Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Західної філії приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - Західна філія ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія») про стягнення страхового відшкодування, неустойки. Зазначав, що 28.01.16 приблизно о 19 год. 10 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулися автомобіль «Geely CK», н.з. [NUMBER] , під його керуванням та автомобіль «Fiat Scudo», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Він з [PERSON] склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до п. 33.2. ст. 33 Закону України «про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Він звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. 31.05.16 ним було отримано лист від відповідача, згідно якого йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Посилаючись на те, що ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплата страхового відшкодування проведена не була, йому незаконно було відмовлено у її виплаті, просив стягнути з відповідача на його користь 24 407 грн. страхового відшкодування та неустойку. У подальшому позивачем було залучено співвідповідача - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій позивач просив стягнути з відповідачів у справі 24 407 грн. страхового відшкодування, нейстойку та стягнути судові витрати. Заперечуючи проти позову представник ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» вказав на наступне. Відповідно до інформації, яка надійшла до ПАТ «УПСК», 28.01.2016 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Fiat Scudo», н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Geely», н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Водії обох транспортних засобів, скориставшись правом, наданим їм ч. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол). Страховиком було залучено експерта-автотехніка, яким у висновку експертного транспортно-трасологічного дослідження № 1287-16-ТТ встановлено, що з технічної точки зору пояснення водіїв щодо механізму утворення всього об`єму пошкоджень автомобіля «Geely», н.з. [NUMBER] як наслідку контакту з автомобілем «Fiat Scudo», н.з. [NUMBER] не підтверджуються відповідністю пошкоджень на автомобілях заявленому механізму та обставинам зіткнення, що свідчить про технічну неспроможність версії в цілому. Наведені висновки експерта дають підстави вважати, що в даному випадку має місце імітація дорожньо-транспортної пригоди. На підставі вищенаведеного та у силу того, що до страховика були подані неправдиві відомості про факт настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик вимушений був відмовити у виплаті страхового відшкодування за заявленою подією. До того ж, згідно з аварійним сертифікатом № 736 з оцінки транспортного засобу вартість відновлювального ремонту автомобіля «Geely», н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 12 398,29 грн. А тому сума страхового відшкодування з урахуванням франшизи становила б 9 821,91 грн. Посилаючись на зазначені обставини, відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він вказав на те, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 28.01.16 приблизно о 19 год. 10 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулися автомобіль «Geely CK», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіль «Fiat Scudo», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а.с. 49). Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5153202 від 30.04.15 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Fiat Scudo», н.з. [NUMBER] [PERSON] була застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (а.с. 48). [PERSON] та [PERSON] було складено спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 49). [PERSON] звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 61). Згідно з висновком експертного транспортно-трасологічного дослідження № 1287-16-ТТ встановлено, що з технічної точки зору пояснення водіїв щодо механізму утворення всього об`єму пошкоджень автомобіля «Geely», н.з. [NUMBER] як наслідку контакту з автомобілем «Fiat Scudo», н.з. [NUMBER] не підтверджуються відповідністю пошкоджень на автомобілях заявленому механізму та обставинам зіткнення, що свідчить про технічну неспроможність версії в цілому (а.с. 50-54). Відповідно до листа ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» Західна філія від 31.05.16 № 114 [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки заявлений механізм дорожньо-транспортної пригоди спростовується висновком експертного транспортно-трасологічного дослідження № 1287-16-ТТ відповідно до якого з технічної точки зору пояснення [PERSON] про механізм утворення пошкоджень автомобіля «Fiat Scudo», н.з. [NUMBER] як наслідків контакту з автомобілем «Geely CK», н.з. [NUMBER] не підтверджується відповідністю пошкоджень на автомобілях заявленому механізму та обставинам зіткнення (а.с. 7). Відповідно до ст. 37.1. Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: 37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; 37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); 37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; 37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки у листі від 31.05.16 № 114 страховиком не наведені підстави, передбачені Законом для відмови у виплаті страхового відшкодування, суд дійшов висновку про те, що страховиком незаконно було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування. Згідно з наданих позивачем чеків, сума витрат на ремонт автомобіля«Geely CK» склала 24 407 грн. (а.с. 10-13). Разом з тим, відповідно до ст. 22.1 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, в силу норм Закону страхових відшкодовує оцінену шкоду. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У порушення зазначених вимог ЦПК України позивачем не надано доказів того, що ним була проведена оцінка завданої йому шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту складає 24 407 грн. Доказів на спростування оцінки, наданої відповідачем позивачем також не надано. Оскільки відповідно до Закону страховик відшкодовує оцінену шкоду, суд приймає до уваги наданий відповідачем аварійний сертифікат № 736 від 08.02.16. Відповідно до аварійного сертифікату № 736 від 08.02.16 вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Geely CK», н.з. [NUMBER] складає 12 398,29 грн. (а.с. 58-60). Відповідно до ст. 12.1. Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з полісом розмір франшизи встановлений - 510 грн. (а.с. 48). Таким чином, сума страхового відшкодування повинна складати 11 888,29 грн. Оскільки страховиком незаконно було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача підлягає стягненню 11 888,29 грн. страхового відшкодування. Відповідно до ч. 3 ст. 95 ЦК України філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Згідно з ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Оскільки Західна філія ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не є юридичної особою, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині вимог до зазначеної філії. Крім того, у позові [PERSON] просив стягнути з відповідачів майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати шляхом сплати неустойки. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачем не вказано суми неустойки, підстав з яких він просить її стягнути та не надані докази на обґрунтування вимог в цій частині, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині Ураховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню, з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню 551,20 грн. судового збору.

Outcome: partial