Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. Позов обґрунтовано тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку з 1993 року зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , про що він дізнався лише у листопаді 2018 року при отриманні довідки з Малороганській сільській раді Харківського району Харківської області щодо зареєстрованих осіб. Між тим, позивачу взагалі не відома ця особа, він йому не знайомий, а також, взагалі не відомо, що стало передумовою для реєстрації місця проживання відповідача у його будинку. Факт не проживання відповідача в будинку позивача підтверджується Актом про обстеження домоволодіння від 19.11.2018 року. Реєстрація [PERSON] створює для позивача перешкоди в об`єктивному нарахуванні субсидій, які вираховуються із доходів осіб, що зареєстровані та проживають у будинку. Отримати дані про доход відповідача не можливо, оскільки за місцем реєстрації він не проживає та не з`являється. На підставі наведеного просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 06 грудня 2018 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, залишена без руху та позивачу наданий строк для виправлення недоліків. У визначений строк позивачем недоліки позовної зави виправлені. У порядку частини 6\~статті 187 ЦПК України\~суду надана інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 лютого 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2019 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, , позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає позовну заяву задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей, отриманих судом у порядку частини 6 статті 187 ЦПК України, причини не явки суду не повідомива. Відзив не надав, а також будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій\~статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялась про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статі 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 129165028 від 27.06.2018 року позивач [PERSON] є власником житлового будинку , що розташований за адресою: [ADDRESS] . [ADDRESS] вищевказану будинку за адресою [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , що підтверджується інформацією Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області № 09-17/789 від 04. 12.2018. Актом депутата Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області від 19 листопада 2018 року підтверджується факт не проживання [PERSON] у спірному будинку з 1993 року. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). За змістом\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до частини першої\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з нормою\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved