Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на його користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позовної заяви до досягнення нею повноліття, з індексацією стягнених коштів згідно закону. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що він є рідним батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Син народився у шлюбі з [PERSON] . Шлюбні стосунки у сторін у справі не склалися, та рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.06.2019 року шлюб розірвано. Як вказує позивач, згідно домовленості з [PERSON] , син проживає з батьком за його адресою та він повністю утримує дитину. Сторони домовились, що матір дитини буде добровільно щомісяця надавати кошти на утримання дитини, але вона своїх обов`язків не виконує належним чином, та надає нерегулярну допомогу, яка не є достатньою для утримання дитини. На цей час позивач перебуває на обліку у Державному центрі зайнятості та його дохід з 01 лютого по 31 липня становить 5485,81 грн. за шість місяців. На ці кошти позивач повинен утримувати себе і дитину. Позивач вважає, що відповідач як мати повинна утримувати дитину разом з ним, надаючи для цього необхідні кошти щомісяця, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 22.09.2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, які просить суд задовольнити. У разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки до суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності неявки не убачається, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.06.2019 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] , розірвано. (а.с. 10) Позивач [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] про, що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 16.08.2016 року Куп`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. (а.с. 3) Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 06.08.2020 року (а.с. 4) неповнолітня дитина [PERSON] , зареєстрований за однією адресою разом з батьком [PERSON] .. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ч. 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку норми закону передбачають обов`язковість батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Отже, з огляду на викладене, виходячи, що в першу чергу із інтересів дитини, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим заявлені позивачем вимоги щодо розміру аліментів ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, та аналізуючи наведені вище положення закону в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, за відсутності правових підстав задоволенню позовних вимог в частині індексації стягнених коштів згідно закону, зважаючи на наступне. Порядок проведення індексації визначений Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-1282-ХІІ та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078. Згідно ст. 2 вказаного Закону до об`єктів індексації грошових доходів відноситься розмір аліментів, визначений судом саме у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст. 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Так, аліменти з відповідача підлягають стягненню не в твердій грошовій сумі, яка за законом підлягає індексації, а у частці від заробітку (доходу), який індексується роботодавцем та цей аспект враховується також управлінням статистики, яким визначається показник середньої зарплати у місцевості у випадку відсутності заробітку у боржника, отже не підлягають індексації. В той же час встановлено, що будь яка заборгованість зі сплати аліментів у відповідача відсутня. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн..

Outcome: partial