Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання посилаючись на те, що він є інвалідом ІІ групи, не працює, отримує пенсію по інвалідності, інших джерел доходів не має. Матеріальне становище тяжке, оскільки постійно змушений витрачати значні кошти на лікування, харчування та комунальні послуги. Позивач має єдиного сина - відповідача по справі, який є працездатним, проте не надає матеріальної допомоги. У зв`язку з цим звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на його утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 11.07.2019 року. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Ухвалою суду від 07.08.2019 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи довічно. Він отримує пенсію у розмірі 1951,37 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.07.2019 року №2227. З матеріалів справи вбачається, що позивач має сина працездатного віку [PERSON] , [INFO] , інших дітей він не має. Відповідно до ч.1 ст.172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Відповідно до даного закону позивач є інвалідом ІІ групи. Судом не встановлено підстав для звільнення відповідача, як сина від утримання батька - непрацездатної особи, обов`язок по утриманню якої покладено на сина згідно статей 201, 202 СК України. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію, яка є єдиним його джерелом доходу, інших дітей не має, а також визнання відповідачем позову, тому суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги за рахунок стягнення аліментів з відповідача, тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Крім стягнення аліментів, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved