Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 16 квітня 2016 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 63. Від шлюбних відносин мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . 06.04.2020 р. відповідач повідомила його про припинення шлюбних відносин, оскільки не бажає з ним проживати. Відповідач з дитиною проживають окремо. Підставою припинення шлюбних відносин вважає відсутність у відповідача почуття любові та поваги до нього у зв`язку з чим в сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON]. В судове засідання позивач не з`явився, однак надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден та просить розглянути справу без його участі. Відповідач також не з`явилася в судове засідання, але телефонограмою повідомила, що позовні вимоги визнає повністю, на примирення не згодна та просить розглянути справу без її участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 16 квітня 2016 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 63. Від шлюбних відносин мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а. с. № 10). Шлюбне життя подружжя не склалося. В квітні 2020 року сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають. Підставою припинення шлюбних відносин позивач вказав у позовній заяві відсутність у відповідача почуття любові та поваги до нього у зв`язку з чим в сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння. На примирення останні не згодні. Позивач просить розірвати шлюб, відповідач позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім`ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, прізвище після державної реєстрації шлюбу змінила дружина з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON] , про що зазначила у вищевказаній телефонограмі. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 гривень, сплаченого останнім при зверненні до суду з даною позовною заявою (а. с. № 1).

Outcome: approved