overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2011 року, в якому у них народився син [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначив, що за період спільного подружнього життя відповідач проявила себе з негативної сторони, самоусунулася від обов»язків матері та дружини. Зароблені ним гроші витрачала на власні потреби, на зауваження реагує агресивно, з приводу чого між ними часто виникали сварки. Крім того, відповідач веде розпусний спосіб життя. А тому, вважає, що за таких обставин шлюб існує формально, його подальше збереження є неможливе, та просив суд такий між ними розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримав повністю. При цьому, суду пояснив, що в наданий судом термін сторони примирення не досягли. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце такого була повідомлена у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подала. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 25 січня 2011 року Пилипченською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 25 січня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 01. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, відповідач фактично самоусунулася від виконання своїх материнських обов»язків, не займалася вихованням сина, фактично залишила сім»ю. Тривалий час сторони разом не проживають, порозуміння та примирення досягти не можуть, наміру зберегти шлюб позивач не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 7 липня 2011 року. Від шлюбу дітей не мають. Поряд з тим, зазначив, що після укладення шлюбу сімейне життя між ними не склалось, часто виникають конфлікти. А тому, оскільки через органи ДРАЦС відповідач шлюб розірвати відмовляється, посилаючись на недостатність часу, позивач вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливе, і просив суд такий між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, щодо розірвання шлюбу заперечила, посилаючись на те, що на даний час не має, де проживати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії I-ИД № 120951, виданого повторно 11 вересня 2015 року Мушкатівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 07 липня 2011 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 04. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Олещук». Внаслідок того, що сторони не змогли дійти згоди щодо спільного проживання, їх шлюб фактично почав носити формальний характер шлюбні стосунки не підтримують, спільних інтересів не мають, проживають в одному помешканні проте, спільне господарство не ведуть. Відносини між ними є неприязними, порозуміння досягти не можуть. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2006 року. Від шлюбу мають двоє дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначив, що на протязі останніх трьох років, сімейне життя між ними погіршилось, вони стали чужими людьми, почали виникати постійні сварки на грунті непорозумінь, що віддалило їх. Часто очевидцями їхніх суперечок ставали діти, що могло негативно вплинути на їх психічний стан та розвиток. На даний час сімейні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть. За таких обставин вважає, що шлюб набрав формальних рис, і подальше його збереження є неможливим, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Позивач у підготовче судове засідання не прибув, в поданій до суду заяві просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач подала до суду заяву, згідно якої вказала, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, позов визнала, розгляд справи просить провести без її участі, крім того, просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 01 жовтня 2006 року Устянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 01 жовтня 2006 року в Устянській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 5. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу мають двоє дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі з подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. У наданий судом строк, сторони примирення не досягли. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь - чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.10.1999 року, шлюб зареєстрований Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 280. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, у зв`язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя не має. Просив суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, відзиву не надала, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280-289 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 02.10.1999 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя та місце проживання дітей відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 1984 року. Від шлюбу мають дітей, які є повнолітніми. Поряд з тим, зазначив, що з часом їх подружні відносини погіршилися. Дружина почала зраджувати йому у подружній вірності, через що між ними часто виникали сварки. На даний час хоч і проживають в одному будинку, проте стали чужими людьми. Будь-які почуття до відповідача як до жінки, в нього відсутні, спільного господарства не ведуть. Через органи РАЦС відповідач шлюб розірвати відмовляється. Шлюб набрав формальних рис, що суперечить його інтересам, вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв»язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у її відсутності до суду не подала. Як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД № 384304, виданого 02 вересня 1984 року Комунарівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], 25 серпня 1962 року нарордження, зареєстрували шлюб 02 вересня 1984 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 12. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Сокирко». Від шлюбу мають дітей, які є повнолітніми. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть хоч і проживають в одному будинку. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2010 року. Від шлюбу мають двоє дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачем. Поряд з тим, зазначив, що за їх спільною домовленістю виїжджав на роботу за кордон. Але коли повертався, помітив, що ставлення дружини до нього змінилося. Весною 2018 року коли перед Пасхою повернувся додому, то довідався від людей, що дружина йому зраджує в подружній вірності, що підтвердила і сама дружина. Після чого забрав свої речі та перейшов жити до своєї матері, де проживає по даний час. За час окремого проживання, ніхто із них не намагався відновити подружні відносини. За таких обставин вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Позивач у підготовче судове засідання не прибув, в поданій до суду заяві просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в зал судового засідання не прибула, подавши до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 067934, виданого 02 вересня 2010 року Іване Пустенською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 02 вересня 2010 року у Іване Пустенській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №3. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Демянів». Від шлюбу мають двоє дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачем. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 1995 року, в якому у них народилось двоє дочок, які на даний час є повнолітніми. Поряд з тим, зазначив, що сторони з 2015 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть та не мають спільного бюджету. Причиною розпаду сім`ї стала подружня зрада дружини, на грунті чого у них виникали сварки та непорозуміння. За таких обставин вважає, що шлюб став носити виключно формальний характер, і подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати, оскільки відповідач через орган РАЦС шлюб розривати відмовляється. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Чепесюк О.В. позов з підстав наведених у ньому підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні показала, що наведені позивачем у позовній заяві обставини не відповідають дійсності, так як будинок. в якому вони проживали не залишала з доброї волі - фактично рідні чоловіка вигнали її. З того часу разом з чоловіком не проживала, хоча спілкувались. Знає, що на даний час він зустрічається з іншою жінкою, проте, вважає, що їх шлюб можна зберегти. За таких обставин, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 02 червня 1995 року Кудринецькою сільською радою, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 02 червня 1995 року у Кудринецькій сільській раді, про що складено відповідний актовий запис № 4. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині « [PERSON] ». Від шлюбу мають двох дочок, які на даний час є повнолітніми. Також судом встановлено, що сторони з 2015 року подружні відносини не підтримують, проживають окремо. Не мають на вихованні неповнолітніх дітей, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідач є обізнаним про те, що позивач проживає з іншою жінкою. Протягом періоду окремого проживання наміру зберегти шлюб сторони не висловлювали, будь-яких заходів щодо цього не вживали. Доказів, які б стверджували наведені відповідачем обставини, суду надано не було, не здобуто таких і в ході судового розгляду. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.12.1999 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Нова Каховка Херсонської області, актовий запис № 377, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, у зв`язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя не має. Просив суд шлюб розірвати. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явився, надали до суду заяву, в якій просили справу розглядати в їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечували. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу та ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечувала, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ч.4, ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 04.12.1999 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, більше року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх диітей. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved