Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння вказавши, що у 2008 році він будучи фізичною особою підприємцем придбав земельну ділянку з будинком в смт.Старий Салтів, вул.Набережна,12, Вовчанського району, Харківської області. у 2010 році за власні кошти було придбано декілька тимчасових забудов з необхідною інфраструктурою для ведення бізнесу. У 2011 році він подарував будинок із земельною ділянкою колишній дружині [PERSON]. На цей час на території вказаного домоволодіння залишилося його майно, яке необхідно йому для ведення підприємницької діяльності. При розлученні він з дружиною домовилися про те, що він залишає усе своє майно та тимчасові забудови, дружині для отримання прибутку і не буде вимагати від нього сплати аліментів. У 2015 році дружина порушила домовленість та подала до суду позов про стягнення аліментів. Він запропонував [PERSON] повернути своє майно для відновлення бізнесу, щоб мати можливість сплачувати аліменти, але вона відмовилася. Просить витребувати у відповідача із незаконного володіння його майно та стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав просив в задоволенні позову відмовити та вказав, що вони є безпідставними оскільки не надано належних доказів позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши надані докази суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають із наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до липня 2012 року. Після розірвання шлюбу поділ майна не поводився. Власником будинку по вул.Набережна, 12 в смт.Старий Салтів, Вовчанського району, Харківської області є [PERSON] на підставі договору дарування від 16.03.2011 року. Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Пунктами 23, 24 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини 3 статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником будинку та господарських будівель по вул.Набережна,12 смт.Старий Салтів, є відповідач [PERSON]. Позивачем не надано суду доказів перебування належного йому особисто майна на території домоволодіння, яке перебуває у власності відповідача. Відповідно до ст.60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності… . Відповідно до ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Виходячи з викладеного, у відповідача у власності перебуває житловий будинок отриманий нею в дар в 2011 році та майно, яке було набуте в період шлюбу, яким вона користується правомірно. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що майно, яке перебуває в користуванні відповідача [PERSON] є його особистою власністю і перебуває в незаконному володінню відповідача. Надані позивачем накладні на придбання будівельних матеріалів та обладнання не підтверджують права особистої власності позивача на каркасні одноповерхові будинки, басейн, іншого обладнання та будівельних матеріалів, що знаходяться на території домоволодіння відповідача. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], тому вони задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed