Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначив, що 20. 11. 2014 року померла його мати [PERSON], яка за життя у 2006 року склала заповіт на його ім.»я. Спадкове майно складається з житлового будинку № 23 по вул. Курортна в м. Бердянську і земельної ділянки загальною площею 0,484 га, яка розташована під цим домоволодінням. З 2010 року у звязку з похилим віком матері він став постійно мешкати з нею по вул. Курортна, 23, здійснював постійний догляд за нею до самої її смерті, проте зі свого місця реєстрації не знявся. Після смерті матері вважав себе єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який на час її смерті постійно проживав разом з нею, тому не звернувся до нотаріуса протягом шести місяців після смерті матері. Після сплину 6 місячного строку він звернувся до нотаріуса, але не зміг надати доказів факту постійного проживання з померлою, у звязку з чим нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини. Тому просить встановити факт постійного його проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини по вул. Курортна, 23 в м. Бердянську, а також визнати за ним право власності на житловий будинок № 23 по вул. Курортна в м. Бердянську Запорізької області і на земельну ділянку площею 0,0484 га в порядку спадкування за законом після смерті матері. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги і просить задовольнити. Представник відповідача територіальної громади м. Бердянська до суду не явився, про день слухання справи сповіщений, в заяві проти позову заперечував. Свідки [PERSON] і [PERSON] суду пояснили, що з 2010 року і на день смерті матері [PERSON] разом зі своєю сім»єю мешкав в будинку своєї матері по вул. Курортна, 23 в м. Бердянську, крім нього у його матері є ще донька, старша за [PERSON] Вислухавши представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч. 3 цієї ж статті спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] зазначив, що на час смерті своєї матері мешкав по вул. Курортна, 23 в м. Бердянську в будинку, що належав померлій на праві власності, але реєстрація місця його проживання згідно паспорту громадянина України по вул. Белінського, 46 в м. Бердянську. Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30. 05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до глави 6 ЦПК України така справа повинна розглядатись у окремому провадженні. Якщо позивач звернувся до суду з позовом в порядку позовного провадження він повинен був діяти у відповідності до розяснення Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16. 05. 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Так в них, зокрема, зазначено, що главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. У разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, позивачем повинна була бути надана відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, чого ним зроблено не було. Крім того, в судовому засіданні виявлено, що після смерті [PERSON] є спадкоємиця першої черги за законом, яка вказана позивачем не була і позивачем не обгрунтовано усунення її від прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не ґрунтуються на законі, а отже, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed