Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вказавши, що з 21 серпня 2010 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сімейне життя між ними не склалося, з 2011 року вони припинили між собою шлюбні відносини, однак шлюб розірвали 28 травня 2013 року. [INFO] у відповідачки народилася донька [PERSON], згідно свідоцтва про народження він вказаний батьком дитини. Про народження дитини він дізнався нещодавно, вони мешкають окремо в різних областях, не підтримують стосунки, а отже він не може бути біологічним батьком її доньки. Тому позивач просить виключити відомості про нього як батька дитини [PERSON] з актового запису про народження дитини. Позивач [PERSON] до суду надав заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності та наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти виключення відомостей про позивача як батька її дитини з актового запису про народження дитини. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлені. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала з [PERSON] року в зареєстрованому шлюбі (л.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Шлюб між ними розірвано 28 травня 2013 року (л.с. 6- копія свідоцтва про розірвання шлюбу). [INFO] народилася [PERSON] (л.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Згідно ч.2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства (ч. 3 ст. 122 СК України). Батьком [PERSON] у свідоцтві про народження дитини вказаний «[PERSON]», про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області в книзі записів актів цивільного стану про народження зроблено 24 вересня 2013 року відповідний актовий запис № 819 . Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Зі змісту статті 31 ЦПК України вбачається, що сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки. Крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Крім того стаття 174 ЦПК України визначає, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачем в поданій суду заяві зроблено заяву про визнання позову [PERSON] в повному обсязі. Судом встановлено, що зазначена заява не суперечить вимогам чинного законодавства України та не порушує права, свободи чи інтереси як сторін так і інших осіб, наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність прийняття зазначеної заяви про визнання позову, що в свою чергу є підставою для задоволення позову позивача. Враховуючи вищевикладене, встановлені в суді обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову позивача.

Outcome: approved