Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 23 серпня 1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. На протязі останнього часу спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Сімя з відповідачкою фактично розпалася, проживають окремо, відновлювати подружні відносини вважає за неможливе. За вказаних обставин вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу є неможливим, та суперечить його інтересам, а тому наполягає на його розірванні. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити, судові витрати просив залишити по фактично понесеними ним (а.с.20). Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення (а.с.17). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що 23 серпня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Свердловською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОЛ №104881, виданого повторно 14 червня 2017 року (а.с.5). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В даний час сторони подружні стосунки не підтримують, а тому шлюб має формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, що має істотне значення, і суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, які вказують на те, що сторони шлюбні стосунки припинили, відновлювати сімейні стосунки позивач не бажає, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження його суперечить інтересам позивача, тому\~позов підлягає задоволенню. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідачка визнала позов в повному обсязі, на думку суду визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому у суду є підстави його прийняти, що є також самостійною підставою для задоволення позовних вимог. Про стягнення з відповідачки судових витрат у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України позивач не наполягав, в звязку з чим судові витрати залишити по фактично понесених позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved