Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 22 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 85. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 22 жовтня 2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що подружнє життя з відповідачкою не склалось. Останні два роки сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинені. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2014 року між ним та відповідачкою був встановлений режим окремого проживання, а також стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1 500, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1 218, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Також зазначив, що примирення між ними неможливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Майнового спору та спору з приводу проживання та утримання дитини між ними немає. Представник [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала, не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] Дослідивши матеріали справи, вислухавши думки сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 22 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 85, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в [PERSON] з відповідачкою не склалось. Останні два роки сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинені. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був встановлений режим окремого проживання, а також стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1 500, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1 218, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Також судом встановлено, що примирення між сторонами неможливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Майнового спору та спору з приводу проживання та утримання дитини між ними немає. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Outcome: approved