Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за адресою: м. Курахове, вул. Гоголя, будинок 32, Марїнського району Донецької області. В обґрунтування позову зазначив, що вищевказане житло йому належить на підставі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом видане державним нотаріусом [PERSON] від 23.11.2017 року. Відповідач відмовився від своєї частини спадку на користь позивача. Відповідач в квартирі не проживає з 2001 року, проте залишається зареєстрованим у квартирі, участі в утриманні якої не приймає, комунальні платежі та інші витрати на утримання житла не несе, що покладає на позивача додаткові фінансові витрати та обмежує його законні права як власника квартири щодо вільного розпорядження майном. За власною ініціативою відповідач з реєстраційного обліку не знімається. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав на електронну адресу суду заяву про визнання позовних вимог. У відповідності ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що власником будинку 32 по вул. Гоголя в м. Курахове Марїнського району Донецької області є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.11.2017 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] зареєстровано в реєстрі за № 1156. (а.с. 4) Згідно копії домової книги у вищевказаному житлі зареєстровані особи: [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 6-8) Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно акту Курахівської міської ради [PERSON] зареєстрований, але не мешкає за адресою: вул. Гоголя 32, м. Курахове, Марїнський район, Донецької області. (а.с. 10) Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст.71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. До суду відповідач надав заяву про визнання позовних вимог. Як вбачається з копії заяви від 21.05.2017 року, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], на користь [PERSON], засвідченої нотаріусом міста Москви [PERSON], зареєстроване в реєстрі № 1п-553. (а.с. 9) З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням, відтак дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі ст.71 ЖК України, ст.ст.391,405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та

Outcome: approved