Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] , третя особа-відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, в яких просить виключити з актового запису №7877 від 13 серпня 2015 року, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про народження [INFO] [PERSON] , відомості про батька [PERSON] ( [INFO] , іпн: [NUMBER] ). Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.05.2009р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, в подальшому подружнє життя не склалося, в 2013р. вони припинили спільне проживання. 28.02.2015р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Нещодавно позивач дізнався, що [INFO] у відповідача народилась донька [PERSON] , в свідоцтві про народження якої батьком записаний позивач, оскільки дитина народилась до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Однак позивач не є біологічним батьком [PERSON] , дану обставину визнає і сама відповідач, однак підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини, є, зокрема, рішення суду про виключення відомостей про батька з актового запису про народження, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій підтримав позов та просив його задовольнити, а також зазначив про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому в засіданні позовні вимоги визнала, підтвердила, що коли завагітніла, вони не підтримували подружні стосунки з позивачем вже протягом 5 місяців. Оскільки на момент народження доньки [PERSON] не минуло 10 місяців після розірвання шлюбу, то батьком дитини в свідоцтві про народження на підставі ст.133 СК України було зазначено [PERSON] . Представник третьої особи в судове засідання не зявився, в зв`язку з великою службовою завантаженістю просили розглядати справу за їх відсутності. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи і надані документи в сукупності, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було складено відповідний актовий запис №7877 від 13.08.2015р. Батьками дитини були зазначені: [PERSON] та [PERSON] , які з 16.05.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а/з про шлюб № 324 від 16.05.2009р., складений Першим Суоровським відділом РАЦС м.Одеси). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 28 лютого 2015р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, 28 лютого 2015р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №36. У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради СРСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція) закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 7 Конвенції дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Однак, позивач має обґрунтовані сумніви у своєму батьківстві та зі слів відповідача [PERSON] не є батьком [PERSON] . Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У відповідності до пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Згідно п.11 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ст..121 СК України). Згідно ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. При реєстрації народження дитини- [PERSON] , [INFO] , відомості про батька були внесені відповідно до ч.2 ст.122 СК України, в силу положень якої, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п.2.16.2 вищевказаних Правил, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст.134 СК України). Таким чином, враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позову, а також те, що визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, обставини, викладені позивачем [PERSON] в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а відповідач не спростовувала встановлені фактів, а отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та виключення відомостей про батька [PERSON] з актового запису 7877 про народження [INFO] [PERSON] , складеного 13 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

Outcome: approved