Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати поважними причини його відсутності у квартирі [ADDRESS], усунути перешкоди у користуванні зазначеною квартирою шляхом вселення його у квартиру [ADDRESS], визнати [PERSON], її сина [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: [ADDRESS], позбавити їх права користування зазначеним житловим приміщенням та виселити їх з квартири без надання іншого жилого приміщення, зобов'язати Дзержинський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], 1961 року народження, зареєстровану за адресою: [ADDRESS], судові витрати покласти на відповідачів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.10.2001 року Харківською КЕЧ Київського районного військового округу Міністерства оборони України його батьку [PERSON] видано ордер № 253 на право зайняття жилого приміщення - однієї кімнати площею 17,5 кв.м. в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS]. На той час його батько був одружений на [PERSON], вони разом проживали в квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS], проте доволі часто батько у зв'язку з конфліктами з [PERSON] періодично проживав в інших місцях. З цієї причини після отримання ордера на жиле приміщення його батько [PERSON] вселився у зазначену квартиру та був у ній зареєстрований 31.10.2001 року, а в подальшому проживав то в спірній квартирі, то у відповідача [PERSON] за її адресою. В травні 2003 року за згодою батька [PERSON] він вселився у квартиру [ADDRESS] та 28.05.2003 року зареєструвався. При цьому вони з батьком домовилися про спільну сплату комунальних послуг, квартирної плати, можливість проживання у квартирі та постійного проживання в разі тимчасової відсутності батька або смерті. Після погіршення відносин батька та [PERSON], [PERSON] повернувся у спірну квартиру та він був вимушений виїхати відповідно до домовленості між ним про порядок користування житловим приміщенням. В подальшому 18.01.2006 року [PERSON] була зареєстрована у квартирі [ADDRESS], проте жодного дня в цій квартирі не проживала. Не дивлячись на те, що відповідачу [PERSON] було відомо про домовленість між ним та батьком про порядок користування спірною квартирою, остання стала чинити йому перешкоди у користуванні квартирою. Це призвело до конфлікту між ним та батьком [PERSON] і він був вимушений забрати частину своїх речей та документів з квартири. В подальшому на початку 2007 року [PERSON] умовила його батька перевезти свої речі до її приватної квартири за адресою: [ADDRESS], де вона фактично проживала разом з сином [PERSON] та надати останньому, оскільки той одружився, квартиру [ADDRESS] для проживання. Сама ж [PERSON] фактично у спірній квартирі не проживала. [PERSON] жодного дня не проживав разом з його батьком у квартирі [ADDRESS], не вів з ним спільного господарства. За таких обставин, вважав, що фактично [PERSON] спірна квартира була здана [PERSON] у піднайом. Вважає, що на час надання [PERSON] квартири [ADDRESS] для проживання він не втратив права користування нею, як член сім?ї наймача, оскільки під час його вселення у квартиру у травні 2003 року між ним та батьком була відповідна домовленість про порядок користування спірною квартирою, частина особистих речей та документів перебувала в ній, проте його права були порушені. Після смерті батька [PERSON] [INFO] неодноразово звертався до відповідачів з проханням не чинити перешкод у користуванні квартирою та виконати бажання батька про його проживання разом з родиною у квартирі [ADDRESS] після його смерті та визнання його наймачем квартири. Однак, відповідачі відмовляються допускати його у квартиру, передавати ключі та звільняти, у зв'язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] в попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. В судове засідання 11.08.2015 року не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала, заперечувала проти їх задоволення, звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 лютого 1999 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. [PERSON] помер [INFO] та його знято з реєстраційного обліку у спірній квартирі. 28 травня 2003 року її чоловік за наполегливим проханням сина [PERSON] зареєстрував останнього у спірній квартирі. Реєстрація позивача у квартирі [ADDRESS] носила формальний характер, так як він не збирався мешкати у цій квартира, оскільки вона є однокімнатною, а вони з чоловіком, з дня отримання та вселення в цю квартиру, постійно мешкали в ній, так як іншого житла не мали. [PERSON] проживав окремо від свого батька, матеріальної допомоги не надавав, в спірній квартирі не мешкав, а тому вважає, що відповідач за зустрічним позовом втратив права користування житловим приміщенням. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] підтримала зустрічні позовні вимоги, просила їх задовольнити та відмовити у задоволенні первісного позову. Представник третьої особи Дзержинського відділу державної міграційної служби у місті Харкові надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов та зустрічна позовна заява підлягають залишенню без задоволення. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Право зайняття квартири [ADDRESS] надано [PERSON] на підставі ордера № 253 від 03.10.2001 року. З 28.05.2003 року у зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON], а з 18.01.2006 року - [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], актовий запис № 6123. Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім?ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім?ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Таким чином, позивачі за первісним та зустрічним позовами є членами сім?ї наймача квартири [ADDRESS], мають рівні права та несуть обов'язки. Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.1989 року, № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь -які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Позивачем за первісним позовом [PERSON] не надано доказів на підтвердження наявності перешкод з боку відповідачів у здійсненні права користування спірною квартирою та неможливості вселення останнього у квартиру [ADDRESS]. Доводи [PERSON] щодо наявності договору між ним батьком [PERSON] щодо порядку користування квартирою [ADDRESS] не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] Також, суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], оскільки суду не надано доказів про відсутність [PERSON] у спірній квартирі понад шість місяців, не виконання обов'язків щодо спірного житлового приміщення як члена сім?ї наймача.

Outcome: dismissed