Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Білгород-Дністровського МВ ГУДМС України в Одеській області про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу слухати в його відсутність. В судове засідання відповідачка не з'явилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] являється основним квартиронаймачем неприватизованої квартири [ADDRESS]. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 березня 2008 року відповідачка [PERSON] була позбавлена батьківських прав по відношенню дітей [PERSON] та [PERSON]. На момент позбавлення відповідачки батьківських прав позивач та його сестра знаходились на вихованні та утриманні в Тузлівському НВК. Відповідно до рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №1065 від 16 вересня 2008 року за позивачем та його сестрою було закріплено право на житло, а саме: квартиру [ADDRESS]. З 26 квітня 2013 року позивач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] фактично в вказаній квартирі не мешкає понад два роки, особистий рахунок оформлено на відповідачку, комунальні платежі не сплачує, є заборгованість за послуги на утримання будинку та прибудинкову територію, за вивіз твердих побутових відходів, за водопостачання та теплопостачання. Факт не проживання відповідачки [PERSON] в вказаній квартирі підтверджується актом КП «ЖЕО- №1» від 11.02.2014 року. З моменту реєстрації позивача в квартирі, ним укладено договір реструктуризації заборгованості за житлово-комунальні послуги, квартира приводиться у санітарно-технічний стан придатний для проживання. Згідно ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У зв'язку з вище висловленим, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Білгород-Дністровського МВ ГУДМС України в Одеській області про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням обґрунтовані і підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved