overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості з заробітної плати та вихідної допомоги. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він з 1972 р. працював в ПАТ «СМНВО». 30.01.2018 р. він був звільнений за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України. В порушення вимог ст.116 КЗпП України розрахунок при звільненні з ним проведений не був. Станом на 14.03.2018 р. заборгованість із всіх належних йому виплат при звільненні становить 59219,87 грн., в тому числі вихідна допомога у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат в сумі 26119,80 грн. У звязку з цим, позивач просить суд стягнути на його користь заборгованість із заробітної плати та вихідної допомоги в сумі 59219,87 грн. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО» надіслав відзив на позов з приводу позовної заяви та зазначив, що відображена у довідці заробітна плата належна позивачеві до виплати у день звільнення зазначена після відрахувань податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) та військового збору та складала 59219,87 грн. Згідно наказу №75 від 21.03.2014 р. в товаристві встановлений режим неповного робочого тижня, а саме триденний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа. Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та 30.01.2018 р. був звільнений з займаної посади за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України (а.с.4-5). Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України,- при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачеві в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі. Відповідно до довідки №16-07/505 від 27.03.2018 р., виданої ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання»,- заборгованість по заробітній платі позивачеві (з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору) на день звільнення складала 59219 грн. 87 коп., в тому числі вихідна допомога (ч. 3 ст. 38, ст. 44 КЗпП України), без вирахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору, складала 26119 грн. 80 коп. (а.с.15). Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати та вихідної допомоги в розмірі 59219 грн. 87 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості з заробітної плати та компенсації втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він перебуває у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО», працює токарем в цеху №3. Із грудня 2017 р. утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати. Загальна сума заборгованості з виплати заробітної плати з грудня 2017 р. по червень 2018 р. включно становить 32718,13 грн. Також, відповідач зобов'язаний розрахувати і сплатити йому компенсацію втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з заробітної плати у розмірі 32718,13 грн.; компенсацію втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати. 08.10.2018 р. від позивача до суду надійшла заява, згідно якої він позовні вимоги підтримав частково, просив суд стягнути з відповідача заробітну плату з грудня 2017 р. по червень 2018 р. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до статті 115 КЗпП України,- заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»,- працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО» - працює токарем 4 розряду в механоскладальному цеху №3 (а.с. 7, 8-12). Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листка за червень 2018 р.,- на день звернення до суду відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені законом: за грудень 2017 року - червень 2018 р. - 32718,13 грн. (а.с.6). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за грудень 2017 р. - червень 2018 р. - 32718,13 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він з 01.09.2004 р. перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО». З грудня 2017 утворилась заборгованість з виплати заробітної плати. Загальна сума заборгованості з виплати заробітної плати з грудня 2017 по березень 2019 включно становить 69091. Відповідач відмовляється сплатити заборгованість. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату з грудня 2017 по березень 2019 в сумі 69091 грн. Представник відповідача - АТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» працює на посаді коваля ручного кування четвертого розряду котельно - зварювального цеху №4 (а.с.7-9). Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до статті 115 КЗпП України,- заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»,- працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як вбачається з наданих позивачем розрахункових листків за липень 2019 (цех 893, цех 060),- відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені законом: грудень 2017 - 3067 грн., січень 2018 - 6805 грн., лютий 2018 - 6823 грн., березень 2018 - 6632 грн., квітень 2018 р. - 6630 грн., травень 2018 - 6427 грн., червень 2018 - 6661 грн., липень 2018 - 3472 грн., серпень 2018 - 2277 грн. (цех 008), вересень 2018 - 4733 грн., жовтень 2018 - 3155 грн., листопад 2018 - 2024 грн., грудень 2018 - 2043 грн., січень 2019 - 3457 грн., лютий 2019 - 2645 грн., березень 2019 - 2240 грн. (цех 004), всього 69091 грн. (а.с.10). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі з грудня 2017 по березень 2019 - 69091 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з АТ «СМНВО» необхідно стягнути 768,40 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він з 15.01.2004 р. перебуває у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО». Починаючи з 01.12.2017 р. по день звернення до суду йому не виплачено заробітну плату в сумі 26118,20 грн. внаслідок відсутності грошових коштів. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 26118,20 грн. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» працює стропольщіком п'ятого розряду в заготовчому цеху №18 (а.с.3-6). Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до статті 115 КЗпП України,- заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»,- працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листка за вересень 2018 р.,- на день звернення до суду відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені законом: за грудень 2017 року - вересень 2018 р. - 26118,20 грн. (а.с.13). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за грудень 2017 року - вересень 2018 р. - 26118,20 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він з 22.02.1988 р. перебуває у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО». Починаючи з 01.12.2017 р. по день звернення до суду йому не виплачено заробітну плату. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 99660,81 грн. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» працює в спеціально конструкторському бюро в науково-дослідному відділі №385 газодинаміки, динаміки та міцності машин на посаді начальника бюро (а.с.2-5). Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до статті 115 КЗпП України,- заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»,- працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листка за листопад 2018 р.,- на день звернення до суду відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені законом: за грудень 2017 року - листопад 2018 р. - 99660,81 грн. (а.с.13). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за грудень 2017 року - листопад 2018 р. - 99660,81 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО». З вересня 2018 утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати. Загальна сума заборгованості з вересня 2018 по лютий 2019 включно становить 30039 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з заробітної плати з вересня 2018 по лютий 2019 включно в сумі 30039 грн. Представник відповідача - АТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» працює на посаді начальника бюро Управління організації праці та заробітної плати виробництва атомних та енергетичних насосів (а.с.8-10, 11). Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до статті 115 КЗпП України,- заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»,- працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як вбачається з наданих позивачем розрахункового листка за грудень 2019,- відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені законом: вересень 2018 - 5886 грн., жовтень 2018 - 7293 грн., листопад 2018 - 5937 грн., грудень 2018 - 5166 грн., січень 2019 - 2845 грн., лютий 2019 - 2912 грн. Всього 30039 грн. (5886 грн. + 7293 грн. + 5937 грн. + 5166 грн. + 2845 грн. + 2912 грн.) (а.с.12). З огляду на викладене, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про здійснення розрахунку з виплати заробітної плати [PERSON] , то порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі з вересня 2018 по лютий 2019 включно - 30039 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з АТ «СМНВО» необхідно стягнути 840,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО». З липня 2018 утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати. Загальна сума заборгованості з липня 2018 по січень 2020 включно становить 36415 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з заробітної плати з липня 2018 по січень 2020 включно в сумі 36415 грн. Представник відповідача - АТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» працює на посаді слюсаря з механоскладальних робіт 4 розряду Котельно - зварювальному цеху 4 (а.с.10). Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до статті 115 КЗпП України,- заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»,- працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як вбачається з наданих позивачем розрахункових листків за січень 2020,- відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені законом: цех 008: липень 2018 - 2000 грн., серпень 2018 - 2158 грн., вересень 2018 - 275,71 грн. Всього 4433,71 грн.; цех 004: вересень 2018 - 2327 грн., жовтень 2018 - 2014 грн., листопад 2018 - 1633 грн., грудень 2018 - 1647 грн., січень 2019 - 1758 грн., лютий 2019 - 2399 грн., грудень 2019 - 12088 грн., січень 2020 - 8116,12 грн. Всього 31982,12 грн. (а.с.11). Всього 36415,83 грн. (4433,71 грн. + 31982,12 грн.). З огляду на викладене, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про здійснення розрахунку з виплати заробітної плати [PERSON] , то порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі з липня 2018 по січень 2020 включно - 36415 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з АТ «СМНВО» необхідно стягнути 840,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО». З січня 2018 утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати. Загальна сума заборгованості з січня 2018 по лютий 2019 включно становить 40587 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з заробітної плати з січня 2018 по лютий 2019 включно в сумі 40587 грн. Представник відповідача - АТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (а.с.6-9). Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до статті 115 КЗпП України,- заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»,- працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як вбачається з наданих позивачем розрахункового листка за листопад 2019,- відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені законом: січень 2018 - 4004 грн., лютий 2018 - 4306 грн., березень 2018 - 4592 грн., квітень 2018 - 4348 грн., червень 2018 - 3764 грн., липень 2018 - 4730 грн., серпень 2018 - 3216 грн., вересень 2018 - 171 грн., жовтень 2018 - 393 грн., грудень 2018 - 3008 грн., січень 2019 - 5135 грн., лютий 2019 - 2920 грн. Всього 40587 грн. (а.с.10). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі з січня 2018 по лютий 2019 включно - 40587 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з АТ «СМНВО» необхідно стягнути 840,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved