overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму еквівалентну 36000 доларів США, що складає 442692 грн.. В судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги, та просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] сумму еквівалентом 36 000 доларів США, що складає згідно довідки НБУ станом на 14.11.2014 року 560 160,00 грн. Представник позивача в судове засідання з'явився та підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню у повному обсязі. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено,та не заперечується сторонами по справі, що 12.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики відповідно до якого[PERSON].. передав, а [PERSON] . прийняв грошові кошти в сумі 36 000 доларів США взявши на себе обов'язок повернути гроші в строк до 12.09.2012 року. На підтвердження укладання договору позики та умов [PERSON] надав позивачу розписку написану власноручно ( а. с. 3). Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно довідки НБУ станом на 14.11.2014 року , курс долару складає 15, 56 грн.(а.с. 20-21). Враховуючи те, що зобов'язання відповідно до ст.. 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а відповідач своє зобов'язання не виконав і борг не повернув, то за таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у сумі 560 160,00 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, в якому просить суд стягнути на його користь борг у сумі 155 000 грн. та судові витрати. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що 29.03.2012 року позивач уклав з відповідачем договір позики згідно якого позивач строком на 1 рік грошові кошти у розмірі 155 000 грн., про що було складено розписку. Після чпливу обумовленого терміну повернення грошових коштів вказаного у розписці, а саме 29 березня 2013 року відповідач грошові кошти не повертає. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутності. Справа розглянута у відсутності позивачки на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд розглянути справу у його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Відповідно до розписки, [PERSON] 29.03.2014 року взяв у [PERSON] в борг 155 000 (сто п'ятдесят п'ять тисяч) грн. Відповідно до вимог ст.. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять раз перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Частина 2 ст. 1047 ЦК України говорить про те, що на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками у такій самій кількості, що були передані йому) у строк і порядку, що встановлені законом. З урахуванням вищевикладеного і вимог діючого законодавства суд позов задовольняє в повному обсязі і вважає за необхідне стягнути вказану суму з відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, сплачені при подачі позову у вигляді судового збору у розмірі 1550 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою, посилаючись на те, що він 28 травня 2015 року позичив [PERSON] кошти в сумі 17 000 гривень, строком до 1 липня 2015 року, про що відповідачка написала розписку від 28 травня 2015 року в присутності двох свідків. [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконала, борг в обіцяний термін не повернула. Просить стягнути з відповідачки грошові кошти в сумі 17000 гривень та судові витрати у справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив стягнути з [PERSON] борг на загальну суму 17000 гривень та судові витрати. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що дійсно вона позичила у позивача 17000 гривень, які зобов'язувалася повернути до 1 липня 2015 року але не повернула із-за скрутного матеріального становища. Зобов'язується повернути борг до червня 2016 року. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов обґрунтований, тому підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено розпискою, що [PERSON] 28 травня 2015 року позичив [PERSON] кошти в сумі 17 000 гривень, строком до 1 липня 2015 року, про що відповідачка написала розписку від 28 травня 2015 року в присутності двох свідків. [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконала, борг в обіцяний термін не повернула, що вона підтвердила в судовому засіданні та зобов'язалася повернути борг до червня 2016 року. Таким чином, між сторонами було укладено договір позики грошових коштів. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Статтею 1049 ЦК України встановлено обов'язок позичальника повернення позики у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 625, 1046-1049 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою у розмірі 165000 грн. У позові вказано, що 01.07.2011р. відповідач отримав від позивача в борг грошові кошти в розмірі 165000 гривень і зобов'язався їх повернути протягом трьох років, а саме 01.07.2014 року про що власноручно написав розписку в присутності двох свідків, але до теперішнього часу борг не повернув, тому просить стягнути з [PERSON] борг за борговою розпискою у розмірі 165000 грн. та судовий збір. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити. В судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що написав відповідну заяву. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 1047 ЦК України передбачено обов?язкову письмову форму договору позики у випадку перевищення суми позики не менш як у десять разів встановленого законом розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. При цьому на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що засвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 545 ч.3 ЦК України тільки наявність у боржника боргового документа підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином, є законні підстави для задоволення позову, а оскільки визнання відповідачем позову у судовому засіданні не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позові наполягав, заперечень щодо заочного розгляду справи не зазначив. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв не надав. За відсутністю заперечень позивача судом на підставі ст.224 ЦПК України постановлена письмова ухвала від 13.03.2014 року про заочний розгляд справи. Згідно позову, 19 липня 2013 року позивачем [PERSON] було передано відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 20000,00 грн. у борг та зобов'язався повернути їх в строк до 25 серпня 2013 року, про що склав відповідну розписку. У визначений строк відповідач борг не повернув, у зв'язку з чим позивач змушений був звернутися з позовом до суду про стягнення з [PERSON] відповідно до ст.625,1049,1050 ЦК України суми боргу в розмірі 20000,00 грн. Також просить відшкодувати за рахунок відповідача сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. Суд, дослідивши доводи позову, надані докази -розписку від 19.07.2013 року (а.с.13) вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст.64 ч.2 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Згідно ст.1047 ЦК України вищевказаний договір укладається в письмовій формі. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути суму позики в строк і в порядку, встановленому договором. Судом встановлено, що згідно розписки від 19 липня 2013 року позивачем [PERSON] було передано у борг відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. та зобов'язався їх повернути в строк до 25 серпня 2013 року, що є письмовим договором займу. Однак свої зобов'язання відповідач в обумовлений строк не виконав, у зв'язку з чим позивач обґрунтовано вимагає стягнення на його користь суми неповернутого боргу. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути суму боргу в розмірі 20000,00 грн. Відповідно до ст.ст.87,88 ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати понесені ним судові витрати: судовий збір в розмірі 243,60 грн.(а.с. 1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою, уточнивши який, посилався на те, що 25.03.2014 року відповідачка під розписку отримала у борг від позивача суму грошових коштів у розмірі 476 доларів США, про що була надана розписка. Згідно умов надання коштів відповідачка зобов»язалася повернути позивачеві грошові кошти протягом 8- ми місяців по 60 доларів США щомісячно, в строк до 25.11.2014 р., однак, до цього часу вона не сплатила заборгованість, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду, та стягнути з відповідачки суму боргу у розмірі 476 доларів США, що станом на 20.07.2015 року, відповідно до курсу НБУ (1- долар США- 22,01 грн.) складає 10476,76 грн. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідачки судовий збір в сумі 243,60 грн. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, у якій повністю підтримав позов, проти заочного розгляду справи не заперечував, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, повідомлялася належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу заочно за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні та обгрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню, оскільки факт боргу підтверджується розпискою, укладеною між [PERSON] та [PERSON] від 25.03.2014 року, розрахунком суми боргу, відповідно до якого сума боргу у розмірі 476 доларів США, станом на 20.07.2015 року, відповідно до курсу НБУ (1- долар США- 22,01 грн.) складає 10476,76 грн. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вирішуючи спір, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, присуджує з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією від 09.04.2015 р. Жодних заперечень та доказів з боку відповідачки до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики. Свої вимоги обґрунтував тим, що 15.11.2011р. відповідач отримала позику на суму 9400 доларів США зі строком повернення 15.04.2013р. На підставі норм чинного законодавства позивач просить стягнути суму заборгованості з урахуванням процентів, індексу інфляції, 3 % річних у розмірі 285610,30 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов у повному обсязі, пояснили, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики, який не виконаний. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, зі згоди позивача суд ухвалює рішення у заочному порядку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15.11.2011р. [PERSON] отримала позику у розмірі 9400 доларів США зі строком повернення 15.04.2013р., що підтверджується розпискою (а.с.11). Згідно зі ст. 1046 ЦК України, - договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до рішення ВСУ № 829529 від 11.07.2007р. суму боргу суд стягує по курсу долара (21.42 долари за 1 грн.) на момент винесення рішення у розмірі 201348 грн. Згідно ст..1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики у розмірі визначеному на рівні облікової ставки Національного банку України, якщо договором не встановлений розмір процентів та договір укладений на суму більше 50-кратного розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян. З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення процентів на рівні облікової ставки Національного банку України за користування позикою, та стягує проценти в межах позовних вимог за період з 16.11.2011р. по 05.08.2015р. у розмірі 31001,17 грн. Відповідно ст..1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст..625 ЦК України. На підставі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно ст..11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, тому стягує індекс інфляції за прострочення повернення 9400 доларів США (еквівалента 75033,62 грн., із розрахунку курсу НБУ 7,9823 дол. до 1 грн.) за період з 16.04.2013р. по 05.08.2015р. ( в межах позовних вимог за 742 дні замість 842 дні) в розмірі 45920,57 грн., та 3 % - річних у розмірі 4576,02 грн. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно 99% задоволених вимог у розмірі 2827,54 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики та розписками. Оскільки складання повного тексту рішення вимагає значного часу, суд обмежується складанням та оголошенням його вступної та резолютивної частини. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 15, 526, 536, 549, 610-612, 625,1046-1050 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором-доручення про довірче управління фінансовими засобами, уточнивши його в подальшому. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог зазначив наступне. Між позивачем та [PERSON] 22 березня 2010 року був укладений договір-доручення про довірче управління фінансовими засобами. Згідно п.1 акту прийому-передачі до договору-дорученню від 22.03.2010 р. [PERSON] (далі - «Інвестор») передав, а [PERSON] (далі - «Трейдер») прийняв торговий рахунок №413237 для управління ним в межах фінансового ринку «FOREX». Згідно з п. 2 даного акту прийому-передачі «Інвестор» передав, а «Трейдер» прийняв договір доручення від 22.03.2010 р., ключі та паролі доступу до торгового рахунку та суму початкового депозиту на торговому рахунку в розмірі 5680 доларів США. [PERSON] того, «Інвестором» 19.04.2010 р. було додатково внесено 2814 доларів США а компанією «ТеleTrade» 20.04.2010 р. було нараховано бонус 282 долара США (10% від внесеної суми). Таким чином, загальна сума внесених грошових коштів склала 8785 доларів США. Також «Інвестором» було додатково надано «Трейдеру» 200 доларів США для вирішення побутових обставин. В результаті збиткової торгівлі під час торгових сесій «Трейдер» неправомірно перевищила обоюдно встановлену зону ризику в розмірі 10% від суми начального депозиту, обумовлену в п.1.3. договору-доручення про довірче управління фінансовими засобами від 22.03.2010 р. і, як наслідок, втратила всі грошові кошти, які були передані «Інвестором» в управління торговому рахунку. Через критичну кількість збиткових транзакцій торговий рахунок було закрито 08.09.2011 року. Своїми діями «Трейдер» порушила свої зобовязання по договору. Загальна заборгованість «Трейдера» перед «Інвестором» після закриття торгового рахунку склала 8985 доларів США, а також 1000 грн. штрафу згідно п.4.6. договору-доручення від 22.03.2010 р. В період з жовтня 2012 року по лютий 2013 року «Трейдером» було добровільно погашена незначна частина боргу, а саме, 1000 грн. штрафу та 209,55 доларів США, а також частина боргу у розмірі 500 грн. (62долара США по курсу на дату передачі). Після 19.02.2013 р. ніякого погашення заборгованості не відбувалось. Таким чином, загальна сума боргу «Трейдера» перед «Інвестором» складає 8985 доларів США. Станом на 13.02.2017 р. офіційний курс долара США згідно даних НБУ складає 27,21 грн., а отже сума боргу станом на 13 лютого 2017 року складає 8829 * 27,2068 =240208,84 грн. З огляду на вищевикладене, просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 240208,84 грн., а також понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнений позов підтримав з підстав, викладених у ньому, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач, повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив.

Outcome: dismissed