Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 05 грудня 2015 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 707. В обґрунтування позову зазначено, що 05 грудня 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами почали виникати непорозуміння та конфлікти з різних питань сім`ї та побуту. Влітку 2019 року сторони зверталися з позовом про розірвання шлюбу, через спробу зберегти смію позов був залишений без розгляду. Наприкінці жовтня 2019 року між ними припинені шлюбно-сімейні відносини, з того часу не ведуть спільне господарство. Позивач вважає збереження сім`ї неможливим, майнового спору та спору про місце проживання дитини між подружжям немає. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач у підготовче судове засідання з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, зазначає, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». 07 листопада 2019 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. 05 грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 707 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини - « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, мають різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша ст. 24 СК України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, у якій просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved