Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про визнання її такою, що втратила право на користування квартирою за [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач вказує, що він є власником квартири за [ADDRESS] . У даній квартирі крім нього, також зареєстрована його матір відповідач [PERSON] . Відповідач з листопаду 2015 року не проживає за вищевказаною адресою без поважних причини, не приймає участі в утриманні житла та не цікавиться ним. Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просить визнати відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Матвійчук В.В. позов підтримав, просить його задовольнити та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки. Відзив та заперечення на позов не подавала. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що квартира за [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 15 вересня 2011 року, витягом про державну реєстрацію прав №31323630 від 15 вересня 2011 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №143410078 від 31 жовтня 2018 року. З довідок від 12 листопада 2019 року за №742, від 17 грудня 2018 року за №748 та від 11 лютого 2019 року за №757, виданих ПП «Житлолюкс-Тернопіль» встановлено, що у квартирі за [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] . З актів обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) від 12 листопада 2018 року, від 17 грудня 2018 року та від 11 лютого 2019 року, складених ПП «Житлолюкс-Тернопіль» встановлено, що за адресою [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , але не проживає за вказаною адресою. Відповідач в судове засідання не з`явилася та будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не надала. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником спірної квартири, де зареєстрована [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, що відповідач більше року не проживає у спірній квартирі, не цікавиться квартирою, не приймає участі в її утримані та не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталася. Дане житло залишила добровільно. Вказаними діями відповідач порушує та обмежує права позивача, як власника житла, на користування та розпорядження власністю. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за [ADDRESS] . Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач у судове засідання не з`явилася та не представила суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

Outcome: approved