Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним, в якому просить визнати недійсним шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 01 березня 1996 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 47. Позов обґрунтований наступними обставинами. З 01 березня 1996 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Позивач зазначає, що шлюб було укладено та зареєстровано без наміру створити сім`ю, а лише з метою отримання відповідачем реєстрації проживання в м. Одесі. Ні до, ні після укладання шлюбу разом з відповідачем не проживав та спільного господарства не вів. Реєстрація відповідача планувалася на час вирішення відповідачем своїх житлових питань. Вказує, що зв`язок з відповідачем втратив через рік після реєстрації шлюбу. Питання зняття з реєстрації проживання відповідача, чи розірвання шлюбу з нею, не були для нього принциповими, тому тривалий час на них не зважав. Наразі позивач бажає зареєструвати шлюб з жінкою, з якою веде спільне господарство та проживає разом біля десяти років, однак через реєстрацію шлюбу з відповідачем він позбавлений такої можливості. Крім того позивач зазначив, що не бажає бути відповідальним за можливі борги, зобов`язання відповідача, чи будь-яким іншим чином пов`язаним з нею. Позивач та його представник у відкритому судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації згідно до ст. 128 ЦПК України, відзив на позов до суду не надала, про причини неявки не повідомила. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача та його представника, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок здійснення права на припинення шлюбу та регулюються Главою 11 Розділу ІІ СК України. Встановлено, що 01 березня 1996 року між [PERSON] до [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеса, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01 березня 1996 року, серії [NUMBER] , актовий запис №47. Судом встановлено, що дітей від даного шлюбу у сторін не має. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. З Акту про непроживання від 15 травня 2020 року, складеного сусідами позивача, та затвердженого в.о. начальника КП «ЖКС «Черьомушки» вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ніколи не всилялась, не проживала та не проживає, житловим приміщенням не користується та не цікавиться, участі в оплаті житлово-комунальних послугах не приймає. У судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] , та [PERSON] , які зазначили, що знають позивача з 1990 року. Підтвердили, що ні до, ні після укладання шлюбу сторони разом не проживали. Зазначили, що весь час позивач проживав та вів господарство один. У його квартирі відсутні будь-які речі відповідача. Також вказали, що їм відомо про те, що сторони уклали шлюб з метою реєстрації місця проживання відповідача в квартирі позивача. Таким чино, судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено та зареєстровано без наміру створити сім`ю, а лише з метою отримання відповідачем реєстрації проживання в м. Одесі. Тому суд, враховуючи викладені обставини задовольняє позовні вимоги позивача про визнання шлюбу недійсним, оскільки шлюб між ним є фіктивним. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved