Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що розпорядженням голови Вільшанської райдержадміністрації Кіровоградської області влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], матірю яких є [PERSON]. В даний час діти проживають в сімї позивача на його вихованні та на утриманні держави. Відповідач матеріальної допомоги не надає, цим ухиляється від своїх батьківських обовязків. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, крім того для отримання пільг для дитини, позивачу необхідно надати довідку з виконавчої служби про отримання аліментів на користь зазначених дітей. У зв'язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позов підтримує повністю. Просить стягнути з відповідачки щомісячно на його користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів її заробітку (доходу) на утримання сина та доньки, починаючи з дня надходження позову до суду. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно п. 1 розпорядження голови Вільшанської райдержадміністрації Кіровоградської області №296-р від 14.12.2016 року «Про влаштування до ДБСТ родини [PERSON] дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] та [PERSON].» влаштовано з 21 грудня 2016 року на виховання та проживання до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно з п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 року № 564 «Про затвердження Положення про дитячий будинок сімейного типу», батьки-вихователі є законними представниками вихованців і захисниками їх прав та інтересів у всіх органах, установах та організаціях без спеціальних на те повноважень. Пункт 14 вказаного положення передбачає, за вихованцями зберігаються раніше призначені аліменти, пенсія, інші види державної допомоги. Суми коштів, що належать вихованцям як пенсія, аліменти чи інші види державної допомоги, переходять у розпорядження батьків-вихователів і витрачаються на утримання вихованців. Відповідно до свідоцтв про народження дітей: [PERSON], [INFO], серії 1-ОЛ № 078683, виданого 02 червня 2009 року Смолінською селищною радою Маловисківського району Кіровоградській області та [PERSON], [INFO], серії 1-ОЛ № 093846, виданого 03 листопада 2003 року Смолінською селищною радою Маловисківського району Кіровоградській області, відповідач записана матірю цих дітей (а.с. 4-5). У відповідності до заочного рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17.11.2010 року, відібрано без позбавлення батьківських прав у [PERSON], [INFO], її малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 11-12). Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданою Вільшанською селищною радою Вільшанського району Кіровоградської області 23 грудня 2016 року за №4134, до складу сімї позивача входять, в тому числі, донька вихованка [PERSON], [INFO], та син вихованець [PERSON], [INFO] (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати,\~батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.ч.1, 4 ст. 256-7 СК України\~ вихованцями дитячого будинку сімейного типу є діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування. За вихованцями дитячого будинку сімейного типу зберігається право, зокрема, на аліменти, пенсію та інші соціальні виплати. Оскільки діти, що потребують матеріальної допомоги, проживають у дитячому будинку сімейного типу родини [PERSON], відповідач зобов'язана утримувати їх до досягнення повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, та приходить до висновку, що відповідач має змогу утримувати власних дітей та сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на їх утримання. Згідно з ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 640 грн. 00 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України\~ суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved