Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після померлої [INFO] його матері [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) із земель колишнього КСП «Рассвет» на території Печівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, посвідченої відповідним земельним сертифікатом серії ЧН №0181429. Він прийняв спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , але позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказану земельну частку (пай) через нотаріальну контору, оскільки правовстановлюючий документ на неї спадкодавцем був втрачений. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити з вищевказаних підстав; не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідач Печівська сільська рада в підготовче судове засідання представника не направила, у встановлений судом строк відзиву на позов не подала, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність, не заперечує проти позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За змістом положень ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом згідно встановленої черговості має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка була зареєстрована й проживала сама в [ADDRESS] , заповіту при житті не складала. [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном (ст.548, 549 ЦК УРСР), інші спадкоємці на спадщину не претендують, в зв`язку з чим, позивач має право на спадкове майно, як спадкоємець першої черги за законом відповідно до положень ст.529 ЦК УРСР. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, смерть, довідками Печівської сільської ради №563 від 23.11.2016р., №121 від 09.02.2017р. та Борзнянської районної державної нотаріальної контори №271/01-16 від 05.03.2020р. Відповідно до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. В п.1 постанови №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України зазначив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Отже, положення п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Наведений висновок також узгоджується з позиціями, викладеними в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. Отже, оскільки смерть спадкодавиці [PERSON] настала [INFO] , що спадкове законодавство визначає як час відкриття спадщини і яка була прийнята позивачем, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми саме ЦК УРСР. Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), є рішення суду. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Як вбачається з копії Державного акта на право колективної власності на землю зі списком громадян-членів колгоспу «Рассвет» с. Печі, довідки відділу у Борзнянському районі ГУДЧО від 28.02.2020р., [PERSON] була включена до списку громадян-власників земельних часток (паїв) по КСП «Рассвет» с. Печі Борзнянського району Чернігівської області, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю серії ЧН №000007 від 03.11.1995р. (позиція 430), й за життя отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0181429 на площу розміром 4,9 умовних кадастрових гектари. Згідно оголошення в газеті «Вісті Борзнянщини» №10 від 07 березня 2020 року зазначений земельний сертифікат вважається втраченим, а видача дубліката є неможливою через зняття з друку бланків цих документів в зв`язку із внесенням змін до чинного законодавства. Таким чином, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] , цивільна правоздатність якої припинилася, прийняв спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) був втрачений, що перешкоджає позивачу оформити право на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе його позов задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому засіданні. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved