Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про порушення прав третьої особи. У позовній заяві зазначив, що по договору дарування від 27.05.1994 року він та [PERSON] право власності на частину будинку по [ADDRESS] здійснюють спільно, кожен вчиняє необхідні дії в спільних інтересах і несуть відповідальність за спільними зобов`язаннями. Майно належить їм на праві спільної часткової власності і згідно ст.358 ЦК України цей договір є обов`язковим і для осіб, які придбають згодом частку цього майна. Фактично, коли [PERSON] 29.08.2017 року відмовилась односторонньо в повному обсязі від своєї частки і передала свою земельну ділянку площею 150 м? [PERSON] , та одночасно передала йому усі свої права і обов`язки відповідно Договору 1994 р. певна частка яких стосувалась третьої особи її сина [PERSON] , [INFO] , що виходить із суті договору, і з яким проживала однією сім`єю в момент укладення договору. Але цього не відбулося через нібито дрібниці і перехід права власності на земельну ділянку по договору дарування [PERSON] привів до порушення майнових інтересів і неконтрольованої втрати прав [PERSON] і являється згідно ст.393 ЦК України незаконним. Просить: скасувати Договір дарування від 29.08.2017 року про земельну ділянку площею 150 м? [PERSON] по [ADDRESS] , в результаті порушення прав третьої особи по Договору дарування від 27.05.1994 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 27.09.2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження з проведенням підготовчого засідання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 27.07.2020 року закрито підготовче провадження у справі і справу призначено до судового розгляду. У судове засідання, призначене на 17.11.2020 року, відповідач не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. У заяві про вжиття заходів від 20.07.2020 року відповідач просив судовий розгляд справи проводити без його участі. Заслухавши думку позивача, який заперечував проти проведення судового засідання за відсутності відповідача, враховуючи те, що відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, а також у своїй заяві про вжиття заходів від 20.07.2020 року просив судовий розгляд справи проводити без його участі, суд ухвалив провести судовий розгляд за відсутності відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. У вступному слові пояснив, що його спадщина опинилась в зоні етнічного конфлікту. Спадщина перейшла у 1994 році йому і [PERSON] , після чого вони обоє стали співвласниками. У позивача та [PERSON] на той час були діти. У 2017 році [PERSON] передала свою власність відповідачу у справі, але при цьому не були враховані інтереси її сина, якому позивач є хрещеним батьком. Крім того, Договір від 2017 року був укладений і без врахування інтересів позивача. У зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання, судом був оголошений стислий зміст відзиву, поданого відповідачем на позовну заяву [PERSON] , і в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві відповідач зазначив, що до договору дарування 1994 року він відношення не має і позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. [PERSON] у відповідності до Закону приватизувала частину виділеної їй судом земельної ділянки площею 0,0150 га по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства, про що видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. [PERSON] також скористався своїм правом на приватизацію, і рішенням Уманської міської ради № 12-58/4 від 28.02.2006 року № 2.10-27/5 від 26.12.2007 року, йому передано у власність земельну ділянку площею 0,0342 га, в тому числі спільної часткової власності 0,0066 га та спільного користування 0,0003 (1/6 частки), по [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилого будинку, про що йому видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 971959. Потім, у 2017 році на підставі договору дарування, [PERSON] подарувала відповідачу належну їй на законній підставі свою особисту власність, земельну ділянку площею 150 кв.м. Тому придбана відповідачем земельна ділянка була особистою власністю Дарувальника та не є спільною сумісною власністю, оскільки набута в порядку приватизації, яка є особистим, індивідуальним правом громадянина, яке є непорушним. Послався на судові рішення в інших справах, які, на його думку, підтверджують безпідставність вимог позивача. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази, надані позивачем, а також відзив відповідача, дійшов такого висновку. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач [PERSON] у позовній заяві посилається на те, що фактично, коли [PERSON] 29.08.2017 року відмовилась односторонньо в повному обсязі від своєї частки і передала свою земельну ділянку площею 150 м? [PERSON] , то одночасно передала йому усі свої права і обов`язки відповідно Договору 1994 р., певна частка яких стосувалась третьої особи - її сина [PERSON] , [INFO] , з яким проживала однією сім`єю в момент укладення договору. Але цього не відбулося через нібито дрібниці і перехід права власності на земельну ділянку по договору дарування [PERSON] привів до порушення майнових інтересів і неконтрольованої втрати прав [PERSON] і являється згідно ст.393 ЦК України незаконним. Проте, позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження вказаних обставин. До позовної заяви позивачем додано лише копію Договору дарування від 27.05.1994 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар кожен в рівних долях належну [PERSON] 1/3 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідач також не надав суду доказів обставин, на які посилається позивач. Крім того, позивач не надав суду документи, які б підтверджували, що він уповноважений здійснювати в судах представництво третьої особи [PERSON] , про порушення права та інтересів якого зазначив у позовній заяві, і, відповідно звертатись до суду з позовом за захистом прав та інтересів такої третьої особи. Враховуючи те, що позивач вільний у способі доказування своїх позовних вимог та наданні доказів, таким правом скористався, при цьому не надав суду достатніх та належних доказів, які б підтверджували обставини, викладені в позовній заяві, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості оцінити доводи позивача, а також не надав документи, які б підтверджували його право звертатись до суду за захистом прав та інтересів іншої особи - [PERSON] , тому суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed