Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батька, мотивуючи його тим, що він [PERSON], є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Хорольської райдержадміністрації Полтавської області, актовий запис №21. На даний час позивач проживає один за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою виконавчим комітетом Хорольської міської ради 15 лютого 2018 року №823. У шлюбі не перебуває. Позивача колишня дружина та мати їхнього спільного сина, [PERSON], з 1990 року проживає окремо від позивача у Семенівському районі, має власну родину, шлюб між ними розірвано ще у 1990 році. Її місце проживання та засоби зв'язку не відомі, адже вони з моменту розлучення не спілкуються. Позивач є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Управлінні ПФУ Лубенського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України і отримує пенсію за віком. За останні шість календарних місяців позивачем отримано пенсію у розмірі 7305,20 грн., що в середньому на місяць складає - 1217,53 грн. Зазначене доводиться довідкою Хорольського сектору обслуговування громадян Пенсійного Фонду України Лубенського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України від 15 лютого 2018 року №02-23/2-154. Інших джерел доходів, окрім пенсії, позивач не має. Таким чином, позивач є непрацездатною особою. Окрім того, протягом останнього часу у позивача вкрай погіршився стан здоров'я, позивач тяжко хворіє. Позивач з січня 2018 року перебуває на диспансерному обліку в Амбулаторії ЗП-СМ №2, потребує стороннього догляду, нездатний до самообслуговування. Вказане підтверджується довідкою Комунальної організації Лікувального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Хорольського району від 15 лютого 2018 року №39 та довідкою ЛКК Хорольської центральної районної лікарні від 13 лютого 2018 року №80. Через тяжку хворобу позивачу дово\-диться купувати багато ліків, проходити медичні обстеження, витрачати кошти на догляд за ним сторонніми особами, медичними сестрами. Пенсія, яку позивач отримує, є низькою. Працювати, щоб отримати додатковий дохід, за станом здоров'я позивач не може. Так, матеріальне становище позивача є вкрай нужденним. Відповідач, [PERSON], є єдиним сином позивача. Тривалий час із позивачем не спілкується, добровільно ніякої допомоги не надає. Він фізично здоровий, працює. Місце роботи сина позивачу не відоме, з його слів він працює на тимчасових роботах у Кременчуці. Утриманців не має, аліменти нікому не платить. Позивач [PERSON], є непрацездатним та отримує невелику пенсію за віком, має тяжке захворювання, тому потребує матеріальної допомоги від свого повнолітнього сина - [PERSON], який проживає окремо, працює та має можливість таку допомогу надати. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, але його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити. Ухвалою суду від 22.02.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та якому розяснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі наявні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, протягом строку, встановленого судом, подав до суду відзив на позовну, зазначивши, що позовні вимоги не визнає та прохає у їх задоволенні відмовити. Врахувавши позицію позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 51 Конституції України встановлено, що «повнолітні діти зобов'язані піклуватись про своїх непрацездатних батьків». За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, а саме те, що позивач є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Управлінні ПФУ Лубенського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України і отримує пенсію за віком. За останні шість календарних місяців позивачем отримано пенсію у розмірі 7305,20 грн., що в середньому на місяць складає - 1217,53 грн. Зазначене доводиться довідкою Хорольського сектору обслуговування громадян Пенсійного Фонду України Лубенського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України від 15 лютого 2018 року №02-23/2-154. Інших джерел доходів, окрім пенсії, позивач не має. Відповідно до ч.1 ст.172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов»язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Відповідно до частини 1 статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно статті 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Указана норма не пов'язує обов'язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги в залежності від матеріального стану цих повнолітніх дітей, можливістю надавати батькам матеріальну допомогу та утримання їх батьками в період їх неповноліття. В той же час обов'язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення, факт біопоходження); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин. Враховуючи вищевказні обставини суд вважає, що в даній справі наявні всі 3 юридичні факти (відповідач є дитиною позивача, яка є непрацездатною та являється такою, що потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги), що є підставою для стягнення даних аліментів. Відповідно до ч.1 статті 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Враховуючи, що син не має постійного місця роботи і, з його слів, має нерегулярний заробіток (доходи), вважаю, за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 22.02.2018 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В порядку п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів, тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial