Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином. В обґрунтування позову зазначив, що вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 червня 2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та, з урахуванням ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 04 червня 2015 року призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 1 рік. Позивач визнаний по кримінальній справі потерпілим та вказує, що відповідач своїми неправомірними діями завдав йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя, він отримав струс мозку, знаходився на стаціонарному лікуванні, у звязку з чим йому заподіяно матеріальну шкоду на суму 848,98 грн., яка складається з вартості ліків та медичних препаратів, які він купував та просив вказану суму стягнути з відповідача. Також вказує, що внаслідок злочину отримав психічний та психологічний стрес, йому завдано значної моральної шкоди, яка полягає в глибоких душевних стражданнях, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя. Внаслідок травми він позбавлений можливості продуктивно працювати, утримувати сімю, має поганий сон, постійно знаходиться в стані депресії, що негативно впливає на його відносини в сімї та на роботі. Тому просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 40000 грн., в тому числі 10000 грн. за отримані тілесні ушкодження, знаходження на стаціонарному лікуванні, переживання можливого не відновлення здоровя; 10000 грн. за тяжкий характер, великий обсяг та значну тривалість заподіяного негативного психічного стану внаслідок емоційного шоку; 10000 грн. за істотність вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, порушення відносин в сімї, неможливість матеріально утримувати сімю; 10000 грн. за значний проміжок часу, зусиль, витрат, необхідних для відновлення здоровя. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав із підстав, зазначених у ньому. Відповідач та його представник проти позову заперечили, представник відповідача вказав, що із чеків на суми: 322 грн., 186 грн. та 49 грн. неможливо встановити, що по них придбано, також вказав, що розмір моральної шкоди є необґрунтованим та не відповідає характеру правопорушення, що [PERSON] вдарив [PERSON] в стресовій ситуації, оскільки останній перед цим вдарив вагітну жінку відповідача. Заслухавши думку сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Ярмолинецького районного суду від 19.06.2015р. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за нанесення [PERSON] легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 2 роки. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 04.09.2015 року даний вирок змінено з помякшенням покарання [PERSON], в решті вирок залишено без змін. Щодо вирішення позову в частині стягнення майнової шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу заподіяно такі тілесні ушкодження: крововилив на каймі та слизовій оболонці нижньої губи, садно на каймі нижньої губи зліва, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку. При цьому суд не бере до уваги пояснення представника відповідача про те, що наявність у позивача струсу головного мозку не підтверджено обєктивними даними, оскільки даний діагноз, а також наявність у [PERSON] інших вищезазначених тілесних ушкоджень підтверджується вироком Ярмолинецького районного суду від 19.06.2015р., ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 04.09.2015 року та випискою з історії хвороби [PERSON] [PERSON] того, свідок лікар-невропатолог Ярмолинецької ЦРЛ [PERSON] суду пояснила, що діагноз струс головного мозку був поставлений як лікарем поліклініки, так і нею, оскільки пацієнт скаржився на головний біль, нудоту, голово кружіння, блювоту, мали місце зміни в неврологічному статусі, а саме, порушення координації, похитування, що вказує на наявність струсу головного мозку. Згідно виписки з історії хвороби [PERSON], останній перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Ярмолинецької ЦРЛ з 02.04.2015 року по 08.04.2015 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій мяких тканин горла, легка ступінь. Хворий отримував лікування: Л-лізин есцинат, пірацетам, гліцисед, глюкоза, вітамін С, анальгін, димедрол, вітамін Є, вітамін В6, платифілін, метаклопрамід. Витрати на придбання позивачем вказаних лікарських засобів підтверджуються фіскальними чеками: від 02.04.2015 року на суму 115,27 грн., від 03.04.2015 року на суму 77,95 грн. та від 06.04.2015 року на суму 98,76 грн. При цьому суд не бере до уваги чеки: від 02.04.2015 року на суму 322 грн., від 02.04.2015 року на суму 49 грн. та від 07.04.2015 року на суму 186 грн., оскільки з даних чеків неможливо встановити, які саме лікарські засоби та у звязку з чим придбавалися. Таким чином, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню майнова шкода в розмірі 291,98 грн. (115,27 грн. + 77,95 грн. + 98,76 грн.). Щодо вирішення позову в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я,…у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п.5 вказаної постанови Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Відповідно до п.9 даної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних,душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану… При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що кримінальним правопорушенням, яке мало місце 01 квітня 2015 року, позивачу (потерпілому) заподіяно моральну шкоду і при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що йому заподіяно тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоровя, у звязку з чим він стаціонарно лікувався в лікарні, а тому не міг вести звичний спосіб життя. Однак, позивачем не надано суду доказів того, що дані ушкодження призвели до значної тривалості негативного психічного стану внаслідок емоційного шоку, до значного проміжку часу, зусиль, витрат, необхідних для відновлення здоровя, до порушення відносин в сімї та неможливість матеріально утримувати сімю. При визначенні розміру моральної шкоди суд також враховує поведінку потерпілого [PERSON] щодо вагітної дружини відповідача під час конфлікту, яка передувала вчиненню злочину. У звязку з даною поведінкою дружина відповідача [PERSON] звернулася із заявою до Ярмолинецького РВ і на даний час розслідується відповідне кримінальне провадження, що підтверджується ухвалами слідчого судді Ярмолинецького районного суду від 04.08.2015 року та від 11.02.2016 року. [PERSON] того, вказана поведінка позивача врахована апеляційним судом при призначенні відповідачу покарання, у звязку з чим йому таке покарання помякшено (ухвала апеляційного суду Хмельницбкої області від 04.09.2015 року). Враховуючи викладене, а також виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково в сумі 4000 грн. [PERSON] того, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача і витрати на правову допомогу в сумі 104,28 грн. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст.1 Закону України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Надання правової допомоги позивачу адвокатом [PERSON]підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 352, договором про надання правової допомоги від 05.02.2016 року; сплата позивачем адвокату 1000 грн. за надання правової допомоги підтверджується квитанцією від 05.02.2016. Оскільки представником позивача не надано суду розрахунку вартості послуг з надання правової допомоги, суд враховує лише його фактичну участь у судових засіданнях. Згідно журналів судового засідання адвокатом витрачено робочого часу: 11.02.2016 року 40,40 хв.; 23.02.2016 року 58,10 хв.; 11.03.2016 року 11,16 хв. Загальна кількість затраченого часу становить 1 год. 50 хв. 1,8 год. х 551,20 грн. (40% мінімальної заробітної плати) = 992,16 грн. З урахуванням часткового задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 104,28 грн. При цьому суд не бере до уваги заперечення представника відповідача про те, що представник позивача (адвокат [PERSON]Б.) не є особою, яка надає правову допомогу, а є лише представником позивача, оскільки відповідно до п.п.3,4 ст.1 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» правова допомога надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення; правові послуги надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації. Таким чином, представництво інтересів особи в суді є видом правової допомоги, яку надавав представник позивача - адвокат [PERSON] на підставі договору про правову допомогу від 05.02.2016 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 57,93 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial