Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20 жовтня 2006 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Відповідач нехтує сімейними цінностями та не бажає піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної поваги, любові та взаємодопомоги. Після його повернення із зони АТО у 2015 році відносини між ними сильно погіршились, почали виникати сварки та скандали з приводу спільного життя, ведення спільного господарства та матеріального забезпечення сімї. Восени 2016 року відповідач почала відлучатися з дому без будь-яких на те причин та пояснень, не ночувати вдома протягом тривалого часу. В результаті відповідач забрала свої речі та покинула місце спільного проживання. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вказує, що з того часу спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. \~Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, ствердивши обставини, викладені у позовній заяві, наполягав на розірванні шлюбу з відповідачем, пояснив, що більше року вони разом не проживають. \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність та відзив на позов не надавала. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. \~Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. \~\~Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~\~Згідно ч.ч.3,4\~ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~\~\~Відповідно ч.2\~ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~Згідно ч.2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.\~\~\~\~\~\~ \~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 жовтня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №413. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 025491, виданим 20 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. \~\~Від шлюбу сторони дітей не мають. \~\~Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я не проживають більше року. \~\~Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved