overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вказуючи, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. За даним будинком зареєстрований його син - [PERSON], який близько 10 років проживає в АРК Крим і не проживає за місцем реєстрації, тим самим створює для нього незручності в користуванні та розпорядженні власністю, зокрема в оформлені житлової субсиції. А тому, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування будинком за зазначеною адресою та зобов'язати Корецький районний сектор Державної міграційної служби України у Рівненській області зняти відповідача з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не з'явився, але подав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Власником житлового будинку [ADDRESS] є позивач [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 11 вересня 1987 року. Судом встановлено, що в житловому будинку [ADDRESS] відповідач не проживає близько десяти років, точне місце його перебування невідоме. Відповіднодо ч .2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлому разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач добровільно покинув та не проживає в будинку [ADDRESS] більше одного року, суд вважає, що [PERSON] втратив право на користування цим житлом. Що ж стосується вимоги позивача про те, щоб зобов'язати Корецький районний сектор Державної міграційної служби України у Рівненській області зняти відповідача з реєстраційного обліку, то суд приходить до таких висновків. Відповідно до п.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,зняттяз реєстраціїмісця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщення, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням є підставою, згідно вищезазначеного Закону, для зняття його з реєстрації в органах УДМС. У випадку, якщо органах УДМС відмовить позивачу у знятті відповідача з реєстрації, то тоді позивач має право оскаржити ці дії у порядку визначеному Законом. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. А тому, позивачу в цій частині позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вказуючи, що йому та відповідачу на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Йому належить 13/28 частини вказаного домоволодіння. Однак, в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належною йому на праві власності частиною домоволодіння не має можливості, оскільки вона не виділена в натурі. Просить суд припинити право спільної часткової власності та виділити йому в натурі як самостійний об'єкт нерухомого майна належну йому частину домоволодіння, яка складається з наступних приміщень: №№ 2-1- коридор, 2-2 -житлова кімната, 2-3 - житлова кімната, 2-4 - житлова кімната, 2-5 - кухня, 2-6 - санвузол та надвірні будівлі: А-1 - ж.прибудова, пд./А-1 - підвал; а3 - вхідний ґанок, В - гараж; в - сарай; №1 - 1/2 частина огорожі, розташовані в м.Здолбунові Рівненської області по вулиці Тихій, 39. В заяві на ім'я суду представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному об'ємі. Просить розгляд справи провести за його відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій позов визнає повністю, не заперечує щодо задоволення. Просить розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На підставі договору дарування від 17 січня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 53, позивачу на праві власності належить 9/28 частини житлового будинку [ADDRESS] Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 травня 2014 року за [PERSON] визнано право власності на 4/28 частини житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька. Таким чином, позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить 13/28 частини домоволодіння [ADDRESS]. Однак, в повній мірі реалізувати своє право власності на вказану частину домоволодіння позивач не має можливості, оскільки вона не виділена в натурі. Згідно з реальним порядком користування житловим будинком і надвірними будівлями та відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, позивачу належать саме ті приміщення домоволодіння, які він просить йому виділити, припинивши тим самим право спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За таких обставин суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає із відповідачкою, перебуває на утриманні батька. Ними досягнуто згоди на місце проживання дитини. З квітня 2013 року між подружжям припинені сімейні стосунки, вони проживають окремо. Просить: розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 03.05.1996 року; неповнолітню доньку залишити проживати із відповідачкою; судові витрати покласти на нього; копію рішення направити до Московського ВРАЦС ХМУЮ для внесення відомостей до ДРАЦСГ та відмітки в актовому запису про реєстрацію шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, на позові наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася через оголошення в пресі. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] 03.05.1996 року у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 488: зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.4). Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00016448920: [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с.6). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають в цій частині задоволенню. Щодо вимог про залишення проживати неповнолітню доньку із відповідачкою слід зауважити наступне. Стаття 160 Сімейного кодексу України вказує, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Таким чином, враховуючи, що [PERSON], [INFO], досягла 16 років, спору між батьками щодо місця її проживання немає, тому у цих позовних вимогах слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], який мешкає із відповідачкою. Більше 10 років між подружжям припинені сімейні стосунки, вони проживають окремо. Просить розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 23.01.1987 року. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, на позові наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-ВЛ № 143888: 23.01.1987 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 147: зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]) (а.с.4). Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 08.02.2016 року померла його мати [PERSON], у звязку з чим для нього, як єдиного спадкоємця за законом, відкрилася спадщина на гроші, які містяться на банківському рахунку у філії Одеського ОУ АТ «Ощадбанк». До 11.08.2016 року він знаходився у закордонному рейсі, і саме з цієї причини пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини. Вважає поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] надали суду спільну заяву, якою підтримали позовні вимоги та просять розглянути справу за їх відсутності і задовольнити позов на підставі наявних у справі письмових доказів. Від представника відповідача Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області надійшла заява, у якій він зазначив, що проти задоволення вимог позивача не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає даний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.02.2016 року померла мати позивача [PERSON] відповідно свідоцтва про смерть (а.с. 7). Згідно договору №43753315 від 20.04.2015 року [PERSON] відкрила банківський рахунок у філії Одеського ОУ АТ «Ощадбанк», на який внесла грошові кошти (а.с. 13). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом чи заповітом. У статті 1261 ЦК України зазначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] для позивача відкрилася спадщина на грошові кошти, які зберігаються на банківському рахунку. Однак, у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач не звернулася до нотаріальної контори з цього питання. Своїм листом від 16.08.2016 року за вих. №243/01-16 нотаріус порадив позивачу звернутися до суду з питання продовження строку для прийняття спадщини (а.с. 6). Так, з посвідчення особи моряка серії АВ 415287 вбачається, що позивач включно до 10.08.2016 року знаходився у закордонному рейсі, тобто за межами України (а.с. 12). У відповідності з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд визнає зазначену вище причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною, який закінчився 08.08.2016 року, і тому вважає за необхідне задовольнити даний позов у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він купив у [PERSON] гараж [ADDRESS], за який сплатив 25000 грн., про отримання грошей [PERSON] надав розписку. Нотаріально оформити договір купівлі-продажу вони не змогли з причини ухилення від цього [PERSON]. Оскільки фактично умови договору сторонами були виконані, то просить визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS], укладений 23.01.2014 року між ним - [PERSON] та [PERSON]; визнати за ним - [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS]. У судовому засiданні позивач пiдтримав свої позовнi вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязi. Вiдповiдач у судовому засiданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Третя особа - [PERSON] підтримала позовні вимоги. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] на праві приватної власності належить гараж [ADDRESS] на підставі рішення Алчевського міського суду Луганської області від 22.10.2012 року (а.с. 19), право власності на якій належним чином зареєстровано в КП «Алчевське БТІ» за № 38649047 (а.с. 20). 23.01.2014 року [PERSON] та [PERSON] у усній формі уклали договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов*язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов*язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON], як продавець передав у власність [PERSON], як покупцеві, правовстановлюючі документи та ключі від гаражу, а останній у свою чергу сплатив вартість гаражу у розмірі 25000,00 грн., про отримання грошей відповідач надав розписку (а.с. 24). У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся, та визнати право власності за [PERSON] на гараж [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що гараж [ADDRESS] належить [PERSON]. 28 лютого 2014 року він та [PERSON] у письмовій формі уклали договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS]. У рахунок купівлі він сплатив [PERSON] повну суму гаражу у розмірі 24360 грн., про отримання грошей останній надав розписку. Нотаріально оформити договір купівлі-продажу сторони не змогли з причини ухилення від цього [PERSON]. Оскільки фактично умови договору сторонами були виконані, то просить визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS], укладений 28.02.2014 року між ним - [PERSON] та [PERSON]; визнати за ним - [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS]. У судовому засiданні позивач пiдтримав свої позовнi вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязi. Вiдповiдач у судовому засiданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] на праві приватної власності належить гараж [ADDRESS] на підставі рішення Алчевського міського суду Луганської області від 27.05.2013 року (а.с. 6), право власності на якій належним чином зареєстровано в Єдиному реєстрі за № 97317844112 (а.с. 7). 28.02.2014 року [PERSON] та [PERSON] у письмовій формі уклали договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов*язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов*язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON], як продавець передав у власність [PERSON], як покупцеві, правовстановлюючі документи та ключі від гаражу, а останній у свою чергу сплатив вартість гаражу у розмірі 24360,00 грн., про отримання грошей відповідач надав розписку (а.с. 11). У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся, та визнати право власності за [PERSON] на гараж [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що гараж [ADDRESS] належить на праві користування [PERSON] на підставі рішення Алчевського виконкому № 307 від 14.06.1988 року про виділ земельної ділянки міській раді ВСВ та рішення загальних зборів членів гаражного кооперативу від 14.07.1988 року. 19 грудня 2013 року він та [PERSON] у письмовій формі уклали договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS]. У рахунок купівлі він сплатив [PERSON] повну суму вартості гаражу у розмірі 27000 грн., про отримання грошей останній надав розписку. Нотаріально оформити договір купівлі-продажу сторони не змогли з причини відсутності кадастрового номеру на земельній ділянці на якій розташований гараж. Оскільки фактично умови договору сторонами були виконані, то просить визнати за [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS]; визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS], укладений 19.12.2013 року між ним - [PERSON] та [PERSON]; визнати за ним - [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS]. У судовому засiданні позивач пiдтримав свої позовнi вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязi. Вiдповiдач у судовому засiданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до рішення Алчевського виконкому № 307 від 14.06.1988 року про виділ земельної ділянки міській раді ВСВ та рішення загальних зборів членів гаражного кооперативу від 14.07.1988 року [PERSON] належить на праві користування гараж [ADDRESS], що підтверджується довідкою на а.с. 9. [PERSON] за особисті кошти побудував гараж та користувався і володів ним, тому на підставі ст. 331 ЦК України за ним можливо визнати право власності на гараж [ADDRESS]. 19.12.2013 року [PERSON] та [PERSON] у письмовій формі уклали договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов*язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов*язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON], як продавець передав у власність [PERSON], як покупцеві, правовстановлюючі документи та ключі від гаражу, а останній у свою чергу сплатив вартість гаражу у розмірі 27000,00 грн., про що відповідач надав розписку (а.с. 14). У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся, та визнати право власності за [PERSON] на гараж [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що 04.08.2013 позичив [PERSON] кошти в сумі 500000 доларів США, які остання мала повернути до 05.05.2014, проте до теперішнього часу відповідач повернув лише 2700 доларів США, отже залишився винним 497300 доларів США, які позивач просить стягнути на свою користь в гривневому еквіваленті, а саме 10602436,00 грн. До суду представник позивача не зявився, проте надав заяву в якій на позові наполіг та просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача в суді позов визнав в повному обсязі, проти доводів позивача не заперечував. Дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: згідно розписки від 04.08.2013 [PERSON] отримала від [PERSON] позику в розмірі 500000 доларів США, яку зобовязалась повернути до 05.05.2014 (а.с. 9, 16). Як зазначає позивач та не заперечує відповідач останній повернув 2700 доларів США, тобто залишився винним 497300 доларів США, що за курсом НБУ на час складання позову становить 10602436,00 грн. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог у відповідності зі звичаями ділового обігу чи іншими вимогами, які звичайно предявляються. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 ЦК позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленими договором. Враховуючи викладене, беручи до уваги позицію відповідача, суд приходить до висновку про можливість задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved