Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 18.10.2013 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Чернівецької області за актовим записом №08. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Спільним сімейним життям вони прожили до листопада 2013 року. Причиною розпаду їх сім'ї стало те, що вони перестали розуміти одне одного, не знайшли взаємопорозуміння, оскільки у них різні погляди на життя. Відновлювати подружні стосунки не бажає. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідачка відмовилась, і оскільки їх шлюб носить формальний характер, створює їм проблеми, які заважають використовувати їх законні права та позбавляють їх можливості проживати разом, вважає, що його необхідно розірвати. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], який зареєстрований 18.10.2013 року виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Чернівецької області за актовим записом №08. Позивач подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу у його відсутності. Строк на примирення не потрібен. Відповідачка також подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її присутності, позовні вимоги визнала, згідна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на «[PERSON]». У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 18.10.2013 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Чернівецької області за актовим записом №08. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. З листопада 2013 року позивач з відповідачкою проживають окремо, оскільки зрозуміли, що у них різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть, шлюб через органи Державної реєстрації актів цивільного стану в добровільному порядку не розірвали. Примирення не бажають. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між сторонами.

Outcome: approved