Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1000 грн. до 385,80 грн. (з урахуванням уточнення позовних вимог), посилаючись на те, що змінився його матеріальний стан та стан його здоров'я, і він не в змозі сплачувати аліменти у такому розмірі. Представник позивача підтримав змінені позовні вимоги, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються із його довірителя до 385,80 грн. у зв'язку із зміною матеріального стану та погіршенням стану здоров'я платника. Відповідач позовні вимоги не визнала, зазначила, що з моменту винесення рішення судом про стягнення аліментів нічого не змінилося. Витрати по оплаті комунальних послуг вони несуть спільно з колишнім чоловіком. Він продовжує займатися підприємницькою діяльністю. Його мати на момент винесення рішення про стягнення аліментів була пенсіонером і він був і є її єдиним сином. Просила в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача додатково вказав, що позовні вимоги є безпідставними, так як при винесенні судом рішення про стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно були враховані всі обставини. На даний час матеріальне становище позивача не змінилося, він офіційно займається підприємницькою діяльністю, постійно отримує значні доходи. Будь-яких зобов'язань він не має. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 07 вересня 2011 року Рівненським міським судом ухвалено рішення, яким стягнуто із позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 28 січня 2011 року і до повноліття дитини. Відповідно до положень ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та і інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підтвердження зміни матеріального стану позивачем подано до суду копію довідки ДПІ в м. Рівному від 27 червня 2014 року № 792/17-16-17-03-34, згідно якої зазначено, що згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за 2013 рік № 1400045680 від 03 червня 2014 року сума одержаного доходу, отриманого фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності становить 30000 грн. Дана довідка не свідчить про зменшення доходів позивача, а містить інформацію про розмір отриманого доходу за 2013 рік (розмір місячного доходу складає 2500 грн. на місяць), що не є меншим розміром ніж визначено рішенням суду про стягнення аліментів. Крім того, дана довідка не може бути підставою у оцінці зміни матеріального стану позивача, у розумінні ст.192 СК України, що дає підставу для висновку щодо погіршення матеріального стану платника аліментів. Вказівка представника позивача, що від зазначеного вище доходу позивача слід відняти витрати на оплату внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 10641,13 грн., що тягне за собою зміну матеріального становища позивача, не заслуговує на увагу. Так як, ні позивачем, ні його представником не надано докази, що даний внесок сплачено позивачем, за який саме період виникла заборгованість з оплати такого внеску. І якщо навіть би позивачем було подано докази про сплату даного зобов'язання, воно є разовим і в майбутньому не потребує постійної сплати. Те, що позивачем надано для суду копії рахунків по оплаті за житлово-комунальні послуги по квартирі в [ADDRESS] датовані всі березнем 2014 року, не свідчить про понесення ним витрат за відсутності доказів такої сплати. Крім того, на пропозицію суду представником позивача не надано докази наявності будь-яких боргів по оплаті за житлово-комунальні послуги на день розгляду справи. Суд також бере до уваги пояснення відповідача, які не спростовані представником позивача, що вона також несе витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги по квартирі в [ADDRESS], в якій вони спільно проживають із позивачем та синами. Також відсутні докази сплати позивачем по акту звірки рахунків 170 від 10 квітня 2014 року на суму 2297,87 грн. і наявність даного залишку на день розгляду справи. Крім того, заслуговують на увагу доводи відповідачки, що позивач має задовільний стан здоров'я, так як вона постійно його бачить і не помічала погіршення стану здоров'я. Суд, критично оцінює докази погіршення стану здоров'я позивача - копії листків непрацездатності, так як вони не містять інформації про його повну непрацездатність та не містять інформацію про діагноз та з приводу чого здійснювалося лікування позивачем. Інших доказів, які вказують про погіршення стану здоров'я позивачем не надано. Та обставина, що у позивача на утриманні перебуває непрацездатна мати, не є також підставою для зменшення розміру аліментів, так як його мати (відповідно до поданої копії пенсійного посвідчення) на момент винесення рішення про стягнення аліментів була непрацездатною з 06 жовтня 2000 року. Зазначення позивачем обставин, що він міг сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. в 2011 році за допомогою батьків, що встановлено рішенням суду, не може бути врахована судом, так як це також не може визначати майновий стан позивача. Судом також встановлено, що сімейний стан позивача з часу винесення рішення про стягнення аліментів не змінився, інші діти в нього відсутні. Відповідач [PERSON] суду вказала, що в неї також не змінилися обставини за яких судом було прийнято рішення про стягнення аліментів на її користь. Дані обставини представником позивача оспорено не було. Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку про безпідставність позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed