overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 70480,00 грн. \~\~В обґрунтування позову позивач зазначив, що 22.10.2014 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] взяв у позивача в борг грошові кошти в розмірі 390000,00 грн. В той же час відповідач свої зобовязання за договором позики не виконав та грошові кошти у встановлений строк не повернув. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.02.2018 року\~\~провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] у встановлені ухвалою строки відзив на позов надав, у звязку з чим суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. 22 жовтня 2014 року між [PERSON] та[PERSON] укладено договір позики, згідно умов якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 390000,00 грн., зі строком сплати до 22.02.2015 року (а.с. 4). Відомостей про виконання своїх зобовязань [PERSON] матеріали справи не містять. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені\~\~родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Положеннями ч.1\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних, в межах заявлених ними вимог, таким чином суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму боргу за договором позики саме у розмірі 70480,00 грн. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного, ст.ст.\~599, 1046, 1049 ЦК України, ст. ст.\~ст.\~12,\~13,\~259,\~\~264-265,\~268,\~280-283, 280 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з Краснолиманського РЕМ на його користь в відшкодування майнових збитків 35000,00 гривень та в відшкодування моральної шкоди 15000,00 гривень. Ухвалою суду від 13.09.2016 року справу призначено до слухання на 22.09.2016 року. До судового засідання представником відповідача [PERSON]подано клопотання в якому він просить справу слухати в режимі відеоконференції з Краматорським міським судом Донецької області. В судовому засіданні він клопотання підтримав та судові пояснив, що його робоче місце знаходиться на підприємстві яке розташоване в м.Краматорськ а до Краснолиманського суду йому довго добиратись. Представник відповідача [PERSON]підтримала зазначене клопотання з тих підстав, що у них на підприємстві визначено спеціалацацію між юристами і [PERSON]займається такими категоріями справ як та що зараз розглядається судом. Позивач вирішення цього питання залишив на розсуд суду. Суд, заслухавши участників процесу вважає що у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.158-1 ЦПК України- суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи іншого учасника цивільного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, тобто це право а не обов*язок суду. З пояснень представників відповідача суд не вбачає аргументованих підстав для проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ПАТ «ФК «Металіст» на його користь суму боргу по заробітній платі, що виникла за період з вересня 2016 року по травень 2017 року в розмірі 104923,61 грн. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності із зазначенням щодо підтримання заявлених позовних вимог в впоєному обсязі. Представник відповідача ПАТ «ФК «Металіст»в судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справу за його відсутності не надавав. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки ПАТ «ФК «Металіст» [PERSON] працював з 01.12.2007 по 16.03.2008 на посаді адміністратора сайту, з 17.03.2008 по 31.03.2011 на посаді начальника відділу прес-служби, з 01.11.2012 по теперішній час працює на посаді начальна відділу прес-служби за сумісництвом. Згідно довідки ПАТ «ФК Металіст» заборгованість підприємства перед працівником [PERSON] за період вересень 2016 року - травень 2017 року складає 104923,61 грн. Згідно ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з Полонської центральної районної лікарні імені Н.С.Говорун (далі ЦРЛ) 1513 грн. 34 коп. витрат понесених ним у зв'язку з відрядженням. В обґрунтування позову зазначав, що він з 21.02. по 23.03.2012 року перебував у службовому відрядження в Львівському національному медичному університеті ім. Д.Галицького, де проходив курси підвищення кваліфікації, у зв'язку з чим із своїх коштів оплачував проїзд, харчування, проживання. Після повернення до місця роботи подав до ЦРЛ відповідні документи про понесені витрати на вказану суму, однак до цього часу вони відповідачем для нього не виплачені. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає позов підлягає до задоволення. Встановлено, що [PERSON] працює лікарем у ЦРЛ, та у вказаний вище період знаходився на курсах підвищення кваліфікації, де за особисті кошти оплатив проїзд, харчування, проживання, про що подав відповідачу документально підтверджені витрати, однак останній не компенсував їх, що стверджується довідкою ЦРЛ № 73 від 27.01.2015 року. Відповідно до ст. 121, 122 КЗпП України працівники при направлені їх для підвищення кваліфікації мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовим відрядженням. Так як, відповідач не виплатив [PERSON] понесені ним витрати у зв'язку з відрядженням, тому такі витрати підлягають стягненню на користь позивача у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким зобов'язати [PERSON] звільнити житлове приміщення - житловий будинок [ADDRESS] та виселитись з зазначеного житлового будинку, посилаючись на те, що зазначений будинок належить йому на праві приватної власності. Декілька років тому він дав дозвіл на проживання в цьому будинку відповідачки за умови, що вона в подальшому придбає його. Пройшов значний час, але відповідачка так і не прийняла рішення щодо покупки будинку, хоча продовжує в ньому проживати, порушуючи його право власності на цей будинок. На його намагання виселити відповідачку з будинку вона не реагує. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, та пояснив, що про купівлю-продаж зазначеного вище будинку [PERSON] домовилась з його дружиною за 7500 доларів США. Він отримав від відповідачки завдаток у сумі 20000 гривень, а решту вона обіцяла віддати пізніше, а потім відмовилась доплачувати і купувати будинок. Право власності на зазначений будинок він оформив 07.04.2010 року. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що в зазначеному будинку проживає з 01.06.2008 року. Ходила з позивачем до нотаріальної контори з метою оформлення договору купівлі-продажу будинку, але у позивача не було оформлено право власності на будинок. Вона дала завдаток у сумі 20000 гривень, а решту за домовленістю повинна була сплатити через шість місяців, тобто після того як позивач оформить право власності на будинок. Позивач у зазначений час необхідні для продажу будинку документи не отримав, а зробив це 11.11.2009 року, тобто тоді, коли значно піднявся курс долара. З цієї -2- причини виник спір щодо суми, яку вона повинна була доплатити за будинок. Вона згідна сплатити позивачу решту коштів за будинок, виходячи з курсу долара, що мав місце на час домовленості про купівлю-продаж будинку. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов висновку про задоволення наступних підстав. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. З пояснень сторін та матеріалів справи видно, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] Договір купівлі-продажу зазначеного будинку, або інший правочин, на підставі якого відповідачка стала б власником зазначеного вище будинку, між сторонами не укладався. Не укладався між ними і договір найму житла - будинку [ADDRESS], тобто передбачені ЦК України та ЖК України підстави для проживання відповідачки у будинку позивача відсутні. За таких обставин позивач відповідно до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном - будинком і в тому числі вимагати зобов'язати [PERSON] звільнити житлове приміщення - житловий будинок [ADDRESS] та виселитись з зазначеного житлового будинку. На підставі ст. ст. 391, 640 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просила надати додатковий строк тривалістю два місцяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дочки [PERSON], яка померла 29.03.2011 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, вказав, що [PERSON] довгий час мешкала в [PERSON], де в Чинізелло-Бальсамо і померла. Дочка перебувала у шлюбі з громадянином [PERSON] Сангаллі Фабіо. Лише 16.03.2015 року Сангаллі Фабіло направив до України заяву про відмову від прийняття спадщини - 1\\4 частки квартири 79, розташованої за адресою м. Вінниця вул.. Келецька 41 та копію свідоцтва про смерть. Тому позивач не мала можливості раніше подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини та пропустила передбачений законом 6-ти місячний строк.. Представник відповідач [PERSON] покладалась на думку суду. 3-я особа на стороні відповідача приватний нотаріус вінницького міського нотаріального округу не заперечувала проти задоволення позову, вказала, що 25.06.2015 року до неї, як приватного нотаріуса, звернулась [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину з законом після смерті дочки [PERSON] Постановою від 25.06.2015 року вона відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії в зв»язку з пропуском передбаченого законом 6-ти місячного строку з дня відкриття спадщини. Суд дослідив матеріали справи: - заяву Сангаллі Фабіо про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] з належним перекладом та апостилем ( на а.с. 4-7 ); - постанову про відмову нотаріуса в видачі свідоцтва про право на спадщину ( на а.с. 8); - свідоцтво про смерть [PERSON] 29.03.2011 року в Чинізелло-Бальсамо [PERSON] з перекладом (на а.с. 9- 10) , - довідку відділу РАЦС ( на а.с. 11), згідно якої [PERSON] [INFO] 18.08.2000 року згідно актового запису № 230 змінила ім»я на [PERSON] ; - свідоцтво про право власності ( на а.с. 31) ,згідно якого 07.05.1999 року Виконком Вінницької міської ради посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної частковій власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (кожному по 1\\4). - свідоцтво ( на а.с. 45) про переміну прізвища, ім.»я та по батькові [PERSON] на [PERSON]; - свідоцтво про народження ( на а.с. 47) , згідно якого батьками [PERSON] зазначені [PERSON], [PERSON]. Вивчивши докази суд встановив факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], факт смерті [PERSON], факт наявності спадково майна після смерті [PERSON], факт пропуску [PERSON] строку подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, якщо строк пропущено з поважних причин. Тому позов належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просила надати додатковий строк тривалістю три місяці після набуття рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] який помер [INFO] року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, вказав, що [PERSON] довгий час проживав з сім'єю в державі Ізраїль залишив заповіт згідно якого своє майно залишив дружині [PERSON] Майно, що знаходиться в державі Ізраїль [PERSON] прийняла. 30.09.2017 року серед особистих речей [PERSON] [PERSON] знайшла папку з документами про право власності померлого на квартиру [ADDRESS]. Нотаріус відмовив позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку подання заяви про прийняття спадщини та відсутність доказів фактичного прийняття спадщини. Тому позивач просить надати їй додатковий строк достатній для подання заяви строком три місяці з моменту вступу рішення у законну силу. Позивач є людиною похилого віку, проживає в іншій країні, знайшла документи про право власності померлого лише в кінці вересня 2017 року. Вказані обставини представник позивача вважав поважними причинами пропуску передбаченого законом шести місячного строку подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача до суду не з'явився, про причини неявки не сповістив. Відповідач повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення на а.с. 27). Вислухавши думку представника позивача суд вважав за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи суд встановив факт смерті [PERSON] свідоцтво про смерть (на а.с. 7 з перекладом на а.с. 8), факт складення [PERSON] заповіту та визначення спадкоємцем [PERSON], факт приведення заповіту в дію (заповіт на а.с. 12, реєстр з питань спадщини на а.с. 15), факт приналежності померлому майна, що знаходиться за адресою Україна [ADDRESS] (реєстраційне свідоцтво на а.с. 16, з довідкою УЖКГ-3 на а.с. 17). Вивчивши докази суд вважає, що проживання спадкоємця в іншій країні та її похилий вік дають підстави визнати, що шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, якщо строк пропущено з поважних причин. Тому позов належить задовольнити. Представник позивача просив судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3 в будинку № 52 по вулиці Кузнечна в м. Одесі. Позивач мотивує свої вимоги тим, що він з 24.10.2017 року є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу реєстровий № 1030. В даній квартирі не мешкають з 2009 року, але зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Наразі відповідачі залишаючись зареєстрованими в даній квартирі чинять власнику перешкоди у користуванні майном, так як останній вимушений нести додаткові витрати на утримання квартири. Позивач вважає дану ситуацію такою, що порушує його законні права, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив задовольнити повністю, закінчити розгляд справи у відсутність позивача. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявились, викликані за місцем реєстрації, про поважність причин не явки суд не повідомили. Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 24.10.2017 року є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу реєстровий № 1030. Суду надано докази того, що відповідачі не мешкають в даній квартирі тривалий час, однак залишаючись зареєстрованими в даній квартирі чинять власнику перешкоди у користуванні майном, так як останній вимушений нести додаткові витрати на утримання квартири. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника квартири втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Таким чином, суд робить висновок про обґрунтованість вимог позивача і задовольняє їх. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 1 по [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив ухвали у справі рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Представник третьої особи КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» № 1370 від 08.09.2015 в квартирі № 1 по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], (наймач) з 13.03.1981, та [PERSON], [INFO], (син наймача), з 22.12.1993. Позивач [PERSON] вказує, що його батько [PERSON] в жовтні 2007 року пішов з дому в невідомому напрямку та до теперішнього часу його місце знаходження невідомого. З метою розшуку [PERSON] родичі зниклого зверталися до Комінтернівського РВ ГУМВС України в Харківській області, постановою від 18.04.2008 в порушенні кримінальної справи були відмовлено. 19.05.2009 комісією у складі мешканців будинку [ADDRESS] було складено акт, за яким підтверджено відсутність [PERSON] за місцем його реєстрації - в квартирі № 1 по [ADDRESS] з жовтня 2007 року, а також відсутність його особистих речей. 02.10.2015 комісією мешканців будинку [ADDRESS] складено повторний акт про відсутність [PERSON], 1944 р.н., за місцем його реєстрації - в квартирі № 1 по [ADDRESS] з жовтня 2007 року, а також відсутність його особистих речей. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON], який мешкає в квартирі № 2 по [ADDRESS], та [PERSON], яка є колишньою дружиною відповідача, також підтвердили, що з жовтня 2007 року [PERSON] не мешкає за місцем своєї реєстрації, його особисті речі в приміщенні відсутні. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена сім`ї наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 3 по вул.. Ньютона,133-А в м. Харкові. До суду надійшла заява позивача [PERSON] та його представника адвоката [PERSON] про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Від третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Виконавчим комітетом Червонозаводської районної ради депутатів міста Харкова 18.08.1967 видано ордер № 1257 на імя [PERSON], сімя якої складається з чотирьох осіб ([PERSON], її мати [PERSON], її сестра [PERSON] та її племінник [PERSON]), на право заняття двох кімнат площею 31,04 м2 в квартирі № 3 будинку № 43 за адресою: м. Харків, 27-а м/район Селекційної станції. 28.08.1967 ордер був використаний, сімя вселилась у жиле приміщення. В 1969 році адреса житлового будинку була змінена та згідно договору найму та акту здачі і приймання [PERSON] прийняла квартиру [ADDRESS]. Позивач [PERSON] був зареєстрований в [INFO] як племінник наймача 13.03.2002. В 2005 році була зареєстрована його дружина [PERSON], третя особа у справі. 28.11.2006 [PERSON] померла. Згідно довідки дільниці № 24 КП «Жилкомсервіс» № 1560 від 07.06.2016 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], (наймач), [PERSON], [INFO], (інший родич), [PERSON], [INFO], (інший родич). Позивач зазначає, що з 1995 року та по теперішній час [PERSON] в квартирі фактично не мешкає, його особисті речі відсутні, його місце знаходження не відоме. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена сім`ї наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи, що наймач [PERSON] у спірному приміщенні не мешкає більше шести місяців, відсутні підстави для збереження за ним жилого приміщення за місцем його реєстрації, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved