Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі - продажу він являється власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] В зазначеному будинку у якості члена сім`ї зареєстрований відповідач, який є сином позивача. Після реєстрації шлюбу відповідач переїхав на постійне місце проживання до [ADDRESS] При переїзді на інше постійне місце проживання він забрав все своє майно. Таким чином, відповідач не проживає у будинку, що належить позивачу, протягом 10 років без поважної причини. В добровільному порядку знятись з реєстрації відповідач відмовляється. Через те, що відповідач зареєстрований у будинку, що належить позивачу на праві власності, позивач змушений проводити оплату комунальних послуг з урахуванням відповідача, а також кожне півріччя при виписці палива на побутові потреби змушений збирати додаткові документи, які підтверджують відсутність відповідача. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] Позивач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав. Просив позов задовольнити, справу розглянути за його відсутності. У випадку неявки відповідача у судове засідання просив розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення по справі. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки до суду не повідомив. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивач просив провести заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно із договором купівлі-продажу від 05 серпня 1986 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2-2498 та зареєстрованим в БТІ м.Тореза, реєстровий №702 від 07.08.1986 року (а.с.6-7) позивач - [PERSON], є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] Згідно із домовою книгою для прописки громадян, які проживають у будинку [ADDRESS], за вказаною адресою з 28.10.2003 року по теперішній час зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.8-10). Згідно акту від 30.11.2013 року, складеному депутатом Розсипненської селищної ради від першого виборчого округу, [PERSON], [INFO] року народження, зареєстрований за адресою [ADDRESS] За вказаною адресою не проживає з 2003 року по теперішній час, майна, що належить [PERSON], [INFO] року народження, на праві особистої власності в будинку немає (а.с. 16). Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна). Згідно із ст.ст. 319,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований, як член сім'ї власника - син, у будинку [ADDRESS], що належить [PERSON], [INFO], на праві власності. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає у будинку, який належить на праві власності позивачу, більше року, участі в оплаті житлово-комунальних послуг, пов'язаних з проживанням у вказаному будинку, не приймає. В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили, що позивач своїми діями заважав праву проживання, і відповідач був змушений залишити житлове приміщення, в якому зареєстрований, та яке належить позивачу на праві власності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved