Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 07.07.2017 р. між позивачем та ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту № 250546886.17, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «VOLKSWAGEN POLO» д.н.з. [NUMBER] . 27.11.2017 р. відбувся страховий випадок - пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій водій [PERSON] , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN POLO» д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по вул. Набережне шосе в м. Києві, не впорався із керуванням та здійснив наїзд на перешкоду. Відповідач був повідомлений про пригоду. 21.12.2017 р. страхова компанія відмовила у здійсненні страхового відшкодування на підставі п. 12.2.4. договору страхування. З відмовою відповідача позивач не погоджується, а тому просить суд стягнути з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 149 024,85 грн. та пеню за прострочення виплати у розмірі 14 902,48 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 200,00 грн. 17.12.2018 р. відкрито провадження у справі, відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача направив в адресу суду відзив на позовну заяву. ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» заперечує проти позову у повному обсязі. Так, страхова сума відповідно до договору становить 222 020,00 грн. Згідно ремонтної калькуляції № 0357 від 09.12.2017 р., наданої позивачем вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 174 662,86 грн. За замовленням відповідача проведено автотоварознавче дослідження і складено звіт ФОП [PERSON] , згідно якого вартість відновлювального ремонту217 981,49 грн. За положеннями п. 10.2.4. договору страхування автомобіль «VOLKSWAGEN POLO» д.н.з. [NUMBER] є повністю загиблим. Згідно п. 11.6. договору страхування надання довідки медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння страхувальника/водія на момент настання страхового випадку є обов`язковою у випадку повної загибелі т/з. Позивачем таку довідку надано не було, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Крім того, наданий позивачем звіт про оцінку № 1154 ФОП [PERSON] не є документом на підставі якого розраховується страхове відшкодування (п. 10.2.3.1. договору страхування). В судовому засіданні 21.05.2019 р. у зв`язку із необхідністю вирішення питання про призначення автотоварознавчої експертизи за згодою представників сторін вирішено питання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані докази та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником автомобіля «VOLKSWAGEN POLO» д.н.з. [NUMBER] , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія якого долучено до матеріалів справи. Встановлено і не заперечується сторонами, що 07.07.207 р. між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» та [PERSON] було укладено договір страхування № 250546886.17 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності водія та пасажирів від нещасних випадків. Предметом зазначеного договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - «VOLKSWAGEN POLO» д.н.з. [NUMBER] . Строк дії договору до 24.00 год. 06.07.2018 р. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. При цьому за положеннями страховий випадок відповідно ст. 8 Закону України «Про страхування» - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Так, як свідчать матеріали справи і не заперечується представником відповідача, під час дії договору страхування, 27.11.2017 р. о 06 год. 20 хв. забезпечений транспортний засіб став учасником дорожньо - транспортної пригоди, а саме водій [PERSON] в м. Києві по вул. Набережне шосе в напрямку мосту Метро, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN POLO» д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме відбійник, через що транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Також не заперечувалось представником страхової компанії та обставина, що про настання страхового випадку, позивач повідомив ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» у встановленому законом порядку. 21.12.2017 р. відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із тим, що надані позивачем документи не містять довідку медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що передбачено п.11.6 договору страхування, оскільки автомобіль визнано конструктивно загиблим. Представник позивача вважає, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування відсутні. В той час як представник ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» вказує на правомірність відмови страховика у здійсненні виплат. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідно до п. 11.6. договору страхування до переліку документів на виплату страхового відшкодування входить довідка медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння страхувальника/водія на момент настання страхового випадку. Довідка обов`язкова у випадку повної загибелі ТЗ. Під повною загибеллю транспортного засобу, за домовленістю сторін - п. 10.2.4. договору страхування, розуміють випадки, коли вартість відновлювального ремонту (включаючи вартість транспортування до місця ремонту) складає більш ніж 75 % страхової суми. Зважаючи на те, що страхова сума становить 222 20,00 грн., 75% від неї- 166 500,00 грн. Відмовляючи у виплаті страхового відшкодування, відповідач послався на надану позивачем ремонтну калькуляцію № 0357 від 09.12.2017 р. згідно з якою вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 174 662,86 грн. Разом з тим, ремонтна калькуляція № 0357 від 09.12.2017 р. не місить відомостей про те, що дана калькуляція відображає саме вартість відновлювального ремонту. Натомість, за висновком експерта № 13-3/163 від 02.06.2020 р., складеним за результатами експертного дослідження призначеного судом, вартість відновленого ремонту транспортного засобу «VOLKSWAGEN POLO» д.н.з. [NUMBER] , який зазнав пошкоджень внаслідок ДТП, що сталась 27.11.2017 р. без врахування ПДВ становить 143 297,18 грн., з урахуванням податку на додану вартість на замінні складові - 165 562,56 грн. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України. Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, вищенаведених норм процесуального права, суд вважає за можливе покласти і основу рішення висновки експерта. За таких обставин, підстави вважати правомірною відмову страхової компанії у виплаті у зв`язку із ненаданням довідки медичної установи відсутні. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, за положеннями ст. 526 ЦК України. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це визначено ст. 629 ЦК України. З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування. Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так, з урахуванням висновків експерта, сума яка підлягає стягненню становить суму у розмірі 141 076 грн. 98 коп. (143 297,18 грн. - франшиза 2 220,20 грн.). Крім того, на думку суду, на користь позивача має бути стягнута і пеня, передбачена п. 8.5. договору. У разі порушення зобов`язання, згідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України. Так, відповідно до п. 8.5 договору страхування, страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення, але не більше 10 % від суми боргу. Враховуючи те, що пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення з 21.12.2017 р. (дата прийняття рішення про відмову у відповідній виплаті) по 30.06.2018 р. (дата складання позову) з урахуванням розміру відшкодування - 141 076 грн. 98 коп. становить 24 419.87 грн., на користь позивача має бути стягнута сума 141 07 грн. 69 коп. Також на користь позивача підлягає стягненню і витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2 200грн. 00 коп. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial