Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що він є власником квартири № 2, розташованої за адресом: буд. № 41, вул. Велика Садова, м. Старобільськ, Луганської області. У зазначеній квартирі зареєстровані, але фактично не проживають колишні власники квартири, відповідачі по справі: [PERSON], який мешкає за іншою адресою з 2012 року, та [PERSON], яка мешкає за іншою адресою з 2002 року. Відповідачі не знялися з місця реєстрації проживання самостійно, у звязку з чим позивач [PERSON] не має можливості оформити субсидію на комунальні послуги. Так своїми діями відповідачі [PERSON] та [PERSON] створюють позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні власним нерухомим майном, на підставі чого позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про причини неявки до суду не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Представник відповідача по справі: відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника міськради, не заперечує проти задоволення позовних вимог. На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 13 березня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно з договором дарування квартири (а.с. 7-8) власником квартири № 2, розташованої за адресом: буд. № 41, вул. Велика Садова, м. Старобільськ, Луганської області, є позивач по справі [PERSON] З довідки № 3 від 21.01.2019 р., виданої відділом реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області (а.с. 14) вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі № 2, розташованої за адресом: буд. № 41, вул. Велика Садова, м. Старобільськ, Луганської області, [PERSON] з 2012 року, [PERSON] з 2002 року. Наявність реєстрації в квартирі відповідачів перешкоджають власнику щодо розпорядження своїм майном, на підставі чого суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Судові витрати позивач не просить стягнути з відповідачів, що є його правом, тому судові витрати з відповідачів на користь позивача не стягуються.

Outcome: approved