Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Веселівська сільська рада Харківського району Харківської області, в якій просить виключити відомості про нього, як батька з актового запису №02, який було складено Веселівською сільською радою Харківського району Харківської області 27 травня 2015 року про народження [PERSON] В обґрунтування позову зазначив, що 14 листопада 2011 року зареєстрував шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області зроблено актовий запис №01. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що шлюбні відносини з [PERSON] не склалися, з квітня 2014 року мешкають окремо один від одного та з цього часу інтимних стосунків не підтримують. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 03 квітня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. [INFO] року [PERSON] народила сина - [PERSON], батьком якого було записано [PERSON] Позивач зазначає, що бути батьком дитини він не може, оскільки шлюбні відносини між ним та [PERSON] припинились ще з квітня 2014 року, а друга дитина народилась через рік після припинення шлюбних відносин, тому [PERSON] не може бути його дитиною. Позивач проживає з батьками. Крім того, [PERSON] з квітня 2014 року до початку 2016 року знаходилась у стосунках з біологічним батьком дитини. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 серпня 2018 року, вищевказану позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків. В установлені законом строки позивач усунув зазначені в ухвалі суду недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 грудня 2018 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, за участю його представника. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судове засідання не з'явилася, 04 квітня 2019 року особисто надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, 06 березня 2019 року особисто надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги в частині виключення відомостей про [PERSON] як батька з актового запису про народження [PERSON], [INFO] визнала у повному обсязі, щодо стягнення з неї на користь позивача судових витрат та витрат на правову допомогу заперечувала та просила в цій частині відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, суду надана заява за підписом сільського голови Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області [PERSON] про розгляд справи за відсутності представника Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно з вимогами ст.ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 14 листопада 2011 року у Веселівській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 01, який розірвано 03 квітня 2015 року рішенням Харківського районного суду Харківської області /а.с.5-6/. Згідно з актовим записом про народження №02 від 27 травня 2015 року, [INFO] року народився [PERSON], матір'ю дитини записана [PERSON], батьком - [PERSON] Відповідно до ст.121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Як роз'яснено в п.п.10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспоренних відомостей з актового запису про народження дитини. Факт визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог позивача [PERSON] в даній справі є достатньою умовою і підставою для задоволення позовних вимог. В ході судового розгляду відповідач не скористалася своїм процесуальним правом щодо надання доказів на підтвердження факту кровного споріднення між позивачем [PERSON] та дитиною [PERSON], [INFO], з клопотанням про проведення генетичної експертизи до суду не зверталася, а, навпаки, визнала позов про виключення відомостей про [PERSON] як батька з актового запису про народження дитини, тим самим підтвердила ту обставину, що він не є біологічним батьком дитини. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] про виключення запису про нього як батька [PERSON], [INFO], з актового запису про народження дитини, оскільки доведеною є відсутність кровоспоріднення між ним та дитиною, сторонами не оспорюється, що він не є біологічним батьком дитини. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов'язаних з розглядом справи у розмірі 10000 грн., суд зазначає наступне. Частинами 1 та 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи ту обставину, що позивачем не надано доказів щодо обсягу послуг і виконаних адвокатом робіт (актів наданих послуг, актів виконаних робіт та ін.), підстави для стягнення таких судових витрат відсутні. Як вбачається з квитанції №0.0.1133052115.1 від 14 вересня 2018 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. /а.с.1/. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial