Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS], та зняти його з реєстраційного обліку. Позов обґрунтовує наступним. Позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. У належній йому квартирі зареєстрований син колишнього власника квартири, [PERSON] В 2004 році відповідач з матір'ю виїхав з квартири, його місце перебування позивачу не відоме. В зв'язку з тим, що відповідач не знявся з реєстрації, позивач не має можливості повною мірою розпоряджатись належним йому майном. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути позов без його участі, позов підтримав. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності громадян. Згідно довідки Таврійської сільської ради від 04.12.2013 № 461, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та не проживає в ній з 2004 року. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких, пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою. В зв'язку з тим, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житлом, позовні вимоги в частини зняття з реєстраційного обліку відповідача не підлягають задоволенню.

Outcome: partial