Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, який було укладено 30.04.2012 року, в сумі 40000 гривень, інфляційні витрати в сумі 25880 гривень, три відсотки річних у розмірі 3501,36 гривень та судовий збір у сумі 693,81 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за умовами вказаного договору позики відповідач отримав зазначену суму позики, про що надав відповідну письмову розписку у якій зазначив дату повернення позики до 01.10.2012 року. Однак, у визначений строк позику не повернув. Інфляційні витрати вираховуються за період з 01.01.2013 року по 31.07.2015 року виходячи з того, що розмір індексу інфляції наростаючим за відомостями Державної служби статистики України становив: січень 2013 - грудень 2013 року - 100,5 у відсотках; січень 2014 року - грудень 2014 року - 124,9 відсотків; січень - липень 2015 року - 139,3 відсотків. Загальний рівень інфляції (у відсотках) за період прострочення складає: 100,5+124,9+139,3=164,7 відсотків. Сума інфляції розраховується: (40000 х 164,7%_ - 40000 = 25880 гривень, де сума боргу множиться на відсоток інфляції за мінусом суми боргу. 3 % річних розраховується за період з 01.10.2012 року о 31.08.2015 року: відсотки = сума боргу х відсоткова ставка / 100% / 365 днів х кількість днів. Всього: 3501,36 гривень = 40000 гривень х 3% / 100% / 365 днів х 1065. Представник позивача, що діє в силу довіреності від 21.09.2015 року, у своїй письмовій заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутності у судовому засіданні, про що згоден на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений у належній формі, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позов, про що суд вважає можливим застосувати наслідки ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, відповідач 30.04.2012 року отримав від позивача позику в сумі 40000 гривень і зобов'язався повернути кошти в тій же сумі у трок до 01.10.2012 року, про що надав письмову розписку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні\~встановлений\~строк\~(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Слідуючи вимогам ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими знаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначної кількості речей. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів. їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні витрати вираховуються за період з 01.01.2013 року по 31.07.2015 року виходячи з того, що розмір індексу інфляції наростаючим за відомостями Державної служби статистики України становив: січень 2013 - грудень 2013 року - 100,5 у відсотках; січень 2014 року - грудень 2014 року - 124,9 відсотків; січень - липень 2015 року - 139,3 відсотків. Загальний рівень інфляції (у відсотках) за період прострочення складає: 100,5+124,9+139,3=164,7 відсотків. Сума інфляції розраховується: (40000 х 164,7%_ - 40000 = 25880 гривень, де сума боргу множиться на відсоток інфляції за мінусом суми боргу. 3 % річних розраховується за період з 01.10.2012 року о 31.08.2015 року: відсотки = сума боргу х відсоткова ставка / 100% / 365 днів х кількість днів. Всього: 3501,36 гривень = 40000 гривень х 3% / 100% / 365 днів х 1065. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved