Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право на 1/3 частину земельної частки (паю) на території Степанівської сільської ради Борзнянського Чернігівської області після померлого [INFO] батька [PERSON] на підставі заповіту та право на 2/3 частини земельної частки (паю) на території Степанівської сільської ради Борзнянського Чернігівської області після померлої [INFO] матері [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] на підставі ст.535 ЦК УРСР, але юридично її не оформила. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його батько [PERSON] був включений до списку громадян-власників земельних часток (паїв) по КСГП «Десна», він значиться в книзі видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по Степанівській сільській раді Борзнянського Чернігівської області під порядковим номером 139 на отримання сертифіката [NUMBER] на 3,9 умовних кадастрових гектарів. 24 червня 2000 року [PERSON] склав заповіт, в якому сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] заповів [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняли його дружина [PERSON] шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном, оскільки проживала разом зі спадкодавцем за одною адресою на день його смерті, та син [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. На даний час позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказані частини земельної частки (паю) через нотаріальну контору в зв`язку з втратою за життя спадкодавцем відповідного правовстановлюючого документа. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся. Відповідач відзиву на позов не надав, в підготовче судове засідання представника не направив, подавши заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, не заперечує проти позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За змістом положень ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом згідно встановленої черговості має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.535 ЦК УРСР неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . 24 червня 2000 року [PERSON] склав заповіт, в якому сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] заповів своєму сину [PERSON] . Після його смерті спадщину прийняли його дружина [PERSON] шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном, оскільки проживала разом зі спадкодавцем за одною адресою на день його смерті, та син [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. На даний час позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказані частини земельної частки (паю) через нотаріальну контору в зв`язку з втратою за життя спадкодавцем відповідного правовстановлюючого документа. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, одруження, смерть, заповіту, свідоцтва про право на спадщину за законом, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оголошення в газеті про втрату сертифікату на земельну частку (пай), довідками Степанівської сільської ради №№ 453-455 від 19.12.2018р., Борзнянської районної державної нотаріальної контори № 1491/01-16 від 03.11.2020р. та приватного нотаріуса Лукаш Т.М. №№ 143/01-16, 144/01-16 від 02.11.2020р. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), є рішення суду. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Суд визнає право власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування якщо спадкодавець за життя не одержав відповідного сертифіката або помилково не був включений до списку власників (ВС/КЦС, у справі № 396/1683/18-ц, від 17.03.20). За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Як убачається з копії Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та технічної документації до державного акту на право колективної власності на землю серії ЧН № 000015 КСГП «Десна» Борзнянського району Чернігівської області з додатками № 1 та № 2, довідки відділу у Борзнянському районі ГУДЧО № 171 від 10.06.2020р., [PERSON] був включений до списку громадян-власників земельних часток (паїв) по КСГП «Десна», він значиться в книзі видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по Степанівській сільській раді Борзнянського району Чернігівської області під порядковим номером 139 на отримання сертифіката [NUMBER] на 3,9 умовних кадастрових гектарів, проте за життя втратив даний сертифікат. Таким чином, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON] на 1/3 частину земельної частки (паю), цивільна правоздатність якого припинилася, та спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] на 2/3 частини земельної частки (паю), цивільна правоздатність якої припинилася, прийняв спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) спадкодавець за життя втратив, що перешкоджає позивачу оформити право на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе його позов задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому судовому засіданні. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved