Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з позовними вимогами про виселення без надання іншого житла. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] Голопристанського району Херсонської області, який складається з двох кімнат та прибудов. Разом з ним проживають дві доньки: [PERSON], 1968 р. н. та [PERSON], 1959 р. н. та онука [PERSON], 1988 р. н. У 2009 році в будинок поселився співмешканець дочки [PERSON], відповідач по справі, який постійно зловживає спиртними напоями, влаштовує бійки, псує жиле приміщення і вибиває двері, вибиває скло у вікнах. Через таку поведінку [PERSON] позивач неодноразово звертався до сільської ради і до відповідача застосовувалися міри адміністративного характеру, але Риков не реагував на це і продовжував свою неправомірну поведінку та зловживання спиртними напоями, тому [PERSON] просить суд усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом виселення відповідача без надання іншого жилого приміщення. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував, стверджуючи, що не вчиняє неправомірних дій відносно позивача, але доказів, які б спростовували доводи позивача до суду надано не було. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Будинок [ADDRESS] Голопристанського району Херсонської області належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.1966 р., який зареєстровано у Новозбур'ївській сільській раді Голопристанського району Херсонської області за №11 від 23.02.1966 року, що також підтверджується довідкою, виданою Новозбур'ївською сільською радою 16.06.2014 р. за №314. Правовідносини сторін, щодо володіння будинком регулюються Житловим Кодексом та Цивільним Кодексом України. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно довідки Новозбур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, виданої 27.06.2014 р. за №395, у вищевказаному будинку зараєстроване місце проживання: позивача [PERSON], його доньки [PERSON], 1968 р. н., [PERSON], 1959 р. н., та онука [PERSON], 1988 р. н. Відповідно до характеристики, виданої Новозбур'ївською сільською радою, [PERSON], 1975 р. н. також проживає за адресою: Херсонська область, [ADDRESS], за час проживання зарекомендував себе з негативної сторони, перебуває на обліку в опорному пункті як особа, схильна до порушення громадського порядку,зловживає спиртними напоями, неодноразово надходили скарги до сільської ради. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 157 ЖК України передбачено, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушення правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Із матеріалів справи, судом встановлено, що [PERSON] систематично зловживає спиртними напоями, влаштовує бійки, псує жиле приміщення, шкодить йому, тобто створює такі умови життя, що сумісне проживання з ним в одному будинку є неможливим, тим більше в силу похилого віку позивача. В зв'язку з такою поведінкою відповідача, позивач неодноразово звертався до сільської ради та до Голопристанського РВ УМВС, відносно порушника складалися адміністративні матеріали та застосовувалися заходи адміністративного впливу, однак вищевказані заходи позитивного результату не дали, відповідач продовжує вести аморальний спосіб життя та зловживати спиртними напоями. [PERSON] зареєстрований за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, [ADDRESS], що підтверджується адресною довідкою. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] систематично порушує правила співжиття, робить неможливим для позивача проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, останній підлягає виселенню із займаного житлового приміщення. Відповідно до квитанції №45 від 06.08.2014 року, позивачем, при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. Також з квитанції №8 від 13.08.2014 р. вбачається, що позивачем [PERSON] сплачено за правову допомогу адвоката (надання консультації та складання позовної заяви) 400 (чотириста) гривень 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 643 (шістсот сорок три) гривні 60 коп., що складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. та витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 400 (чотириста) гривень 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved