Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, уточнивши яку (а.с. 16), просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця с.Журавлік Купінського району Новосибірської області, померлого [INFO] в с.Журавлівка Сімферопольського району Республіки Крим та зобов'язати відділ ДРАЦС реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області провести державну реєстрацію факту смерті [PERSON] та видати відповідне свідоцтво про смерть. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його дід04 серпня 2015 року - [PERSON], який до дня смерті мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, частина якої знаходиться на території Біляївського району Одеської області. За життя [PERSON] склав на його ім`я заповіт. З метою оформлення права на спадщину заявник звернувся до нотаріальної контори, де отримав перелік документів, які необхідні для відкриття спадкової справи. Одним із документів є свідоцтво про смерть українського зразка. В березні 2015 року [PERSON] звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції із заявою про проведення державної реєстрації смерті [PERSON], однак 10.04.2015 року отримав листа, відповідно до якого заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, так як надане свідоцтво про смерть є недійсним та не створює правових наслідків на території України. У зв'язку з викладеним він звернувся до суду з заявою. Заявник [PERSON] в судовому засіданні на заяві наполягав та просив її задовольнити. Представник відділу ДРАЦС реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви і пояснила, що Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні визначено перелік документів, які є підставою для державної реєстрації смерті, до якого не входить свідоцтво про смерть російського зразка. Вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.8,9), який до дня смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [INFO], є громадянином України, що підтверджується паспортом [NUMBER] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] Крим та грошові внески, які знаходяться в ПАТ КБ «Приватбанк». 23 січня 2012 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав вказану квартиру [PERSON] і [PERSON] в рівних частках (а.с. 19). З метою оформлення права на спадщину, а саме: грошових внесків, які знаходяться в ПАТ КБ «Приватбанк», заявник звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої І.І., але листом №170/01-16 від 27.07.2015 року йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, оскільки ним надано свідоцтво про смерть [PERSON] ([NUMBER]), видане Сімферопольским районним відділом записів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, яке є недійсним та не створює правових наслідків на території України, у зв»язку з чим йому було рекомендовано до суду з заявою (а.с. 20). З метою отримання свідоцтва про смерть українського зразка заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції із заявою про проведення державної реєстрації смерті [PERSON], але 10.04.2015 року отримав листа № 393/01.1-102, відповідно до якого йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, так як ним не надано відповідних документів, які є підставою для проведення державної реєстрації смерті, а надане свідоцтво про смерть є недійсним та не створює правових наслідків на території України (а.с.10). Той факт, що [PERSON] помер [INFO] підтверджується: свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.8,9), заявами свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11,12). Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного факту смерті. П. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/5 підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. З п. 3.17. Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» № 96/5 від 12 січня 2011 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за № 55/18793 від 14 січня 2011 року вбачається, що рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів. У цих випадках заявник подає до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання копію рішення суду разом із заявою про поновлення актового запису цивільного стану. При потребі заявник зазначає в заяві про поновлення актового запису про народження додаткові дані (відомості про місце народження, про батьків), необхідні для складання актового запису, які мають бути підтверджені відповідними документами. Актовий запис про народження, смерть, складений на підставі рішення суду про встановлення факту народження, смерті, включається до книги поновлених актових записів цивільного стану, якщо з дня народження або дня настання смерті минуло більше одного року. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки свідоцтво про смерть [PERSON], видане Сімферопольским районним відділом записів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим не створює правових наслідків на території України, а зареєструвати смерть [PERSON] відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні неможливо, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved