Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті матері [PERSON], [INFO] року відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] та земельні ділянки площею 4.7085 га кадастровий номер [NUMBER] та площею 0.2214 га кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області. Позивач та відповідач, як діти померлої, являючись спадкоємцями першої черги за законом у встановлений законом шестимісячний строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON] Позивач зазначає, що відповідач під час хвороби матері ухилялася від надання їй допомоги, кошти на придбання ліків не надавала, не приймала участі в догляді за хворою, не цікавилась її здоров»ям, не надавала допомоги по догляду, коли мати потребувала сторонньої допомоги та догляду, не відвідувала її, усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки, зволікала своїми обов'язками, передбаченими законом, не приймала участі в похованні матері. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд усунути відповідача по справі [PERSON] від права на спадкування. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити та пояснив суду, що померла [INFO] року [PERSON], була матір»ю сторін. В кінці 2015 року мати потрапила до лікарні, де відповідач її відвідувала. Після лікарні матір в безпорадному стані привезли до дому, відповідач біля двох тижнів відвідувала матір, готували їй їжу по черзі із дружиною позивача. Коли сестра почала приносити матері жирні продукти харчування, то він сказав їй, що будуть з дружиною готовити їжу самостійно. Пояснив, що дійсно попрікав сестру, що та приносить матері жирні харчі. Останні 1 рік 3 місяці, які передували смерті [PERSON], сестра позивача, яка є відповідачем по справі, до матері, яка була в безпорадному стані, не з'являлась. Мати її чекала, хвилювалась за неї. З проханням надати допомогу, до відповідача не звертався, оскільки сестра знала, що мати є лежачою та хворіє, крім того, відносини сторін між собою склалися не дуже добрі. Потім позивач вказав, що звертався до сестри за допомогою, але відповіді не отримав. Витрати на поховання матері, відповідач не несла, вважає, що він добросовісно виконував синівські обов'язки. Також зазначив, що мати отримувала пенсію в розмірі 1200-1300 грн. та прибуток за оренду землі, які він витрачав на її ж користь та в її інтересах, однак вона мала потребу в матеріальній, моральній та фізичній допомозі. [PERSON] не просила, щоб до неї прийшла відповідач, також не просила останню про надання матеріальної допомоги. Представник позивача в судовому засіданні просила суд задовольнити заявлені вимоги [PERSON] та пояснила, що відповідач, повинна була надавати допомогу матері, яка в силу свого віку та хвороби перебувала у безпорадному стані. [PERSON] самоусунулась від надання матері матеріальної, моральної підтримки, тоді як її допомога була для матері необхідна. Саме на позивача лягла ноша по догляду за матір»ю, який потім і здійснював поховання матері без участі відповідача. В судовому засіданні відповідач позов не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову та пояснила, що сторони по справи є дітьми померлої [INFO] року [PERSON] Коли мати перебувала у лікарні, то разом із дружиною брата по черзі чергували біля неї, купували ліки. Після матір в безпорадному стані, з лікарні, привезли додому, невістка сказала, що чергувати біля матері немає потреби, тому відповідач приносила матері їсти та ліки. Потім через неприязні відносини із дружиною чоловіка, яка кричала на відповідача та висловлювала своє неподобство з приводу харчування матері, вимушена була не ходити до останньої. Відповідач мала бажання провідувати матір, про стан матері дізнавалася від сусідів, від позивача, які говорили, що все з матір'ю добре. Тому була впевнена, що за матір»ю здійснюється належний догляд. За допомогою для матері, позивач до неї не звертався. На поховання матері допомоги не надавала, оскільки усім необхідним було забезпечено. Зазначила, що умисно від догляду за матір»ю не ухилялась, мала бажання ходити до неї до останнього дня. Матеріально останній рік не мала можливості допомагати, оскільки не працює. Вважає, що мати не потребувала матеріальної допомоги, оскільки позивач належно доглядав за нею. Представник відповідача в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позову, оскільки сторонами не заперечувався той факт, що під час перебування [PERSON] у лікарні, відповідач та дружина позивача по черзі доглядали за бабусею. Коли останню привезли додому, між сторонами сталося непорозуміння, та склалися неприязні відносини. Дії позивача та його дружини були направлені на усунення відповідача від догляду за матір»ю, що говорить про відсутність умисного ухилення відповідача від надання [PERSON] допомоги. Відповідач лише тривалий час, вимушено, через сварки із позивачем та його дружиною, не надавала матері допомоги. Належний, необхідний та достатній догляд за матір»ю сторін, яка перебувала у безпорадному стані, здійснював позивач. Зазначене вказує, що бабуся не потребувала сторонньої допомоги від інших спадкоємців, оскільки позивач все необхідне їй надавав. Вказане не є підставою для усунення [PERSON] від спадкування. Вислухавши позивача, відповідача, їх представників, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]І, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного. Так, з матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] Миколаївської області та земельних ділянок площею 4.7085 га кадастровий номер [NUMBER] та площею 0.2214 га кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області (а.с. 5, 13-15, 16-30). За своє життя спадкодавець заповіту не склав, а тому відповідно до ст. 1233 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON] та [PERSON] Сторони по справі прийняли спадщину належним чином, своєчасно звернувшись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON], які є онуками спадкодавця, відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] Вказані факти сторонами не заперечувались та підтверджено матеріалами спадкової справи № 2-2017 (а.с. 72-100). Сторонами не заперечувався той факт, що відповідач купувала для матері, яка перебувала у лікарні, ліки. Таке підтверджується копіями чеків (а.с. 49-51) В силу вимог ч. 3 та ч. 5 статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Аналіз даних норм закону свідчить, що суд при вирішенні таких справ повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві утримання та допомоги, так і факт перебування спадкодавця у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Тобто лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину. Як роз'яснено у п. 6 постанови Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України (далі - СК). Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього, та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Так, свідок [PERSON], дружина позивача, в судовому засіданні показала, що померла [PERSON] була її свекрухою, яка проживала у своєму будинку, поряд із будинком її та позивача. Остання з 2010 року хворіла, та саме з цього часу відповідач ніякої допомоги не надавала. Останні 1 рік 3 місяці, які передували смерті [PERSON], її донька [PERSON], до матері не приходила. Коли свекруха знаходилась у лікарні, відповідач навідувала матір, однак усі необхідні ліки купував син покійної та вона особисто. Після лікарні, [PERSON] перебувала у своєму будинку. Коли стало важко за нею доглядати, свідок звернулася за допомогою до відповідача, однак остання приносила свекрусі жирні продукти харчування, а потім зовсім перестала приходити до матері. Свідок зазначила, що [PERSON] отримувала від неї та позивача все необхідне, догляд за нею здійснювали належним чином. Позивач звертався за допомогою до відповідача, однак остання не приходила до матері. Покійна не бажала бачити [PERSON] Свідок [PERSON] суду показала, що вона постійно допомагала сім»ї позивача по догляду за бабусею. Останні 1,5 років, що передували смерті [PERSON], остання була лежачою та потребувала стороннього догляду. За вказаний період жодного разу не бачила біля бабусі відповідача. Догляд за померлою здійснював [PERSON] та його дружина [PERSON] Все, що необхідно було бабусі, вона отримувала від останніх. Свідок вказала, що відносини між позивачем та відповідачем склалися не дуже добрі. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що як йому відомо, останні 1.5 місяці за [PERSON] доглядав позивач, при цьому відповідача він не бачив, хоча часто бував у гостях позивача. Бабуся була лежачою, за собою самостійно доглядати не могла. Вона завжди була доглянута, охайна. Позивачем надавалось все їй необхідне. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відносини [PERSON] з її дітьми були добрі. В 2016 році, коли остання перебувала у лікарні, свідок там же бачила невістку [PERSON] та відповідача, які по черзі доглядали за хворою. Після лікарні [PERSON] продовжувала проживати у своєму будинку, який розташований поруч із будинком позивача, однак за нею потрібно було доглядати. Відповідач тоді приходила до матері, однак дружина позивача її вигнала через неприязні відносини, що склалися між ними, а саме з причини того, що відповідач приносила матері не дієтичні продукти харчування. [PERSON] отримувала пенсію та мала два земельних паї, тому вистачало грошей і їй самій і її дітям. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що коли [PERSON] знаходилася в лікарні, то за нею доглядали як позивач, так і відповідач, потім біля неї чергували відповідач та дружина позивача. Після лікарні бабусю привезли до її ж будинку, біля якого поруч розташований будинок позивача. Тоді ж відповідач та невістка бабусі продовжували по черзі доглядати за [PERSON] Потім до свідка до дому зі слізьми прийшла [PERSON] та поскаржилась, що невістка відправила її від матері, оскільки та принесла не таку їжу, а коли та в черговий раз прийшла до матері, то її не впустили до неї. Відповідач говорила, що була б у неї можливість, забрала б матір жити до себе. Після даного випадку, за бабусею доглядав її син та невістка. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що [PERSON] була його бабусею. Після лікарні її, лежачу, забрали до дому, де останнім часом за нею доглядала дружина позивача. Коли приходив до бабусі, що було не часто, то [PERSON] біля неї не бачив. Бабуся не просила, щоб до неї прийшла її донька [PERSON] Бабуся була доглянута, нічого іншого не потребувала, оскільки все необхідне у неї було. Дружина позивача скаржилась, що до баби не приходить її донька [PERSON], хоча після смерті баби, дружина позивача говорила йому, що за життя баба була проти того, щоб відповідач до неї приходила. Як встановлено судом, та не заперечувалось сторонами, що померла [PERSON] була особою похилого віку, хворіла, проживала у власному будинку, отримувала пенсію в розмірі 1200-1300 грн., та мала у власності дві земельні ділянки, з яких отримувала прибуток у вигляді орендної плати. Останній раз, як вказав позивач, отримала біля 20000 грн. прибутку за оренду належної [PERSON] землі. Судом також встановлено, що на час смерті спадкодавець [PERSON] через похилий вік та важку хворобу перебувала у безпорадному стані і такі обставини сторонами не оспорюються. В силу положень ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що позивач не надав суду будь-яких переконливих та об'єктивних доказів на підтвердження факту ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю, а саме доказів, які б підтверджували її винну поведінку, яка б свідчила, що спадкодавець дійсно потребувала допомоги у зв'язку із безпорадним станом, зверталася за допомогою до відповідача, а остання відмовила у наданні такої допомоги, суд приходить до висновку, що відсутні передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог. Пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зводяться до того, що позивач піклувався про свою матір [PERSON], забезпечував їй всі належні умови, в той час, як відповідач не надала при цьому жодної допомоги. Обставин, які б свідчили про умисне ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги саме від неї, відповідача, свідки не наводили. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] саме через неприязні відносини із дружиною позивача вимушена була не приходити до хворої матері. Доводи позивача, підтверджені показаннями свідків, про те, що він, проживаючи разом з матір'ю, надавав їй необхідну допомогу, не стосуються предмету доказування у цій справі, оскільки позивач повинен довести факт ухилення відповідача від надання матері, яка перебувала у безпорадному стані, допомоги, потребу у такій допомозі від відповідача та можливість її надавати. Посилання позивача на те, що відповідач за життя не відвідувала спадкодавця та не надавала йому допомоги, не може бути підставою для задоволення позову про усунення відповідача від права на спадкування, оскільки у справі відсутні докази потреби спадкодавця у такій допомозі і звернення за допомогою та ухилення відповідача від її надання, а тому лише факт відсутності допомоги спадкодавцеві є недостатнім для задоволення позову. Посилання позивача на те, що він зазнав матеріальних витрат в зв'язку з утриманням та похованням матері, не мають юридичного значення для вирішення даного спору, оскільки вказані обставини тягнуть наслідки передбачені ст. 1232 ЦК України, а не усунення від права на спадкування. Оскільки в задоволенні основних вимог позову відмовлено, відповідно до ст. 88 ЦПК України, вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивача сплаченого судового збору задоволенню не підлягають

Outcome: dismissed