Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка діє від свого імені та імені неповнолітньої [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про визнання осіб, такими, що втратили право користування житлом посилаючись на те, що з 19.09.1992 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний в 2006 році, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 21.03.2006 року, що видане [PERSON] Від шлюбу з відповідачкою вони мають вже повнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Також відповідачка має неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], стосовно якої запис про його батьківство зроблено у відповідності до ч .2 ст. 122 СК України, хоча в дійсності батьком дитини є інший чоловік, з яким відповідачка підтримувала нетривалі фактичні шлюбні стосунки з 2005 року. В період шлюбу з відповідачкою, згідно ордеру № 95 від 01.04.1994 року [PERSON] на їх сімю з трьох осіб, фірмою «Обрій» була виділена кімната № 95 площею 23,2 кв.м. в гуртожитку, що розташований в м. Черкаси, вулиця Одеська 14а. З того часу він та їх дочка [PERSON] зареєстровані за цією адресою, а з моменту народження в 2006 році також зареєстрована - [PERSON], що підтверджено довідкою КП « Соснівська служба утримання будинків» від 06.12.2014 року. В звязку з припиненням нашого шлюбу та утворенням відповідачкою фактично іншої сімї, вона за власного ініціативою в 2012 році виїхала з кімнати в гуртожитку та поселилася разом з неповнолітньою дитиною до співмешканця [PERSON] в його житловий будинок в селі Будище Черкаського району, вулиця Братів Іщенко 122. Дочка [PERSON] навчалася в м. Києві, а тому за нею у відповідності до ст. 71 ЖК України зберігалося житло в спірному приміщенні, тобто в кімнаті № 95 гуртожитку № 14а по вулиці Одеській в м. Черкаси. В даний час повнолітня дочка [PERSON] знайшла собі роботу в м. Києві. Він постійно проживає в [INFO] та сплачує комунальні послуги за користування цим житлом, що підтверджується відповідними квитанціям. Відповідачка фактично створила нову сімю і користується житлом в будинку свого співмешканця [PERSON], кімнатою в гуртожитку як житлом вона не цікавиться. Отже, відповідачка має свою нову сімю і проживає разом з фактичним чоловіком в іншому місці, тобто за власним бажанням змінила своє постійне місце проживання. Місцем постійного проживання неповнолітньої [PERSON] також є місце проживання її матері. Факт не проживання відповідачки підтверджується актом, складеним з участю сусідів від 12.01.2014 року, справжність підписів яких засвідчено КП « Соснівська СУБ». Також цей факт підтверджується довідкою № 3 Будигценської загальноосвітньої школи від 13.01.2015 року, в якій зазначено, що [PERSON], навчається в школі з 01.09.2012 року, а отже, підтверджує, що відповідачка разом з неповнолітньою дитиною також проживає в селі Будище з 2012 року. Таким чином, відповідачка разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] без поважних причин не проживає в кімнаті № 95 гуртожитку № 14а по вулиці Одеській в м. Черкаси з 2012 року, за власною ініціативою змінила своє постійне місце проживання і мешкає разом зі своєю сімєю в іншому місці, ніякого звязку з гуртожитком і з ним не підтримує, належних їй речей не має, не приймає участі в оплаті комунальних послуг, тобто вона разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] можуть бути визнані особами, що втратили право користування житлом в кімнаті гуртожитку. Просить суд визнати [PERSON] та неповнолітню [PERSON], [INFO] особами, що втратили право користування кімнатою № 95 гуртожитку № 14а по вулиці Одеській в м. Черкаси. 30.06.2015 року [PERSON] скерував до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд визнати [PERSON] та неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] особами, що втратили право користування кімнатою № 95 гуртожитку № 14а по вул.. Одеській в м. Черкаси. В судовому засіданні позивач та його адвокат підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач та її адвокат в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд в позові відмовити. Заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 19.09.1992 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний в 2006 році, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 21.03.2006 року. Від шлюбу сторони мають вже повнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Також [PERSON] має неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], стосовно якої запис про батьківство [PERSON] зроблено у відповідності до ч .2 ст. 122 СК України, хоча в дійсності батьком дитини є інший чоловік, про що і не заперечувалося відповідачкою в судовому засіданні. В період шлюбу, згідно ордеру № 95 від 01.04.1994 року [PERSON] на їх сімю з трьох осіб, фірмою «Обрій» була виділена кімната № 95 площею 23,2 кв.м. в гуртожитку, що розташований в м. Черкаси, вулиця Одеська 14а. Відповідно до частини 2\~\~ст. 64 ЖК України\~\~до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.\~\~ З того часу [PERSON] та дочка [PERSON] зареєстровані за цією адресою, а з моменту народження в 2006 році також зареєстрована - [PERSON], що підтверджено довідкою КП «Соснівська служба утримання будинків» від 06.12.2014 року. В судовому засіданні встановлено, що в звязку з припиненням шлюбних відносин між сторонами та утворенням відповідачкою фактично іншої сімї, [PERSON] за власною ініціативою в 2012 році виїхала з кімнати в гуртожитку та поселилася разом з неповнолітньою дитиною до співмешканця [PERSON] в його житловий будинок в селі Будище Черкаського району, вулиця Братів Іщенко 122. 17 лютого 2015 року [PERSON] народила ще одну дочку [PERSON], яку, як зясувалося в судовому засіданні, зареєструвала без згоди [PERSON] в кімнаті №95 по вул. Одеська, 14а в м. Черкаси, даний факт не заперечувався відповідачкою в судовому засіданні. Статтею 9 ЖК України\~\~визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві\~\~користування житлом інакше як на підставах і в порядку, передбачених законом.\~ У відповідності до п. 2\~ст. 3 СК України\~дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли вона спільно з ними не проживає. Частиною 2\~ст.18 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що члени сім,ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.\~\~\~ Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~\~визначено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї\~\~\~\~разом з батьками або в сім'ї одного з\~них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.9\~\~\~\~Конвенції про права дитини - Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.\~\~\~\~Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до\~ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства»\~діти\~члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користування займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до\~ст. 29 ЦК України,\~ст. 160 СК України\~місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Із змісту ст.ст. 3,4 Конвенції про права дитини вбачається, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження. Реєстрація неповнолітньої дитини за місцем реєстрації одного з батьків не протирічить п.2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів. Крім того, у відповідності до\~ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. [PERSON], в судовому засіданні стверджував що не являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], однак відповідно до копії свідоцтва про народження дитини він являється батьком неповнолітньої [PERSON]. Оскільки [PERSON] є неповнолітньою та не може вибирати де їй проживати та відповідно до ст. 160 СК України її місце проживання є місцем проживання її батьків або одного з них тому суд вважає, що неповнолітня [PERSON] з поважних причин не проживає в спірній квартирі. В звязку з наведеним, позовні вимоги в частині визнання дитини [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування кімнатою № 95 по вул. Одеській в м. Черкаси не підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] фактично створила нову сімю з [PERSON], та з 2012 року проживає в його помешканні в с. Будище. Від [PERSON] [PERSON] народила дочку [PERSON]. Факт не проживання відповідачки підтверджується актом, складеним з участю сусідів від 12.01.2014 року, справжність підписів яких засвідчено КП « Соснівська СУБ». Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт не проживання [PERSON] в спірній кімнаті, та пояснили, що з 2012 року вона проживає в с. Будище з своїм співмешканцем від якого має дитину. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що [PERSON] не являється батьком [PERSON], та те що вона була зареєстрована без його згоди, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині про визнання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] такими,\~що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою - м. Черкаси, вул. Одеська, 14а кім. 95. На підставі викладеного,

Outcome: partial