Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення коштів. Позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги тим, що позивач та відповідач перебували в шлюбі з 08. 06. 2001 року, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01. 03. 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] [INFO]. За час проживання в шлюбі сторонами було придбано трьохкімнатну квартиру № 44 загальною площею 104, 80 кв. м., жилою площею 56, 70 кв. м, яка розташована в будинку [ADDRESS] вартістю 1 226 998 грн., згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 12080/12191/11- 42 від 04. 04. 2012 року. Спірну квартиру сторонами було придбано в 2005 році за 530 700 грн., що еквівалентно 105 000 дол. США, з яких 45000 дол. США, позивач 15. 05. 2005 року позичив у [PERSON] та 48 000 дол. США було взято в кредит (№038/08-176к від 05. 05. 2005 року). Позивач зазначав, що в зв'язку з тим, що він був обтяжений трьома кредитами та час від часу не працював, він не зміг у визначений строк в повному обсязі повернути борг [PERSON] Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06. 08. 2012 року визначено сягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 40000 доларів США. На даний час, борг [PERSON] повернуто повністю. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15. 02. 2013 року, визнано за [PERSON] та за [PERSON] право власності за кожним по 1/2 частини квартири [ADDRESS]. 25. 05. 2005 року між ПАТ «Укрсоцбанком» (кредитором), позивачем (позичальником) та відповідачем [PERSON], (поручителем), було укладено договір поруки № 038/08-103п, згідно умов якого поручитель зобов'язувався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту № 038/08-176к, що укладений позичальником та кредитором 25. 05. 2005 року. Також, для оплати вартості ремонту квартири та придбання меблів та побутової техніки позивач в інтересах сім'ї отримав другий кредит ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 10 000, 00 доларів США (№ 038/08-178к від 25. 05. 2005 року). Того ж дня, з метою забезпечення вимог Іпотекодержателя, що випливає з Договору кредиту № 038/08-176к від 25. 05. 2005 року та договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 038/08-178к від 25. 05. 2005 року, а також усіх додаткових угод до основних договорів, які можуть бути укладені в майбутньому до закінчення строку дії основних договорів, 25. 05. 2005 року між позивачем (Іпотекодавцем) та ПАТ «Укрсоцбанк» (Іпотекодержателем), було укладено Іпотечний договір № 038/08-216 і згідно умов якого іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем та/або позичальником своїх зобов'язань за основними договорами отримати задоволення за рахунок майна, переданого в іпотеку. Позивач стверджує, що після розірвання шлюбу він сплатив залишок заборгованості по договору кредиту № 138/08-178к від 25. 05. 2005 року, в розмірі 1 935, 49 доларів США та відсотків 161, 72 доларів США, а всього 2097,21 дол. США. Також позивач зазначав, що в період шлюбу сторонами було отримано третій кредит ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 30 000, 00 доларів США, (№ 08-038/245 від 14. 05. 2007 року). Також, 14. 05. 2007 року з метою забезпечення вимог Іпотекодержателя, що випливає з договору кредиту № 038/08-17бк від 25. 05. 2005 року, договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 038/08-178к від 25. 05. 2005 року, та договору кредиту № 08-038/245 від 14. 05. 2007 року між позивачем (Іпотекодавцем) та ПАТ «Укрсоцбанк» (Іпотекодержателем), було укладено договір іпотеки № 02 - 038/460. За період з дати розірвання шлюбу 01. 03. 2011 року по 18. 12. 2014 року, позивач власними коштами сплатив банку по кредитному договору № 08-038/245 від 14. 05. 2007 року 33 386, 64 дол. США. Грошові кошти, які позивачем сплачувались після розірвання шлюбу згідно кредитних договорів № №038/08-176к від 25.05.2005 р, 038/08-178к від 25.05.2005 р, 08/038-245 від 14.05.2007 р. укладених між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» не були предметом розгляду цивільної справи про розподіл майна. Позивач вважає, що у зв'язку з тим, що ним було сплачено борги подружжя після розірвання шлюбу особистими коштами, тому відповідач, як солідарний боржник, яка є власником 1/2 частини [ADDRESS] повинна сплатити позивачу 1/2 частину грошових коштів сплачених позивачем після розірвання шлюбу. В зв'язку із зазначеним позивач з урахуванням уточнень просив суд: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину грошових коштів сплачених позивачем [PERSON], в рахунок погашення боргу подружжя в розмірі 20 000, 00 дол. США в порядку регресу; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину грошових коштів сплачених згідно кредитного договору № №038/08-176к від 25.05.2005 р, укладеного між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» в інтересах сім'ї в розмірі 16 179, 06 дол. США в порядку регресу; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину грошових коштів сплачених згідно кредитного договору № 038/08-178к від 25.05.2005 р, укладеного між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» в інтересах сім'ї в розмірі 1 048,60 дол. США в порядку регресу; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину грошових коштів сплачених згідно кредитного договору № 08-038/245 від 14. 05. 2007 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» в інтересах сім'ї в розмірі 16 693, 32 дол. США в порядку регресу. Позивач в судове засіданні не з'явився, направивши до суду замість себе представника, який в судовому засіданні позовну заяву з урахуванням уточнень підтримав в повному обсязі, просив суд про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явилась, направши до суду замість себе представника, який в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що позикові зобов'язання, що виникли у позивача перед гр. [PERSON] не мають жодного відношення до відповідача, в зв'язку з чим вимоги про стягнення з неї в порядку регресу частини боргу сплаченого в рахунок погашення вказаної позики не можуть бути предметом розгляду, оскільки є надуманими, безпідставними, а тому не підлягають задоволенню. Також представник відповідача в поданих запереченнях посилався на те, що після припинення подружніх відносин сплачено 259 416 грн. 21 коп.. з яких відповідачем з особистих грошових коштів сплачено 9915 грн. 72 коп., а позивачем - 249 500 грн. 49 коп. Заборгованість за кредитним договором на час розгляду справи про поділ спільного майна становила 109 грн. 99 коп. Водночас, на підставі наявних в матеріалах справи про поділ майна доказів суд встановив, що до 01.03.2011 р. із спільно нажитих грошових коштів подружжя ними за договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №038/08-178к виплачено 72 733 грн. 94 коп. Після припинення подружніх відносин за рахунок особистих коштів позивачем було сплачено 16 729 грн. 12 коп. і кредит був погашений в повному обсязі. Також, судом було встановлено, що до 01.03.2011 р. за договір кредиту №08-038/245 було виплачено 115 026 грн. 98 коп. Після припинення подружніх відносин за рахунок особистих коштів позивача було сплачено 71 528 гри. 33 коп. Заборгованість за кредитним договором на час розгляду справи про поділ спільного майна становила 24892,14 доларів США. Також, при поділі майна нажитого за час подружнього життя було враховано оплату боргів кожною із сторін після розірвання ними шлюбу, а також залишок боргу за кредитними зобов'язаннями оформленими на позивача, які за відсутності згоди банку на переведення боргу, залишаються за ним. В зв'язку з чим, при поділі майна, відповідачу було присуджено значно меншу його частину без обов'язку виплати на її користь будь-якої компенсації. А саме, ухвалюючи рішення суд першої інстанції виділив відповідачу майна всього на суму 645 781,00 грн., в той час, як позивачу було виділено майна на суму 1 028 586,55 грн., що майже вдвічі більше за частку відповідачу. Після неодноразового перегляду вказаної справи судами апеляційної та касаційної інстанції зазначений варіант поділу майна було залишено без змін. При цьому, жодної компенсації на користь відповідача не було визначено, що, знову ж таки, зумовлено розподілом між сторонами боргів, які виникли на підставі договорів укладених за час існування подружніх відносин. В зв'язку із зазначеним представник відповідача вважаючи вимоги позивача неправомірними, просив відмовити в задоволенні позову повністю. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 08. 06. 2001 року. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01. 03. 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу маємо сина, [PERSON] [INFO]. Встановлено, що за час проживання в шлюбі сторонами було придбано трьохкімнатну квартиру № 44 загальною площею 104, 80 кв. м., жилою площею 56, 70 кв. м, яка розташована в будинку [ADDRESS] вартістю 1 226 998 грн., згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 12080/12191/11- 42 від 04. 04. 2012 року. Вбачається, що спірну квартиру сторонами було придбано в 2005 році за 530 700 грн., що еквівалентно 105 000 дол. США., з яких частина коштів в розмірі 45 000 дол. США, що в екв. за офіц. курсом НБУ на момент укладення говору позики становило 227 250 грн., [PERSON] 15. 05. 2005 року позичив у [PERSON] В період шлюбу [PERSON] повернув [PERSON] 5 000 дол. США, що в екв. за офіційним курсом НБУ на момент укладення договору позики становило 25 250 грн. 1/2 = 2500 дол. США, що в екв. за офіц. курсом НБУ становить 12 625 грн. 00 коп., є часткою відповідача. Вбачається, що [PERSON], не повернув [PERSON] борг у повному обсязі у визначений строк, в зв'язку з чим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06. 08. 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 40000 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату розірвання шлюбу становило 319 600 грн. 00 коп. Встановлено, що на даний час борг [PERSON] погашено в повному обсязі. Другу частину грошових коштів на придбання квартири в розмірі 48 000, 00 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день укладання цього договору становило 242 400, 00 грн., було взято в кредит, що підтверджується договором кредиту № 038/08-176к від 35. 05. 2005 року. Станом на дату розлучення 01.03.2011 року залишок боргу за вищевказаним кредитом становив: 32 358,13 доларів США, а саме: 27 803, 41 доларів США , тіло кредиту та 4 554, 72 дол. США, - відсотки по кредиту, що підтверджується довідкою № 10.1-186/96- 16975 від 18. 12. 2014 року. Вбачається, що на даний час кредит погашений повністю. Вказана квартира була предметом поділу в судовому порядку. Цивільну справу про розподіл майна подружжя судами переглядалось неодноразово. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15. 02. 2013 року, визнано за [PERSON] та за [PERSON] право власності за кожним по 1/2 частини квартири [ADDRESS]. 25. 05. 2005 року між ПАТ «Укрсоцбанком» (кредитором), [PERSON] (позичальником) та відповідачем [PERSON], (поручителем), було укладено договір поруки № 038/08-103п, згідно умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту № 038/08-176к, що укладений - позичальником та кредитором 25. 05. 2005 року. Також вбачається, що для оплати вартості ремонту квартири та придбання меблів та побутової техніки [PERSON] в інтересах сім'ї отримав другий кредит ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 10 000, 00 доларів США, що підтверджується договором кредиту № 038/08-178к від 25. 05. 2005 року. Того ж дня, з метою забезпечення вимог Іпотекодержателя, що випливає з Договору кредиту № 038/08-176к від 25. 05. 2005 року та Договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 038/08-178к від 25. 05. 2005 року, а також усіх додаткових угод до основних договорів, які можуть бути укладені в майбутньому до закінчення строку дії основних договорів, 25. 05. 2005 року між позивачем (Іпотекодавцем) та ПАТ «Укрсоцбанк» (Іпотекодержателем), було укладено Іпотечний договір № 038/08-216і згідно умов якого Іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем та/або позичальником своїх зобов'язань за основними договорами отримати задоволення за рахунок майна, переданого в іпотеку. Встановлено, що після розірвання шлюбу [PERSON] сплатив залишок заборгованості по договору кредиту № 138/08-178к від 25. 05. 2005 року, в розмірі 1 935, 49 доларів США та відсотків 161, 72 доларів США, а всього 2097,21 долларів США. Таким чином заборгованість по даному кредитному договору відсутня. Вбачається, що 2097,21 дол. США , є особистою приватною власністю позивача. Також судом встановлено, що в період шлюбу сторонами було отримано третій кредит в ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 30 000, 00 доларів США, 00 центів, що підтверджується договором кредиту № 08-038/245 від 14. 05. 2007 року. Також, 14. 05. 2007 року з метою забезпечення вимог Іпотекодержателя, що випливає з Договору кредиту № 038/08-178к від 25. 05. 2005 року, договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 038/08-178к від 25. 05. 2005 року, та договору кредиту № 08-038/245 від 14. 05. 2007 року. Також вбачається, що між [PERSON] (Іпотекодавцем) та ПАТ «Укрсоцбанк» (Іпотекодержателем), було укладено Договір іпотеки № 02 - 038/460. Таким чином вбачається, що за період з дати розірвання шлюбу 01. 03. 2011 року по 18. 12. 2014 року, [PERSON] власними коштами сплатив банку по кредитному договору № 08-038/245 від 14. 05. 2007 року 33 386, 64 дол. США. Також вбачається, що грошові кошти, які сплачувались [PERSON] після розірвання шлюбу згідно кредитних договорів № №038/08-176к від 25.05.2005 р, 038/08-178к від 25.05.2005 р, 08/038-245 від 14.05.2007 р. укладених між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» не були предметом розгляду цивільної справи про розподіл майна. Відповідно до ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов'язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці. За змістом вказаної норми право зворотної вимоги одного із солідарних боржників до інших виникає, коли такий боржник погасив борг повністю. Згідно ч. 7 ст. 57 СК України, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Згідно ч. 4 ст. 65 СК України, договір укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно п. 24 ППВсУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21. 12. 2007 року, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте, зокрема набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. Зважаючи на зазначене вище, враховуючи, що позивачем [PERSON] було сплачено борги подружжя після розірвання шлюбу особистими коштами, відповідач [PERSON], як солідарний боржник, яка є власником 1/2 частини [ADDRESS] повинна сплатити позивачу 1/2 частину грошових коштів сплачених [PERSON] після розірвання шлюбу. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що позивачем було доведено обставини на які позивач посилався при зверненні до суду з даним позовом, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими в зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням задоволення позову у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 3654 грн.

Outcome: approved