Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті батька залишилось спадщина у вигляді житлового будинку. 27 червня 2014 року він звернувся до Звенигородської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та була заведена спадкова справа. 10 лютого 2015 року постановою державного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. 03 листопада 1989 року батько позивача [PERSON] за договором купівлі-продажу придбав старий будинок по [ADDRESS]. У 1990 році батько зніс старий будинок і на його місці побудував новий житловий будинок, однак дозвіл та проектну документацію на нове будівництво не отримував. Будівництво нового будинку було здійснено на тій самій земельній ділянці, яка перебувала у користуванні батька та розташована по [ADDRESS]. Правовстановлюючі документи на новий будинок та господарські споруди [PERSON] не оформив. Разом з тим, 25.03.2003 року [PERSON] зареєстрував своє місце проживання у новому будинку, підключив та користувався у новому будинку електричною енергією та телефонним зв'язком. Новий будинок з господарськими спорудами є завершеним будівництвом, яке відповідає законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача Звенигородської міської ради Черкаської області також не з'явився в судове засідання. Подали до суду заяву, в якій визнають позовні вимоги та просять розглянути справу без участі їх представника. Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком позивача [PERSON] був [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 5, 6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] вчасно звернувся до Звенигородської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 27 червня 2014 року була заведена спадкова справа №263/2014. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. Постановою державного нотаріуса від 10 лютого 2015 року позивачу було відмовлено в оформленні спадщини в зв'язку відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок (а.с.7) Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 376 ЦПК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 03 листопада 1989 року спадкодавець [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок загальною площею 11,80 кв.м., що розташований в [ADDRESS] на земельній ділянці, закріпленій за колгоспом (а.с. 8) У 1990 році [PERSON] зніс старий будинок та на його місці побудував новий житловий будинок загальною площею 67,60 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] ( а.с. 9). Правовстановлюючий документ на житловий будинок по [ADDRESS] у спадкодавця [PERSON] відсутній, оскільки будівництво вказаного будинку він проводив самочинно на земельній ділянці, яка перебувала у його користуванні. З довідки відділу Держземагенства у Звенигородському районі Черкаської області від 14.01.2015 року вбачається, що [PERSON] користувався присадибною земельною ділянкою, але не приватизував її та державний акт на право власності не отримав (а.с.15). 25.03.2003 року [PERSON] зареєстрував своє місце проживання у новому будинку, що підтверджується копією паспорта (а.с.16-17). Також [PERSON] підключив та користувався у новому будинку електричною енергією та телефонним зв'язком, що свідчить про здійснення [PERSON] повноважень власника (а.с. 18, 19). Таким чином, суд приходить до висновку, що у спадкодавця [PERSON] було право вимоги визнання за ним права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яке в спадок перейшло до його сина [PERSON] З технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] виготовленого Черкаським об'єднаним бюро технічної інвентаризації 05.01.2015 року на замовлення позивача вбачається, що домоволодіння складається з житлового будинку з прибудовою А-1 загальною площею 67,60 кв.м., який складається з: веранди площею 22,70 кв.м, житлової кімнати площею 22,90 кв.м, кухні площею 17,60 кв.м., ванної кімнати площею 4,40 кв.м.; погреба Б; сараю В; огорожі №1 (а.с. 9-13). Згідно висновків районних служб санітарно-епідеміологічної та пожежно-техногенної безпеки при забудові будинку та господарських будівель по [ADDRESS] не порушені державні будівельні норми та держані санітарні правила (а.с. 27, 29). Згідно з роз'ясненнями Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області від 03.03.2014 року № К-130/01-10 будівлі і споруди, що збудовані до 5 серпня 1992 року не підлягають прийняттю в експлуатацію. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних(садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських(присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Враховуючи вищевказані обставини, суд приходить до висновку що житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON], який помер [INFO]. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON], однак не може отримати спадкове майно в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, суд вважає за можливе захистити його право шляхом визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно [PERSON], а саме житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS]. Судові витрати за заявою позивача не стягуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved