Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати між ним та відповідачкою шлюб, зареєстрований 17 листопада 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану по місту Лозівського міського управління юстиції, актовий запис № 374. Позивач посилається на те, що він перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 17.11.2001 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем та буде проживати з нею і після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння, сторони близько двох з половиною років проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, тому подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, прізвище залишити [PERSON]. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], виданим 17.11.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції, актовий запис № 374. Спір про розподіл майна сторонами в суді не заявлений. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із позову вбачається, що сім'я фактично розпалася, близько двох з половиною років сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає можливим залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER], виданого 14.05.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції, актовий запис № 174. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому суд вважає, що після розірвання шлюбу донька буде проживати разом з матір'ю. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спільне життя у сторін не склалося, між сторонами існують неприязні відносини, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved