Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначено, що 02.10.2001 р. сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2015 р. (справа №127/18501/15-ц) було розірвано. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, які відповідач не сплачує внаслідок чого за період з 02.03.2016 р. по 30.06.2018 р. утворилась заборгованість в розмірі 52136 грн. 81 коп. Впродовж п`яти років відповідач не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Крім того, позивач зазначає, що відповідача вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2014 р. (справа №127/22651/14-к) засуджено до двох років позбавлення волі. Також на адресу позивача постійно надходять повідомлення та погрози щодо неповернення відповідачем кредитів, тому враховуючи зазначене вище, та те, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню сина, позивач просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дитини - [PERSON] , [INFO] . З підстав, зазначених вище, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. 22.08.2018 р. у даній справі відкрито провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] , його представник - [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовільнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву у якій визнала позов в повному обсязі. Враховуючи вищезазначене та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Марценюк Л.Є. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність. Підтримала висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] (кума сторін, колишня подруга відповідача) суду повідомила, що у позивача з відповідачем є двоє спільних дітей, яким відповідач приділяла дуже мало уваги ще з дитинства. З 2015 року свідок відповідача не бачила, вихованням дітей вона не займається. Спілкується відповідач лише з дочкою [PERSON] , з сином [PERSON] зв`язок не підтримує взагалі. Діти знаходяться на утриманні позивача, а відповідач займається влаштуванням свого життя. Дитина сторін [PERSON] суду пояснив, що він проживає разом зі своїм батьком [PERSON] та сестрою [PERSON] , яка навчається у 9 класі. Мати проживає в Києві, як її звати він не пам`ятає, вона йому телефонує дуже рідко. Востаннє він її зустрів в суді та утік від неї, оскільки не хотів її бачити. Мати приходила до нього в школу лише один раз, коли він навчався у першому класі, з Днями народженнями його не вітає. Дитина спілкуватися з нею не бажає. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, пояснення дитини, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 05.05.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1608 (а.с.7). Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2015 р. (справа №127/18501/15-ц) розірвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 02.10.2001 р. у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2029 (а.с. 8). Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2017 р. (справа №127/4645/17) стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 02.03.2016 р. (а.с. 9-10). Відповідно до довідки ПП «Бокуд» №2837 від 04.06.2018 р., [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). З характеристики [PERSON] від 31.05.2018 р. №68, наданої КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №12 Вінницької міської ради», вбачається, що належну увагу у вихованні сина приділяє батько, бере участь у вихованні дитини, регулярно відвідує школу, відвідує шкільні заходи за участю дитини. Мати взагалі не приймає участі у вихованні дитини, нехтує вихованням і навчанням дитини. Жодного разу не відвідала школу та шкільні заходи за участю дитини (а.с. 12). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №54101662, зробленого старшим державним виконавцем Шарапанівським Р.П., станом на 30.04.2019 р. заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів складає 81987 грн. 17 коп. (а.с. 127). Згідно висновку про недоцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] , наданого Виконавчим комітетом Вінницької міської ради від 31.01.2019 №01-00-011-5308, [PERSON] зазначила, що любить свого сина, усвідомила необхідність у налагодженні стосунків з ним, зобов`язується брати участь у вихованні та утриманні сина, просила не позбавляти її батьківських прав. Дитина [PERSON] повідомив, що не бачив свою маму, вона не приїжджає до нього, не вітає з днями народження та іншими святами. Хлопчик зазначив, що у нього добрі стосунки з батьком, з яким він та сестричка проживають. Враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, наявністю у матері бажання брати участь у вихованні та утриманні дитини, захищаючи право дитини на сімейне виховання, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає недоцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 84-86). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959 р., як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21.12.1995 р., батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Зазначені гарантії кореспондуються із ст. 52 Конституції України, відповідно до якої діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Вони повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється та нехтує виконанням своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, не цікавиться здоров`ям, життям та потребами дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина. Виходячи з наведеного вище, суд не бере до уваги висновок про недоцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] , наданий Виконавчим комітетом Вінницької міської ради від 31.01.2019 №01-00-011-5308, оскільки відповідач [PERSON] з часу надання висновку дитину бачила два рази, один з яких в судовому засіданні, аліменти не сплачує, визнала позов повністю, зазначивши, що обставини, які в ньому наведені відповідають дійсності, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved