Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON], якому згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 вересня 2003 року належала ? частина земельної ділянки площею 0,638 га, що знаходиться на території Перегонівської сільської ради, [ADDRESS] надана для обслуговування будівель і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства. Він є єдиними спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], однак оформити право власності на вказану частину земельної ділянки не може, так як державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку покійний не отримав, нотаріус відмовляється включити частину земельної ділянки до спадкового майна, а тому позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки, що становить 0,329 га в порядку спадкування за законом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, в поданій суду заяві позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача Перегонівської сільської ради Київської області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві 08 травня 2014 року. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є позивач у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього. Інших спадкоємців немає. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 вересня 2003 року, виданого державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори Довбик В.О. та [PERSON] в рівних частках успадкували земельну ділянку площею 0,638 га, що знаходиться на території Перегонівської сільської ради, [ADDRESS] надана для обслуговування будівель і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства. Постановою державного нотаріуса Десятої київської державної нотаріальної контори від 24 грудня 2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спірної земельної ділянки через відсутність правовстановлюючих документів. Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивачі по справі, що підтверджується копіями відповідних документів, в зв'язку з чим суд вважає, що позивачі є належними особами та спадкоємцями за законом, і їх звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивач прийняв спадщину, що визнається та не спростовується відповідачем по справі, тим самим позивач набув право на спадкове майно. Згідно статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України встановлені підстави набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року вбачається, що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкоємцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судами з урахуванням вимог закону, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved