Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. В позові зазначив, що 12.06.2017 року з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого йому завдана матеріальна шкода у розмірі 54900,44 грн. У звязку з тим, що страховою компанію йому відшкодовано 31458,32 грн., просив стягнути з відповідача на свою користь залишок у розмірі 23442,12 грн., 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, яка полягає у порушенні душевної рівноваги, душевних стражданнях, неможливості використовувати автомобіль за призначенням, порушенні нормального способу життя, а також просив відшкодувати витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. та судовий збір у розмірі 1280 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позову з підстав, викладених у позові, просили про його задоволення. При цьому позивач пояснив, що дотепер автомобіль не відновив, вважає, що той суми, яку визначив експерт ТОВ «Бриллиант Авто», на ремонт не вистачить. Відповідач позов не визнав та пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталася з його вини, але заперечує проти задоволення позову з підстав його недоведеності. Представник третьої особи суду пояснив, що страхова компанія свої зобов'язання за договором страхування виконали у повному обсязі, виплатила позивачу [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 31458,32 грн. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач є її чоловіком. Після пошкодження належного їм автомобіля їх життя кардинально змінилося. Автомобіль придбали для потреб сім'ї, а саме: возити дитину до дитячого садка, медичної установи, а літом для відпочинку на море. У відсутності автомобіля виникають певні незручності. Чоловік страждає на цукровий діабет, після ДТП стан його здоров'я погіршився, при хвилюванні у нього постійно підвищується цукор у крові. З цього приводу він перебував на стаціонарному лікуванні. Вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, свідка, дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.06.2017 року о 19-35 годині [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по пр. Моторобудівників, 15, при зміні напрямку руху, не переконавшись, що це буде безпечно, здійснив зіткнення із припаркованим автомобілем [NUMBER], власником якого є [PERSON], чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП автомобілі пошкоджено, травмованих немає. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні зазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 14). Відповідно до калькуляції № 3924 від 05.10.2017 року, складеної товариством з обмеженою відповідальністю «БРИЛЛИАНТ АВТО», вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], складає 54900,44 грн. (а.с. 7-21. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER] застрахована у ПрАТ «СКА «Арсенал Страхування» за полісом № АК/6299152. ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 31458,32 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку [PERSON] від 13.10.2017 року (а.с. 16). Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якої завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі, якій з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Приписами ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За положенями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки завдана позивачу шкода сталася з вини відповідача, а різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, складає 23442,12 грн. (54900,44-31458,32), саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При вирішенні питання про розмір моральної шкоди суд виходив з глибини душевних страждань, яких позивач зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна, ступеня доведеності та вимог розумності і справедливості. Відповідно до вимог ст. ст. 133, 137 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають також витрати, пов'язані зі сплатою судового збору і правової допомоги, які підтверджуються квитанцією від 27.10.2017 року, додатковою угодою до договору про надання правової допомоги від 15.10.2017 року, актом прийняття-передачі виконаних робіт від 26.10.2017 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру від 26.10.2017 року (а.с. 39-41).

Outcome: approved