Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, посилаючись на те, що [INFO]. на сторінці [NUMBER] газети «Вісті Кодимщини» № [NUMBER] була розміщена стаття під назвою «[INFO]», підписаною відповідачем особисто, як заступником Кодимського міського голови з питань ЖКГ, в якій наведені неправдиві матеріали. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, пояснивши, що в статті йшла мова про те, що [PERSON] на сесії Кодимської міської ради 26.02.2014. та 27.02.2014. разом з своїми прихильниками, не випускали із зали засідань депутатів Кодимської міської ради, в тому числі і жінок, на протязі чотирьох годин, що є фактичним карним злочином проти людини. Дана обставина позивачем вважається недоведеною, оскільки відсутнє будь яке рішення суду з цього приводу, отже вважається, на його думку - наклепом. Крім цього [PERSON] в статті зазначив, що незаконні дії [PERSON] були припинені депутатами та працівниками міліції, що також не відповідає дійсності, у зв'язку з чим просив суд задовольнити його позовні вимоги та визнати відомості поширені [INFO]. на шпальтах газети «Вісті Кодимщини» № [NUMBER] в стаття під назвою «[INFO]» такими, що не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та його ділову репутацію, зобов'язати [PERSON] спростувати оприлюднену інформацію шляхом опублікування в найближчому випуску газети «Вісті Кодимщини» спростування та принесення публічного вибачення, стягнути судовий збір. [PERSON] позов не визнав та пояснив, що в статті ним були викладені об'єктивні дані, які ніяким чином не принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки відповідач бажаючи повернути собі втрачену посаду голови Кодимської міської ради, 26.02.2014. в приміщенні Кодимської міської ради, намагався схилити депутатів прийняти рішення яким фактично поновити його на посаді голови міської ради, при цьому порушив регламент міської ради, не випускаючи депутатів, в тому числі і жінок, з сесійної зали майже чотири годин чим порушив регламент міської ради. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення територіальної громади про відновлення народовладдя в м. Кодима від 26.02.2014., на [PERSON] покладався обов'язок приступити до виконання повноважень голови Кодимської міської ради, посаду якого він займав в період з 15.11.2010. по 29.05.2013. та був звільнений за ініціативи групи депутатів міської ради. На виконання вказаного рішення 26.02.2014. та 27.02.2014. було скликано позачергову сесію Кодимської міської ради яка стала підставою для написання [PERSON] статті під назвою «[INFO]» опублікованої в газеті «Вісті Кодимщини» № [NUMBER]. Вирішуючи спірне питання суд виходить з того, що згідно ч.ч.1,2 ст.297, ч.1 ст.299 ЦК Україн кожний має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Відповідно до п. 19 Постанови № 1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з»ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ст.30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. З матеріалів справи видно, що стаття [PERSON] під назвою «[INFO]» опублікована в газеті «Вісті Кодимщини» № [NUMBER] не має образливих висловів. Аналізуючи зміст оспорюваних тверджень, видно, що вони не містить фактичних даних, є лише висловлюванням та суб'єктивною думкою відповідача, не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності об'єктивним обставинам справи, включаючи і твердження відповідача про те, що дії [PERSON], які пов'язані з тим, що депутатів не випускали з сесійної зали більше чотирьох годин, є фактично карним злочином проти людини, а тому на підставі ст.30 Закону України «Про інформацію» є оціночним судженням, у якому, зокрема, не йдеться річ про честь, гідність або ділову репутацію позивача як приватної особи або політичного діяча. У відповідності до ст. 277 ЦК України оціночні судження не є предметом судового захисту, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 7 липня 1997 року. Крім цього відповідно до п. 21 Постанови № 1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суд визнає позивача та відповідача публічними фігурами, оскільки позивач є претендентом на посаду Кодимського міського голови, відповідач заступник Кодимського міського голови з питань ЖКГ які вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорення, у зв'язку з чим вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed