Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що його колишня невістка [PERSON], після смерті його (позивача) сина [PERSON], який помер [INFO] р., виїхала в м. Шумськ, де вийшла заміж, після чого життям свого сина [PERSON], [INFO], не цікавиться, не приділяє йому уваги, не відвідує його, матеріально не допомагає, не підтримує родинних відносин та відмовляється від неповнолітніх справ. Впродовж усього цього часу його внук [PERSON] проживає разом з ним та його дружиною. Позивачем заявлена вимога позбавити матір його внука батьківських прав відносно нього, передати його на опікування органу опіки та піклування, а також стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 200 грн./міс. В ході судового розгляду позивач свої позовні вимоги підтримав і пояснив, що відповідачка являється його колишньою невісткою, вони з його сином проживали разом однією сім'єю без укладення шлюбу у його будинку, у них народився син [PERSON]. Після трагічної загибелі його сина [PERSON] у 2004 році, невістка переїхала проживати до м. Шумськ Тернопільської області, де і проживає до даного часу, вийшла заміж, дітей не має. Увесь цей час її син [PERSON] проживав у нього дома, він з дружиною його доглядали, виховували та забезпечували, відповідач життям свого сина не цікавилася, не приїздила, ніякої допомоги не надавала. Навіть коли приїжджала до своєї матері, яка також проживає в с. Михнівка, до сина не заходила і з ним не спілкувалася, хоча ніяких конфліктів не було ні з дитиною, ні з ним (позивачем). Зазначив, що позбавлення відповідача батьківських прав надасть також можливість отримувати допомогу на внука від держави, оскільки його матір матеріально ніякої допомоги не надавала. [PERSON], як третя особа на стороні позивача, позовні вимоги підтримав, та пояснив, що являється внуком позивача та сином відповідачки. Зазначив, що матір практично не бачив, навіть коли вона приїжджає до своєї матері, яка теж проживає в с. Михнівка, до нього не заходить, по телефону вони не спілкуються. За увесь час його навчання в школі вона була лише двічі - на Перший дзвінок, коли йшов у перший клас, та на випуск в 9-му класі, після якого поступив на навчання в навчальний заклад в м. Кам'янець-Подільський. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, в т.ч. і в Шумський районний суд Тернопільської області для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, справа розглянута заочно, позивач та третя особа на його стороні не заперечують проти такого вирішення справи. Представник служби у справах дітей Шайнога А.Г. позовні вимоги підтримав, так як в інтересах дитини є позбавлення матері батьківських прав щодо нього. Прокурор позовні вимоги підтримав. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи, суд вбачає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В разі ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, можуть бути позбавлені батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інших, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позивач являється дідом неповнолітнього [PERSON], який народився [INFO] року, а відповідач - його матір'ю, що підтверджується: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], повторно виданим 27 червня 2014 р. відділом держреєстрації актів цивільного стану Теофіпольського РУЮ Хмельницької обл., відповідно до якого його батьком є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]; - свідоцтвом про народження сина позивача, батька [PERSON], - [PERSON], серії [NUMBER], виданим 15 липня 1980 р. Карабіївською сільською радою Теофіпольського району, відповідно до якого його батьком є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]; - свідоцтвом про одруження відповідача серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Шумського РУЮ 28 лютого 2005 р., згідно якого відповідач після укладення шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». [PERSON] проживає у сім'ї діда, де йому забезпечено нормальні умови проживання, оскільки мати не приймає участі у вихованні, а батько помер [INFO] р., що підтверджується: - довідкою про склад сім'ї [PERSON], виданою Михнівською сільською радою від 29.07.2014 р. № 190, відповідно до якої [PERSON] проживає разом з дідом [PERSON] та бабою [PERSON] по [ADDRESS]; - довідкою виконкому Михнівської сільської ради Теофіпольського району від 20.08.2014 р. № 211 про проживання [PERSON] від народження з дідом [PERSON] в [ADDRESS]; - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 09 липня 2004 р. Михнівською сільською радою Теофіпольського району; - довідкою Шумської міської ради Шумського району Тернопільської області від 07.07.2014 р. № 1119 про проживання відповідача [PERSON] разом з чоловіком та свекрухою по [ADDRESS]; - довідкою Михнівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 19 серпня 2014 р. № 91 про те, що мама [PERSON] жодного разу не була присутня на батьківських зборах за період навчання сина в школі; - Актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 14.08.2014 р., складеного комісією Михнівської сільської ради, відповідно до якого санітарно-гігієнічні умови проживання [PERSON] є задовільними, він забезпечений продуктами харчування, одягом, предметами особистої гігієни. Зі змісту протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Теофіпольської райдержадміністрації від 28 серпня 2014 р. № 10 вбачається, що члени комісії дійшли висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], оскільки вона після виїзду в 2004 р. з с. Михнівка не приймає участі у вихованні дитини, матеріально не допомагає, не телефонує та не цікавиться життям сина. Відповідач, згідно своєї заяви, посвідченої 13 липня 2014 р. приватним нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу [PERSON], відмовляється від материнських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON] та надає згоду на подальше його усиновлення. Теофіпольська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, у своєму висновку від 01.09.2014 р. № 02-22-1719/2014, виходячи з інтересів дитини пропонує суд позбавити відповідача батьківських прав. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт ухилення відповідача від виховання сина, що виразилося у відсутності спілкування між ними, інтересу до життя дитини, її фізичного та духовного розвитку, навчання, підготовку до дорослого життя, позитивного батьківського впливу, захисту, що тягне за собою позбавлення її батьківських прав щодо дитини. Згідно ст. 167 СК України, в разі позбавлення одного з батьків батьківських прав, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути їм передана, вона передається на опікування органу опіки та піклування. У зв'язку з відсутністю заяв на передачу дитини комусь із родичів, суд вбачає за доцільне передати її на опікування Теофіпольській райдержадміністрації, як органу опіки та піклування. Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримувати дитину. В ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання сина, вона не надала відомостей про стан свого здоров'я, наявності інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків та не зазначила інших обставин, які мають істотне значення, тому кошти на утримання дитини мають бути присуджені судом в розмірі, заявленому позивачем.

Outcome: approved