Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 06 вересня 2013 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі. Від спільного шлюбу дітей не мають. Подружжя проживало на тимчасово окупованому півострові АР Крим. У вересні 2014 року позивач, як офіцер Збройних Сил України, був змушений виїхати на постійне місце проживання на територію України, на що відповідачка відмовилася. З вересня 2014 року разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують. З часу припинення спільного проживання жоден із сторін відновити стосунки не намагався. Крім того, позивач має намір створити нову сімю. Шлюб носить формальний характер, сторони проживають окремо, подальше збереження сімї є неможливим, примирення неможливе, а тому, просив суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON], підтримав позов та просив його задовольнити, підтвердив обставини, що викладені у позові. В судове засідання відповідачка не зявилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч. 2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-АС № 037672 сторони перебувають у шлюбі від 06 вересня 2013 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі за актовим записом № 574. Від спільного шлюбу дітей не мають. З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Факт окремого проживання позивача та відповідача, відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сімя фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає примирення сторін неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved