Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2019року належить квартира [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , особи раніше йому не відомі, які за місцем реєстрації не проживають. Вказані обставини, перешкоджають позивачу у здійснені права користування та розпорядження своїм майном, тому, просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . 18 грудня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Саламатової М.В.з проханням посвідчити копії договору купівлі - продажу квартири, необхідні йому для укладення договорів з комунальними установами міста. Однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії від нотаріуса, який свою відмову пояснив тим , що у зазначеній квартирі прописані дві невідомі позивачу особи [PERSON] та [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, адвокат позивача за договором - Сопін А.С. надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, письмових заперечень (відзиву) суду, щодо позову не надали, з заявою про розгляд справи за їх відсутності до суду не звертались, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Третя особа в судове засідання не з`явилась. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачів про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідачів, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 223 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідачів. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 12.12.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. реєстровий №3965. Право власності позивача на вищезазначену квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , раніше невідомі позивачу особи, які за місцем реєстрації не проживають. Відсутність відповідачів у квартирі [ADDRESS] підтверджується актом про не проживання складеним 23.01.2020року(а.с.12). У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, припинення права власності на квартиру попереднього власника за відсутності відповідного договору з новим власником, за змістом ст.ст. 383, 405 ЦК України та ст.ст. 150,156 ЖК України припиняє право членів сім`ї попереднього власника на користування цим житлом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підтверджені в судовому засіданні належними доказами, у зв`язку з чим позовні вимоги мають бути задоволені шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved