Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Згідно наказу № 448/к від 16.08.2918 р. позивач був прийнятий на посаду менеджера (управителя) в роздрібній торгівлі непродовольчими товарами ТОВ «Аванта кадрові рішення» з надання послуг компанії Xiaomi H.K.Limitet та між сторонами був укладений строковий трудовий договір № 160818-1. Надання позивачем послуг компанії Xiaomi H.K.Limitet обумовлена договором № ОТ-96 від 02.07.2018 р., укладеного між даною компанією та відповідачем. За умовами трудового договору дата закінчення роботи позивача була 01.07.2019 р., однак після закінчення терміну його дії трудові відносини фактично тривали і жодна із сторін не вимагала їх припинення. 01.03.2021 р. позивач захворів і знаходився на лікарняному до 12.03.2021 р. включно. 18.03.2021 р. позивач отримав поштове відправлення від відповідача з наступними документами: особова картка працівника від 17.08.2018 р., наказ № 26-К від 15.03.2021 р. про припинення трудового договору за угодою сторін від 15.03.2021 р., два екземпляри угоди про припинення трудових відносин сторін, підписані роботодавцем, трудову книжку із внесеним записом про звільнення позивача з займаної посади за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, копія розписки про отримання трудової книжки та зразок заяви про звільнення за угодою сторін. Разом з тим, позивач своєї згоди на звільнення за угодою сторін не надавав і жодної заяви з цього приводу роботодавцю не подавав. Позивач вважає звільнення незаконним , в сам наказ про звільнення протиправним. За таких обставин позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ № 26-К Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванта кадрові рішення» від 15.03.2021 р.; поновити [PERSON] на посаді менеджера (управителя) в роздрібній торгівлі непродовольчими товарами Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванта кадрові рішення» з надання послуг компанії Xiaomi H.K.Limitet з 16 березня 2021 р.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванта кадрові рішення» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 березня 2021 року до дня винесення судом рішення про поновлення на роботі. Провадження у справі відкрито 12.04.2021 р., відповідно до положень ст.ст. 19, 274 вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представником відповідача подано заяву про часткове визнання позову. Представник ТОВ «Аванта кадрові рішення» зазначив, що відшкодування позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу має відбуватися за період з моменту звільнення до 08.08.2021 р., коли позивача дізнався, або міг дізнатись про поновлення його на роботі. На виконання позовних вимог [PERSON] директор Товариства видав наказ № 70-к від 05.08.2021 р. про поновлення позивача на посаді з 15.03.2021 р., яким скасовано наказ № 26-к від 15.03.2021 р. про його звільнення. Також в наказі зазначено про внесення змін до трудової книжки [PERSON] та виплату позивачу середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив задовольнити. Пояснив, що в наказі № 70-к від 05.-8.2021 р. зазначено про поновлення позивача на роботі, проте 2021 р. від Товариства надійшла заява з проханням якомога швидше з`явитися на робочому місці у м. Києві, в той час як робоче місце позивача знаходилось у місті Дніпро. Крім того, останні виплати здійснювались позивачу у березні 2021 р. у сумі 120 824,099 грн. і більше жодних виплат не вчинялось, що свідчить про не поновлення [PERSON] на роботі. Дану обставину підтверджує також і вимога відповідача про повернення коштів, що була надіслана позивачу коли він хворів. Представник відповідача пояснив, що Товариством належним чином повідомлено позивача про його поновлення на роботі, а факт неотримання ним листа і його повернення за закінченням терміну зберігання залежав від волевиявлення самого адресату. З моменту належного повідомлення працівника про його поновлення на роботі прогул втрачає характер вимушеності. Вимоги ж в частині скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді не є предметом спору через видачу наказу № 70-к 05.08.2021 р. Також зазначив, що відповідачем не оспорюється розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] , яка вказана у відповідному розрахунку, долученому до позову. Вислухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши наявні докази та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено і не заперечується учасниками процесу, що 16.08.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванта кадрові рішення» та [PERSON] було укладено строковий трудовий договір № 160818-1, за умовами якого позивача прийнято на роботу на посаду «Менеджер (управитель) в роздрібній торгівлі продовольчими товарами». Дата закінчення роботи - 01.07.2019 р. Також не оспорювалась сторонами та обставина, що після закінчення строку дії строкового трудового договору, трудові відносини між позивачем та відповідачем фактично тривали, оскільки жодна із сторін не вимагала їх припинення. Під час перебування на лікарняному (листок тимчасової непрацездатності серія АДН № 508872) позивач отримав від ТОВ «Аванта кадрові рішення» наказ № 26-к від 15.03.2021 р. про припинення трудового договору за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Підставою припинення трудового договору є, відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, угода сторін. Як пояснив представник позивача, [PERSON] свою згоду на звільнення за угодою сторін не надавав, угоду про припинення трудових обов`язків не підписував. Зазначені представником позивача обставини не спростовувались представником ТОВ «Аванта кадрові рішення». Разом з тим, як свідчать надані представника відповідача докази, 05.08.2021 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванта кадрові рішення» видано наказ № 70-к яким скасовано наказ № 26-к від 15.03.2021 р. про звільнення [PERSON] за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України; [PERSON] поновлено на посаді менеджера (управитель) в роздрібній торгівлі непродовольчими товарами з 15.03.2021 р. Наказ № 70-к від 05.08.2021 р. направлений відповідачем в адресу зареєстрованого місця проживання позивача: [ADDRESS] . Представник позивача зазначає, що права [PERSON] при звільненні було порушено і підлягають поновленню шляхом вказаним в позові. В свою чергу представник відповідача, не заперечуючи відсутність станом на 15.03.2021 р. такої підстави для звільнення як угода сторін, вважає що заявлені вимоги мають бути задоволені частково. За положеннями ч. 1 ст. 233 КЗпП України Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. Беручи до уваги обставини встановлені під час розгляду справи суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] відбулось з порушенням вимог чинного законодавства. Зважаючи на те, що вимоги [PERSON] в частині скасування спірного наказу та поновлення на посаді виконано відповідачем, підстави вважати, що на день розгляду справи в цій частині права позивача порушено - відсутні, а тому приходить до висновку, що в цій частині позов задоволенню не підлягає. З іншого боку до правовідносин, які виникли між сторонами мають бути застосовані положення ч. 2 ст. 235 КЗпП України, відповідно до яких при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Так, роботодавець поновив права позивача, проте, що не заперечується представником Товариства і підтверджується відомостями Пенсійного фонду України щодо застрахованої особи, долученими до матеріалів справи представником позивача, середній заробіток за час вимушеного прогулу [PERSON] нараховано не було. Виходячи з обставин справи, вимушений прогул позивача тривав з дня звільнення до дня поновлення на посаді - 05.08.2021 р. При обчисленні розміру середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу суд виходить з п.10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02. 1995 року № 100. Так, розмір середньоденної заробітної плати за розрахунком позивача, і з цим погодився представник роботодавця, становить 1968,25 грн. Отже зважаючи на те, що вимушений прогул тривав 97 робочих днів, на користь [PERSON] з ТОВ «Аванта кадрові рішення» підлягає стягненню середній заробіток у розмірі 190 920 грн. 25 коп. За положеннями ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах проприсудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial