Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 06.02.1999 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння щодо спільного проживання, виховання дітей та побуту. Зазначає, що між ними постійно виникали конфлікти, які призвели до припинення шлюбних стосунків та спільного проживання. Протягом останніх трьох років проживають окремо, вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у підготовчому засіданні, заявлений позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.\~114\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] та Джеря (дівоче прізвище - Щепкіна) [PERSON] зареєстрували шлюб 06 лютого 1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 6. Прізвище після одруження: чоловіка та дружини Джеря, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БВ № 015699, виданим 06 лютого 1999 року Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про їх народження. Судом встановлено, що сторони тривалий час сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я не проживають. Відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст.ст.24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved