Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 04.02.2012 року помер його батько [PERSON], який до дня смерті проживав у с.В.Стратіївка, Тростянецького району Вінницької області. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1,9897га., яка розташована на території Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Згідно Державного акту серії ВН №005905, виданого на ім`я [PERSON], який на даний час втрачено, про що є відповідне оголошення в газеті «Тростянецькі вісті», спадкоємцем щодо майна батька за законом є позивач по справі. Однак у документах, що підтверджують родинний звязок є ряд розбіжностей, зокрема в усіх документах батько записаний [PERSON], а в свідоцтві про смерть [PERSON]. Позивач звернувся до відповідних органів для виправлення помилки, однак йому було відмовлено. Позивач вчасно прийняв спадщину, оскільки постійно до смерті проживав та зареєстрований в одному будинку з померлим. Також звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через недоведеність належності померлому [PERSON] земельної ділянки, в звязку з втратою оригіналу Державного акта на право власності на земельну ділянку. В зв`язку з цим позивач [PERSON] змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 1,9897га., розташовану на території Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що належала [PERSON], який помер 04.02.2012 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу заслухати в його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно померлого [PERSON] за [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АМ № 230630, виданого 06.02.2012 року та зареєстрованого виконкомом Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] помер 04.02.2012 року (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ №294570, виданого повторно 05.02.2015 року, батьками [PERSON], [INFO], записані батько [PERSON]Я та [PERSON]Д.(а.с.8). Згідно копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №005905 встановлено, що земельна ділянка площею 1,9897га в межах згідно з планом, розташована на території Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області належить [PERSON] на підставі Розпорядження Тростянецької РДА від 08.11.2002 року за №186. (а.с.7). Довідка №655 від 24.09.2015 року, видана Гордіївською сільською радою Тростянецького району вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] це одна і та ж особа, який помер 04.02.2012 року. Також зазначено, що спадкоємцем щодо майна [PERSON] є його син [PERSON], інших спадкоємців немає. Він фактично прийняв спадщину, оскільки зареєстрований та проживав разом з батьком в с.В.Стратіївка. по вул.Жовтнева, 132, Тростянецького району Вінницької області. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 1,9897га, розташована на території Гордіївської ради Тростянецького району Вінницької області на підставі Державного акту серії ВН №005905.(а.с.14). Отже судом підтверджено факт родинного звязку між померлим [PERSON] та позивачем [PERSON], як між батьком та сином. Лист-відмова завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори від 01.10.2015 року за №514/02-17 підтверджує наявність спадкового майна після смерті [PERSON], який помер 04.02.2012 року, та право спадкоємця [PERSON] на спадщину, але всилу відсутності правовстановлюючих документів, а саме оригіналу Державного акта на право власності на земельну ділянку, приходить до висновку про неможливість оформлення спадщини(а.с.10). Факт належності померлому [PERSON] земельної ділянки площею 1,9897га згідно Державного акта серії ВН №005905 також підтверджено архівною довідкою №264 від 28.09.2015 року, відповідно до якої зазначено, що [PERSON] дійсно працював в АКПП «Племзавод Дружба» с.Гордіївка(а.с.16), довідкою № 653 від 29.09.2015 року Держгеокадастру у Тростянецькому районі, де зазначено, що [PERSON] був виданий державний акт(а.с12), виписки з погосподарських книг(а.с.17-23). Оголошення в газеті «Тростянецькі вісті» №22(9954) від 20.03.2013 року свідчить про те, що оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] дійсно втрачено(а.с.24-27). Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року при вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно у відповідності до змін редакції ч.4 ст.331 і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства слід застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 3.5 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності ма земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз»яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після смерті [PERSON], та підтверджено належність спадкодавцю Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №005905, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved