Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що його батько [PERSON] згідно договору оренди землі від 27 серпня 2007 року надав ПП «Рассвет» в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9045га (рілля) терміном на 15 років. Батько помер 28 липня 2008 року й він прийняв після нього спадщину, офіційно оформивши свої спадкові права у березні 2015 року. Однак, орендна плата за вказаним договором оренди землі орендодавцем за 2008-2014 роки в сумі 3416,13 грн. в будь-якій формі не виплачувалась. Враховуючи перехід до нього права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування (п.40 договору оренди землі), він не має наміру продовжувати надавати її в користування ПП «Рассвет» до спливу строку дії договору оренди, а відповідач в добровільному порядку вирішити спірне питання не бажає, ігноруючи його звернення. В звязку з цим, просить розірвати договір оренди землі від 27 серпня 2007 року, укладений між [PERSON] та ПП «Рассвет», зареєстрований у відділі Держкомзему в Борзнянському районі 14.03.2008р.; зобов'язати ПП «Рассвет» повернути йому дану земельну ділянку; стягнути з ПП «Рассвет» на його користь заборгованість з орендної плати в сумі 3416,13 грн. та понесені судові витрати. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, уточнивши дату укладення спірного договору оренди землі та акту приймання-передачі земельної ділянки 27 грудня 2007 року. Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, зазначивши, що дійсно орендна плата за 2008-2014 роки не сплачувалася в звязку з ненаданням позивачем підтверджуючих документів про спадкоємство; погоджуються з боргом лише в сумі 1260,65 грн. за 2012-2014 роки в межах трирічного строку позовної давності, про застосування якого клопочуть перед судом. На розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки не згодні, оскільки можливе внесення змін до існуючого договору, а позивач з такою письмовою пропозицією до ПП «Рассвет» не звертався та не навів доказів істотного порушення умов договору. Погоджуються з датою укладення спірного договору оренди землі та акту приймання-передачі земельної ділянки 27 грудня 2007 року. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, між батьком позивача [PERSON] та ПП «Рассвет» 27 грудня 2007 року було укладено договір оренди землі, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Борзнянському районі Чернігівської області за №040884200032 14 березня 2008 року. Відповідно до умов вказаного договору та акту приймання-передачі [PERSON] (орендодавець) передав ПП «Рассвет» (орендар) строком на 15 років у користування належну йому на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯА №773006 від 25.08.2005р. земельну ділянку площею 1,9046га (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Печівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, а ПП «Рассвет» повинно було щорічно до кінця року (31 грудня) вносити орендну плату в розмірі 1,5% - 301,59 грн., з урахуванням індексів інфляції. Батько позивача [PERSON] помер 28 липня 2008 року й спадкоємцем після нього є син [PERSON] (позивач по справі), який прийняв спадщину і якому 13 березня 2015 року Борзнянською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю земельну ділянку. Таким чином, до [PERSON] у відповідності до положень ч.1 ст.1225 ЦК України, п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України перейшло право власності на зазначену земельну ділянку із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом відкриття спадщини є день смерті особи. За змістом положень ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину й відсутність такого свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.2 Закону України «Про плату за землю», ст.288.1 ПК України (чинних на момент існування спірних правовідносин) використання землі в Україні є платним; підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки; платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Згідно з вимогами п.«в» ч.1 ст.96 ЗК України, ст.25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату. У ч.1 ст.537 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обовязок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, зокрема, в разі відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобовязання. Таким чином, системний аналіз зазначених норм законодавства вказує на те, що в разі смерті спадкодавця у орендаря земельної ділянки не зникає обов'язок сплачувати орендну плату, але він не має можливості її сплачувати, оскільки йому невідомо хто саме буде спадкоємцем. В цій ситуації орендар до моменту оформлення спадщини може депонувати належну до виплати орендну плату або виконати свої зобов'язання шляхом внесення суми орендної плати на депозитний рахунок нотаріальної контори для подальшої передачі цих коштів спадкоємцям кредитора-орендодавця. В обох випадках спадкоємець зможе отримати всю суму орендної плати відразу після оформлення права на спадщину. Враховуючи викладені обставини та чинність дії укладеного договору оренди землі, ПП «Рассвет» повинно було продовжувати нараховувати та вносити орендну плату за орендовану в [PERSON] земельну ділянку й після його смерті до належного оформлення спадщини його спадкоємцем [PERSON] Тому, ПП «Рассвет», як орендар земельної ділянки має сплатити [PERSON], як новому власнику та орендодавцю земельної ділянки, орендну плату за 2008-2014 роки в розмірі, визначеному умовами договору оренди. При цьому, суд вважає безпідставним твердження представників відповідача про необхідність застосування трирічного строку позовної давності до вимог позивача про стягнення орендної плати за 2008-2011 роки та розірвання договору оренди землі, оскільки правоустановлюючий документ на спадщину був отриманий [PERSON] 13 березня 2015 року, а ПП «Рассвет» за оспорюваний період нараховувало йому орендну плату, проводило утримання податку за землю, що не оспорювалося представниками відповідача в судовому засіданні та поданих письмових запереченнях. Щодо розміру заборгованості по виплаті орендної плати суд звертає увагу сторін на наступне. Так, запропонований позивачем розрахунок суми боргу суперечить загальним засадам зобовязальних правовідносин, положенням пп.5, 9, 36 договору оренди землі та приписам ст.ст.21, 23 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.629, 651 ЦК України, за змістом яких договір є обовязковим для виконання сторонами, зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом або договором. Зокрема, відповідно до п.5 договору нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 20106,00 грн.\~\~Згідно з п.9 договору орендна плата за землю визначена\~\~відповідно та у розмірі 1,5% 301,59 грн (без посилання на нормативну грошову оцінку земельної ділянки). Відповідно до п.36 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір підлягає вирішенню у судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що ні орендодавець, ні орендар питання внесення змін до умов договору оренди землі в частині нормативної грошової оцінки землі та розміру конкретно визначеної у договорі орендної плати не ініціювали і не вносили. Отже, наданий позивачем розрахунок розміру заборгованості по орендній платі з врахуванням зміненого розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок у 2008-2014 роках суперечить приписам вищенаведених норм матеріального права та погоджених сторонами умовам договору оренди землі, оскільки із змісту закону та договору не вбачається, що сторони погодились на автоматичну зміну розміру орендної плати при зміні нормативної грошової оцінки земельної ділянки на наступні після укладення договору роки. Натомість, п.10 оспорюваного договору оренди землі передбачено обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексу інфляції. Тому, ПП «Рассвет» повинно виплатити [PERSON] орендну плату за землю в наступних розмірах: за 2008 рік 368,84 грн. (301,59 грн. х 1,223), за 2009 рік 338,69 (301,59 грн. х 1,123), за 2010 рік 329,03 (301,59 грн. х 1,091), за 2011 рік 315,46 (301,59 грн. х 1,046), за 2012 рік 300,99 (301,59 грн. х 0,998), за 2013 рік 303,10 (301,59 грн. х 1,005), за 2014 рік 376,69 (301,59 грн. х 1,249), а всього 2332,80 грн. Стосовно позовних вимог [PERSON] про розірвання договору оренди землі та зобов'язання ПП «Рассвет» повернути йому земельну ділянки суд зважує на наступне. Так, підставою для дострокового розірвання договору оренди землі [PERSON] зазначає перехід до нього права власності на земельну ділянку, як то передбачено п.40 умов договору. Згідно зі ст.ст.629, 651, 653 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами й розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі розірвання договору в судовому порядку зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. В ст.31 Закону України «Про оренду землі» наведено перелік підстав для припинення договору оренди землі, а також зазначено, що він може бути припинений і в інших випадках, передбачених законом. Крім того, передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін; на вимогу однієї з сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Згідно з вимогами ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Разом з тим, сторони в п.40 договору оренди землі погодили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору. Дана умова договору узгоджується з приписами ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі». Право власності на належну [PERSON] земельну ділянку, як орендодавцю за договором оренди землі від 27 грудня 2007 року, перейшло в порядку спадкування до позивача [PERSON], який після належного оформлення спадщини не має наміру продовжувати надавати в користування орендарю ПП «Рассвет» до закінчення строку дії договору (укладено на 15 років) вказаної земельної ділянки, а відповідач у добровільному порядку вирішити спірне питання не бажає. Крім того, попереднє звернення позивача до відповідача щодо досудового врегулювання спору не вимагається, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2002 від 09 липня 2002 року по справі 1-2/2002 (справа про досудове врегулювання спорів). Посилання представників ПП «Рассвет» на можливість внесення змін до існуючого договору оренди землі з зазначенням нового власника суд не може взяти до уваги, оскільки право вибору змінювати чи розривати договір оренди в даному випадку належить позивачеві як новому власнику земельної ділянки. Водночас, своїм правом на внесення змін до спірного договору оренди землі ПП «Рассвет» не скористалося. В зв'язку з цим, позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди землі та зобов'язання ПП «Рассвет» повернути йому спірну земельну ділянку є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог [PERSON], у відповідності до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 417,98 грн. Позивач також зазначає про стягнення з відповідача судових витрат по наданню правової допомоги в сумі 2000 грн., але ці його вимоги не підлягають задоволенню через відсутність належних підтверджуючих документів (позивачем надано лише квитанцію про сплату коштів у сумі 2000 грн., а договір про надання правової допомоги та розрахунок витрат відсутній), що узгоджується з правовими позиціями, викладеними в пп.47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». На підставі викладеного,

Outcome: partial