Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на час навчання. В позові зазначив, що 09.03.1998 року він народився в період шлюбу його батьків [PERSON] та відповідача [PERSON] Відповідач до 09.03.2017 року, тобто до його повноліття сплачував аліменти на його утримання. В даний час він навчається на першому курсі денного відділення у Запорізькому національному технічному університеті на факультеті Міжнародного туризму та управління персоналом за спеціальністю «Туризмонавство». Навчання є платним. У звязку з тим, що він стипендію не отримує, мати надає матеріальну допомогу добровільно, але її не вистачає на навчання, батько будь-якої допомоги не надає, просив стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) батька щомісячно і до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним 23 років. В судове засідання позивач не зявився надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволені позову наполягає у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу без осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши і зясувавши всі обставини справи, суд знаходить позов таким. що підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. 09.03.1999 року народився позивач [PERSON]Р, що підтверджується копією свідоцтва про народження. У свідоцтві про його народження батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). У відповідності до договору № 42-1/288 від 15.08.2016 року про надання освітніх послуг, позивач є студентом Запорізького національного технічного університету (а.с.8). Згідно довідки № 4193 від 01.03.2017 року, [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання за контрактом, спеціальність Туризмознавство, факультет Міжнародного туризму та управління персоналом Запорізького національного технічного університету. Термін навчання 4 роки, стипендію не отримує (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вивчивши усі надані докази у сукупності, беручи до уваги матеріальне положення сторін, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання, як повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі ? частини заробітку (доходу) батька щомісячно і до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним 23 років.

Outcome: approved