Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків. В позовній заяві зазначено, що на початку травня 2015 року між сторонами досягнуто домовленостей про обмін житлом, а саме, належний відповідачеві на праві власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , переходить у власність позивача, а належний позивачеві на праві власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , переходить у власність відповідача. Позивач на прохання відповідача, який є родичем дружини позивача, погодився додатково оплатити лікування відповідача, оскільки той не мав доходу, а загальний стан здоров`я був тяжким. Позивач допомагав коштами на лікування відповідача в декілька етапів в різних лікарнях. Після одужання відповідача позивач проінформував відповідача яких дій потрібно вчинити для отримання соціальної допомоги (пенсії) від держави, аби у відповідача була фінансова спроможність забезпечити себе харчуванням та необхідними речами для життя, оскільки відповідач на той час взагалі не мав доходу. Фактичний обмін житлом між сторонами відбувся в травні місяці 2015 року. Позивач одразу при вселенні, за власні кошти почав здійснювати капітальний ремонт та інші поліпшення прибудинкової території домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідач з часом, коли ремонт вказаного домоволодіння наближався до завершення, повідомив позивача про те, що передумав мінятися житлом та відмовляється від попередньо досягнутих домовленостей про обмін житлом. Однак, при цьому, сторони домовились про наступне: продати та розподілити кошти від продажу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , оскільки позивачем здійснено капітальний ремонт та поліпшення прибудинкової території, вартість будівлі значно збільшилась, а коштів компенсувати позивачу за фактично понесені ним витрати у відповідача не було. Відповідач мав одразу продати цей будинок з обов`язковою, попередньо погодженою письмово ціною з позивачем, з розподілом отриманих коштів в розмірі 10000,00 доларів США, а позивачу відходить інша сума коштів, отриманих від реалізації об`єкта нерухомості незалежно від розміру, про що між сторонами укладено письмовий договір від 28.03.2019 року. Після проведення капітального ремонту будинку та поліпшення прибудинкової території, позивач наприкінці 2015 року повідомив відповідача про готовність будинку до продажу та запропонував починати пошук відповідача. Проте, відповідач всіляко не поспішав починати продаж будинку та з часом навіть почав уникати від виконання свого обов`язку щодо продажу будинку. Оскільки відповідач фактично відмовився виконувати свої обов`язки з продажу будинку, позивач наполягав на відшкодуванні збитків, понесених ним на витрати, пов`язані з виконання домовленостей про капітальний ремонт будинку та поліпшення прибудинкової території, що в загальній сумі складає 693188,00 грн., розмір якого підтверджується відповідними документами. З часом, остаточно відмовившись від будь якого спілкування та врегулювання спірних обставин, які склалися, відповідач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користування житлом шляхом виселення, що підтверджується відповідною ухвалою суду про відкриття провадження у справі. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 693188,00 грн. збитків. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, відзив до суду не подав. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач в травні 2015 року вселився до житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності відповідачу, а відповідач, вселився в житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить позивачу, що підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , а також змістом договору, що укладений між сторонами 28.03.2019 року. Після вселення до будинку відповідача позивачем проведені ремонтні роботи вказаного будинку на суму 693188,00 грн., що підтверджується договором підряду, що укладений позивачем із [PERSON] , договірною ціною до вказаного договору, проектно-кошторисною документацією та розписками [PERSON] про отримання грошових коштів від 29.06.2015 року в розмірі 43684,50 грн.; від 10.07.2015 року в розмірі 11048,50 грн.; від 10.07.2015 року в розмірі 95348,50 грн.; 03.08.2015 року в розмірі 3585,50 грн.; від 06.08.2015 року в розмірі 281215,00 грн.; від 27.10.2015 року в розмірі 87266,00 грн.; від 31.10.2015 року в розмірі 83664,50 грн.; від 18.11.2015 року в розмірі 11650,50 грн.; від 21.11.2015 року в розмірі 67561,00 грн.; від 27.12.2015 року в розмірі 8512,00 грн., актами приймання виконання будівельних робіт, підписаними між [PERSON] та [PERSON] : № 1 від 10.07.2015 року; № 2 від 01.08.2015 року; № 3 від 27.10.2015 року; № 4 від 18.11.2015 року; № 5 від 27.12.2015 року; а також дефектними актом від 04.06.2015 року, складеним інженером-проектувальником [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509, ч. 2 ст. 11 ЦК України). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правовими наслідками порушення зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, є зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), що передбачено ч. 2 ст. 22 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 715 ЦК України, за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Відповідно до ч. 1 ст. 716 ЦК України, до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі, отже, відповідно до положень ст.ст. 716, 657 ЦК України, договір міни житлового будинку піддягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів наявності будь-яких домовленостей із відповідачем про обмін належних їм на праві приватної власності житлових будинків оскільки свідки з цього приводу жодних показів не надали, крім того, відсутні відомості про таку домовленість й в договорі від 28.03.2019 року, отже, зобов`язання між сторонами не виникли. За таких обставин наслідки порушення зобов`язання, передбачені ст. 611 ЦК України, в т.ч. відшкодування збитків не настають. Відсутні також належні та допустимі докази, що відповідач надавав позивачу свою згоду на здійснення ним ремонтних робіт в належному йому будинку. За таких обставин суд приходить до висновку, що ремонтні роботи позивачем в належному відповідачеві будинку були проведені ним самочинно, тобто без дозволу власника, відповідно, права позивача відповідачем порушені не були, а тому правових підстав для задоволення позовних вимог не вбачається, тому позов задоволенню не підлягає. Судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору, підлягають стягненню з позивача на користь держави оскільки позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення суду, але в задоволенні позову відмовлено. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved