Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою якій вказав, що раніше проживав однією сім`єю з відповідачкою [PERSON] , з якою має спільну дитину дочку - [PERSON] , проте відповідачка [PERSON] ініціювавши розірвання шлюбу, який було розірвано в судовому порядку 13 листопада 2014 року, залишила сім`ю та з тих пір проживає окремо від сім`ї, не цікавиться дочкою, не відвідує її та не приймає ніякої участі у вихованні дочки та її утриманні. Офіційно зареєстроване місце проживання відповідачки в [ADDRESS] , тобто в будинку її батьків, проте фактично [PERSON] співмешкає з іншим чоловіком в [ADDRESS] в його будинку. З моменту розірвання шлюбу і по даний час відповідачка [PERSON] у позивача вдома не з`являлась та ніякого піклування до їх спільної малолітньої дочки [PERSON] не проявляла, не приймала участі у їх вихованні та не надавала дитині будь-якої матеріальної допомоги на її утримання, тобто мати весь час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, хоча має таку можливість і їй ніякі обставини не заважають приймати участь у вихованні дитини. [PERSON] весь час проживаючи разом з дитиною піклувався про її здоров`я, матеріальний стан та добробут з допомогою своїх батьків з якими проживає в одному будинку, забезпечував свою малолітню дочку всім необхідним для її повноцінного життя, навчання та виховання. Відповідачка [PERSON] , тобто мати дитини ніякої турботи про дитину не проявляє, участі у вихованні дитини не приймає. Тому позивач просить суд позбавити відповідача [PERSON] , батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] , внаслідок ухилення її від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час та дату судового розгляду, до суду не з`явилася, подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування Іллінецької РДА у Вінницькій області Буждиган І. П., в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій висновок органу опіки та піклування підтримує у повному обсязі. Суд, розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази приходить до слідуючого висновку. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с. 8) сторони по справі є батьками дитини. Відповідно до копії рішення Іллінецького районного суду Вінницької області № 131/2188/14-ц від 13 листопада 2014 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7). Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітньої [PERSON] проживає зі своїм батьком [PERSON] , дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] , та перебуває на їх утриманні (а.с. 10). Мати [PERSON] участі у виховані дитини не приймає. Відповідно висновку Іллінецької районної державної адміністрації №01.01-23/2636 від 25 листопада 2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] . Згідно ст.164 СК України, батько і мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, остання не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від доньки, виявляє байдужість до власної дитини та взагалі самоусунулась і не спілкується донькою, тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , оскільки це не суперечить інтересам дитини. Суд відмічає, що в даному випадку суд не застосовує ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки аліменти на утримання дочки не стягувались. При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Під час розгляду справи суд враховує, що згідно вимог ст. 148 Сімейного кодексу України, у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за ії згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Відповідно до п.п. 2.13.1 п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Суд, враховуючи той факт, що мати дитини зовсім не приймає ніякої участі у житті дитини, не цікавиться її розвитком, зростанням, зовсім не бачиться з дитиною та не виконує своїх батьківських обов`язків, приходить до висновку, про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] . Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 768, 40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved