Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між ним та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований 04.11.1988 року Першим Приморським відділом ДРАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 633. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з лютого 2015 року, оскільки він з відповідачем не проживають як подружжя, живуть окремо, окремо ведуть господарство, так як відповідач постійно на тривалий термін виїжджає за кордон в невідомому йому напрямку, не маючи на те його згоди, що ображає його честь та гідність. На грунті цього постійно виникають сварки та суперечки, що погіршує його самопочуття. Примирення і збереження сімї між ними не можливе, тому позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі , позов підтримав та прохав його задовольнити з підстав, викладених в позові, судові витрати покласти на нього. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої не заперечувала проти задоволення позову, її прізвище після розірвання шлюбу залишити «Євлан». Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 04.11.1988 року Першим Приморським відділом ДРАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 633. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з лютого 2015 року , оскільки він з відповідачем не проживають як подружжя, живуть окремо, окремо ведуть господарство, так як відповідач постійно на тривалий термін виїжджає за кордон в невідомому йому напрямку, не маючи на те його згоди, що ображає його честь та гідність. На грунті цього постійно виникають сварки та суперечки , що погіршує його самопочуття , тощо. Примирення і збереження сімї між ними не можливе, судові витрати позивач просив покласти на нього. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110, Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, зважаючи на бажання відповідача, суд вважає за можливе залишити відповідача після розірвання шлюбу прізвище «Євлан». Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved