Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивував тим, що він є наймачем квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі також зареєстровані його діти, онуки та відповідач по справі. Позивач зазначає, що син розірвав шлюб з відповідачкою, остання з 2009 року не проживає в зазначеній квартирі, не сплачує комунальні платежі. Комунальні платежі нараховуються згідно з кількістю зареєстрованих осіб, проте відповідач не сплачує зазначені платежі, сімя позивача несе ці витрати самостійно. Будь-яких перешкод щодо користування житловим приміщення відповідачу ніхто не чинить. За таких обставин позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою №58 в будинку № 63 по просп. Космонавтів м.Вінниця та зняти її з реєстрації. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини щодо користування громадянами житлом державного та громадського фонду, прав та обовязків користувачів житлових приміщень, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми мешканцями, щодо порядку визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, які врегульовані відповідними нормами Житлового кодексу УРСР. Статтями 71, 72 ЖК УРСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або член його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» встановлено, що в справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, в осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] - позивач по справі, [PERSON] - донька позивача, [PERSON] - син позивача, [PERSON], [PERSON], [PERSON] внуки позивача та відповідач [PERSON], що слідує з довідки з місця проживання про склад сімї і реєстрацію за №05-21 від 19.09.2016 року (а.с 4). 02.10.2009 року шлюб між [PERSON] (сином позивача) та [PERSON] розірваний, що підтверджується Свідоцтвом сер. 1-АМ №064126 від 04.11.2010 року, виданим Відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 6). Відповідач [PERSON] з 2009 року не проживає в [INFO], однак з реєстраційного обліку не знялась. Факт її не проживання з 2009 року підтверджується актом від 29.09.2016 року, складеними мешканцями даного будинку (а.с.5). Судом не встановлено, що відповідачка зверталась до наймодавця з приводу своєї відсутності, як і не встановлено поважності причин не проживання відповідачки в квартирі [ADDRESS] чи чинення відповідачці перешкод в користуванні житловим приміщенням. Враховуючи, що судом не встановлено чинення перешкод в користуванні відповідачкою квартирою, а також, те, що відповідачка без поважних причин не проживає за місцем реєстрації її постійного проживання, не виконує обовязки по утриманню житла, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині. Щодо вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, то суд звертає увагу, що така позовна вимога є передчасною. Відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, яким визнається втрата особою права на власність чи користування житлом. Зважаючи, що суд прийшов до висновку про втрату права користування відповідачем [PERSON] спірним житловим приміщення, позивач вправі захистити свої права. У разі відмови здійснити зняття з реєстрації відповідача на підставі рішення суду, такі дії можуть бути оскаржені в порядку, встановленому\~КАС України. У звязку з передчасністю заявлення такої вимоги, позов у цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати; якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Зважаючи на неповну сплату розміру судового збору позивачем та часткове задоволення позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial