Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про зменшення\~розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі судового наказу Кодимського районного суду Одеської області у справі №503/1499/17 від 18.08.2017 року з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що внаслідок травми ноги переніс операцію та на даний час йому встановлена ІІІ група інвалідності. Вказує, що в зв`язку з тривалим лікуванням та втратою працездатності, не працює, не являється підприємцем, перебуває на утриманні своїх батьків, в зв`язку з чим просив зменшити розмір стягуваних на утримання неповнолітнього сина аліментів з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 500 грн. щомісяця та звільнити його від сплати заборгованості по аліментах. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає, просила справу розглянути без її участі. До заяви додала докази підтвердження обставин, на яких ґрунтуються її заперечення проти позову. Суд зазначає, що відповідачем не надано документів, що підтверджують надіслання (надання) доказів позивачу, в зв`язку з чим суд не приймає їх до уваги. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи і дослідивши докази суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського РУЮ в Одеській області. Судовим наказом Кодимського районного суду Одеської області у справі №503/1499/17 від 18.08.2017 року з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі зазначеного судового наказу заступником начальника відділу Кодимського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження №54697840. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №54697840 встановлено, що у\~позивача [PERSON] на користь [PERSON] станом на липень 2019 року наявна заборгованість у сумі 9569,50 грн. Із довідки Кодимської міської ради Одеської області №2994 від 09.08.2019 року вбачається, що позивач [PERSON] не працює з 31.07.2018 року. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №037561 [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням терміном до 01.02.2020 року. До правовідносин сторін щодо зменшення розміру аліментів суд застосовує положення ст. 192 СК України. Відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Таким чином, підставами для зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача у даній справі, як платника аліментів, мають бути зміна його матеріального або сімейного стану, а також погіршення стану його здоров`я. Вказаний перелік підстав вичерпний. Після стягнення з позивача аліментів на користь відповідача погіршився його стан здоров`я, позивач визнаний інвалідом 3 групи, що є підставою для зменшення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Разом з тим, згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на погіршення матеріального становища, пов`язане із отриманою ним травмою ноги та набуттям ІІІ групи інвалідності. Суд приймає до уваги вищевказані обставини, однак зазначає, що діючим законодавством встановлений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який відповідно до ч.2 ст. 182 СК України\~не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вимоги позивача про зменшення розміру стягуваних аліментів не відповідають положенням Сімейного кодексу України та інтересам і правам дитини, а тому задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за\~аліментами на користь [PERSON] у розмірі 9569 грн. 50 коп., яка утворилася станом на липень 2019 року, суд дійшов наступних висновків. До правовідносин сторін щодо звільнення від сплати заборгованості за аліментами суд застосовує положення ст.197 СК України. Так, ч.2 ст.197 СК України\~передбачено, що за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Позивачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що зазначені ним у позові обставини є такими, що можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на ті обставини, що з вересня 2017 року внаслідок травми ноги та тривалого лікування він не працював та не мав змоги сплачувати аліменти, тому утворилась заборгованість. Однак, на підтвердження вищевказаних обставин надав суду довідку Кодимської міської ради Одеської області, в якій зазначено, що він не працює з 31.07.2018 року та виписки із медичної карти стаціонарного хворого, із яких вбачається, що позивач після отриманої 30.08.2018 року травми лівої ноги був направлений на стаціонарне лікування, де знаходився в період з 01.10.2018 року по 18.10.2018 року. При цьому з\~наданого розрахунку заборгованості за аліментами, вбачається, що заборгованість виникла із серпня 2017 року. Доказів того, що саме в період коли виникла заборгованість за аліментами позивач тяжко хворів, суду надано не було. Будь-яких інших обставин, що мають істотне значення, та можуть бути враховані судом при звільненні від сплати заборгованості за аліментами, і доказів на підтвердження таких обставин, відповідач суду не надав. Суд же розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зазначені позивачем обставини щодо зміни стану\~здоров`я з 2017 року не є підставою для звільнення від заборгованості за аліментами. Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині звільнення від сплати заборгованості за аліментами є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed