Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей В.Писарівської районної державної адміністрації Сумської області, Охтирська міська рада Сумської області в особі служби у справах дітей Охтирської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що після розірвання шлюбу неповнолітня дитина проживає з матір`ю - [PERSON] , з чим він категорично не погоджується, вважає, що проживання дитини разом з ним відповідає її інтересам і забезпечить їй належне виховання, догляд та розвиток, оскільки проживає у приватному будинку, де створені всі умови для проживання неповнолітньої дитини, має стабільний дохід та вільний час для виховання дитини. В той же час відповідач - мати дитини не працює, доходу не має, проживає у будинку родичів, тобто належним чином створити необхідні умови для розвитку та виховання дитини не може. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей В.Писарівської районної державної адміністрації Сумської області, Охтирська міська рада Сумської області в особі служби у справах дітей, [PERSON] , про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, мотивуючи свої вимоги тим, що вона дійсно після розірвання шлюбу переїхала до м. Охтирка разом з донькою [PERSON] , [INFO] , де проживає в будинку рідної сестри [PERSON] , перебуває на обліку у В.Писарівській РФ Сумського обласного центру зайнятості, де отримує матеріальну допомогу від держави як безробітна, проходить стажування на господарчому ринку в м. Охтирка з подальшим працевлаштуванням, любить дитину, завжди займалась її вихованням та піклувалась про неї, забирала з дитячого садочку, чого жодного разу не робив її батько, цікавилась її життям у середовищі однолітків. З урахуванням викладеного вважає, що позов [PERSON] необґрунтований і задоволенню не підлягає, а вимоги її зустрічного позову просить суд задовольнити. Ухвалою суду від 02.07.2020 зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднати його вимоги в одне провадження з первісним позовом. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять суд первісний позов задовольнити, при цьому представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] подала відзив із запереченнями проти зустрічного позову, в якому зазначає, що позивач за зустрічним позовом без відома відповідача за зустрічним позовом [PERSON] забрала дитину і переїхала до м. Охтирка, при цьому вона не працює, отримує допомогу по безробіттю та аліменти в сумі 2000 гривень, власного житла не має, проживає у будинку родичів без реєстрації, власник будинку згоди на проживання [PERSON] та неповнолітньої дитини [PERSON] не надавав. При цьому також зазначає, що відповідач за зустрічним позовом [PERSON] за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Вважає, що є всі підстави для задоволення первісного позову. У разі задоволення позову на стягненні з відповідача за первісним позовом суми судового збору не наполягають. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечують, оскільки він є необґрунтованим, просять суд у його задоволенні відмовити та задовольнити зустрічний позов. У разі задоволення позову на стягненні з відповідача за зустрічним позовом суми судового збору не наполягають. Представники третіх осіб - Служби у справах дітей В.Писарівської районної державної адміністрації Сумської області, Охтирської міської ради Сумської області в особі служби у справах дітей Охтирської міської ради - у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому, вказаними службами у справах дітей надані до суду висновки про доцільність визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Третя особа - [PERSON] - у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми проживає в будинку її сім`ї, її чоловік не заперечує проти цього, мають окрему кімнату, створені всі умови для проживання та виховання дітей, тому вважає, що малолітня донька сторін [PERSON] , [INFO] , має і в подальшому проживати разом з матір`ю. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, повно та всебічно дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 3 ст. 51 Конституції України дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2016, який був розірваний рішенням В.Писарівського районного суду Сумської області від 31.03.2020 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с. 50). Рішенням В.Писарівського районного суду Сумської області від 22.07.2020 стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 121-122). Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої згідно наданої довідки про доходи становить 2 341, 43 грн. (а.с. 8); згідно характеристики з місця роботи характеризується позитивно (а.с. 9). Відповідно до довідок виконкому Охтирської міської ради Сумської області (а.с. 139-140) та копії паспорта [PERSON] (а.с. 138) з 25.08.2020 остання разом з неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . При цьому, [PERSON] , 1992 року народження, разом з неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконкому Охтирської міської ради від 18.06.2020 № 15 (а.с. 54). З характеристики з місця проживання слідує, що [PERSON] характеризується як чуйна людина, дбайлива мати, її діти завжди охайні та доглянуті (а.с. 53). За місцем колишнього працевлаштування характеризувалась також позитивно (а.с. 57). З довідки, виданої 19.06.2020 В.Писарівською районною філією Сумського обласного центру зайнятості вбачається, що [PERSON] була зареєстрована як безробітна з 26.02.2020 та отримувала допомогу по безробіттю, середній розмір якої згідно довідки становить 3 037, 78 грн. (а.с. 52). З 10.08.2020 працює на посаді кредитного консультанта ТОВ «Ізі Кредит» (м. Охтирка) (а.с. 117-118, 136), де характеризується позитивно. ЗДО «Барвінок» надана довідка про участь матері вихованки ЗДО у дошкільному житті дитини, з якої слідує, що [PERSON] , [INFO] , відвідувала ясельну групу Заводського ЗДО (ясла - садок) «Барвінок» з 29.08.2018 по 17.02.2020, де [PERSON] (мати) спілкувалась з педагогами, цікавилась життям дитини в садочку, приймала участь разом з донькою у всіх заходах ЗДО, дитину до закладу приводила та забирала сама (а.с. 57). Крім того, на запит адвоката Мірошниченка О.В. ЗДО «Барвінок» надано повідомлення про те, що батько [PERSON] - [PERSON] - заклад не відвідував, вихованням дитини не цікавився, також не відвідував батьківські збори та свята (а.с. 119). Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», статті 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суд має враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5). Згідно висновку органу опіки та піклування (виконавчого комітету) Охтирської міської ради 01-14/1642 від 18.06.2020, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , що відповідатиме найкращим інтересам дитини (а.с. 62-63). Відповідно до висновку органу опіки та піклування В.Писарівської районної державної адміністрації Сумської області № 14-01-28/859 від 26.06.2020, орган опіки та піклування вважає, що доцільніше вирішити питання про час та спосіб спілкування дитини з батьком (а.с. 66). Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 по справі № 6-2445цс16, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів. Заслухавши позицію кожної із сторін, дослідивши позицію органів опіки та піклування, які дійшли висновку про доцільність проживання малолітньої дитини з матір`ю, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а саме те, що на даний час дитина проживає разом з матір`ю, за місцем проживання дитини створені всі умови для дитини, мати виховує та утримує доньку, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, суд вважає вірним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , із її матір`ю [PERSON] , яка фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Проживання малолітньої дитини саме із матір`ю, на думку суду, буде цілком відповідати інтересам дитини, забезпечить комфортні умови та сприятиме її здоровому розвитку, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню, що відповідно повністю виключає задоволення первісного позову. на підставі ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 29, 31 ЦК України, ст.ст. 141, 160, 161 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved