Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником будинку [ADDRESS]. З 24 травня 2002 року у вказаній квартирі зареєстровані позивач, його дружина - [PERSON], син [PERSON] та відповідач по справі - [PERSON]. Відповідач в спірній квартирі не мешкає з жовтня 2007 року, він та його сім'я зібрали усі свої речі та переїхали за адресою: [ADDRESS], де і мешкає по теперішній час. Відповідач добровільно виїхала зі спірної квартири, перешкод у користуванні житловим приміщенням позивач йому не чинив. Позивач мусить проводити оплату за комунальні послуги у тому числі і за відповідача, який фактично у житловому приміщенні не мешкає, що створює для нього матеріальні труднощі. З наведених підстав позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] до суду не з'явився. Надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає. В судове засідання відповідач не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день слухання справи. Відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивача та проживає за адресою: [ADDRESS] з 2004 року. Відповідач мешкав за спірною адресою з дружиною до жовтня 2007 року. У 2007 році відповідач виїхав з будинку та проживає за іншою адресою, де саме йому невідомо. Перешкод у користуванні житловим приміщенням позивач не чинить відповідачу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача, проживає за адресою: [ADDRESS] з 1956 року. Позивач та його сім'я проживають за спірною адресою з 1981 року. Відповідач з дружиною та дитиною виїхав з будинку у жовтні 2007 році, на той час їй було відомо, що вони переїхали жити до бабусі у с. Кременна, де зараз проживає відповідач та його сім'я їй невідомо. Перешкод у користуванні житловим приміщенням позивач не чинить відповідачу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач по справі є її сином. За спірною адресою проживає з 1981 року з моменту купівлі будинку, власником будинку є її чоловік - [PERSON], з цього ж часу в будинку зареєстрований відповідач по справі - [PERSON]. У 2007 році відповідач зібрав свої речі та з дружиною і дитиною переїхав у будинок бабусі за адресою: [ADDRESS]. Близько 1,5 року відповідач мешкає з іншою жінкою за адресою: [ADDRESS]. Перешкод для проживання в спірному будинку йому ніхто не створював, виїхав з будинку добровільно, щоб жити окремо своєю сім'єю, йти зніматися з реєстрації не бажає. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд на підставі ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні встановлено, що в жовтні 2007 рокуі відповідач виїхав зі спірного будинку, повернутися не намагався, перешкоди у проживанні в цьому будинку відповідачу не чиняться. Відповідно до договору купівлі - продажу, укладеного 16 квітня 1982 року, житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], що саме підтверджується і свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04 жовтня 2013 року (а.с.27-30) У відповідності з актом обстеження житлово-побутових умов від 16.12.2013 року за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON] за даною адресою не мешкає з жовтня 2007 року по теперішній час. Його речей в будинку немає (а.с.10). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні, відповідач у спірній квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, ніяких доказів про поважність причин відсутності відповідачем суду не надано, що у відповідності зі ст. 405 ЦК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved