Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку (способу) спілкування з дитиною - сином [PERSON] , [INFO] , та просив встановити наступний порядок (спосіб) спілкування його з сином, як періодичні так і систематичні побачення з урахуванням розпорядку дня дитини, стану здоров`я та особистого бажання дитини: - в першу п`ятницю, суботу та неділю кожного календарного місяця (з 16.00 год. п`ятниці по 18.00 год. неділі) з правом забирати дитину за місцем свого проживання без присутності матері - [PERSON] (якщо місяць починається з суботи чи неділі то спілкування відбувається з 09 год.00 хв. першої суботи чи першої неділі місяця по 18.00 год. неділі та продовжується відповідно з 16.00 год. першої п`ятниці місяця по 18.00 год. першої п`ятниці місяця або суботи (якщо субота перша в місяці); - в третю п`ятницю, суботу та неділю кожного календарного місяця (з 16.00 год. п`ятниці по 18.00 год. неділі) з правом забирати дитину за місцем його проживання без присутності матері; - один літній місяць (всі календарні дні місяця) за попереднім погодженням з [PERSON] конкретного місяця, з правом забирати дитину за місцем свого проживання, без присутності матері, з правом повезти дитину на оздоровлення до моря та/чи до культурно-розважальних місць по території України за попереднім попередженням [PERSON] про адреси та місця куди планується повезти дитину; - 22 серпня парного року із правом забирати дитину за місцем проживання [PERSON] без присутності матері - [PERSON] , якщо дата припадає на вихідний день то з 09.00 години ранку по 20.00 годину вечора, якщо дата випадає на робочий день, то з 16.00 години вечора по 20.00 годину вечора; - в новорічні св`ята через рік починаючи з 31.12.2020 по 02.01.2021, з 10.00 год. ранку 31.12.2020/2022/2024/2026/2028/2030/2032 до 16.00 год. вечора 02.01.2021/2032/2035/2027/2029/2031/2033 року з правом забирати дитину за місцем проживання батька без присутності матері; - 6-7 січня парного року з правом забирати дитину за місцем проживання батька без присутності матері дитини з 16.00 год. вечора 06 січня по 18.00 год. вечора січня. Свої вимоги позивач мотивував тим, що вони з відповідачкою є батьками неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Син після розірвання шлюбу проживає із відповідачкою. Між ним та відповідачкою виник спір з приводу його участі у вихованні та спілкуванні з сином. Відповідачка створює перешкоди у спілкуванні з дитиною, а саме: не надає дозволу забирати сина за місцем проживання батька та без присутності при цьому матері дитини, а якщо спілкування відбувається, то тільки виключно за місцем проживання відповідачки і нетривалиий час. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд усунути перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином та визначити його порядок участі у вихованні дитини, зазначений ним у позовній заяві. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] адвокат Хворост Д.М. яка діє на підставі ордеру серії ВІ №1000959 від 10.07.2019 року та договору про надання правової допомоги №12 від 09.04.2019 року, у судовому засіданні позовні вимоги також підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Пояснила, що її довіритель має велике бажання приймати активну участь у вихованні та спілкуванні з сином, і має рівні права з матір`ю дитини щодо виховання та спілкування з сином. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти спілкування батька з дитиною, але тільки у її присутності і по місцю її проживання. Щодо вимоги позивача забирати дитину по місцю його проживання, пояснила що не буде заперечувати проти цього, після виповнення дитиною 10 років. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі ордеру серії ПТ № [NUMBER] та угоди про надання правової допомоги від 22.07.2019 року. позицію своєї довірительки підтримала повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Служби у справах дітей Котелевської районної державної адміністрації Сідненко Н.П. у судовому засіданні надала висновок про розв`язання спору між батьками щодо участі батька у вихованні дитини від 03.09.2019 року № 01-23/418, в якому комісією з питань захисту прав дитини при Котелевській райдержадміністрації з врахуванням віку дитини, думки батьків, визнано за доцільне визначення участі батька [PERSON] у вихованні сина - [PERSON] , шляхом проведення побачень, спільного відпочинку, передбачивши можливість відвідування дитиною громадських місць, визначених на його розсуд його місця проживання (без ночівлі) і встановити наступний графік побачень: у будь-який день тижня за попередньою домовленістю з матір`ю, з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини, але не меньше ніж 10 днів у місяць з обов`язковим поверненням дитини матері до 19 год. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку представника Служби у справах дітей Котелевської районної державної адміністрації, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.09.2015 року відділом ДРАЦС Котелевського РУЮ у Полтавській області. В даний час шлюб між сторонами розірваний рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 19.09.2018 року. Між сторонами виник спір щодо участі позивача, як батька малолітньої дитини у вихованні та спілкуванні з сином. Після розірвання шлюбу дитина проживає із відповідачкою за адреою: с. Терни Котелевського району Полтавської області. Позивач [PERSON] проживає в с. Филенкове Чутівського району Полтавської області Зустрічі з сином можливі тільки з дозволу відповідачки, яка не дозволяє йому брати дитину по місцю його проживання і наполягає на побаченнях з сином лише у її присутності. Позивач бажає виконувати свій батьківський обов`язок в повній мірі, та хоче брати участь у вихованні дитини, має велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, проявляти свою батьківську любов особисто і вважає що йому потрібно проводити більше часу з дитиною, спілкуючись з ним особисто без присутності матері і по місцю свого проживання. Згідно ст.ст. 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. За таких обставин, достатньо підстав вважати, що створення відповідачкою безпідставно перешкод батькові у спілкуванні з дитиною порушує не тільки права позивача як батька, а в першу чергу, порушує права та суперечить інтересам дитини . Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Частиною 1 ст.18 Конвенції передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, але виникли суперечності щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням інтересів та позиції дитини, її віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, приходить до висновку,що позов слід задовольнити частково, зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні та вихованні сина та визначити слідуючи способи участі позивача у вихованні д сина. Враховуючи вік дитини, ту обставину, що деякий час дитина рідко спілкувалась з батьком та іншими членами його сім`ї по місцю його проживання, в зв`язку з чим потрібний певний час для відновлення повноціного спілкування, беручи до уваги висновок комісії з питань захисту прав дитини при Котелевській районній державній адміністрації Полтавської області про розв`язання спору між батьками щодо участі батька у вихованні дитини від 03.09.2019 року № 01-23/418, суд вважає що позовні вимоги позивача в частині визначення порядку спілкування батька з дитиною слід задовільнити частково, а саме: до виповнення дитиною п`ятирічного віку встановити періодичні побачення позивача з сином в присутності матері. Після досягнення дитиною п`ятирічного віку суд вважає за доцільне спілкування батька з дитиною один раз в місяць за місцем його проживання без присутності матері. Крім того, після досягнення дитиною восьмирічного віку суд вважає можливим надати позивачу право забирати дитину на один місяць для їх спільного відпочинку без присутності матері, але за умови її завчасного попередження про адреси та місця куди саме планується повезти дитину. Суд бере до уваги пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які були допитані за клопотанням позивача, про те що [PERSON] дійсно має велике бажання спілкуватися з дитиною за місцем свого проживання, має для цього необхідні побутові умови, а відповідачка перешкоджає його спілкуванню з сином без її присутності. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які були допитані за клопотанням відповідачки, пояснили, що дійсно між сторонами існують непорозуміння з питань виховання їх спільної дитини та що побутові умови відповідачки є кращими за умови проживання позивача. Разом з тим, у справі відсутні докази того, що позивач [PERSON] негативно характеризується, має шкідливі звички, зловживає алкогольними напоями чи наркотичними засобами, притягувався до адміністративної або кримінальної відповідальності. Навпаки у матеріалах справи мається позитивна характеристика на позивача [PERSON] надана депутатом Филенківської сільської ради Чутівського району Полтавської області. Позивач [PERSON] шляхом сплати аліментів приймає участь у матеріальному забезпеченні малолітньої дитини, заборгованості по сплаті аліментів не допускає, що також було визнано і відповідачкою в судовому засіданні. Крім того відповідачкою не заперечувалось що позивач, крім аліментів, також привозить під час відвідування дитини подарунки та іграшки. Не надано суду доказів, які б вказували на те, що спілкування батька з дитиною суперечить інтересам дитини. Наявність між подружжям спорів про виконання обов`язку по вихованню дитини, не впливає на реалізацію права та на виконання обов`язку щодо батьківського спілкування та виховання дитини. Взаємовідносини між батьками дитини не мають відображатися на дитині, дитина не може бути заручником тих чи інших непорозумінь. Дитина має знати батька та матір, має право любити їх, спілкуватися з ними без обмеження. Також, слід зазначити, що перешкоджання в спілкуванні порушує не лише права батька, а й права дитини, яка в силу віку сама не може дати оцінку необхідності та важливості такого спілкування, правом дитини на побачення з батьком фактично розпоряджається мати на власний розсуд, створюючи перешкоди у спілкуванні. Оскільки сторони не дійшли згоди у вирішенні питання участі кожного у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною батька, який проживає окремо, то спір підлягає вирішенню в судовому порядку. За таких обставин, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам і доводам сторін та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні наявних у справі доказів, взявши до уваги малолітній вік дитини, характер відносин між сторонами, а також права батьків, які є переважними перед іншими особами, суд приходить до переконання, що визначений судом спосіб участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним, відповідатиме забезпеченню реалізації права батька на виховання дитини, можливості безперешкодного спілкування батька і дитини між собою та отримання дитиною достатньої кількості виховних заходів від кожного із батьків, що відповідає її інтересам. Розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: з відповідачки на користь позивача слід стягти 384 грн. 20 коп в рахунок відшкодування судового збору, а з позивача на користь відповідачки слід стягти судові витрати на правову допомогу в сумі 2550 грн.

Outcome: partial