Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», про захист прав споживача. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він мешкає в квартирі [ADDRESS], що\~\~обладнана приладом загальнобудинкового обліку теплової енергії. Відповідач надає послуги з центрального опалення, а позивач їх приймає,\~\~отже дії сторін щодо надання та отримання послуг і подальшої їх оплати з боку позивача породжує цивільні права та обов'язки, а також право на звернення до суду щодо захисту своїх\~\~прав та інтересів. У житловому будинку, де проживає позивач знаходяться приміщення магазинів «Версаль» та «Тріумф», які також користуються послугами з централізованого теплопостачання. Позивач вважає, що нарахування відповідачем коштів за послуги з централізованого опалення відбулося непропорційно розподілу теплової енергії між мешканцями житлового будинку та власниками нежитлових приміщень магазинів «Версаль» та «Тріумф», у звязку з чим звернувся до суду та просить визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснити перерахунок коштів за послуги централізованого опалення за 2016-2017 роки між споживачами житлового будинку та власниками нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Комерційна, буд. 3. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача КПТМ «Криворіжтепломережа» [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та доповненні до нього. Вислухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 68, 162 Житлового кодексу України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.\~19\~Закону України\~«Про теплопостачання» споживачі зобов'язані своєчасно сплачувати за спожиті послуги. Згідно з визначеного у ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» поняття, комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником та проживає за адресою: [INFO], та є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає КПТМ «Криворіжтепломережа». Будинок № 3 по вул. Комерційна м. Кривого Рогу було обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії. У житловому будинку, де проживає позивач знаходяться приміщення магазинів «Версаль» та «Тріумф», які також користуються послугами з централізованого теплопостачання. Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~(далі Правила № 630). При розрахунку нормативної кількості теплової енергії для мешканців житлового будинку відповідно до Правил № 630 береться до уваги площа житлових квартир, норма споживання теплової енергії на 1 кв.м. площі, яка врахована в діючих тарифах, фактична температура зовнішнього повітря за звітній період та кількість діб надання послуги у звітному періоді. Нарахування за теплову енергію нежитловим приміщенням (категорія «інші») здійснюється згідно з Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року (далі Правила № 1198). \~ \~ \~ \~Як вбачається з пункту 4 Правил № 1198 користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі-договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Згідно з п. 20 Правил № 1198 облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці. У разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Таким чином встановлено, що при розрахунку нормативної кількості теплової енергії для нежитлових приміщень житлового будинку відповідно до Правил № 1198 приймаються до уваги підключене теплове навантаження, визначене в договорі, температура зовнішнього повітря та кількість діб фактичного споживання теплової енергії у звітному періоді. Також, постановою Кабінету Міністрів України № 1037 від 30.10.2015 року «Про запровадження перерахунку вартості послуги з централізованого опалення залежно від температури зовнішнього повітря», зокрема пунктом 41 передбачено, що розрахунок коефіцієнта, що враховує відхилення фактичних показників від врахованих у встановлених тарифах на послугу з централізованого опалення (Кі), проводиться виконавцем послуг з централізованого опалення щомісяця шляхом визначення співвідношення фактичної розрахункової витрати теплової енергії на опалення 1 кв. метра опалюваної площі (1 куб. метра обєму) житлових будинків та норми витрати теплової енергії на опалення в і-му місяці розрахункового періоду. Таким чином, при розподілі фактичної кількості теплової енергії, яка зафіксована приладом обліку, порівнюється кількість теплової енергії по приладу обліку, з кількістю теплової енергії, яку було б нараховано споживачам (мешканцям житлового будинку та власникам нежитлових приміщень), а в разі відсутності приладу обліку згідно діючих норм споживання (нормативного) з виведенням коефіцієнту зменшення (збільшення). У результаті застосування даної методики, як стверджує представник відповідача, процент економії для споживачів, приміщення яких розташовані в житловому будинку однаковий. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У даному випадку позивачем не надано жодних доказів порушення відповідачем вимог ЗУ «Про захист прав споживачів», не доведено неправомірність дій комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» щодо нарахування коштів за послуги з централізованого опалення непропорційно розподілу теплової енергії між мешканцями житлового будинку та власниками нежитлових приміщень магазинів «Версаль» та «Тріумф», не надано жодного свого розрахунку, який передбачений чинним законодавством чи нормативно-правовим актом, який мав би бути застосований відповідачем при здійсненні нарахувань. Таким чином, дії відповідача щодо нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії з урахуванням показань загальнобудинкового лічильнику, із зазначенням зафіксованої та розрахованої кількості та сум до сплати, яка надається споживачу щомісяця є правомірними, а отже у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed