overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вимогами якого просить виключити відомості про нього як батька дитини, з актового запису №2 від 19 травня 2015 року про народження дитини [PERSON], складеного виконавчим комітетом Горинської сільської ради Малинського району Житомирської області. Зазначив, що з відповідачем по справі перебував у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2012 року від якого мають двох дітей [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Малинського районного суду від 03.10.2014 року їх шлюб було розірвано. Вже після розірвання шлюбу у відповідача народився син [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження записано його. В підготовчому засіданні позивач подав заяву про підтримання позовних вимог, просить виключити з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], запис про нього як батька дитини. Відповідач до підготовчого засідання подала заяву в якій позов визнала та не заперечила щодо виключення з актового запису про народження дитини запис про позивача, як батька дитини. За результатами підготовчого засідання, згідно ст. ст. 200, 206 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем за наявності для того законних підстав, якщо таке визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.136 СК України особа, що записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Як встановлено, сторони з 2012 року по 03 жовтня 2014 рік перебували в шлюбних стосунках. 04 квітня 2013 року в них народилися діти [PERSON] та [PERSON]. Позов про розірвання шлюбу був поданий 03 липня 2014 року, в якому зазначалось, що сторони проживають окремо. 08 травня 2015 року відповідач народила сина [PERSON], якого зареєструвала 19 травня 2015 року у виконавчому комітеті Горинської сільської ради Малинського району, актовий запис № 2. Відповідно до вимог ст. 133 СК України позивач зазначений батьком дитини. За таких обставин суд вважає, що позов про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини є підставним, а тому слід виключити запис про особу позивача як батька дитини з актового запису № 2 про народження [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. На підставі ст. 136 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції (далі: ДВС), третьої особи [PERSON] про звільнення майна з під арешту, яке було описане і арештоване державним виконавцем ДВС за Актом від 12.10.2013р. та постановою виконавця, а саме автомобіль ГАЗ САЗ 3507, державний номер [NUMBER], посилаючись на те, що автомобіль належить йому, а не [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник підтвердили позовні вимоги, пояснивши, що в липні 2010 року [PERSON] продав вказаний автомобіль відповідачу, видав довіреність, але нотаріально не оформив це. 18 квітня 2011 року державним виконавцем був накладений арешт на все майно боржника - [PERSON] за виконавчим листом № 2-1597, та на підставі цього вище вказаний автомобіль 12.10.2013р. був затриманий. Позивач стверджує, що боржник [PERSON] немає ніякого відношення до вказаного автомобіля, який належить позивачу. Представник ДВС в судовому засіданні дав пояснення, що арешт накладений відповідно до закону. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що дійсно продав вище вказаний автомобіль позивачу ще в 2010 році. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідженими у судовому засіданні доказами - технічною документацією, довіреністю, розпискою [PERSON] - підтверджено, що позивач [PERSON] дійсно в липні 2010 року придбав у [PERSON] автомобіль ГАЗ САЗ 3507, державний номер [NUMBER], але нотаріально договір не посвідчив. Відповідно до ст.220 ЦПК України з урахуванням вищевказаного суд визнає право власності [PERSON] на автомобіль ГАЗ САЗ 3507, державний номер [NUMBER], тому що сторони домовились щодо істотних умов купівлі-продажу, відбулося повне виконання договору, але боржник [PERSON] ухилився від нотаріального посвідчення договору. Згідно ст.ст.50, 55 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника може проводиться шляхом його арешту. Проте, йдеться про майно боржника, тобто при арешті, особа що проводить арешт, повинна бути упевнена, що майно належить боржнику. Згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, що вважає, що майно, на яке накладений арешт, належить їй, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення його з-під арешту. В судовому засіданні встановлено, що арештоване майно належать позивачу. Згідно ст.41 Конституції України право власності є непорушним, і ніхто не може бути позбавлений його протиправно. Згідно до ст.ст.387,391 ЦК України власник має право витребувати своє майно та вимагати усунення перешкод в його користуванні. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом відповідно до якого просив суд стягнутим з відповідача грошові кошти у сумі 10 000,00 грн. та судовий збір шляхом зарахування коштів на рахунок у ПАТ «Райфайзен Банк Аваль». Сврої вимоги мотивує тим, що став учасником акції, придбавши у відповідача товару на суму більше 500,00 грн. За умовами акції яка проводилась у магазині відповідача позивач заповнив анкету яка подана для розіграшу сертифікату на суму 10 000,00 грн. Такий сертифікат дозволяє одноразово придбати в будівельносу супермаркеті ТОВ «Олді» товари на суму 10 000,00 грн. зі знижкою у 99,%. 28.06.2015 р. відбувся розіграш 4 сертифікатів та обрано анкету позивача. При пред»явленні позивачем чеку, який вказаний у виграшній анкеті позивача не було визнано переможцем, про що відповідач прийняв відповідне рішення, оскільки разом із чеком не надано паспорту громадянина України особи, яка перемогла. Доводи позивача щодо можливості пред»явлення такого документа протягом 10 хв. не влаштували відповідача. Такі дії відповідача є неприйнятними, оскільки за умовами акції строк пред»явлення паспорта з метою отримання сертифікату не є обмежений. На письмове звернення позивача до відповідача, останній відповіді не надав. За таких обставин [PERSON] і звернувся до суду з позовом для захисту порушеного права. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги та не заперечував щодо зобов»язання відповідача надати йому визначений умовами акції сертифікат. Також надав згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Надав заперечення на позов Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, що зареєстрований між ним та [PERSON], місце проживання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], визначити із матір»ю. Свої вимоги мотивував тим, що 30 січня 1999 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON]. Шлюб у обох перший. Дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON]. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. З грудня 2015 року вони з відповідачкою припинили шлюбні стосунки по тій причині, що мають різні погляди на життя, виховання дитини. Мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Він прийшов до переконання, що зберегти сім'ю неможливо і шлюб необхідно розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що зазначені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши представлені докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 30 січня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного виконавчого комітету м.Кременчука Полтавської області за актовим записом №20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] яке видане 30.01.1999 року. Від вказаного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою по справі [PERSON], що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих осіб, виданою ТОВ «Добробит» 25.02.2016 року за вих..№591/32. Сторони не підтримують шлюбних відносин з грудня 2015 року та з цього часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку із різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині позовних вимог про розірвання шлюбу є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню. Також позивач просить суд ухвалити рішення, яким після розірвання шлюбу визначити місце проживання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] із матір'ю - відповідачкою по справі [PERSON]. Відповідно до ст..160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки, як встановлено судом, сторони по справі, які є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], проживають окремо та неповнолітня [PERSON] досягла чотирнадцяти років, то позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, що зареєстрований між ним та відповідачем. Свої вимоги мотивував тим, що він перебуває у шлюбі з [PERSON], який зареєстровано 18 червня 2011 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького МУЮ. Шлюб у нього перший. Від шлюбу дітей не має. Шлюбно-сімейні відносини між ними були припинені у вересні 2013 році. З вказаного часу вони стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною припинення шлюбно-сімейних стосунків є той факт, що вони з відповідачем різні люди, не можуть знайти спільної мови у вирішенні сімейних питань в наслідок чого виникають постійні непорозуміння. Всі ці обставини призвели до втрати почуттів, любові до відповідача. Сім'я існує формально, тільки на папері, майбутнє їх відносин є безперспективними. Вважає, що поновлювати сімейні стосунки з відповідачем немає ні сенсу, ні бажання. Сім'я розпалась остаточно. Тому він просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, хоча завчасно направив до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши представлені докази встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 18 червня 2011 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №175, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане повторно 03 грудня 2013 року. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Сторони не підтримують шлюбних відносин з грудня 2013 року, проживають окремо. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом відповідно до якого просить визнати незаконними дії та бездіяльність Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», що проявилося в недотриманні положень Податкового кодексу України в частині протизаконного оподаткування нарахованих відсотків на кошти пенсії, незаконного вилучення належних позивачу коштів, невірного обрахування коштів на рахунку; стягнути з ПАТ «Альфа-Банк» на його користь завдану матеріальну шкоду в сумі 183,84 грн.;стягнути з ПАТ «Альфа-Банк» компенсацію завданої моральної шкоди у сумі 10 000,00 грн.; зобов»язати ПАТ «Альфа-Банк» здійснити належний розрахунок по коштам на рахунку № [NUMBER] в рамках обслуговування продукту «Альфа-Банк» за період з квітня 2015 р. по грудень 2015 р.; зобов»язати ПАТ «Альфа-Банк» здійснювати належний розрахунок по коштам по рахунку № рахунку № [NUMBER] в подальшому, починаючи з грудня 2015 р.; зобов»язати ПАТ «Альфа-Банк» надати [PERSON] відомості щодо проведених перерахунків за весь період їх здійснення. Свої вимоги мотивує тим, що 25.02.2015 р. між ним та банком було укладено договір № [NUMBER] у вигляді додатку (як невід»ємної частини) до публічної пропозиції на оформлення договору про комплексне банківське обслуговування продукту «Альфа-Банк». Відповідач відкрив для позивача картковий рахунок № [NUMBER] та випустив платіжну картку Viza Electron. Позивачеві вручено Пам»ятку клієнта, де зазначено, що картковий рахунок відкрито з метою здійснення виплати пенсії та грошової допомоги від Пенсійного фонду України і Фонду праці та соціального захисту населення. Отримавши виписку по рахунку, позивач з»ясував, що банком провадились нарахування та стягнення податку на доходи фізичних осіб та військовий збір на нараховані проценти на всю суму пенсії, яка знаходилась на рахунку, що не передбачено чинним законодавством та завдано матеріального збитку. Такі дії спричинили і моральну шкоду позивачу, яка полягає в тому, що [PERSON] неодноразово звертався до банку з вимогою виправити свої неправомірні дії, у звичному укладі позивача відбулись значні зміни, він був змушений зайнятися юриспруденцією, звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі. Додатково пояснив, що відповідачем не вірно тлумачаться положення Податкового кодексу України, що і призвело до збитків. Відповідач не має бажання належним чином проводити розрахунки з клієнтом, належних пояснень своїм діям відповідач не надає, а тому наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача надав письмові заперечення на позов, де зазначив наступне. У зв»язку із тим, що на рахунок відкритий [PERSON] можуть надходити не тільки кошти, що є пенсією, соціальною допомогою та іншими передбаченими законом соціальними виплатами, а й будь - які інші перекази, а тому у банку відсутні підстави для звільнення від оподаткування доходів у вигляді процентів на залишок коштів на рахунку клієнта. В судове засідання представник відповідача не з»явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином. Суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на його користь на утримання трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на кожну дитину, посилаючись на те, що діти на теперішній час проживають разом з ним, знаходяться на його утриманні, на теперішній час його заробітної плати у повній мірі не вистачає на усі потреби дітей, у догляді за дітьми йому допомагає його мати, відповідачка не надає матеріальну допомогу дітям. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримав. В судове засідання відповідачка [PERSON], не з'явилася, викликалась, що підтверджено поштовими відправленням від 11.11.2014 року, 12.12.2014 року, 10.01.2015 року, 17.02.2015 року, заперечень на позов не надала, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, що в період шлюбу у подружжя: [PERSON] та [PERSON], народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких [PERSON], та матір'ю яких є [PERSON], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Діти проживають разом з батьком, та знаходяться на його утриманні, що підтверджено рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2014 року. Відповідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.04.2014 року шлюб між ними розірвано. Являючись матір'ю дітей відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідачка інших аліментних зобов'язань не має. Згідно п.п.2,3 ч.1,ч.2 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків та інші обставини які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що між сторонами не досягнуто домовленості про розмір аліментних виплат, суд вважає можливим стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. При вирішення питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідачки судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Суд відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON], оскільки [PERSON] не знала про існування заповіту на її ім'я, а під час перебирання старих речей в будинку померлої знайшла заповіт, але на той час вона вже пропустила строк звернення до нотаріальної контори і тому змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились. Через канцелярію суду від представника позивача надійшла заяву, в якій він справу просить розглянути у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач Ковпитська сільська рада Чернігівського району в судове засідання явку представника не забезпечило, надавши суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з представленої копії свідоцтва про смерть, спадкодавець [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина. Як вбачається з матеріалів справи, до спадкового майна належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] Житловим будинком з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] відповідно погосподарських книгах Ковпитської сільської ради № 10 володіла до дня смерті [PERSON] Відповідно до копії наданого заповіту від 10 липня 1999 року, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Згідно з повідомленням Чернігівської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Відповідно до довідки Ковпитської сільської ради Чернігівського району та області № 29/03-08 від 27 січня 2014 року [PERSON] проживала та була зареєстрована на день смерті одна по [ADDRESS] В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач пропустила встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а отже суд дійшов висновку, що позивачеві має бути встановлений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved