Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров'я, у якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1119,90 гривень та моральну шкоду в сумі 5000 гривень. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що 27 липня 2015 року, близько 8.30 годині, [PERSON] завдав йому тілесні ушкодження у вигляді вшитої рани лобної області праворуч, яка може мати забійний характер, синець лобної області праворуч з розповсюдженням на повіки правого ока і які є легкими тілесними ушкодженнями з короткочасним розладом здоров'я. [PERSON] завдав [PERSON] тілесні ушкодження кинувши камінням у бік останнього, при цьому камінь потрапив у голову потерпілого. Старобільським відділом Національної поліції 28 липня 2015 року внесено до реєстру досудових розслідувань його заяву про завдання йому тілесних ушкоджень та проведено досудове слідство за ч.2 ст. 125 КК України. 27.03.2016 року кримінальне провадження № 12015130580000885 за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень закрито у зв'язку з відсутністю складу злочину в діях [PERSON] У постанові слідчого зазначено, що [PERSON] не мав умислу на спричинення йому тілесних ушкоджень і їх спричинення сталося з необережності, що виключає кримінальне провадження за ч.2 ст. 125 КК України. Позивач внаслідок отримання тілесних ушкоджень проходив лікування в хірургічному відділенні Старобільської лікарні з 27.07.2015 року по 03.08.2015 року з діагнозом: струс головного мозку та забита рана скроневої області. На лікування ним витрачені кошти для придбання ліків та виробів медичного призначення. Протягом лікування він був змушений пройти вартісне діагностування. На купівлю ліків та діагностування він затратив 1119,90 грн. Внаслідок подій, що сталися з позивачем, йому також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях та болю, яких він зазнав у зв'язку з його побиттям камінням. Моральні страждання, завдані йому на фоні того, що він має важке хронічне захворювання і повинен підтримувати своє здоров'я за допомоги постійного прийому певних ліків. Він почував себе погано, голова постійно боліла, він знаходився на стаціонарному лікуванні близько тижня, після лікування змушений був відвідувати поліклінічне відділення для контролю стану здоров'я. Розмір відшкодування моральної шкоди визначений ним у 5000 гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1119,90 гривень визнала у повному обсязі, а в частині стягнення моральної шкоди визнала у сумі 500 гривень. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно копії постанови про закриття кримінального провадження від 27.02.2016 року, 27 липня 2015 року, близько 8.30 годині, [PERSON] завдав [PERSON] тілесні ушкодження (а.с. 7). Обставини заподіяння шкоди - тілесних ушкоджень позивачу [PERSON] підтверджуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, в якому міститься ухвала Старобільського районного суду Луганської області від 21.04.2016 року про звільнення [PERSON], обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, від кримінальної відповідальності у зв'язку із зміною обстановки. У вказаному провадженні є також акт судово-медичного обстеження [PERSON], з якого вбачається, що в нього було встановлено тілесні ушкодження у вигляді «вшитої рани лобної області праворуч, яка може мати забійний характер, синець лобної області праворуч з розповсюдженням на повіки правого ока». Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. Ці ж обставини підтверджуються довідкою Старобільського РТМО від 27.07.2015 року. Як вбачається з копії виписного епікризу № 3940/1068, [PERSON] внаслідок отримання тілесних ушкоджень проходив лікування в хірургічному відділенні Старобільського РТМО з 27.07.2015 року по 03.08.2015 року з діагнозом: струс головного мозку та забита рана скроневої області (а.с. 9) На лікування [PERSON] витрачені кошти для придбання ліків та виробів медичного призначення. На купівлю ліків та діагностування [PERSON] затратив 1119,90 гривень, що підтверджується копіями чеків та рецептів (а.с. 10-12), які у суду сумніву не викликають. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що тілесні ушкодження позивачу [PERSON] були спричинені відповідачем [PERSON] та суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 1119 грн. 90 коп. Згідно ст. 15 ЦК України, к ожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. 3. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Стаття 22 ЦК України передбачає відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до ст. 1195 ЦК Украіни, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Суд вважає, що шкода здоров'ю позивачу [PERSON] спричинена саме з вини відповідача [PERSON] Це підтверджується ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 21.04.2016 року про звільнення [PERSON], обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, від кримінальної відповідальності у зв'язку із зміною обстановки. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до зазначених норм права, а так само відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача моральної шкоди, враховує моральні страждання позивача [PERSON], а також у душевних його стражданнях та болю, яких він зазнав у зв'язку з його побиттям камінням, він знаходився на стаціонарному лікуванні близько тижня, після лікування змушений був відвідувати поліклінічне відділення для контролю стану здоров'я. З огляду на принципи розумності, виваженості і справедливості, суд вважає за можливе стягнути на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 850 грн. У зв'язку з тим, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд у відповідності зі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в доход держави в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст.15, 16, 22, 23 1167, 1168, 1195 ЦК України,

Outcome: partial