Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму збитків в розмірі 9709,38 гривень, суму процентів в розмірі 625 гривень та сплачені судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 03.01.2007 року він за договором позики передав відповідачці грошові кошти загальною сумою 50000 гривень. Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 10.12.2013 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] на його користь стягнуто суму боргу за вказаним договором позики в розмірі 50000 гривень. Зазначене рішення суду відповідачкою не виконано. Сума заборгованості з урахуванням інфляції станом на жовтень 2014 року складає 58207,98 гривень. [PERSON] згідно розрахунків повинна сплатити йому збитки пов'язані з інфляцією в розмірі 9709,38 гривень та відповідно до вимог ст. 625 ЦПК України 3% річних, що становить 625 гривень, за період з 01.10.2014р. по 01.03.2015р . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явились. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, в якій зазначив, що проти ухвалення заочного рішення вони не заперечують на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання 20.04.2015р., в судові засідання 27.04.2015р, 05.05.2015р. не зявилась, хоча про час і місце засідань повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення їй судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову не надала. Таким чином, у відповідності з вимогами ст. ст. 74, 77 ЦПК України суд визнає, що відповідач повторно не зявився до суду без поважних причин. Приймаючи до уваги згоду позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, а якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Окрім того, в статті 1050 ЦК України визначені наслідки порушення договору позичальником, де зокрема зазначено: Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 10.12.2013р., яке набрало законної сили, задоволений позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу та з відповідачки на користь позивача стягнуто 50000 гривень. Рішення суду до теперішнього часу не виконано. Згідно розрахунку сума заборгованості відповідачки з урахуванням індексу інфляції станом на жовтень 2014 року становила 58207,98 гривень. Відповідно до рішення Апеляційного суду Запорізької області у справі № 22-ц/778/1056/15 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті інфляційне нарахування на суму боргу в розмірі 8207,98 гривень та 3% річних в розмірі 17500 гривень, які розраховані станом на 01 жовтня 2014р. Як вбачається з представленого розрахунку загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції станом на 01 березня 2015 року складає 67917,36 гривень, тобто сума інфляційних нарахувань за період з 01.10.2014р. по 01.03.2015р., яка підлягає стягненню, становить 9709,38 гривень. Три проценти річних від простроченої за зобов'язанням суми в розмірі 50000 гривень за період з 01.10.2014р. по 01.03.2015р., тобто за п'ять місяців, які мають бути стягнуті на користь позивача, складають 625 гривень. Доказів на підтвердження факту виконання вищезазначеного грошового зобов'язання та спростування розрахованих сум боргу відповідачем суду не представлено. За таких обставин суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved