Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього боргу в сумі 49672грн. на підставі договору позики, укладеного на підставі письмової розписки про отримання коштів, а також судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений прочас та дату розгляду даної справи, через канцелярію суду надав заперечення на позовну заяву в яких позов визнав частково, зазначивши що не погоджується з позовом в частині суми заявленої до стягнення, оскільки 30.08.2013 року він частину грошів - 20000грн. повернув, про що [PERSON] надав йому письмову розписку, а тому вважає, що його борг складає перед [PERSON] 29672грн. Просив суд позов задовольнити частково. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений прочас та дату розгляду даної справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] який діяв на підставі довіреності від 29.11.2013 року, в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, з запереченями відповідача не погодився, та суду пояснив, що 26 серпня 2013 року [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] 49672грн, про що останній надав йому письмову розписку. Згідно розписки відповідач зобов'язався повернути борг до 29.08.2013 року. До теперішнього часу борг відповідачем не повернуто, розписка знаходиться у [PERSON] Щодо розписки, яку надав відповідач про сплату частини боргу в сумі 20000 грн, пояснив, що така розписка мала місце, але не має відношення саме до погашення цієї заборгованості, тому що ніяк не ідентифікована. Посилаючись на дані обставини, просив суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму боргу 49672грн, а також судові витрати по справі 496,72 грн. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оглянувши оригінали розписок, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 26 серпня 2013 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] позичив у [PERSON] грошову суму в розмірі 49672грн. Зазначений договір оформлений розпискою, складеною відповідачем, яку було передано позивачу. За цією розпискою повернення коштів належало вчинити в строк до 29 серпня 2013 року.( а.с.4) Таким чином, між сторонами виникло зобов'язання із договорів позики, за яким боржник зобов'язався повернути позикодавцеві (позивачу) таку ж суму грошових коштів (суму позики), яка ним отримана. Зазначений договір оформлений розпискою, складеними відповідачем, яку було передано позивачу, та яка є борговим документом. Відповідно до ч.1 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Згідно оригіналу розписки від 30.08.2013 року [PERSON] повернув частину боргу в розмірі 20000грн. (а.с.44) Суд не бере до уваги ствердження представника позивача, що ця розписка не відноситься до даного боргу, тому що вона ніяк не ідентифікована оскільки в судовому засіданні не довів суду, що вищевказана розписка не відноситься до повернення вищезазначеного боргу. Аналізуючи наведене, суд вважає, що даний борг на момент розгляду справи повернено частково і договірні зобов'язання за договорами позики виконано частково. У даному випадку, відповідач [PERSON] не повернув позивачу [PERSON] борг повністю у встановлений договором позики в строк, тому позовні вимоги у частині стягнення суми боргу по договору законні, але підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 29672грн., оскільки відповідач вже виплатив позивачеві 20000грн. суму боргу по договору позики. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджає з другої сторони понесені нею і документаольно підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджаються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст. 526, 530, 1046, ч.1 ст.1049, 1218 ЦК України ,

Outcome: partial