Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 17 червня 2017 року Харківським міським відділом актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, різні характери, шлюбно-сімейні відносини відсутні, сім`я розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Примирення та збереження сім`ї не можливо і не є доцільним. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] , який на даний час проживає разом з ним. Після розірвання шлюбу просив повернути відповідачці дівоче прізвище [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 17 червня 2017 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , який зареєстрований Харківським міським відділом актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що свідчить свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя. При цьому, статтею 111 Сімейного кодексу України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, яка визначає підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільне сімейне життя подружжя не склалось через різні погляди на життя, різні характери, шлюбно-сімейні відносини припинені, сім`я розпалась остаточно і відновленню не підлягає, спільного господарства подружжя не веде, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, доказів щодо необхідності збереження шлюбу у судовому засіданні не надано та судом не встановлено. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, є недоцільним. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). В тексті позовної заяви позивача зазначив, що дитина на даний час проживає з ним та вважав доцільним визначити місце проживання дитини разом з батьком, однак позовна вимога щодо визначення місця проживання дитини позивачем [PERSON] не заявлена, тому суд вирішує позовну вимогу щодо розірвання шлюбу. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст.ст. 141, 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved