Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів та просила суд визнати недійсним договір № 223067 від 26.10.2013р.; зобов'язати ТОВ «Гранфінресурс» повернути йому сплачений одноразовий комісійний внесок в розмірі 8 750,0грн.; суму адміністративних витрат у розмірі 624,00грн.;та щомісячні чисті внески у розмірі 1388,90грн.; а також стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги він обгрунтував тим, що 26.10.2013р. між ним та ПП «Грандфінресурс» було підписано договір № 223067 (надалі - Договір), згідно якого ПП «Грандфінресурс» (Адміністратор) за згодою Позивача (Учасника) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок Учасника певні юридичні дії, спрямовані на отримання Учасником грошової суми на умовах діяльності програми «Альянс Україна», в тому числі: сформувати Реєстр учасників, забезпечити його адміністрування; організовувати та проводити захід по розподілу грошового фонду, надати Учаснику відповідну суму, заявлену для отримання на умовах діяльності Програми; надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені Сторонами, у порядку та в строки, передбачені Договором та додатками до нього. Програма «Альянс Україна» передбачає формування певного грошового фонду з вкладів учасників групи за рахунок систематичної сплати даними учасниками певних грошових внесків. З даного грошового фонду здійснюється фінансування надання позик, тобто, фактично зобов'язання ПП «Грандфінресурс» за Договором зводяться до організації та створення умов для надання позики та здійснення адміністративних процедур. Згідно п. 2.1.1 Договору він 26.10.2013р. позивач сплатив одноразовий комісійний внесок в розмірі 8 750 грн. Вважає, що вищезазначений Договір є недійсним, оскільки при його укладенні були допущені численні порушення норм чинного законодавства України, а з боку Відповідачів була застосована нечесна підприємницька практика. А саме, договір було підписано ним під впливом омани, викликаної діями представників ПП «Грандфінресурс». На передодні укладання Договору його батькам терміново були потрібні гроші для придбання житла - комунальної квартири.. Разом із батьками він почав шукати варіанти запозичення коштів для придбання житла та звернули увагу на рекламу «Альянс Україна» та ПП «Грандфінресурс» згідно якої воно видає грошові позики на вигідних умовах. Звернувшись до представництва ПП «Гранфінресурс» 26.10.2013р., йому та його батьку було надано пояснення, що він отримає потрібну суму позики шляхом укладання відповідного Договору,який для попереднього вивчення його умов, не було надано, ознайомлення в представництві ПП «Грандфінресурс» було обмежено у часі . В зв'язку з цим він був позбавлений можливості ретельно вивчити його умови, не міг обговорити його зміст з юристом. Також йому було надано друковані рекламні матеріали згідно яких ПП «Грандфінресурс» здійснює видачу позик на всі види послуг та товарів в розмірі від 5 000 до 300 000 грн. Йому було запропоновано підписати бланк Договору, текст якого було надруковано дуже дрібними літерами. При цьому, працівники ПП «Грандфінресурс» запевняли його, що цей Договір позики не має замаскованих застережень , багато людей вже скористалися цією схемою і отримали позику. Представники ПП «Грандфінресурс» підганяли його швидше підписати Договір та оплатити квитанцію -перший внесок, обіцяючи , отримання позики при найближчему «розподілі» коштів. Піддавшись тиску представників ПП «Грандфінресурс», він підписав наданий йому Договір та декілька додатків до нього. Він двічі звертався до ПП «Грандфінресурс» з метою дізнатися строки отримання позики, але жодної чіткої інформації не отримав. 21.11.2013р. при звернені у відділення ПП «Грандфінресурс» його було сповіщено про те , що ПП «Грандфінресурс» змінює назву на ТОВ «Гранфінресурс», у зв'язку з чим була підписана додаткова угода, відповідно до якої ПП «Грандфінресурс» передає, а ТОВ «Гранфінресурс» приймає на себе в повному обсязі права та обов'язки Адміністратора Програми «Альянс Україна» за Договором № 223067 від 26.10.2013р. Також він отримав нові платіжні доручення на оплату щомісячного чистого внеску у розмірі 694,45грн. та оплату адміністративних витрат у розмірі 312, 00грн. Йому повідомили, що за несплату цих платіжних доручень на нього нарахують штрафні санкції, тому він їх сплатив та підписав заяву для подання на Захід по розподілу грошового фонду, який мав відбудеться 30.11.2013р. За цей час він втратив надію отримати позику, тому звернувся до юриста, який йому пояснив, що вказаний Договір за своєю юридичною природою не є договором позики. Підписаний ним Договір передбачає сплату комісій та інших платежів до отримання суми позики. В Договорі не зазначено зобов'язань Відповідача щодо надання позику певні строки. Після отриманої консультації він зрозумів, що він підписав зовсім не той Договір , на який розраховував. Вважає , що з боку відповідачів мала місце нечесна підприємницька практика. Згідно ч.2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Якби представники ПП «Грандфінресурс» роз'яснили йому дійсну сутність запропонованої угоди, він би її не підписував . Його ввели в оману пояснення представників ПП «Грандфінресурс» та їхні рекламні матеріали (вивіска, сайт, рекламні буклети та візитки), згідно яких він розраховував саме на позику. Намагаючись врегулювати ситуацію мирним шляхом він звернувся до ТОВ «Гранфінресурс» 19.12.2013 р. з проханням повернути витрачені на відповідні внески кошти. Його завірили, що він отримає гроші до кінця 2013р. 21.12.2013р. він оплатив щомісячний внесок, адміністративні витрати, але знову нічого не отримав. За умов Договору , виконання забов'язань відповідача про надання позики поставлено у залежність від третіх осіб, , а саме інших членів (учасників) групи, яких він навіть не знає. Згідно п. 4.11 Додатку №2 до Договору дозволи (право на отримання грошової суми) надаються в першу чергу Учасникам, які мають найбільшу кількість сплачених Загальних платежів. У випадку, коли декілька учасників надіслали заяви з однаковою найбільшою кількістю сплачених Загальних платежів, перевагу має той учасник, який раніше уклав Договір. Згідно п. 4.1 Додатку №2 до Договору розподіл грошового фонду здійснюється коли «Фонд Реєстру є достатнім». Проте, Договором не врегулювані відповідні питання та не визначені критерії «достатньості» Фонду реєстру. Тому Відповідач на власний розсуд може визначати його «достатність » або «недостатність». Це дозволяє йому зловживати своїм правом проведення заходів розподілу грошових коштів. під назвою Програма «Альянс Україна», фактично відбувається за пірамідальною схемою яка передбачає формування певного грошового фонду з вкладів учасників групи за рахунок систематичної сплати даними учасниками певних грошових внесків. При цьому, самі Відповідачі не залучають до даного грошового фонду власних коштів. Процедура прийняття рішення щодо надання Дозволів є непрозорою, а інформація про кількість сплачених платежів іншими учасниками програми є конфіденційною (п. 4.14 Додатку №2 до Договору), тобто Договір не містить механізм контролю дій Відповідачів щодо розподілу грошового фонду. При цьому учасники програми «Альянс Україна» сплачують внески не за одержання грошових коштів, а за можливість одержання права на отримання грошової суми. Відповідно ч.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець послуг не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, а саме такі , що містять істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, зокрема, встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. В Договорі не зазначено строків надання позики, відсутня будь-яка відповідальність Відповідачів за ненадання грошових коштів. Санкції за порушення споживачем своїх грошових зобов'язань в 1000 разів більше розміру санкцій, передбачених за порушення виконавцем своїх грошових зобов'язань (10% проти 0,01%). У судовому засіданні позивач свої позивні вимоги підтримав. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що умови Договору є чіткими і зрозумілими для його сторін і позивач добровільно погодився на його укладання. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26.10.2013р. між [PERSON] та ПП «Грандфінресурс» було підписано договір № 223067, згідно якого ПП «Грандфінресурс» (Адміністратор) за згодою [PERSON] (Учасника) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок Учасника певні юридичні дії, спрямовані на отримання Учасником грошової суми на умовах діяльності програми «Альянс Україна», в тому числі: сформувати Реєстр учасників, забезпечити його адміністрування; організовувати та проводити захід по розподілу грошового фонду, надати Учаснику відповідну суму, заявлену для отримання на умовах діяльності Програми; надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені Сторонами, у порядку та в строки, передбачені Договором та додатками до нього (а.с.10). Відповідно до квитанції №5268.84.3 від 26.10.2013р., платіжних доручень №Р24А119413300147974 від 21.11.2013р. та №Р24А119367450837314 від 21.11.2013р. [PERSON] сплатив одноразовий комісійний внесок у розмірі 8750,00грн адміністративні витрати у розмірі 312,0грн. та щомісячний чистий внесок у розмірі 1388,90 грн. (а.с.16,17,19,20). Відповідач не заперечує факт отримання відповідних коштів. Згідно Додаткової угоди від 22.11.2013р. до Договору №223067 від 26.10.2013р., ПП «Грандфінресурс» передає, а ТОВ «Гранфінресурс» приймає на себе в повному обсязі права та обов'язки Адміністратора Програми «Альянс Україна» за Договором № 223067 від 26.10.2013р. (а.с.18). Відповідно до п.1.1 Договору №223067 ПП «Грандфінресурс» забов'язується вчинити від імені та за рахунок Учасника вчинити певні юридичні дії , спрямовані на отримання Учасником грошової суми , зазначеної в Додатку №1 до даного Договору, на умовах діяльності програми «Альянс України». Відповідно до додатку№1 до Договору №223067 (надалі Договір )позивачем [PERSON] метою його укладення було отримання 125000 грн. для придбання кімнати для своїх батьків. Відповідно до умов Договору( ст..2 ) учасник програми забов'язаний сплатити одноразовий комісійний внесок на здійснювати щомісячні загальні платежі, які включають чистий внесок та адміністративні витрати. Адміністратор забов'язується за зверненням учасника, в порядку, визначеному Адміністратором, надавати необхідну інформацію, що стосується умов виконання умов даного Договору. Гарантує надання Дозволу , якщо учасник виконує всі умови даного Договору. Відповідно ст..905 ЦК України договір про надання послуг має встановлювати строк дії договору за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, або іншими нормативно-правовими актами. Аналіз Договору , додатків №1. №2 до Договору , а також Додаткової Угода свідчить про те, що в жодному з цих документів не визначені строки дії Договору . Не зазначені в Договорі та додатках до нього крайні строки виділення коштів на які розраховує учасник програми . Відповідних обставин представник відповідача не заперечує . Відповідно до умов Договору за програмою Альянс Україна отримання коштів відбувається на підставі розподілу внесків Учасниками програми до Фонду Реєстру (об'днання учасників ), який знаходиться на спец спеціальному рахунку Адміністратора. (а.с.11) Згідно ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика, яка містить у собі будь - яку діяльність або бездіяльність, що вводить споживача в оману, а саме створення, експлуатацію, чи сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість отримання компенсації яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу чи споживання продукції », забороняється. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Пунктом 4 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину (договору) не може суперечити Цивільному кодексу, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу, міжнародним договорам ... актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України ... моральним засадам суспільства. Згідно ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, укладені із застосуванням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Відповідно до Додатку №2 до Договору (ст..4 ) Заходи по розподілу Фонду проводиться Комітетом по розподілу грошового фонду без участі учасників програми і застосування прозорих засобів щодо контрою за механізмом розподілу коштів. Відповідні обставини представником відповідача не спростовуються. Відповідно до пояснень позивача дані щодо розподілу внесків Фонду йому як учаснику програми не повідомлялися , хто отримував кошти в результаті заходів розподілу йому також не відомо. .Зміст ст..9 Додатку №2 до Договору містить положення щодо відповідальності сторін , які свідчать про безумовний дисбаланс між обсягами відповідальності сторін укладеного правочину . Даною статтею передбачено право адміністратора у разі несплати штрафних санкцій в односторонньому порядку розірвати Договір та звернути стягнення на предмет застави. Тоді як можливість розірвання Договору в учасником програми містить обмеження щодо виконання певних умов. Дослідження Договору№223067 від 26.10.2013р., , додатків до нього та обставин його укладення свідчить про те, що зміст цього правочину суперечить вимогам ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів» зокрема щодо рівності договірних прав та обов'язків сторін застосування незаконної підприємницької практики . Суд доходить висновку про те, що доводи позивача щодо недійсності Договору № 223067 від 26.10.2013 року є обґрунтованими і доведеними . Відповідно до ст.216 ЦК України недійсність правочину не породжує юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. При недійсності правочину кожна зі сторін повинна повернути іншій стороні все, що вона отримала на виконання цього правочину. ТОВ «Гранфінресурс» повинен повернути Позивачу сплачений одноразовий комісійний внесок в розмірі 8 750 грн. та сплачені щомісячні внески і адміністративні витрати. Сума передах позивачем коштів у вигляду одноразового комісійного внеску в розмірі 8 750,0 (вісім тисяч сімсот п'ятдесят)грн. сплачені адміністративні витрати у розмірі 312,00 (триста дванадцять)грн. та сплачені щомісячні чисті внески у розмірі 1388,90 (одна тисяча триста вісімдесят вісім)грн., а всього 10450 (десять тисяч чотириста п'ятдесят)грн. сторонами не заперечується . Суд забов'язує відповідача повернути відповідні кошти позивачу. В інший частині позовних вимог суд відмовляє. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача ТОВ «Гранфінресурс» на користь держави судовий збір. у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial