Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Бабчинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказаний позов обґрунтований тим, що [INFO] померла [PERSON] . Єдиним спадкоємцем майна померлої за заповітом є позивач. Як стверджує позивач йому стало відомо про наявність заповіту лише у жовтні 2016 року тобто через два роки після смерті спадкодавця. Одразу після чого позивачем було написано заяву про прийняття ним спадщини, однак строк вже був пропущений. Також [PERSON] стверджує, що прийняти спадщину у шестимісячний строк не мав можливості, оскільки перебував на лікуванні в період з 16.03.2015 по 18.05.2015 з переломом малогомілкової кістки лівої гомілки. У лютому 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького районного округу Вінницької області про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Втім, останнім було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску позивачем встановленого законодавством шестимісячного строку на звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав та додатково показав, що дізнався про наявність заповіту в жовтні 2016 року під час прибирання будинку, написав склав заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, за посвідченням якої звернувся до секретаря сільської ради. Крім того, звертався до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав, який роз`яснив позивачеві порядок оформлення спадкових прав. Однак, з відповідною заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся лише у 2021 році, пояснюючи це тим, що увесь час перебував на роботі в місті Києві. Представник позивача - адвокат Поліщук О.В. в судовому засіданні пояснив, що його довірителем було складено 12 жовтня 2016 року заяву на ім`я приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу, яка посвідчена секретарем Бабчинецької сільської ради. Після цього, [PERSON] знаходився на роботі в м. Києві. Звернувся до нотаріуса у 2021 році аби отримати свідоцтво про право на спадщину, однак нотаріус відмовив позивачеві у вчиненні нотаріальної дії. Представник вважає, що у позивача наявні поважні причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, адже в 2015 році він лікувався, у зв`язку із переломом кістки, а також не знав про наявність заповіту, складеного на його ім`я. Відповідачем подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність уповноваженого представника. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, наявні при ній докази та позицію відповідача з приводу спору в їх сукупності та співставленні дійшов до наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя померла склала заповіт від 08 вересня 2000 року, зареєстрований в реєстрі за № 157, відповідно до якого все своє майно заповіла онукові [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України (ч.1 ст.1273 ЦК України). Враховуючи, що спадкодавець померла [INFO] , позивач мав подати заяву про прийняття спадщини в строк до 17 квітня 2015 року. На пояснення поважності причин пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач посилається, що в період з 16.03.2015 по 18.05.2015 лікувався, у зв`язку із переломом малогомілкової кістки лівої гомілки, на підтвердження чого надав суду довідку, видану КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Бабчинецької сільської ради від 25 лютого 2021 року № 43. Крім того, йому не було відомо про наявність заповіту. Вказана інформація стала відома позивачеві лише в жовтні 2016 року, під час прибирання будинку. Після чого 12 жовтня 2016 року позивач звернувся до Бабчинецької сільської ради для посвідчення заяви позивача про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, яку останній написав на ім`я приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу. При цьому, як стверджує позивач, з письмовою заявою до нотаріуса позивач не звернувся тому, що перебував на роботі в м. Києві. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26.06.2019 № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відтак, суд визнає наявність у позивача [PERSON] поважних причин, за яких він до жовтня 2016 року не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, чим допустив пропуск встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поряд із цим, суд зауважує, що заява [PERSON] від 12 жовтня 2016 року про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, яка посвідчена секретарем Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області та зареєстрована в реєстрі за № 234, свідчить про те, що з вказаного часу позивач був обізнаний про наявність складеного на його ім`я заповіту. Крім того, як показав в судовому засіданні позивач, у 2016 році маючи намір оформити права на спадкове майно, він звертався до нотаріуса, який надав [PERSON] консультації щодо встановленого законом порядку оформлення спадкових прав. На виконання ухвали суду про витребування доказів - копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом було надано суду лист, зі змісту якого вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Таким чином, на підставі досліджених судом заяви позивача від 12 жовтня 2016 року та листа приватного нотаріуса встановлено, що позивач не звертався до нотаріальної контори тільки-но дізнавшись про існування заповіту, а зробив це за спливом п`яти років, а саме в лютому 2021 року. Надаючи суду пояснення, [PERSON] стверджував, що перебував в м. Києві на роботі, а тому не мав можливості раніше звернутися до нотаріальної контори. Втім, ані позивач, ані його представник не змогли навести належні обґрунтування поважності причин, за яких [PERSON] з жовтня 2016 року не вчиняв будь-яких дій для оформлення спадкових прав. Відповідні докази суду надано також не було. Суд зауважує на тому, що відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В свою чергу, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮУ від 22.02.2012 № 296/5 передбачає право спадкоємця направити заяву про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку (п. 2.1). Відтак, законодавством передбачено декілька можливостей для реалізації спадкоємцем свого права на подання заяви про прийняття спадщини, шляхом подання відповідної заяви до сільської ради або направлення такої засобами поштового зв`язку. При цьому, в судовому засіданні позивач та його представник не змогли навести поважних причин та надати відповідні докази на підтвердження підстав, за яких з жовтня 2016 року, коли позивач дізнався про наявність складеного на його ім`я заповіту, по лютий 2021 року, [PERSON] не звертався у встановленому законом порядку до уповноважених посадових осіб з заявою про прийняття спадщини. За таких обставин, суд зауважує, що дії позивача у справі не були послідовними та спрямованими на вступ у володіння спадковим майном, доводи позивача про наявність поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, не відповідають обставинам, встановленим в ході судового розгляду та не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом, а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed