Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати за ним право приватної власності за набувальною давністю на земельну ділянку на території Підліснівської сільської ради площею 1,16 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що межує з земельною ділянкою за кадастровим номером [NUMBER]. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав в повному обсязі. Представники відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання не з'явивсь, в письмових поясненнях проти позову заперечував та просив розглянути справу за їх відсутності. Представники відповідача - Підліснівської сільської ради в судове засідання також не з'явились, в письмових поясненнях стосовно позовних вимого покладався на розсуд суду та просив розглянути справу за їх відсутності. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Сумської районної Ради народних депутатів Сумської області від 19.03.1992 «Про надання земельних ділянок для ведення селянських/фермерських господарств» [PERSON] надано для ведення селянського/фермерського господарства земельну ділянку 4,0 га сільськогосподарських угідь на території Підліснівської сільської Ради народних депутатів та видано державний акт на право довічного успадкованого володіння землею [NUMBER], площею 4,0 га, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право довічного успадкованого володіння землею за №263 (а.с. 9, 13-15). Рішенням Сумської районної Ради народних депутатів Сумської області від 06.04.1992 «Про надання земельних ділянок для ведення селянських/фермерських господарств» батьку позивача, [PERSON] надано для ведення селянського/фермерського господарства земельну ділянку 4,0 га сільськогосподарських угідь на території Підліснівської сільської Ради народних депутатів та видано державний акт на право довічного успадкованого володіння землею [NUMBER], площею 4,0 га, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право довічного успадкованого володіння землею за №262 (а.с. 8, 10-12). Рішенням Сумської районної Ради народних депутатів від 22.03.1995 [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації по передачі земельних ділянок у приватну власність раніше наданих земельних ділянок площею по 3,42 га кожному на території Підліснівської сільської ради, на основі якого видано державні акти на право приватної власності на землю (а.с. 16-19). [INFO] [PERSON] помер та 17.12.1999 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом ([NUMBER]) за яким він набув право приватної власності на земельну ділянку площею 3,42 га (а.с. 20-22). Таким чином у приватній власності [PERSON] загалом перебуває 6,84 га (кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER]) та до цього часу, з 1992 року, він продовжує володіти земельною ділянкою загальною площею 1,16 га, відповідно до державних актів на право довічного успадкованого володіння землею [NUMBER], [NUMBER]. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до статті 119 Земельного Кодексу України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом. Між тим громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України ( частина перша статті 116 із змінами, внесеними згідно із Законами N 3235-ІV ( 3235-15 ) від 20.12.2005, N 489-V ( 489-16 ) від 19.12.2006 ). Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ч. 4 статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм. визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах встановлених норм, визначених ЗК України, проводиться один раз по кожному виду використання. Це означає, що громадянин може набути безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), садівництва, індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм, передбачених для кожного з цих видів використання і у разі отримання відповідної земельної ділянки не може приватизувати другу земельну ділянку такого ж виду використання. Таким чином, на підставі державного акту на право приватної власності [NUMBER] [PERSON] вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки та не може приватизувати другу земельну ділянку такого ж виду використання. Враховуючи викладене, необхідно відмовити в задоволенні позову [PERSON] в зв'язку з його необґрунтованістю.

Outcome: dismissed