Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.05.2013 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Глиниця, вул. О. Кобилянської, 8, Кіцманського району Чернівецької області; земельна ділянка площею 0,73га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Глиницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON], також спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є відповідач по справі дружина померлого, його мама, [PERSON], яка спадщини не прийняла та на спадкове майно не претендує. Він прийняв спадщину, проте, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] подав письмову заяву про підтримання позову та про розгляд справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, що вбачається із змісту поданої нею письмової заяви. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 07.05.2013 року помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Глиниця, вул. О. Кобилянської, 8, Кіцманського району Чернівецької області; земельна ділянка площею 0,73га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Глиницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON], також спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є відповідач по справі дружина померлого, його мама, [PERSON], яка спадщини не прийняла та на спадкове майно не претендує. Наведене вбачається із змісту копії свідоцтва про смерть [PERSON], довідки виконкому Глиницької сільської ради Кіцманського району, копії технічної документації на житловий будинок 1957 року побудови, копії державного акту серії ЯБ № 753448. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як розяснив ВССУ у п.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013 року, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивач фактично вступив у володіння та управління спадковим майном, житловий будинок та земельна ділянка знаходились у фактичному володінні померлого, але оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будинок 1957 року побудови, у звязку з відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права власності на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1261, 1265, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1299 ЦК України ,

Outcome: approved