Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю в якому просить суд, визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебував у шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області 03.09.2019 року. За час перебування у шлюбі вини придбали трикімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , яку оформили на [PERSON] . На теперішній час сторони домовились про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з набуттям права власності на спірну квартиру, для чого необхідно провести її розподіл. 16 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 11 листопада 2020 року. Позивач в судове засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно копії рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] 03 вересня 2019 року (а.с.6). 30 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , який було зареєстровано в реєстрі за № 1473, та посвідчено приватним нотаріусом Васильєвою С.І.(а.с.9). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7296167 від 20.05.2005 року [PERSON] належить квартира розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Таким чином, судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з серпня 1997 року до вересня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу ними було придбано квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згiдно положень ст.5 ЦПК України суд, здiйснюючи правосуддя захищає права, свободи та iнтереси фiзичних осiб у спосiб, визначений законами України. Перелiк способу захисту цивiльних прав та iнтересiв мiститься в статтi 16 ЦК України. Цей перелiк не є вичерпним i суд може захистити цивiльне право або інтерес iншим способом, що встановлений законом або договором. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, з матеріалів справи достовірно вбачається, що спірне майно набуте під час шлюбу є спільним майном подружжя, є спільною сумісною власністю та подружжя користується рівними правами на це майно, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по справі розподілити між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved