень 42 копійки, які виникли внаслідок невиконання рішення Хмельницького міського суду від 08 вересня 2000 року про стягнення 4 750,00 доларів США, та на користь держави 260,00 грн. Мита, вказавши, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08 вересня 2000 року його позовні вимоги до [PERSON] про стягнення боргу задоволені, рішення набуло чинності 19 вересня 2000 року. [PERSON] не виконав в добровільному порядку рішення про стягнення з нього на користь позивача боргу, в результаті чого 09.10.2000р. Хмельницьким міським судом було видано виконавчий лист № 2-4299/00, який був звернутий позивачем до виконання Державною виконавчою службою м. Хмельницького. В порядку примусового виконання рішення суду державним виконавцям було описано та накладено арешт на майно боржника, а саме 1/3 частини квартири за адресою [ADDRESS], в м. Хмельницькому, після чого вказана частина квартири була виставлена на прилюдні торги. В результаті того, що прилюдні торги не відбулися, позивач в рахунок погашення заборгованості оформив право власності на вказану 1/3 частини квартири [ADDRESS] Однак, позивач посилається на те, відповідач не виконав свого зобов»язання в повному обсязі по поверненню йому боргу, а тому просить стягнути з відповідача на його користь 54 518,42 грн. збитків за весь час прострочення зобовязання. Сума до стягнення є частиною не відшкодованих збитків у розмірі 17838,45 грн. з урахуванням індексу інфляції за весь час невиконання зобов'язання. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, та просять його задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судове засідання, яке відбулося 12 січня 2015 року не зявилися. Про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, в попередніх в судових засіданнях проти позову заперечували. Представник третьої особи в судовому замсіданні вказав, що при вирішенні спору покладається на думку суду та повідомив суд про можливе знищення матеріалів виконавчого провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON] за давністю, відповідно до встановлених нормативів; відсутність відкритого виконавчого провадження. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав: відповідно до ст. 61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана самостійно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень . Судом встановлено, що Рішенням Хмельницького міського суду від 8 вересня 2000 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 4750 доларів США, що були позичені 24.12.1998 року. На підставі рішення оформлено виконавчий лист № 2-4299/00. В рахунок погашення боргу 1/3 квартири [PERSON] за адресою [ADDRESS] була передана [PERSON], за ціною 7996,80 грн. , що підтверджується копією свідоцтва про придбання, оформленого приватним нотаріусом [PERSON]. В свідоцтві про придбання частини квартири [PERSON] , у зв'язку з тим, що публічні торги не відбулися, не зазначено про передачу частини квартири в рахунок погашення частини боргу. Матеріали виконавчого провадження суду не були представлені, що унеможливлює їх аналіз та підтвердження завершення виконавчого провадження. Позивачем не доведено факт того, що виконавчий лист по рішенню суду від 08.09.2000 року є невиконаним. За інформацією третьої особи, у Другому міському відділі ДВС відсутнє виконавче провадження по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 4750 доларів США. Матеріали виконавчого провадження знищені за давністю. Відповідно до положення ч. 1 ст. 22, п.2 ч.ч.2,4 ст. 623 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа моглаб реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позивач звертається до суду з позовом про стягнення з відповідача інфляційних витрат з посиланням на статті 22, 623, 625 ЦК України, що є неприпустимим, оскільки інфляційні витарти не є збитками у розумінні статтей 22, 623 ЦК України. Крім того, відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки… За ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляцій за весь час прострочення, а також 3% річних, якщо інший розмір процентів не передбачений договором або законом. Нарахування інфляційних на суму решти позики, що надавалась в долларах США є безпідставним, оскільки індекс інфляції підтверджує знецінення грошової одиниці України-гривні, а не доларів США. Надання та отримання грошових коштів в гривні позичальнику -відповідачу не підтверджено в установленому порядку. Рішенням суду зафіксована сума позики 4750 доларів США. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем заявлених вимог. Розрахунок суми збитків до стягнення, в т.ч. індексу інфляції є необґрунтованим та безпідставним.

Outcome: dismissed