Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 листопада 2016 року на праві приватної власності належить житловий будинок № 19 по вул. Молодіжній (Комсомольській) в с. Дмитрівка Бердянського Запорізької області. Згідно довідки виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради в зазначеному будинку зареєстрований його племінник [PERSON], який не є членом сімї позивача, спільним побутом з [PERSON] не повязаний, в утриманні житла та сплаті комунальних послуг участі не приймає, в будинку був зареєстрований попереднім власником з 03 березня 2011 року, але не проживає з лютого 2017 року. Місце проживання відповідача позивачу не відоме. Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач, повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з викладених в ньому підстав. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 19 по вул. Молодіжній (Комсомольській) в с. Дмитрівка Бердянського району Запорізької області. Відповідач,\~повідомлений належним\~чином про\~день,\~час і\~місце розгляду\~справи,\~в судове\~засідання не\~зявився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.ст. 319, 383, 405 ЦК України право користування житлом мають власники цього житла, члени сімї власника, інші особи на підставі договору з власником житла. Частиною 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно зі ст.15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Способи захисту цивільних прав, у тому числі захисту права власності, визначені у ст. 16 ЦК України, перелік яких не є вичерпним. Відповідно до положень норм ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. З огляду на ч. 1 ст. 156 ЖК України право членів сімї власника на користування жилим приміщенням є похідним від права власника, з припиненням для власника права власності на жиле приміщення члени його сімї, за відсутністю між ними договірних відносин, зокрема найму, оренди, тощо, втрачають право користування цим приміщенням. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23 листопада 2016 року позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок № 19 по вул. Молодіжній (Комсомольській) в с. Дмитрівка Бердянського Запорізької області. Право власності на зазначене нерухоме майно зареєстровано 23 листопада 2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 17586010. Відповідно до довідки виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 03 січня 2019 року [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає з лютого 2017 року. Як вбачається з домової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку № 19 по вул. Комсомольській в с. Дмитрівка Бердянського району Запорізької області, відповідач зареєстрований в будинку з 03 березня 2011 року. Свідок [PERSON] пояснила, що позивач є її дядьком, в спірному будинку свідок проживає з листопада 2018 року. Відповідач в будинку не проживає, його речі в будинку відсутні. Востаннє [PERSON] [PERSON] бачила приблизно в 2017 році, на даний час вони не спілкуються, його місце знаходження свідку не відомо. Свідок [PERSON] пояснив, що він товаришує з позивачем, відповідач племінник [PERSON] В будинку [PERSON] давно не проживає, де він на даний час знаходиться, свідку не відомо. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає за адресою: [INFO] (Комсомольська), 19, не є власником вказаного будинку, проте зареєстрований. Наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ній не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачем прав власника цього нерухомого майна. Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved