Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у виховані та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, вказавши, що з 24 січня 2008 року по 04 травня 2012 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Починаючи з серпня 2013 року відповідач забрала сина [PERSON] та переїхала до м. Кривого Рогу, де стала проживати разом з дитиною та іншими членами своєї родини за адресою: [ADDRESS]. Фактично з серпня 2013 року у позивача з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди з її сторони та осіб, які проживають разом із нею та сином, стосовно неможливості його нормального спілкування з дитиною. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей виконавчого комітету Центрально - Міської районної у місті Ради, рішенням якої ( №420 від 20.11.2013 року) було встановлено:«призначити гр. [PERSON] дніспілкування з малолітнім сином [PERSON] на нейтральній території, в межах міста Кривого Рогу, за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, [PERSON], до вирішення у судовому порядку спору між батьками щодо місця проживання малолітнього [PERSON]». Лише з серпня 2015 року позивачу та відповідачу вдалося досягти порозуміння і відповідач почала дозволяти позивачу бачитись з дитиною у місті Кривому Розі.Так дійсно протягом 2015 - 2016 року він декілька разів приїжджав до м. Кривого Рогу та мав можливість спілкуватися із сином без присутності матері, але таке спілкування відбувалося в приміщенні готелю, а не в домашніх умовах. Кожного разу він повертав дитину в обумовлений час та місце. Жодних порушень в цьому питанні з його боку не було. Тому позивач просить суд зобов'язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своїм сином [PERSON]. Визначити наступні способи участі батька, [PERSON], вихованні сина, [PERSON], [INFO]: -особисте спілкування під час шкільних канікул протягом двох тижнів влітку, одного тижня взимку на різдвяні свята з 03.01. по 10.01. (у другій частині зимових канікул, у випадку зміни графіку, згідно шкільному графіку встановленому на зимові канікули), на весняні канікули з 25 березня по 02 квітня (у випадку зміни графіку, згідно шкільному графіку встановленому на весняні канікули), проживанням за адресою: 79020, [ADDRESS], -на Великодні свята бачитися з сином і проводити час без присутності матері, [PERSON], на території м. Кривого Рогу, повідомив попередньо матір сина, -кожну першу та третю суботу місяця з 10:00 години до 18:00 години без присутності матері, [PERSON], кожну першу та третю неділю місяця з 10:00 години до 18:00 години без присутності матері [PERSON], зобов'язавши батька, [PERSON], забирати дитину за місцем її мешкання за адресою: [ADDRESS], та повертати дитину за цією адресою, -в день народження дитини [PERSON], [INFO] - якщо день народження випадає в навчальний день у школі, 4 години власного часу сина з батьком, [PERSON], після уроків без присутності матері і родичів, якщо день народження випадає у вихідний день прошу 5 годин власного часу сина з батьком [PERSON], без присутності матері і родичів за домовленістю з мамою сина в першій або в другій половині дня, -необмежене спілкування з сином [PERSON], [INFO], особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином, -в день побачення батька, [PERSON] з сином, надати право забирати його з дому/школи особисто, -на території м. Кривого Рогу бачитися з сином без присутності матері в обумовлений між ним і матерью сина час Зобов'язати [PERSON] за два дні до дня зустрічі [PERSON] з сином, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлялася, її представником [PERSON] подана заява про відкладення слухання справи в зв'язку з занятістю представника при розгляді кримінального провадження в Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу, але докази про поважність відкладення суду не надано, також не надано представником доручення про можливість представляти інтереси [PERSON] у суді. Представник служби у справах дітей Березуцька Н.І. у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримує , а що стосується порядку спілкування батька з сином підтримує наданий до суду ними висновок. Додала, що [PERSON] звертався до служби у справах дітей, так як не міг знайти сина та йому не дають з ним бачитися. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача [PERSON], представника служби у справах дітей Березуцьку Н.І., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками малолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8 - копія свідоцтва). З 24 січня 2008 року по 04 травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9 - копія рішення суду). У відповідності зі ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Рішенням №420 від 20.11.2013 року служби у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради було призначено гр. [PERSON] дніспілкування з малолітнім сином [PERSON] на нейтральній території, в межах міста Кривого Рогу, за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, [PERSON], до вирішення у судовому порядку спору між батьками щодо місця проживання малолітнього [PERSON] (а.с. 10 - копія рішення). За змістом ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Статтею 7 СК України визначається, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року ( далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У ч. ч. 1, 2 ст. 15 даного Закону зазначено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей ,одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи. Як вбачається з висновку про встановлення способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], [INFO], служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради вважає доцільним визначити наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: - періодичність зустрічей: літні та зимові канікули малолітнього [PERSON], [INFO]; - тривалість зустрічей: по два тижні; - місце зустрічей: м. Львів; - у першу та третю неділю місяця батько зустрічається з сином у місті Кривому Розі. В інші дні протягом року зустрічі [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO], рекомендовано проводити за попереднім погодженням з матір'ю дитини, [PERSON]. Суд приймає до уваги висновок служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради. Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною є законною та обґрунтованою. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved