Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, з огляду на наступне. Між ним та відповідачем було укладено шлюб,16.03.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 16. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя поступово погіршувалось . За роки спільного життя і позивач і відповідач зрозуміли, що є людьми з різними поглядами на світ і шлюб. Сім`я остаточно розпалась, сторони проживають окремо один від одного з 2015 року, не ведуть спільного господарства. Всі можливі засоби примирення було використано, а тому збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. За таких обставин [PERSON] просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Провадження у даній справі відкрито 24.02.2020 р., вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити та покласти на нього судові витрати. Відповідач не скористалась правом надати відзив на позов. Разом з тим в судовому засіданні зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Також вказала, що має бажання і надалі іменуватися прізвищем отриманим в шлюбі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 16.03.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 16. Після реєстрації шлюбу [PERSON] отримала прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучено до матеріалів справи. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як зазначили сторони в судовому засіданні остаточно шлюб розпався з 2015 року, з цього часу позивач та відповідач проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства. В судовому засіданні сторонами не заперечувалось, що збереження шлюбу не буде відповідати як її інтересам так і інтересам дітей. Доказів, які свідчили б про можливість примирення сторін в ході розгляду справи отримано не було. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає як інтересам сторін так і інтересам дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено в судовому засіданні, позивач після укладання шлюбу отримала прізвище чоловіка. В судовому засіданні відповідач виявила бажання і після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем - « [PERSON] ». Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти такі витрати на нього. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved