Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання втративши право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Свої вимоги позивач мотивує тим, що є власником квартири [ADDRESS]., що підтверджується відповідним договором дарування від 26 червня 2014 року. Відповідач не проживає за даною адресою вже тривалий час. Зазначене вище негативно відображається на праві позивача володіти, користуватися майном, ускладнює можливість отримання довідок та субсидій на комунальні послуги. З урахуванням наведеного в позовній заяві позивач просить усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON], 1969 року народження втратившим право на користування житловим приміщенням Позивач у судове засідання не з'явилася подав до суду заяву про розгляд справи в його ї відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечив проти постановлення рішення в заочному розгляді справи. Оскільки, відповідач в судове засідання не з'явився, тому зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]., що підтверджується відповідним договором дарування від 26 червня 2014 року та іншими доданими належними доказами по справі . (а.с.7-9) Наданими суду доказами підтверджується, що відповідач не проживає за вказаною адресою, однак, залишається зареєстрованим у квартирі, що завдає позивачу труднощі матеріального характеру, пов'язані з оплатою комунальних послуг та позбавляє його права належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном, що тягне за собою порушення вимог ст.150 ЖК України. (а.с.10) 2 із 2 Крім того, власник майна, а в даному випадку квартири, відповідно до ст. 391 ЦК України може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення не були пов'язані з позбавленням володіння і відшкодування завданих цим збитків. Принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне право користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб визначений ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено. Згідно зі ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Об'єктом власності особи може бути, зокрема житло, житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи суд приходить до переконання, що позов про усунення перешкоди користуванні квартирою обґрунтований і підлягає до задоволення. Судові витрати віднести за рахунок сторін.

Outcome: approved