Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що на початку 2008 року познайомився з [PERSON] (на той час прізвище останньої [PERSON]) та з травня того ж року вони почали проживати разом як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу: в них був спільний побут, бюджет, вони разом відпочивали, відвідували друзів та родичів. 19.09.2008, тобто під час їх спільного проживання, на імя [PERSON] (далі 1-й відповідач) проте у спільних інтересах за кредитні кошти придбана кімната № 34 у будинку готельного типу по пров. Автострадному, 11 в м. Харкові, в якій вони продовжили проживати разом, як чоловік та жінка, вели спільне господарство та побут і спільними коштами сплачували кредит. 26.07.2013 [PERSON] продав належну йому квартиру [ADDRESS] за 94595 грн., які за спільним рішенням з [PERSON] були витрачені на дострокове погашення кредиту, після чого [PERSON] зареєстрував своє місце проживання в кімнаті № 34 пров. Автострадному, 11 в м. Харкові. З червня 2015 року відносини між [PERSON] і [PERSON] погіршилися, остання переїхала проживати за іншою адресою, а в вересні 2016 року [PERSON] отримав позов [PERSON] (2-й відповідач) про виселення з кімнати № 34 по пров. Автострадному, 11 в м. Харкові яку остання, як виявилось, отримала в дар від [PERSON] згідно договору дарування від 08.06.2016. Позивач, посилаючись на той факт, що кімната № 34 по пров. Автострадному, 11 в м. Харкові є його та [PERSON] спільною сумісною власністю, просить встановити факт його проживання з останньою однією сімєю без реєстрації шлюбу у період з 10.05.2008 по 01.06.2015, визнати за ним право власності на 1/2 частину кімнати № 34 в будинку готельного типу по пров. Автострадному, 11 в м. Харкові та витребувати зазначену частину спірної кімнати з володіння [PERSON] В суді представник позивача на задоволенні позову наполіг та дав пояснення відповідно до викладених в позові обставин. [PERSON] додатково показав, що познайомився з [PERSON] у 2005 році, а приблизно з 2007 року вони почали проживати разом в орендованому житлі як чоловік та жінка. Разом з ними проживала матір [PERSON] [PERSON] Вони разом з [PERSON] купували продукти харчування, мали спільний побут, їздили на відпочинок. В квартирі [ADDRESS], яка придбана за кредитні кошти на імя [PERSON] в їх спільних інтересах, вони проживали з 2008 року по 2015 рік, за виключенням періоду з 2012 року по 2013 рік, коли він мешкав окремо через сварку з 1-м відповідачем. В цей період часу він придбав квартиру по вул. Фісановича в м. Харкові, де зареєструвався 20.12.2012, а її вартість сплачував в розстрочку. Після примирення з [PERSON] він 25.07.2013 знявся з реєстрації за вказаною адресою, продав квартиру, а за рахунок виручених коштів було погашено кредит за квартиру [ADDRESS], де він 19.02.2014 зареєстрував місце свого проживання. Остаточний платіж за кредитним договором за яким [PERSON] отримала кошти для придбання спірного житла, а також деякі чергові платежі він здійснював особисто і у відповідних квитанціях має бути його підпис. В цій квартирі за спільні кошти здійснювався ремонт. Про факт спільного проживання [PERSON] в період з 2012 по 2013 рік з іншим чоловіком, йому відомо, проте ті стосунки не були тривалими і скінчились після їх примирення з [PERSON] Відповідач [PERSON] підтвердила факт знайомства з [PERSON] у 2005 році та показала, що в вересні 2007 року вони вирішили спробувати пожити разом, для чого зняли квартиру у 602 мікрорайоні в м. Харкові. В грудні того ж року вона за власні кошти купила пральну машинку, а [PERSON] холодильник. Вже в лютому 2008 року через сварку вона зібрала свої речі та переїхала до матері, яка знімала квартиру в районі ХТЗ, проте [PERSON] приїздив до неї, просив вибачення і вони знову зійшлись, при цьому стали проживати в квартирі, що знімала [PERSON] Проживаючи разом [PERSON] не приймав участі у оплаті комунальних послуг, у поточному ремонті, між ними постійно виникали сварки. В літку 2008 вони посварились і вдруге розійшлись. [PERSON] вдвох з матірю поїхала на море, де разом вони вирішили придбати квартиру у кредит. Це було можливим, так як [PERSON] займалась підприємництвом, мала власний бізнес. Кредит на житло вона оформлювала на себе і житло придбала тільки для себе, про що й сповістила [PERSON], а враховуючи, що вони продовжили спільне проживання в придбаній квартирі [PERSON] іноді на прохання [PERSON] та за її гроші сплачував черговий платіж за кредитом. Жодного платежу на погашення кредиту власними коштами [PERSON] не робив. Під час їх спільного проживання придбання їжі, оплата комунальних послуг, витрати на відпочинок завжди між ними ділились порівну, тобто кожен за себе платив окремо, спільного бюджету вони не мали. Жодної цінної речі, в тому числі спільно, ними придбано не було. Автомобіль марки «Шевроле» [PERSON] придбав у кредит для власних потреб, за власні кошти і виплачував його самостійно. В червні 2011 року їх відносини остаточно припинились, родичі [PERSON] приїздили та забрали особисті речі останнього. [PERSON] перейшла на іншу роботу, мала достатній заробіток та збільшила сплати за кредитом. Протягом 2011 року вона зустрічалась з [PERSON], з яким спільно проживала, а з січня 2013 року з [PERSON], з яким проживала біля року, проте також розлучились. В цей проміжок часу з [PERSON] вона не підтримувала жодних відносин, хоча останній іноді дзвонив, цікавився справами. Під новий 2014 рік, коли вона ні з ким не зустрічалась і не проживала, [PERSON] приїхав до неї, просив вибачення, у знак примирення запропонував кільце, проте вона не прийняла його. В 2014 році [PERSON] приїхав та сказав, що хоче змінити автомобіль, взявши черговий кредит, проте в нього немає реєстрації, родичі його не реєструють у себе, а без цього кредит оформити він не може і просив, щоб [PERSON] зареєструвала його у себе по пров. Автострадному. Саме це стало причиною реєстрації [PERSON] за вказаною адресою, а не будь-що інше. В лютому 2014 року почав зростати курс долара і вона зайняла у знайомої на роботі 8000 доларів США та 7000 доларів США у батьків, які були витрачені на повне погашення кредиту. Про те, що [PERSON] в 2011 році придбав, а в 2013 році продав квартиру по вул. Фісановича в м. Харкові вона дізналась лише з позову. Після реєстрації [PERSON] в належній їй кімнаті № 34 по пров. Автострадному, 11 жодних відносин між ними не було, вона жила з матірю в одній кімнаті, [PERSON] в іншій, при цьому через поведінку останнього між ними постійно виникали конфлікти. Коли проживати в одній квартирі стало неможливим, вона почала вимагати знятись з реєстрації, проте [PERSON] казав, що йому немає куди йти і він буде проживати за місцем реєстрації. Через це [PERSON] в 2015 році була вимушена зїхати з власної квартири. У вересні 2015 року вона орендувала квартиру на «Салтівці» в м. Харкові, познайомилась з чоловіком за якого в 2016 році вийшла заміж і народила дитину. Не дивлячись на спільне проживання з [PERSON]М протягом певного часу, його реєстрацію в кімнаті № 34 по пров. Автострадному, 11 в м. Харкові відносини між ними не були подружніми, наміру створити сімю [PERSON] не мала, вони не придбали спільно жодної цінної речі, не мали спільного бюджету. Представник відповідачів зазначила, що відносини між [PERSON] та [PERSON] не носили характер, притаманний подружжю, так як кредит для придбання спірного житла брався [PERSON] у власних цілях, його оплата здійснювалась виключно [PERSON] за власний кошт. Сторони не мали планів на майбутнє, не вели спільного господарства, мали окремий бюджет. Відповідач [PERSON] пояснила, що з 2008 року разом з нею проживала її донька [PERSON] та співмешканець останньої [PERSON] За час проживання втрьох витрати на утримання житла, продукти харчування, спільний відпочинок завжди ділились на трьох. Навіть при необхідності відвести товар [PERSON] за місцем призначення [PERSON] видавались гроші на бензин. З червня 2011 по січень 2014 року жодних відносин між її донькою і [PERSON] не було, в той період часу [PERSON] співмешкала з іншими чоловіками. Після придбання її донькою кімнати № 34 по пров. Автострадному, 11 ремонт в ній робився її сином та колишнім чоловіком батьком [PERSON], меблі давались родичами. Ніяких грошей на погашення кредиту [PERSON] не давав, кредит був погашений за її та доньки кошти. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши надані докази встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: 19.09.2008 між ВАТ КБ «Надра» (далі Банк) та [PERSON], яка 21.09.2016 зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Зорова», укладений кредитний договір № 6/4/2008/840-К/843 за яким остання отримала цільовий кредит в сумі 26542,32 доларів США на придбання кімнати № 34 по пров. Автострадному, 11 в м. Харкові під 15,59% річних строком до 12.09.2028, який забезпечений договором іпотеки, укладеним між тими ж сторонами, предметом якого є вказана кімната. Жодного посилання на [PERSON] як на поручителя чи на отримання згоди останнього на укладення даного договору він не містить (а.с. 12-15, 72, 223-226). Того ж дня [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбала кімнату № 34 по пров. Автострадному, 11 в м. Харкові, в якому міститься посилання, що покупець придбає кімнату за особисті кошти, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі та в наступному зареєструвала право власності на неї (а.с. 152-154). На теперішній час право власності на вказану кімнату на підставі договору дарування від 08.06.2016, за яким [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар кімнату № 34 у будинку готельного типу № 11 по пров. Автострадному в м. Харкові, зареєстровано за останньою (а.с. 19-21, 23, 24). У даній кімнаті згідно довідки КП «Жилкомсервіс» від 07.06.2016 зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (останній з 19.02.2014), разом з тим 27.04.2017 Московським районним судом м. Харкова прийнято рішення, яке набрало законної сили, про виселення [PERSON] з вказаної кімнати, яке, як вбачається з довідки Відділу реєстрацій місця проживання у Московському районі м. Харкова від 17.08.2017, виконано (а.с. 22, 161-166). Крім того, матеріали справи містять договір купівлі-продажу квартири від 26.07.2013, за яким [PERSON] передав у власність [PERSON], а остання прийняла у власність квартиру [ADDRESS] за 94595,00 грн. (11839,17 доларів США згідно курсу НБУ станом на 26.07.2013). Зі змісту вказаного договору вбачається, що дана квартира придбана [PERSON] у грудні 2011 року і на час її продажу квартира є обєктом приватної власності продавця та не є предметом спільної сумісної власності подружжя, права третіх осіб на квартиру відсутні (а.с. 16-18). [PERSON] в суді стверджував, а відповідач [PERSON] не заперечувала, що фактично стосунки між ними та спільне проживання розпочались наприкінці 2007 року, проте остання, посилаючись на нетривалий період їх спільного проживання, неодноразові розставання через чисельні сварки, відсутність у неї наміру створювати сімю з позивачем та остаточний розрив відносин в 2011 році і намагання в наступному влаштувати особисте життя, про що свідчать близькі відносини з іншими чоловіками, спростовувала факт подружніх відносин з [PERSON] При цьому зазначила, що під час спільного проживання вони не вели спільне господарство і не мали спільного бюджету, так як жодної цінної речі спільно не придбали, вартість придбаних продуктів харчування, комунальних послуг та витрати на відпочинок завжди сплачували кожен за себе окремо. Про факт купівлі та наступний продаж [PERSON] квартири [ADDRESS] вона дізналась лише з позовних вимог, а кредитні зобовязання щодо спірного житла виконувала самостійно, за власні кошти. З погляду на перелічені письмові докази та пояснення сторін суд вважає твердження [PERSON] щодо розірвання будь-яких відносин з [PERSON] саме в 2011 році, сплати кредиту за спірне житло самостійно і за власні кошти таким, що відповідає дійсності, так як позивач в тому ж 2011 році у особистих цілях придбав власне житло, жодного доказу, який би підтверджував його участь у сплаті кредиту за кредитним договором, укладеним [PERSON]СА., не надав і після припинення відносин з останньою у 2011 році жодних претензій щодо спірного житла не предявляв. При цьому [PERSON], враховуючи розмір доходу у період 2008-2011 років, укладення договору безпроцентної позики від 15.02.2014, мала можливість виконувати кредитні зобовязання самостійно (а.с. 157-160). Факт спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та відсутність такого сторонами доводиться переважно показаннями свідків, в тому числі родичів: так, родичі [PERSON], а саме його племінниці [PERSON] і [PERSON] та сестра [PERSON] показали, що з 2007 року між [PERSON] і [PERSON] виникли стосунки і вони почали мешкати разом. В 2008 році вони у кредит, оформлений на [PERSON], придбали кімнату № 34 по пров. Автострадному, 11 в м. Харкові. Валентин бажав створити повноцінну сімю, завести дітей, тоді як [PERSON], на думку [PERSON], маніпулювала ним, не сприймала серйозно його пропозиції. [PERSON] і [PERSON] кілька разів сходились і розходились, десь протягом року [PERSON] проживав у сестри, потім повернувся до [PERSON]. Після останнього їх примирення в 2014 році [PERSON] продав належну йому квартиру, а за виручені кошти був погашений кредит за кімнату № 34 по вул. Автострадному, 11 в м. Харкові. Саме через необхідність погасити кредит за квартиру, як вважає [PERSON], [PERSON] поновила стосунки з [PERSON]: пообіцяла вийти за нього заміж, народити дитину, зареєструвати його, а останній на її прохання продав свою квартиру і за виручені кошти був погашений кредит. [PERSON], підтвердив показання дружини [PERSON], та додатково пояснив, що після придбання в 2008 році кімнати по пров. Автострадному, 11 допомагав робити в ній ремонт, а після сварки [PERSON] і [PERSON]М перевозив особисті речі останнього до себе. Приблизно в 2012 році [PERSON] пропонував [PERSON] вийти за нього заміж, це було на новий рік, який вони святкували з усіма родичами, проте [PERSON], як вбачається, не бажала цього. Зазначені свідки наполягали на придбанні спірної кімнати в спільних інтересах сторін, підтвердили наявність у [PERSON] наміру створити сімю з [PERSON] та відсутність такого наміру у останньої. Допитані в якості свідків сестра [PERSON] [PERSON] та брат [PERSON] [PERSON] показали, що з 2007 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом, з початку на орендованій квартиру, а після придбання в 2008 році [PERSON] кімнати № 34 по пров. Автостардному, 11 в м. Харкові за вказаною адресою. Ремонт у даній кімнаті не робився, а при необхідності щось підлагодити, це робив чоловік [PERSON], батько або брат [PERSON] Меблі у квартиру, за виключенням придбаного за власні кошти [PERSON] шафи, не купувались, а безоплатно були надані родичами останньої. [PERSON] і [PERSON] неодноразово сварились і розходились, а в період з 2011 по 2014 роки не проживали разом, навіть не спілкувались, так як [PERSON] в цей період часу співмешкала спочатку з чоловіком на імя [PERSON], потім з [PERSON], проте і з ними [PERSON] розходилась. В 2014 році [PERSON], яка на той час проживала з матірю в кімнаті № 34 по пров. Автострадному, 11 в м. Харкові, на прохання [PERSON] зареєструвала його за вказаною адресою, проте проживали вони як сторонні люди, в різних кімнатах. При цьому чоловік [PERSON] влаштував двері та замок в кімнату [PERSON] і [PERSON]. З метою остаточного погашення кредиту за вказану квартиру [PERSON] позичала кошти. Також [PERSON] зазначила, що під час спільного з [PERSON] і [PERSON] відпочинку на морі, вартість орендованого житла, продуктів харчування останні сплачували кожен за себе окремо. Показання родичів сторін з приводу обставин справи суд оцінює критично, не сприймаючи їх такими, що беззаперечно доводять ці обставини, так як вони можуть бути надані з метою захисту як загально родинних інтересів, так і інтересів кожної з сторін. В якості свідків також допитано колишніх колег сторін, осіб, які проживали в сусідніх з ними кімнатах в будинку № 11 по пров. Автострадному в м. Харкові. Так, свідок [PERSON] пояснила, що сторін знає з 2008 року, коли вони оселились в по пров. Автострадному, 11 в м. Харкові, де вона проживає з 2005 року. [PERSON] і [PERSON] вона сприймала як подружжя, спілкувалась з ними по сусідськи, не близько. Кілька разів вони спільно відмічали свята, одного разу їздили відпочивати на річку. Хто саме і за чий кошт придбав кімнату № 34 по пров. Автострадному, 11 в м. Харкові вона не знає, як і те, чи здійснювали сторони спільні цінні придбання у квартиру, проте памятає, як [PERSON] придбав автомобіль і вони разом відмічали цю подію. Протягом року, період часу вона не памятає, [PERSON] і [PERSON] не мешкали разом, [PERSON] в той час проживала з іншим чоловіком. Причини, через які вони розходились, їй не відомі. Валентин в той час в будинку не зявлявся, проте коли зявився, повідомив, що вони з [PERSON] знову разом. [PERSON] показав, що в 2008 році в будинку № 11 по пров. Автострадному в м. Харкові, в якому він проживав, оселились сторони у справі. [PERSON] і [PERSON] він сприймав як сімю, а [PERSON] як тещу [PERSON]. Один до одного [PERSON] і [PERSON] звертались як по імені, так і по батькові. В їх квартирі він жодного разу не був, проте знає, що там робився ремонт, так як завозились будівельні матеріали. Свят спільно з ними не відмічав, більше спілкувався з [PERSON], який як і він є автомобілістом. На початку у [PERSON] був автомобіль «Ланос», а потім він придбав «Шевроле», проте за чий кошт придбались квартира і автомобіль йому не відомо. В 2013 році [PERSON] разом з [PERSON] не проживав. Свідок [PERSON] показала, що знає сторін з 2008 року, коли вони оселились в кімнаті № 34 по пров. Автострадному, 11 в м. Харкові, в якому вона на той час проживала в кімнаті № 11. Хто був власником кімнати № 34 їй не відомо. [PERSON] і [PERSON] вона сприймала як сімю. В гості один до одного вони не ходили, як правило спілкувались на загальній кухні. Приблизно з 2011 по 2014 рік [PERSON] не проживав за вказаною адресою, так як вони розійшлись з [PERSON], а в 2014 році зявився. Аналогічні показання дав свідок [PERSON], при цьому зазначив що [PERSON] і [PERSON] у кімнаті № 34 по пров. Автострадному, 11 в м. Харкові проживали в період з 2008 по 2015, за виключенням 2012 року. З ними також проживала [PERSON], мать [PERSON]. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав, що з [PERSON] знайомий більш ніж 10 років, разом працюють в таксі. В 2009 році він познайомив його з [PERSON] Деякий час вони орендували житло, а потім придбали у кредит кімнату по пров. Автострадному, 11 в м. Харкові. В даній кімнаті свідок жодного разу не був. Приблизно в 2011 році [PERSON] і [PERSON] посварились, не проживали разом біля року, зі слів [PERSON] йому відомо, що у [PERSON] тоді зявився інший чоловік. Приблизно в той час [PERSON] придбав квартиру по вул. Фісановича, 6 в м. Харкові, але коли знову зійшовся з [PERSON], продав її, а виручені кошти були витрачені на погашення кредиту за кімнату по пров. Автострадному, 11. Будучи допитаним в якості свідка [PERSON] дав наступні свідчення: з [PERSON] знайомий з дитинства, вони народились в одному селі, а [PERSON] знає з 2005 року, коли та прийшла працювати в торговий центр, де він був директором. [PERSON] працював таксистом та розвозив товар на своєму автомобілі. В 2007 році під час спільного відпочинку колективу торгового центру у Криму між [PERSON] і [PERSON] завязались стосунки і по поверненню до м. Харкова вони почали проживати разом. Спочатку вони орендували житло по вул. Тимурівців в м. Харкові, потім переїхали в район ХТЗ на квартиру, яку орендувала матір [PERSON] [PERSON] Про їх плани щодо сімї, дітей, одруження йому нічого не відомо, хоча у [PERSON] було бажання одружитись. В 2008 році вони разом приїздили до нього з проханням стати поручителем при укладанні договору кредиту на придбання житла, але він відмовився. В наступному [PERSON] оформила кредит на себе. По вул. Фісановича, 6 в м. Харкові Валентин придбав квартиру після розлучення з [PERSON], а продав її коли вони знову зійшлись і була потреба погасити кредит за кімнату по пров. Автострадному, 11. Свідок [PERSON] показала, що з [PERSON] познайомилась у вересні 2011 року, коли почали працювати на одній фірмі. [PERSON] бачила пару разів, про нього [PERSON] казала як про співмешканця. В лютому 2014 року [PERSON] позичила у неї 8000 доларів США, як пояснила, для погашення кредиту. На підтвердження цього між ним був укладений письмовий договір займу. Кошти були повернуті [PERSON] відповідно до умов договору, у грудні того ж року. Аналізуючи показання даних свідків можна дійти висновку, що вони доводять факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON], який останньою не заперечується, і виходячи з їх змісту, лише сам по собі факт спільного проживання сторін дав свідкам привід казати про наявність між ними відносин, притаманних саме подружжю. Разом з тим, жодний з вказаних свідків не повідомив суду про факти здійснення [PERSON] та [PERSON] значущих придбань рухомого чи нерухомого майна в спільних інтересах, спільного утримання спірної квартири та розпорядження заробленими коштами. Навіть позивач в суді не спростовував тверджень відповідачів щодо відсутності спільного бюджету у [PERSON] та [PERSON] на час їх спільного проживання, що є однією з основних ознак існування між чоловіком та жінкою відносин, притаманних саме подружжю. На підтвердження факту проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] останнім надані спільні фотографії сторін, фотографії, де останні зображені з родичами один одного (а.с. 103-105), разом з тим відповідачка [PERSON] на спростування твердження позивача про їх спільне тривале проживання однією сімєю як чоловіка та жінки надала фотографії з її зображенням на відпочинку з іншим чоловіком у період, який позивач зазначає як час їх спільного проживання (а.с. 201-203). Перелічені фотографії через відсутність ознак, які б свідчили про конкретний час їх виготовлення, не приймаються судом як доказ обставин, що мали місце у конкретні дату та час, разом з тим вони підтверджують як факт спільного проведення часу сторін, так і [PERSON] окремо від позивача. Через ті ж підстави суд позбавлений можливості дати належну оцінку фотографіям спірної кімнати на предмет того, чи здійснювався в ній ремонт, в яких обємах та коли саме (а.с. 197-199, 205, 206). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, відповідно до ч. 2 ст. 21 СК України, не є підставою виникнення у них прав та обовязків подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст. 74 СК України, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сімєю без реєстрації шлюбу, наявності між ними усталених відносин, притаманних подружжю, є, крім іншого, листи ділового та особистого характеру, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного, докази спільного придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про власність), спільні заяви, анкети тощо. Таких доказів позивач не надав, а лише показання свідків з викладених вище підстав не можна вважати достовірними та достатніми доказами того, що як на момент придбання спірної кімнати, так і на момент сплати останнього платежу за кредитом сторони перебували у відносинах, притаманних подружжю, чого вимагає ст. 74 СК України, а саме мали єдиний бюджет, вели спільне господарство, планували своє спільне життя, обговорювали питання фінансового забезпечення. Той факт, що [PERSON] самостійно, за власні кошти придбав та в наступному продав квартиру, придбав автомобіль у кредит, який виплачував самостійно зайвий раз вказує на відсутність між сторонами ступеню звязку, який притаманний саме подружжю. При цьому суд не вважає доведеним й той факт, що кошти, виручені від продажу [PERSON] квартири [ADDRESS] були витрачені на погашення кредиту [PERSON], так як квартира продана ним у липні 2013 року за 94595,00 грн. (11839,17 доларів США згідно курсу НБУ станом на 26.07.2013), тобто більш ніж за пів року до погашення кредиту [PERSON] Отже, підстав для задоволення позову в частині встановлення факту проживання сторін однією сімєю без реєстрації шлюбу суд не знаходить, наслідком чого є й відмова у задоволенні позовних вимог щодо визнання права власності на частину спірного майна та його витребування з чужого володіння як похідних від першої, так як підстави застосування положень ст.ст. 60, 70 СК України, ст.ст. 215, 216, 330, 388 ЦК України відсутні. Враховуючи викладене

Outcome: dismissed