Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним його звільнення та з 29 липня 2015 року поновити його на посаді директора ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу із розрахунку 1800 грн. на місяць за період з дня незаконного звільнення до дня ухвалення рішення по справі, а також стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 5\~000 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він згідно наказу № 11 від 6 листопада 2007 року та витягу з ЄДРПОУ від 14 липня 2015 року виконував трудові обов»язки на посаді директора відповідача. При цьому в нього знаходились статутні документі та печатка відподача. Відповідно до п.п. 7.5., 7.6, 7.9 та 7.10 Статуту товариства чергові чи позачергові загальні збори учасників відповідача скликаються або Головою товариства (яким може бути лише учасник) або учасником товариства. При цьому п. 7.11 Статуту гарантує право директора брати участь у зборах. Проте, на його домашню адресу надійшло 2 листи від 22.07.2015 року про запрошення прийти на визначену дату, лист без печатки відповідача, надісланий невідомою йому особою [PERSON], яка згідно статуту не була учасником товариства, запрошено за невідомою йому адресою та не вказано причину явки. Він правомірно проігнорував цей лист, так як посада голови правління ТОВ «ЧМЖК» не передбачена Статутом і він не вводив такої посади до штатного розпису. Потворне запрошення він отримав 28 липня 2015 року аналогічного змісту. До другого листа було додано копію протоколу зборів учасників відповідача від 28 липня 2015 року, згідно якого з 28 липня 2015 року його звільнено з посади директора. Згідно відомостей ЄДРПОУ з 29 липня 2015 року був призначений новий директор [PERSON] Вважає, що звільнення відбулось з грубим порушенням його прав. Згідно п.2 протоколу зборів від 28.07.215 року причиною застосованого дисциплінарного стягнення його звільнення є подання від 25 грудня 2014 року декларації про готовність об»єкта до експлуатації з неправдивою інформацією, що збори вважають грубим порушенням. Проте за ч.2 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Підставу для його звільнення за порушення трудових обов»язків могло бути вчинено у межах 6 місяців до дати звільнення, тобто не пізніше 28 січня 215 року. Вважає строк починаючи з дня його звільнення вимушеним прогулом і просить стягнути на його користь з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу. Крім цього він вважає, що йому має бути відшкодована моральна шкода що полягає у приниженні ділової репутації, моральних переживаннях, які призвели до погіршення стану його здоров»я, у порушенні нормальних життєвих зв»язків, що негативно відобразилося на стосунках з оточуючими людьми та настання інших негативних наслідків які вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, завдану моральну шкоду оцінює в 5000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник зменшили свої позовні, пояснили, що не бажають стягувати заробітну плату за час вимушеного прогулу, в частині поновлення на роботі з 29 липня 2015 року та стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. позовні вимоги підтримали та підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Представники відповідача ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» позовні вимоги не визнали та пояснили що позивач з роботи не звільнений, продовжує виконувати обов»язки директора, так як він підписав податкову звітність про суми нарахування заробітної плати за серпень місяць, яка здана 16.09.2015 року, за липень 2015 року, яка здана 12.08.2015 року, податкову декларацію з податку на додану вартість за 7 та 8 місяці, видає довідки про повний розрахунок інвесторів із ТОВ ЧМЖК, передає квартири інвесторам та підписує акти прийому-передачі квартир від імені ТОВ ЧМЖК, на його робочому місці за адресою м. Чернівці, пров. Індустріальний, 2 ведеться табель обліку робочого часу. Також пояснили, що [PERSON] уникає зустрічі із учасниками ТОВ «ЧМЖК» після подачі неправдивих відомостей в управління ДАБІ у Чернівецькій області про готовність об»єкта до експлуатації будівництва групи багатоквартирних житлових будинків по вул. Руській, 235В в м. Чернівці від 25 грудня 2014 року та 16 квітня 2015 року. Дії позивача по недопущенню працівників управління ДАБІ у Чернівецькій області на об»єкт будівництва призвели до складання акту про накладення штрафу на ТОВ «ЧМЖК» в розмірі 12\~180 грн. Стверджують, що [PERSON] не звільнений з роботи, рішення учасників ТОВ про його звільнення може бути підставою для його звільнення, однак звільнення як таке не відбулось. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено,що дійсно [PERSON] на підставі рішення засновників ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» від 6 листопада 2007 року приступив до виконання обов»язків директора, що стверджується копією наказу № 11 від 6 листопада 2007 року. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців керівником товариства з обмеженою відповідальністю «ЧМЖК» станом на 15 липня 2015 року є [PERSON] Згідно ст.. 7.13, 7.16 Статуту ТОВ «ЧМЖК» до компетенції учасників зборів належить обрання та відкликання членів виконавчого органу, який очолює директор товариства. Судом встановлено, що [PERSON] не є учасником товариства, перебуває з товариством в трудових правовідносинах з 6 листопада 2007 року, обіймаючи посаду директора. Відповідно до вимог ст. 233 КЗпП України у справах про звільнення працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору в місячний строк з дня вручення наказу про звільнення або з дня видачі йому трудової книжки. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно цих вимог закону встановлено, що позивач [PERSON] не надав суду доказів того, що він звільнений з посади директора ТОВ «ЧМЖК», відсутня копія наказу про його звільнення і як вбачається з пояснень сторін такий наказ після рішення засновників від 28.07.2015 року до дня розгляду справи в суді не виносився відповідачем, досліджена в судовому зсіданні трудова книжка позивача не містить інформації щодо звільнення позивача з роботи, відсутні докази того, що відповідач не допускає його до виконання обов»язків директора. Навпаки як вбачається з представлених позивачем табелів обліку робочого часу наданих відповідачем, його продовжують табелювати за серпень, вересень та жовтень 2015 року. Надані позивачем табелі обліку робочого часу також підтверджують, що [PERSON] продовжував працювати протягом серпня, вересня 2015 року. Той факт, шо [PERSON] не був звільнений з роботи підтверджується тим, що він подавав податкову звітність за липень та серпень 2015 року, підписуючи її від імені товариства, видавав довідки про повний розрахунок інвесторів із ТОВ «ЧМЖК» в серпні 2015 року, передавав квартири інвесторам та підписував акти прийому-передачі квартир від імені ТОВ «»ЧМЖК» в серпні 2015 року. На підставі рішення загальних зборів учасників товариства «ЧМЖК» від 21 вересня 2015 року згідно наказу від 19 жовтня 2015 року [PERSON] відсторонений від виконання службових обов»язків на період до закінчення кримінального провадження. Таким чином, аналізуючи наведені докази, суд вважає, що відсутній предмет спору, а саме факт звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ «ЧМЖК» з 29 липня 2015 року, а тому відсутні підстави для задоволення позову про його поновлення на роботі. Так як вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач пов»язує із своїм незаконним звільненням з роботи суд вважає що і в цій частині позов не підлягає задоволенню з підстав відсутності факту звільнення [PERSON] з роботи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed