Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований наступними обставинами. 08 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 770. У шлюбі у сторін народилась дочка: [PERSON] , [INFO] . У позовній заяві позивач вказав, що сторони не розуміють один одного, у зв`язку із чим часто виникають конфлікти та непорозуміння. На теперішній час сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. Також зазначив, що малолітня дочка проживає разом із відповідачем, спір щодо поділу майна відсутній. Позивач у підготовче засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач у підготовче засідання не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, та просила його задовольнити, а справу проводити без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши позовну заяву та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок здійснення права на припинення шлюбу та регулюються Главою 11 Розділу ІІ СК України. Судом встановлено, що 08 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08 жовтня 2011 року, серії [NUMBER] , актовий запис №770. Від шлюбу у сторін народилась дочка: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , від 12 жовтня 2013 року, актовий запис № 9636. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони не розуміють один одного, сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер, спору щодо поділу майна не має. Тому суд, враховуючи викладені обставини та визнання відповідачем позову, яке прийняте судом, задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В підготовчому засіданні встановлено, що малолітня дочка сторін проживає разом із відповідачем. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу відповідач прізвище не змінювала. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 768,40 гривень, які сплачено позивачем при зверненні до суду. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті повністю визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету на користь позивача 50% судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved