Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Ладижинської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Зазначив, що під час шлюбу з [PERSON] у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.09.2017 шлюб з відповідачем був розірваний. Діти залишились проживати з матір`ю [PERSON]. З жовтня 2019 року діти постійно проживають з ним у [ADDRESS] . Мати дітей [PERSON] не дбає про життя, здоров`я, виховання та розвиток дітей. Коли діти проживали з матір`ю, вони часто не відвідували дитячий садок. Вона дуже часто залишала дітей самих вдома без нагляду. 25.09.2019 о 13 год. 05 хв., коли мати в черговий раз залишила дітей самих вдома, не відвівши їх до дитячого садка, діти на балконі житлової квартири [ADDRESS] , граючись з вогнем, спричинили пожежу. Після цього інциденту він забрав дітей до себе і з цього часу вони стали проживати з ним в [ADDRESS] , в будинку, що належить його матері [PERSON]. Відповідно до акту обстеження умов проживання № 116 від 03.12.2019 діти [PERSON] та [PERSON] проживають з ним та прабабусею в будинку загальною площею 100 кв. м з гарним ремонтом, облаштованому сучасними меблями та побутовою технікою, діти забезпечені усім необхідним згідно сезону та вікових потреб для нормального проживання та всебічного розвитку (одягом, взуттям, іграшками, дитячими книгами). Діти відвідують дошкільний навчальний заклад № 10 «Росинка». Він зареєстрований приватним підприємцем, від чого отримує дохід. Згідно висновку органу опіки та піклування Ладижинської міської ради від 23.12.2019 доцільно визначити місце проживання малолітніх дітей з батьком. Тому він звернувся до суду та просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом із ним. В судовому засіданні позивач [PERSON] , та його представник [PERSON] , позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує, щоб неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] проживали разом із батьком. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Ладижинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу без участі представника, позовну заяву [PERSON] підтримують. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно положень ч. 3 ст. 200 ЦПК україни, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд встановив, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.09.2017. З позивача [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 2000 грн. на обох дітей, що підтверджується копією рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.11.2018. З жовтня 2019 неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] проживають із батьком [PERSON] у [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] не дбає про життя, здоров`я, виховання та розвиток дітей. Мати дітей часто залишає дітей без нагляду, як наслідок, 25.09.2019 діти граючись з вогнем спричинили пожежу, що підтверджується копією акту про пожежу від 25.09.2019. Позивач [PERSON] забрав дітей до себе та на даний час вони проживають разом із ним та прабабусею. Ці факти стверджуються сукупністю доказів. З довідки виданої 19.11.2019 завідуючою міського дитячого садочка №10 Зінько В.Д. вбачається, що діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] числяться в списках дошкільного закладу №10 «Росинка» з 01.06.2018 по даний час. З довідки виданої 04.12.2019 Ладижинською ДПІ Гайсинського управління ГУ ДПС у Вінницькій області та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.12.2019 вбачається, що [PERSON] являється платником єдиного податку та його виручка від реалізації товарів (робіт, послуг) складає за 9 місяців 2019 року - 411826,15 грн. З акту обстеження умов проживання №116 від 03.12.2019 за адресою: [ADDRESS] , який складений членами комісії [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вбачається, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із батьком [PERSON] та їх прабабусею [PERSON] в будинку загальною площею 100 кв. м з гарним ремонтом, облаштованому сучасними меблями та побутовою технікою, діти забезпечені усім необхідним згідно сезону та вікових потреб для нормального проживання та всебічного розвитку (одягом, взуттям, іграшками, дитячими книгами). Згідно висновку органу опіки та піклування Ладижинської міської ради від 23.12.2019 зазначено про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживаючих за адресою: [ADDRESS] з батьком [PERSON] . З копії договору дарування посвідченого 10.09.2008 державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Вернюк Т.М., Витягу з Державного реєстру правочинів №6486512 від 10.09.2008 вбачається, що [PERSON] подарувала своїй дочці [PERSON] будинок [ADDRESS] . З копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20374676 від 26.09.2008 та копії технічного паспорту № 207 на житловий будинок виданого КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Частиною 1 ст. 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України в разі якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом; під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Рішенням від 11.07.2017 Європейського суд з прав людини у справі «М.С. проти України», в якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому, ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Виходячи із наведеного, суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.

Outcome: approved