Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Кременчуцької міської ради про встановлення факту належності нерухомого майна і визнання права власності в порядку спадкування. Свій позов мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], який згідно заповіту від 05.04.2013 року, заповів позивачу магазин розташований по [ADDRESS]. 08.11.2013 року позивач звернувся до приватного нотаріус а [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, однак 02.12.2014 року нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на магазин, розташований по [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності цього магазину спадкодавцю. У зв'язку з чим для встановлення факту належності магазину померлому та визнання права власності на нього за позивачем, він вимушений завернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, прохала їх задовольнити та додала, що магазин розташований по [ADDRESS], був переобладнаний покійним [PERSON] з належної йому квартири і експлуатувався саме як магазин з часу здачі його в експлуатацію у 1999 році. Всі дозвільні документи, та документи, необхідні для реєстрації магазину покійним були вироблені, але переоформити квартиру в магазин він не встиг. Відповідач Кременчуцька міська рада у судове засідання представника не направив, надавши клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, з прийняттям рішення на розсуд суду. Треті особи: [PERSON] та приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явились, надали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, приходить до наступних висновків. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим [INFO]. Згідно заповіту від 05.04.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 389 [PERSON] заповів позивачу магазин розташований по [ADDRESS]. 08.11.2013 року позивач звернувся до приватного нотаріус а [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. 02.12.2014 року нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на магазин, розташований по [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності цього магазину спадкодавцю. Відповідно до ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 1222 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, що визначені у заповіті. Згідно до ч.1 та ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено у судовому засіданні, магазин по [ADDRESS], був переобладнаний померлим [PERSON] з належної йому на праві приватної власності квартири №10 за вказаною адресою, на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.1999 року, що зареєстровано в Кременчуцькому МБТІ за реєстровим номером 8985. Переобладнання квартири здійснено на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №1346 від 27.09.1999 року, яким затверджено проект на перепланування квартири [ADDRESS] під автомагазин і будівництво окремого входу. Після виконання всіх робіт по переобладнанню магазина по [ADDRESS], площа якого склала 36,5 кв.м., 20.12.1999 року державною технічною комісією складено акт про готовність закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації. 25.04.2000 року між Кременчуцькою міською радою і [PERSON] укладено договір №406 на право довгострокового тимчасового користування земельною ділянкою площею 5,7 кв.м. для експлуатації та обслуговування окремого входу в квартиру [ADDRESS], переобладнану під автомагазин. Кременчуцьким МБТІ проведена інвентаризація об'єкту і оформлена технічна документація на магазин по [ADDRESS], площею 36,5 кв.м., що підтверджено звідним планом будівель і споруд та експлікацією до нього від 19.10.1999 року. Однак, за життя [PERSON] державну реєстрацію магазину не провів і свідоцтво про право власності на своє ім'я не оформив. Враховуючи, що покійним [PERSON] проведено переобладнання магазину з належної йому на праві власності квартири, з дотримання умов та порядку такого переобладнання. А також, враховуючи, що актом державної технічної комісії переобладнану приміщення прийнято в експлуатації як магазин, суд приходить до висновку, що є всі підстави для встановлення факту належності померлому [PERSON] магазину площею 36,5 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Також, враховуючи наявність заповіту [PERSON] на користь позивача, і останній не відмовляється від прийняття спадщини, необхідно визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на магазин площею 36,5 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved