Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради Івано-Франківської області про припинення права власності на частку квартири. Свої вимоги обгрунтовує тим, що квартира [ADDRESS], належала на праві приватної спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], частка кожного складала по 1/3. Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», про що видане свідоцтво про право власності на житло від 12.07.1993 р. 25.07.2007 р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.08.2009 р. він успадкував після [PERSON] 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Із вказаного свідоцтва вбачається, що 1/3 належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.07.1993 р., а інша 1/3 частини належала дружині померлого [PERSON], яка померла 16.04.1995 р., спадщину, яку [PERSON] прийняв, але юридично не оформив. Він є власником 2/3 частини квартири [ADDRESS]. 26.04.2001 р. померла [PERSON], що підтверджується записом акта про смерть №13 від 27.04.2001 р. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.03.2017 р. належна [PERSON] 1/3 частина квартири [ADDRESS], перейшла до [PERSON] міської ради. Таким чином він та територіальна громада м. Надвірна в особі [PERSON] міської ради є співвласниками квартири [ADDRESS]. З 02.06.2011р., з часу набуття права власності на 1/3 частки квартири по теперішній час він самостійно сплачує за комунальні послуги та зробив поточний і капітальний ремонт квартири. Територіальна громада м. Надвірна в особі [PERSON] міської ради не приймає участі в утриманні квартири. Вважає,\~що частка\~територіальної громади\~у спільному\~майні є\~незначна,\~не може\~бути виділена\~в натурі,\~спільне володіння\~і користування\~квартирою є\~неможливим,\~тому всі\~є підстави\~для припинення\~право власності\~[PERSON] міської\~ради на\~1/3\~частки квартири\~[ADDRESS],\~що належить\~їй на підставі свідоцтва про право власності б/н від 02.06.2011р. та визнання за ним право власності на всю квартиру. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] з підстав зазначених в позові та уточненій позовній заяві. Додатково пояснив, що відповідно до висновку судової будівельно технічної експертизи № 0012/05-2018 року, призначеної ухвалою суду від 06.03.2018 р. судовим експертом [PERSON] встановлено, що дійсна ринкова вартість 1/3 частини двокімнатної квартири за адресою м. Надвірна по вул. Кобринської 10/22 Івано-Франківської області становить 97953 грн. 30 коп. та 1/3 частина відповідача [PERSON] міської ради у квартирі по вул. Кобринської 10/22 в м. Надвірна є незначною у порівняні із часткою співвласника [PERSON], а також виділити частку у зазначеній квартирі у натуру технічно неможливо. Зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України позивачем [PERSON] внесено на депозитний рахунок суду 97953 грн. 30 коп. компенсації вартості 1/3 частки спірної квартири. Просить позов задоволити в повністю, припинити та скасувати право власності [PERSON] міської\~ради на 1/3 частку квартири [ADDRESS], вартістю 97953,30 грн., що належить їй на підставі свідоцтва про право власності б/н від 02.06.2011 р., виданого [PERSON] міською радою, визнати за [PERSON], право власності на 1/3 частку двохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 41,7 кв.м., житловою площею 26,2 кв.м., вартістю 97953,30 грн., стягнувши із позивача на користь [PERSON] міської ради 97953,30 грн. компенсації вартості 1/3 частки квартири [ADDRESS], за рахунок коштів, внесених на депозитний рахунок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, згідно квитанцій № ПН540К від 14.11.2017 р. та № ПН488К від 20.08.2018 р. 10.10.2017 р.від представника відповідача [PERSON] міської ради поступило заперечення на позов, згідно якого [PERSON] міська рада заперечувала проти позову [PERSON] до [PERSON] міської ради про припинення права власності на 1/3 частину квартири № 22 на вул .[PERSON] 10 у м. Надвірна, зазначивши, що Рішенням Надвірнянського районного суду від 11.06.2010 р. (справа № 2о-35/2010) визнано відумерлою спадщину на 1/3 частку квартири № 22 в будинку № 10 по вул .[PERSON] у м. Надвірна та передано вказану квартиру в комунальну власність територіальної громади м. Надвірна в особі [PERSON] міської ради. Територіальна громада міста Надвірна в особі [PERSON] міської ради є власником 1/3 частини двокімнатної квартири, загальною площею 41,7 кв.м., житловою площею 26,2 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.06.2011 р. [PERSON] про державну реєстрацію прав від 02.06.2011 р. Реєстраційний номер нерухомого майна 28031434. Вважають, що відсутні підстави передбачені ст. 365 ЦК УКраїни, зокрема 1/3 частина квартири, що належить [PERSON] міській раді не вважається незначною, а також дана частка може бути виділена в натурі та не надано доказу про те, що 1/3 частка квартири є незначною, вона не може бути виділена в натурі, а також доказів про те, що спільне володіння і користування даною квартирою є неможливим, а також те, що примусове припинення права власності на квартиру не завдасть істотної шкоди правам та інтересам територіальної громади м.Надвірна в особі [PERSON] міської ради. На замовлення міської ради проведено оцінку майна та згідно до висновку ТзОВ «Експертно-консалтингова фірма «ЕКА-ЗАХІД» ринкова\~вартість даного\~майна (1/3\~частини квартири)\~станом на\~22.08:2017р.\~складає 99290\~грн. В той же час представник позивача надав суду звіт про оцінку цієї двокімнатної квартири, виготовлений ТзОВ « Науково-технічної компанії «оцінка», яка станом на 17.07. 2017 р. складає 143800 грн. Отже вартість 1/3 частки квартири становить 47933,33 грн. З данною оцінкою не погоджуються. Рішенням [PERSON] міської ради від 06.08.2010 р. № 3306-48/2010 «Про продаж частини житлової квартири по вул. Н.Кобринської 10/22 співвласнику [PERSON], що переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності» вирішено продати належну територіальній громаді м. Надвірна в особі [PERSON] міської ради 1/3 частину квартиру співвласнику [PERSON], який має переважне право на викуп частки, за ціною експертної оцінки. Кошти, виручені від продажу 1/3 частки квартири, вирішено спрямувати в бюджет м. Надвірна. Вважають що\~позивач,\~звертаючись до\~суду з\~позовом про\~припинення права\~власності на\~їх частку\~квартири,\~що належить\~[PERSON] міській\~раді,\~вчиняє дії,\~якими може\~бути завдано,\~шкоди правам\~та законним\~інтересам територіальної\~громади міста\~Надвірна в\~особі [PERSON]\~ міської ради, а також відсутня одна, або декілька підстав для примусового припинення права власності на частку у спільному майні, відповідно до ч.\~1 ст. 365 ЦК України. Тому просили повністю відмовити [PERSON] у задоволенні позову. В судовому\~засіданнні представник\~відповідача [PERSON]\~міської ради\~підтримав надані\~суду заперечення\~в частині\~викладу фактичних\~обставин справи,\~разом з\~тим,\~враховуючи висновок судової будівельно технічної експертизи № 0012/05-2018 року, призначеної ухвалою суду від 06.03.2018 р., який наданий судовим експертом [PERSON]Д, згідно якого встановлено, що дійсна ринкова вартість 1/3 частини двокімнатної квартири за адресою м. Надвірна по вул. Кобринської 10/22 Івано-Франківської області становить 97953 грн. 30 коп. та 1/3 частина відповідача [PERSON] міської ради у квартирі по вул. Кобринської 10/22 в м. Надвірна є незначною у порівняні із часткою співвласника [PERSON], а також те, що виділити частку у зазначеній квартирі у натурі технічно неможливо. Не заперечує щодо задоволення позову, зазначивши зокрема, що таке припинення не завдасть істотної шкоди територіальній громаді м. Надвірна та просить стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] міської ради 97953,30 грн. компенсації вартості 1/3 частки квартири [ADDRESS], за рахунок коштів, внесених на депозитний рахунок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень\~ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. За положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників. Загальні засади цивільного законодавства, зокрема засади справедливості, добросовісності та розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати також інтереси обох сторін та встановлювати: чи дійсно є неможливим виділ частки в натурі; чи допускається такий виділ згідно із законодавством; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на усе спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар тощо. Разом з тим положення статті 365 ЦК України регулюють випадки припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою позивача - співвласника майна, який домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників - відповідачів у справі, та визначають умови такого виділу. Виплата компенсації у цьому випадку допускається за наявності умов, визначених пунктами 1 - 4 частини першої зазначеної статті, та за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Отже, із системного аналізу зазначених норм матеріального права можна дійти висновку, що положення статті 364\~ЦК України\~ застосовуються до правовідносин щодо вимоги співвласника частки у майні, що знаходиться у спільній частковій власності, при отримання компенсації вартості своєї частки, у зв'язку з неможливістю виділення її в натурі. Разом з тим норми статті 365\~ЦК України застосовуються до правовідносин щодо вимоги одного зі співвласників, про припинення частки іншого співласника у спільному майні шляхом виплати йому компенсації вартості такої частки. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належала на праві приватної спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] частка кожного складала по 1/3. Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», про що видане свідоцтво про право власності на житло від 12.07.1993 р. (а.с. 4, 6). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.08.2009 р. позивач успадкував після смерті [PERSON], 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Таким чином власником 2/3 частини квартири [ADDRESS] є позивач по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.08.2009 року. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.08.2009 р. (а.с 5, 7). 26.04.2001 р. померла [PERSON], що підтверджується записом акта про смерть № 13 від 27.04.2001 р. (а.с. 10). Рішенням Надвірнянського районного суду від 11.06.2010 р. (справа № 2о-35/2010) визнано відумерлою спадщину на 1/3 частку квартири № 22 в будинку № 10 по вул [PERSON] у м. Надвірна та передано вказану квартиру в комунальну власність територіальної громади м.Надвірна в особі [PERSON] міської ради (а.с. 57). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме, майно від 28.03.2017 р. належна [PERSON] 1/3 частка квартири [ADDRESS], перейшла до [PERSON] міської ради (а.с. 61). Територіальна громада міста Надвірна в особі [PERSON] міської ради є власником 1/3 частини двокімнатної квартири, загальною площею 41,7 кв.м., житловою площею 26,2 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.06.2011 р. [PERSON] про державну реєстрацію прав від 02.06.2011 р. Реєстраційний номер нерухомого майна 28031434 (а.с. 60). Таким чином позивач та територіальна громада м. Надвірна в особі [PERSON] міської ради є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с. 9, 60). Згідно із ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Згідно правових висновків, що містяться у постановах Верховного Суду України у справах № 6-37цс13 від 15.05.2013 року та № 6-68цс14 від 02.07.2014 року, аналіз положень ст. 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених п. 1-3 ч. 1 цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» від 04 жовтня 1991р. № 7 (з відповідними змінами та доповненнями) роз'яснив, що розмір грошової компенсації за неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Таким чином, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої ст.365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Невиконання позивачем цієї умови є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. При цьому право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Згідно із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» в окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і за відсутності згоди власника, що виділяється, зобов»язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов»язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ними є неможливе, а власник у будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Згідно ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості майна на час розгляду справи. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. За наявності заперечень сторін щодо оцінки майна та, як позивачем надано звіт про оцінку цієї двокімнатної квартири, виготовлений ТзОВ «Науково- технічної компанії «Оцінка», яка станом на 17.07.2017 р. складає 143800 грн, таким чином вартість 1/3 частки квартири становить 47933,33 грн., а відповідачем надано висновок ТзОВ «Експертно-консалтингова фірма «ЕКА-ЗАХІД» (м. Івано-Франківськ) ринкова вартість даного майна (1/3 частини квартири) станом на 22.08:2017 р. складає 99290 грн. (дев'яносто дев'ять тисяч двісті дев'яносто гривень 00 копійок), судом 06.03.2018\~р.прийнято рішення при призначення експертизи. Тому судом призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту [PERSON]Д, для визначення ринкової вартості 1/3 частини двокімнатної квартири за адресою м. Надвірна по вул. Кобринської 10/22 Івано-Франківської області. Згідно висновку судової-будівельно технічної експертизи № 0012/05-2018 року від 24.05.2018 р. встановлено, що дійсна ринкова вартість 1/3 частини двокімнатної квартири за адресою м. Надвірна по вул. Кобринської 10/22 Івано-Франківської області становить 97953 грн. 30 коп. та 1/3 частина відповідача [PERSON] міської ради у квартирі по вул. Кобринської 10/22 в м. Надвірна є незначною у порівняні із часткою співвласника [PERSON], а також те, що виділити частку у зазначеній квартирі у натурі технічно неможливо (а.с. 103-117). В судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо вартості 1/3 частини двохкімнатної квартири за адресою м. Надвірна, по вул. Кобринської 10/22 Івано-Франківської області, яка становить 97953 грн. 30 коп. згідно висновку експерта від 24.05.2018 р. та не оспорюють її. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~згідноквитанцій\~№ ПН540К\~від 14.11.2017\~р.,\~та №\~ПН488К\~від 20.08.2018\~р.\~стороною позивача\~внесено на депозитний рахунок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, 97953,30 грн. компенсації вартості 1/3 частки квартири [ADDRESS], згідно висновку судової будівельно технічної експертизи №0012/05-2018 року від 06.03.2018 р.(а.с. 95-126). Таким чином наданими сторонами доказами доведено, що частка відповідача є незначною та не може бути виділена в натурі; відповідачем ніколи не використувалася спільна квартира, спільне володіння і користування сторонами спірним майном є неможливим; припинення права власності не завдасть шкоди відповідачу як співвласнику, крім того відповідач не заперечує проти такого припинення права власності; приймаючи до уваги дотримання стороною позивача вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України та внесення на депозитний рахунок суду 97953,30 грн. компенсації вартості 1/3 частки квартири [ADDRESS], суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст. 356, 358, 364, 365 ЦК України,

Outcome: approved