Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~ позовом\~до Державної\~казначейської служби\~та Ірпінського\~відділу поліції\~Головного управління\~Національної поліції\~в Київській\~області про\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої бездіяльністю\~слідчого, посилаючись на те, що 07.11.2015 року ним подана заява про кримінальне правопорушення про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.382 КК України. При цьому 05.03.2018 року [PERSON] подав клопотання щодо надання витягу з кримінального провадження по згаданій справі. Від посадових осіб Ірпінського ВП ГУНП в Київській області дізнався про те, що відомості про кримінальне правопорушення, яке зазначено в його заяві не були внесені до ЄРДР. Тому позивач був змушений звертатися до суду за захистом своїх прав із скаргою на бездіяльність слідчого. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14.05.2018 року задоволена скарга [PERSON] та встановлена протиправна бездіяльність слідчого Ірпінського ВП ГУНП в Київській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, зазначене у його заяві від 07.11.2015 року. Зобов`язано слідчого Ірпінського ВП ГУНП в Київській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, зазначені в заяві [PERSON] від 07.11.2015 року та розпочати досудове розслідування. Позивач стверджує, що йому завдана моральна шкода, яка полягає у глибоких та довготривалих моральних стражданнях, пов`язаних з незахищеністю від свавілля, незаконного невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, зазначене у його заяві від 07.11.2015 року, безумовною втратою у житті позивача щодо неможливості тривалий період життя вільно спілкуватися з своїм рідним сином через явно створені штучні перешкоди, тривалістю бездіяльності уповноважених осіб правоохоронних органів, зокрема, що він не міг реалізувати своє право на розгляд своєї заяви, поданої до Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області, й вимушений був витрачати свій час і свої кошти для поновлення свого права та розгляду своєї заяви в порядку, встановленому кримінально-процесуальним судочинством та із засад розумності, виваженості та справедливості оцінює розмір сатисфакції моральної шкоди у розмірі 5 000,00 гривень, що відповідає тяжкості моральних страждань. Позивач просить: стягнути на свою користь моральну шкоду в розмірі 5\~000.00 (п`ять тисяч) гривень за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України та вирішити судові витрати. Ухвалою суду від 11.02.2019 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому спростовує доводи позивача, та просить відмовити в задоволенні позову, оскільки обставини, викладені в ньому не підтверджуються жодними доказами. Копію відзиву позивач отримав, у встановлений судом строк заперечення на відзив позивач не подавав. Дослідивши письмові матеріали, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2015 року [PERSON] подав заяву про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст.382 КК України. Разом з тим, як встановлено ухвалою Ірпінського районного суду Київської області від 14.05.2018 року, постановленою у справі за № 367/2737/18, слідчим Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області, в порушення вимог\~Кримінального процесуального кодексу України, було вчинено бездіяльність, яка полягала у не внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за заявою [PERSON] . При цьому, вказаною ухвалою Ірпінського районного суду Київської області від 14.05.2018 року, яка набрала законної сили, слідчого (уповноваженого) Ірпінського відділу поліції ГУ НП у Київській області було зобов`язано у відповідності до вимог ч. 1\~ст. 214 КК України\~внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, що викладені [PERSON] у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 07.11.2015 року, а також протягом 24 годин з моменту внесення таких відомостей видати останньому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві від 07.11.2015 року. В свою чергу, відповідно до\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно зі\~ст. 2 ЦК України\~держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. Її в таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах. У відповідності до\~ст. 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. При цьому, шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Разом з тим, за відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174\~цього\~Кодексу). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Пленуму Верховного суду України по справі № 6-440цс16 від 25 травня 2016 року. Так, відповідно до\~ст. 1173 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно зі\~ст. 1174 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. У відповідності до вимог ч.ч.1, 2\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Приписами ч.ч. 3, 4\~ст. 23 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як роз`яснено в п.п. 3,5,9\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року за №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а\~\~також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При цьому, згідно методичних рекомендацій «Про відшкодування моральної шкоди», наданих\~Міністерством юстиції України листом від 13.05.2004 року за №35-13/797, моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді. Таким чином, з огляду на вищенаведені положення законодавства, а також те, що ухвалою суду від 14.05.2018 року, яка набрала законної сили, встановлено протиправну бездіяльність посадових осіб Ірпінського відділу поліції ГУ НП у Київській області, суд вважає, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. 00 коп., завданої йому тривалим очікуванням розгляду його заяви. До такого ж висновку прийшов й Верховний Суд у своїй постанові від 30.10.2018 року, розглядаючи справу № 127/20052/17 та Київський апеляційний суд у своїй постанові від 17.09.2019 року, розглядаючи справу №370/425/19 з аналогічними правовідносинами. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 5, ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved