Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, посилаючись на наступні обставини. 27.11.2015 року відповідачі, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, прийшли до належного йому продуктового магазину «Корал». Переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, поєднані спільним корисливим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи біля вхідних дверей магазину, взявшись за ручку дверей за допомогою фізичної сили у вигляді ривків, пошкодивши замок, відкрили дані двері та проникли всередину магазину. Перебуваючи у приміщенні магазину викрали належні йому кошти в сумі 1585 гривень, а також спиртні напої, продукти харчування, сигарети та інше майно на загальну суму 4604,10 гривень, чим завдали матеріальної шкоди на загальну суму 6\~189,10 гривень. Окрім цього, повністю пошкодили і вивели з ладу вхідні двері фірми «Світла оселя», причинивши, згідно товарного чеку ПП Ревель [PERSON], майнову шкоду на суму 8200 гривень. Вироком Лохвицького районного суду від 01.04.2016 року засуджено та визнано винними [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК. Його цивільний позов в кримінальному провадженні залишено без розгляду. Просив стягнути з відповідачів солідарно спричинену майнову шкоду в розмірі 14389,10 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, пояснив, що дійсно деяке майно йому поверталося працівниками правоохоронних органів. Щодо пошкоджених дверей магазину зазначив, що він їх не замінював на нові, експертизу не робив, замок було змінено на новий, але чеку на придбання замку у нього немає. Наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, пояснила, що є дружиною позивача по справі. Пояснила, що на замку в дверях магазину було вирвано язичок, дверні були погнуті, на сьогоднішній день двері не нові не змінені. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, надав письмові заперечення проти позову, згідно яких позов визнав частково. Зазначив, що під час крадіжки було пошкоджено лише дверний замок, крім того, позивач умисно замовчує той факт, що частину матеріальних цінностей він отримав від слідчих органів, які їх вилучили під час обшуків, на загальну суму 1316,80 гривень. Просив зменшити суму позову по дверях до вартості одного замка до них, по матеріальних цінностей на суму 1316,80 гривень, які були йому повернуті поліцією. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов не визнає. Суд, вислухавши позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 01.04.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 29.06.2016 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України (а.с. 6-9). Згідно вироку 27.11.2015 року відповідачі, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, прийшли до приміщення продуктового магазину «Корал», що належить приватному підприємцю [PERSON] Переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, поєднані спільним корисливим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи біля вхідних дверей магазину, взявшись за ручку дверей за допомогою фізичної сили у вигляді ривків, пошкодивши замок, відкрили дані двері та проникли всередину магазину. Перебуваючи у приміщенні магазину викрали належні позивачу кошти в сумі 1585 гривень, а також спиртні напої, продукти харчування, сигарети та інше майно на загальну суму 4604,10 гривень, чим завдали матеріальної шкоди потерпілому [PERSON] матеріальної шкоди на загальну суму 6\~189,10 гривень. Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілого [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 14389 гривень залишено без розгляду. Відповідно до\~ст. 1177 ЦК України\~ шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.\~\~ Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала. Ч.1 ст. 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. При визначенні розміру матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, суд враховує, те, що речові докази по справі: гроші в сумі 660 гривень, частина алкогольних напоїв, сигарет, продуктів харчування на суму 637,85 гривень були передані за належністю [PERSON] на підставі вироку Лохвицького районного суду. Таким чином, розмір матеріальної шкоди складає 4891,25 гривень (6189,10 660 637,85). Щодо стягнення вартості нових дверей суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Як вбачається з вироку Лохвицького районного суду, відповідачі відкрили вхідні двері магазину, пошкодивши дверний замок. Позивачем не надано доказів того, що двері, внаслідок злочину, потребували заміни на нові. Суд не може прийняти в якості доказу цього товарний чек № 18, виданий ПП Ревель [PERSON] 16.05.2014 р., оскільки його видано невідомій особі, він не підтверджує того, що вказані вхідні двері були взагалі придбані, а тим паче встановлені замість старих дверей магазину позивача, крім того [PERSON] в судовому засіданні не заперечував тієї обставини, що в дверях магазину було змінено лише замок, вартість якого він підтвердити не може (а.с. 5). На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової шкоди підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тобто, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 640 гривень.

Outcome: partial