Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» - про стягнення суми страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог позивач при зверненні до суду посилався на те, що 22.08.2013 мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки VOLKSWAGEN LT35, номер державної реєстрації [NUMBER], який оформлений по генеральній довіреності на батька позивача - [PERSON], який на момент здійснення ДТА був за кермом автомобіля. Згідно постанови Андрушівського районного суду Житомирської області від 06. 11. 2013 року визнано винним у вчиненні вищезазначеного ДТП [PERSON], водія автомобіля марки Легковий ЗАЗ 1102, номер державної реєстрації [NUMBER]. На даний момент автомобіль позивача зареєстровано згідно реєстраційного талону [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER]. Оскільки відповідальність заподіювана шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ4223491 застраховано у ВАТ НАСК «Оранта», до 04. 10. 2013 року, позивачем була подана заява про виплату страхового відшкодування та ряд інших документів у страхову компанію ВАТ HACK «Оранта», останній документ по даній справі, а саме постанова суду від 06 листопада 2013 року був поданий страховику 18.11.2013 року, однак по даний час ані письмового повідомлення, ані страхового відшкодування позивачем отримано не було. В зв'язку із зазначеним позивач вважаючи свої права порушеними, з урахуванням уточнень, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 13 047,85 грн. та пеню за час прострочення зобов'язання в сумі 3704,62 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про задоволення позову. ВАТ НАСК «Оранта» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки представника відповідача суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 22.08.2013 мала відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль марки VOLKSWAGEN LT35, номер державної реєстрації [NUMBER], який оформлений по генеральній довіреності на батька позивача - [PERSON], який на момент здійснення ДТА був за кермом автомобіля. Згідно постанови Андрушівського районного суду Житомирської області від 06. 11. 2013 року визнано винним у вчиненні вищезазначеного ДТП [PERSON], водія автомобіля марки Легковий ЗАЗ 1102, номер державної реєстрації [NUMBER] (а.с. 5). Вбачається, що на даний час автомобіль [PERSON] зареєстровано згідно реєстраційного талону [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER]. Так, як відповідальність згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ4223491 застраховано у ВАТ НАСК «Оранта», до 04. 10. 2013 року, [PERSON] була подана заява про виплату страхового відшкодування та ряд інших документів у страхову компанію ВАТ HACK «Оранта». Згідно розрахунку ВАТ НАСК «Оранта» страхового відшкодування від 22. 11. 2013 року вбачається, що сума страхового відшкодування становить 13 047,85 грн. (а.с. 7). Вбачається, що останній документ, а саме постанова суду від 06 листопада 2013 року був поданий страховику 18.11.2013 року, однак по даний час ані письмового повідомлення, ані страхового відшкодування позивачем отримано не було, чим порушено права позивача, на що слід зазначити наступне. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Обов'язковий страховий ліміт - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов страхування. Згідно вимог ст.. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичною особою, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що [PERSON] було визнано винною у вчиненні ДТП, яке відбулось 22. 08. 2013 року (а.с. 5). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди особа, яка застрахувала свою відповідальність зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що позивач звернувся до страховика із повідомленням про страховий випадок з метою виплати страхового відшкодування, однак відповіді не отримав. Згідно розрахунку ВАТ НАСК «Оранта» страхового відшкодування від 22. 11. 2013 року вбачається, що сума страхового відшкодування становить 13 047,85 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 13 047,85 грн. є обґрунтованою, доведеною та такою що підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 3704,62 грн., слід зазначити наступне. У відповідності із частиною першою статті 992 ЦК України, у разі не сплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати стра ховик зо бо в'я за ний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. При пи са ми час ти ни 36.5. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування ци ві ль но-пра во вої відпо ві да ль но сті власни ків наземних транспортних засобів» передбачена від по ві да ль ні с ть за кожен день про стро чення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з ви ни стра хо вика осо бі, яка має пра во на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з роз рахунку под ві й ної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нара хо ву ється пеня. Суд, перевіривши розрахунок позивача, вважає його вірним, а відтак приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача пеню за час прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 3704,62 гри ве нь. З урахуванням задоволення позову, у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України, суд вражає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved