Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Золотоніської міської ради про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 1990 року був знайомий з [PERSON] , так як були сусідами. З 2002 року, відразу після звістки про хворобу дружини [PERSON] , сім`я [PERSON] почала допомагати [PERSON] . Після смерті, через рік, дружини [PERSON] - [PERSON] , останній не міг самостійно впоратись зі своєю утратою і забезпечити умови свого життя, не міг проживати один, потребував сторонньої допомоги для організації повсякденного життя, піклування, фізичної і матеріальної допомоги, що було пов`язано з його станом здоров`я, перебуванням у безпорадному стані. Вказане зумовило те, що позивач забрав [PERSON] у свою сім`ю, відтак вони почали постійно проживати однією сім`єю, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, спільно харчувались, придбавали продукти харчування і непродовольчі товари. [PERSON] доглядав [PERSON] . Після смерті [PERSON] , його поховання здійснив позивач за власний рахунок. Таким чином, позивач вважає, що він, як особа, що проживала з [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, враховуючи, що спадкоємці попередніх черг відсутні, є спадкоємцем четвертої черги після його смерті. Для встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.07.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. У судове засідання позивач та його представник - адвокат Сизько Д.Б. не з`явився, на адресу суду від представника надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду від міського голови В.Войцехівського надійшла заява про визнання Золотоніською міською радою позовних вимог, просив суд розглянути справу без участі представника. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Із матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.01.1986, [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , 03.01.1986 зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.03.2003, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про спадщину за законом серії ВАР № 138598 від 12.11.2003, [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкове майно складається з 1/2 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] . Право власності на вказане вище майно підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВА № 909389, сформованого 06.08.2004, номер витягу 4365691. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.11.2007, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до листа Золотоніського відділу ДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) від 18.08.2021 № 1257/22.3-01-10, актових записів про народження дітей, складених відносно [PERSON] не виявлено. З листа Золотоніської міської державної нотаріальної контори ЦМУМЮ (м. Київ) від 18.08.2021 № 222/01-16 вбачається, що згідно з Алфавітних книг обліку спадкових справ, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилась. Відповідно до письмових пояснень від 24.06.2021 [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , остання повідомила, що з 1987 року проживала за вказаною адресою, тобто з [PERSON] були сусідами. На початку 1990 року в сусідньому будинку з [PERSON] поселився [PERSON] зі своєю сім`єю. Вони відразу потоваришували і жили дружно, як одна сім`я, адже у [PERSON] з дружиною ні дітей, ні родичів не було. [INFO] дружина [PERSON] померла. [PERSON] не міг оговтатись після такої втрати, почав слабнути, хворіти, тому потребував сторонньої допомоги. Сім`я [PERSON] забрала [PERSON] до себе, та почали проживати з ним однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, спільно харчувались, придбавали продукти. [PERSON] доглядав за [PERSON] , супроводжував до лікарів. Після смерті у 2007 році [PERSON] , [PERSON] за власний рахунок здійснив його поховання та поминальні обіди. З письмових пояснень від 24.06.2021 [PERSON] , [INFO] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що остання є рідною сестрою [PERSON] . [PERSON] повідомила, що з 1990-х років її брат зі своєю дружиною проживають у будинку [ADDRESS] . З сім`єю [PERSON] вона підтримує гарні та міцні відносини, тому часто бувала у них вдома. Після заселення у вказаний будинок її брат тісно товаришував з сусідами, які жили в будинку [ADDRESS] - [PERSON] та його дружиною [PERSON] , в останніх ні дітей, ні родичів не було. Після смерті у березні 2003 року [PERSON] , [PERSON] не міг проживати один, слабнув, хворів, почав потребувати стороннього догляду, піклування, фізичної і матеріальної допомоги. Так як інших родичів у нього не було, [PERSON] почав фактично проживати у сім`ї [PERSON] , як член їх родини. Вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство. [PERSON] доглядав за [PERSON] і після його смерті у листопаді 2007 року всі витрати по похованню взяв на себе. Згідно з письмовими поясненнями від 24.06.2021, наданими [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] встановлено, [PERSON] впродовж свого дитинства та юності проживав по [ADDRESS] , тому всіх сусідів і обставини їх життя знав доволі добре. [PERSON] мав гарні відносини з [PERSON] та його дружиною [PERSON] , останні дітей не мали. [PERSON] зазначає, що після заселення на початку 1990-х років [PERSON] зі своєю сім`єю на [ADDRESS] по сусідству з [PERSON] , їх сім`ї потоваришували. Після смерті у 2003 році дружини [PERSON] , останній, не змігши оговтатись від такої втрати, потребувавши сторонньої допомоги та нагляду у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, почав жити у сім`ї [PERSON] . Вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. [PERSON] приглядав за [PERSON] і після його смерті, [PERSON] провів поховання і поминальний обід за власний рахунок, як повинно бути в сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частинами першою та другою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 УК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Для підтвердження проживання однією сім`єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, із матеріалів справи, судом встановлено, що [PERSON] проживав з [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, вказане підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а тому є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] . Спадкоємці попередніх черг після смерті [PERSON] , як вбачається з наявних доказів, відсутні, так як дітей у нього не було, а дружина [PERSON] померла раніше. Оскільки встановлення факту проживання позивача з [PERSON] має юридичне значення для позивача та пов`язане з вирішенням питання щодо визнання за останнім права на спадщину, що відкрилася у зв`язку зі смертю [PERSON] , враховуючи, що законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту проживання однією сім`єю, а також беручи до уваги визнання відповідачем даного позову, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved