Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказував, що 01.09.1983 року він був прийнятий на роботу до Горбашівського хлібоприймального підприємства, яке в подальшому неодноразово змінювало свою назву та господарсько-правову форму. 14.03.1986 року його переведено на посаду інженера-механіка елеватора, 29 01.2009 року переведено на посаду головного механіка в Дочірньому підприємстві «Черняхівський елеватор» Державної акціонерної компанії «Хліб України». 12.12. 2013 року його звільнено з роботи у зв'язку із ліквідацією підприємства на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України про що він був повідомлений 19.09.2013 року. Однак позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки відповідачем не було проведено всіх передбачених законом дій, які мають бути здійснені при ліквідації підприємства, а також те, що його роботу головного механіка виконує інша особа, хоча при скороченні чисельності працівників він мав переважне право на залишення на роботі. Також зазначив, що його звільнено на грунті неприязних відносин та упередженого ставлення зі сторони директора підприємства за те, що він завадив останньому у порушенні норм трудових прав колективу, шляхом подачі скарги до Територіальної державної інспекції праці у Житомирській області. У зв'язку з цим просив поновити його на роботі головним механіком у Дочірньому підприємстві «Черняхівський елеватор» Державної акціонерної компанії «Хліб України» та стягнути на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу до дня поновлення його на роботі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності від 27.01.2014 року, зареєстрованої в реєстрі за №52 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача Городніченко Т.І. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та ствердила, що всі дії пов'язані з ліквідацією дочірнього підприємства «Черняхівський елеватор» Державної акціонерної компанії «Хліб України» було проведено згідно вимог чинного законодавства, а саме: на підставі наказу ДАК «Хліб України» №60 від 16.09.2013 року утворено комісію з ліквідації підприємства, яка здійснює керівництво підприємством на період ліквідації до завершення його ліквідації; наказом №66 від 18.09.2013 року створено ліквідаційну комісію для інвентаризації цілісного майнового комплексу підприємства, підготовки та підписання актів приймання-передачі до 31.12.2013 року; наказом № 102 від 20.12.2013 року внесено зміни в наказ №60 від 16.09.2013 року та продовжено ліквідацію дочірнього підприємства до 01.07.2014 року; наказом №84 -К від 19.09.2013 року попереджено всіх працівників про їх вивільнення за особистим підписом кожного у повідомленні. Здійснено також відповідне оголошення в газетах «Урядовий кур'єр» та «Нове життя» , 19.09.2013 року, подано в Черняхівський районний центр зайнятості інформацію про заплановане масове вивільнення працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці згідно форми №4-ПН, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України. 26.09.2013 року надано відповідні документи до Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій для проведення реєстрації дії «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації». Станом на 11.12.2013 року кількість працюючих ДП ДАК «Хліб України» Черняхівський елеватор складала 83 чол. Ліквідаційною комісією було прийнято рішення поступового вивільнення працівників з метою можливості розрахунку з ними з урахуванням всіх виплат і компенсацій. 11.12.20013 року було звільнено на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України 6 (шість) чоловік, в тому числі і позивача за наказом №116-К від 11.12.2013 року з 12.12.2013 року з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку, від підписання якого позивач відмовився про що свідчить акт, та надіслано повідомлення про необхідність прибуття за трудовою книжкою. Слідуючий етап звільнення працівників заплановано в січні 2014 року, потім слідуючі до 100% ліквідації штату. Станом на 10.01.2014 року кількість працюючих працівників складає 76 чоловік, посада головного механіка є вакантною, обов'язки головного механіка входять в функціональні обов'язки головного інженера. Крім того зазначила, що перевірка, яка була проведена Територіальною державною інспекцією праці не має жодного відношення до процесу ліквідації підприємства та звільнення у зв'язку з цим працівників. Тому вважає, що дочірнім підприємством дотримано всіх норм чинного законодавства як при здійсненні ліквідації так і при вивільненні працівників у зв'язку з ліквідацією підприємства, в тому числі звільнення позивача. В задоволенні позову просила відмовити за безпідставністю заявлених вимог. В судовому засіданні досліджені наступні докази: постанова КМУ від 11.08.10 № 764; постанова КМУ від 24.07.13 №626; копія наказу №57 від 23.10.2012 року «Про зміну розпорядку роботи»; копія наказу №62від 12.122012 року «Про переведення на неповний робочий день»; копія припису №06-19-016/0240-0235 від 21.03.2013 року; копія протоколу про адміністративне правопорушення від 21.03.2013 року; копія повідомлення №271 від 11.12.2013 року про необхідність прибуття за трудовою книжкою; копію наказу №15 від 07.02.2013 року «Про розпорядок роботи»; повідомлення про майбутнє звільнення у зв'язку з ліквідацією підприємства від 19.09.2013 року; копію трудової книжки [PERSON]; копію наказу №60 від 16.09.2013 року «Про утворення комісії з ліквідації дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» «Черняхівський елеватор» та передачі цілісного майнового комплексу; копію наказу №66 від 18.09.2013 року «Про утворення ліквідаційної комісії та передачу цілісного майнового комплексу; копію наказу №84-К від 19.09.2013 року «Про попередження працівників щодо наступного вивільнення через ліквідацію підприємства»; копія звітності про заплановане масове вивільнення працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці; копія газети «Нове життя» з текстом оголошення про ліквідацію дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» «Черняхівський елеватор»; копія акта №9/1472 здачі-прийняття робіт (надання послуг); копія опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації»; копія наказу №102 від 20.12.2013 року «Про внесення змін до наказу ДАК «Хліб України» від 16.09.2013 року №60 про утворення комісії з ліквідації дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» «Черняхівський елеватор»; копія наказу №116-К від 11.12.2013 року «Про звільнення з роботи у зв'язку з ліквідацією підприємства» [PERSON]; копія акту про відмову від підпису про ознайомлення з наказом від 11.12.2013 року; копія довідки про середню заробітну плату (дохід) [PERSON] за вих. №282 від 26.12.2013 року; копія довідки №283 від 26.12.2013 року про нарахування заробітної плати [PERSON]П за період роботи головним механіком з 01.12.2012 року по 01.12.2013року; копія списку працівників ДП ДАК «Хліб України» «Черняхівський елеватор» станом на 10.01.2014 року; копія штатного розпису робітників ДП ДАК «Хліб України» «Черняхівський елеватор» з 1 серпня 2013 року; копія штатного розпису керівників, фахівців та технічних працівників ДП ДАК «Хліб України» «Черняхівський елеватор» з 1 серпня 2013 року. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін в судовому засіданні, суд відмовляє в задоволенні позову з слідуючих підстав Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (ст.5-1 КЗпП України). Відповідно до ч.2 ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою…, мають право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством. У відповідності до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Однією із підстав припинення трудового договору до п. 4 ч.1 ст. 36 КЗпП України є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового, чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України власником або уповноваженим ним органом трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно ст. 232 КЗпП України безпосередньо у районних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміни дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи... В судовому засіданні встановлені наступні обставини: [PERSON] відповідно до наказу №4 від 29 січня 2009 року був переведений на посаду головного механіка в Дочірньому підприємстві «Черняхівський елеватор» Державної акціонерної компанії «Хліб України» (а.с.16). На даному підприємстві, яке неодноразово змінювало свою назву та господарсько-правову форму позивач працював з 01.09.1983 року, загальний стаж роботи позивача на даному підприємстві складає тридцять років (а.с.14). 16.09.2013 року відповідно до норм чинного законодавства та наказу №60 від 16.09.2013 року у зв'язку із зміною в організації виробництва і праці у дочірньому підприємстві ДАК «Хліб України» «Черняхівський елеватор» утворено комісію з ліквідації даного підприємства та передачі цілісного майнового комплексу (а.с.35). Наказом №84-К від 19.09.2013 року працівників дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» «Черняхівський елеватор» попереджено про вивільнення через ліквідацію підприємства за особистим підписом кожного у повідомленні в тому числі і позивача (а.с.39,40), та прийнято рішення поступового вивільнення працівників з метою можливості розрахунку з ними з урахуванням всіх виплат і компенсацій. [PERSON] відповідно до наказу №116-К від 11.12.2013 року звільнено з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України та виплачено вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку. У зв'язку з відмовою позивача від підпису в наказі складено відповідний акт та направлено поштове повідомлення про необхідність прибуття за трудовою книжкою (а.с.49,50,51,52). Вказані обставини сторонами не оспрюються, а тому, відповідно до ст. 61 ЦПК України визнані судом такими , що не підлягають доказуванню. Крім того, доводи позивача про не додержання відповідачем норм законодавства при здійснені ліквідації підприємства та при його звільненні, а також посилання позивача на те, що на його місце взято іншу особу, яка виконує роботу головного механіка, спростовуються поясненнями представника відповідача та наданими ним доказами, а саме : постановою КМУ від 11.08.10 № 764; постановою КМУ від 24.07.13 №626; повідомленням про майбутнє звільнення у зв'язку з ліквідацією підприємства від 19.09.2013 року; копією наказу №60 від 16.09.2013 року «Про утворення комісії з ліквідації дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» «Черняхівський елеватор» та передачі цілісного майнового комплексу; копією наказу №66 від 18.09.2013 року «Про утворення ліквідаційної комісії та передачу цілісного майнового комплексу; копією наказу №84-К від 19.09.2013 року «Про попередження працівників щодо наступного вивільнення через ліквідацію підприємства»; копієя звітності про заплановане масове вивільнення працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці; копією газети «Нове життя» з текстом оголошення про ліквідацію дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» «Черняхівський елеватор»; копією опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації»; копією наказу №102 від 20.12.2013 року «Про внесення змін до наказу ДАК «Хліб України» від 16.09.2013 року №60 про утворення комісії з ліквідації дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» «Черняхівський елеватор»; копією наказу №116-К від 11.12.2013 року «Про звільнення з роботи у зв'язку з ліквідацією підприємства» [PERSON]; копією акту про відмову від підпису про ознайомлення з наказом від 11.12.2013 року; копією списку працівників ДП ДАК «Хліб України» «Черняхівський елеватор» станом на 10.01.2014 року; копією штатного розпису керівників, фахівців та технічних працівників ДП ДАК «Хліб України» «Черняхівський елеватор» з 1 серпня 2013 року (а.с.32-54). Суд також не приймає до уваги посилання позивача на те, що при скороченні чисельності працівників він мав переважне право на залишення на роботі, та що роботу головного механіка виконує інша особа, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження даних фактів. З огляду на викладене, а також те, що у Дочірньому підприємстві «Черняхівський елеватор» Державної акціонерної компанії «Хліб України» дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці у зв'язку з чим було прийнято рішення про його ліквідацію, відповідачем додержано всіх норм чинного законодавства, що регулюють порядок ліквідації та вивільнення у зв'язку з цим працівників, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про поновлення на роботі задоволенню не підлягають. В частині позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд також відмовляє, оскільки дана вимога є похідною від первісної. Судові витрати у виді судового збору у сумі 344, 10 грн. у відповідності до ст. 88 ЦПК України компенсуються за рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed