Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2001 року. Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначив, що через небажання відповідача проживати разом з ним у його батьків в с.Стрілківці Борщівського району, їх сім»я фактично розпалася. З метою збереження сім»ї, переконував відповідача проживати в його будинку разом з батьками, які ставилися до дружини добре, після чого відповідач деякий час проживала з ним, жили в любові та злагоді. Однак відповідач все ж таки залишила його і без його згоди разом з дочкою переїхала проживати у Київську область. Тривалий час разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Шлюб набрав формальних рис, що суперечить його інтересам. А тому, вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливе, і просив суд такий між сторонами розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач та його представник, кожен зокрема, подали до суду заяви, згідно яких розгляд справи просили провести без їх участі, при цьому, зазначили, що позов підтримують, надали згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомленою у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подала. За таких обставин, за згоди представника позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 136782, повторно виданого 24 лютого 2017 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 25 січня 2001 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 02. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Скоропад». Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з відповідачем.. Також судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення та взаєиорозуміння досягти не можуть. Шлюб набрав формальних рис. Позивач наміру зберегти шлюб не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved