Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оформити свої спадкові права в позасудовому порядку не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкову квартиру. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про підтримання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує (а.с. 18). Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 285 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS]. Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 Цивільного кодексу України право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є сином [PERSON], факт родинного зв'язку підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 18 жовтня 1989 року (а.с. 6). Окрім позивача, спадкоємцем першої черги є також і відповідач [PERSON] - донька спадкодавці, але спадщину вона не прийняла і на неї не претендує. Згідно ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач фактично прийняв спадщину, адже на момент смерті матері, [PERSON], був зареєстрований і проживав разом із нею за адресою: [ADDRESS], і про відмову від прийняття спадщини не заявляв. Отже, як спадкоємець першої черги за законом позивач своєчасно прийняв спадщину, що відкрилася після смерті його матері, [PERSON], шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час її смерті і відповідно має право на спадкове майно. Згідно ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст. 1298 Цивільного кодексу України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після шести місяців з часу відкриття спадщини. Позивач звернувся до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, але оформити свої спадкові права не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, яким підтверджується право власності [PERSON] на спадкове майно, а саме свідоцтво про право власності на вищезазначену квартиру, яке було втрачене. Той факт, що квартира [ADDRESS] належала померлій [PERSON], підтверджується технічним паспортом, виготовленим станом на 03.02.2012 року, довідкою № 3/6 від 26.06.1996 року, квитанцією про сплату коштів за інвентаризаційні роботи та свідоцтво, рішенням виконавчого комітету Чугуївської міської ради народних депутатів Харківської області № 226 від 05.11.1996 року «Про оформлення права приватної власності на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON]». Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи надані сторонами, вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved