overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги наступним: 11 грудня 2003 року [PERSON] з відповідачем уклав шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з матір'ю. Створити міцну сім'ю з відповідачем не вдалося. У них виявилися супротивні психологічно несумісні характери та вкрай суперечливі погляди на подружнє життя, на взаємні права та обов'язки подружжя, відповідальність за долю сім'ї та з інших питань спільного життя. Їхня сім'я розпалася, примирення неможливе. Представник позивача в судовому засіданні відсутній, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Просить судові витрати залишити за позивачем. Відповідачка в судовому засіданні відсутня, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. 11.12.2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І ЕЛ № 065327 від 11.12.2003 року. Відповідно\~\~до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON].., мотивуючи свої вимоги наступним: 16 квітня 2007 року [PERSON] з відповідачем уклав шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рік тому їхні відносини з відповідачкою погіршились. Вони перестали розуміти один одного, в зв'язку з цим сваряться. Сторони намагалися налагодити їхні відносини, але позитивних наслідків це не дало. Позивач в судовому засіданні відсутній. Надав заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити, судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідачка в судовому засіданні відсутня. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Просить залишити прізвище [PERSON]. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. 16.04.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І ЕЛ № 019439 від 16.04.2007 року. Відповідно\~\~до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] мотивуючи свої вимоги наступним: 19 серпня 1998 року [PERSON] з відповідачем уклав шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося. У них виявилися супротивні психологічно несумісні характери та вкрай суперечливі погляди на подружнє життя, на взаємні права та обов'язки подружжя, відповідальність за долю сім'ї та з інших питань спільного життя. Вони припинили подружні відносини, проживають окремо, кожен вирішує свої життєві проблеми самостійно. Їхня сім'я розпалася, примирення не можливе. Позивач в судовому засіданні відсутній. Надав заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні відсутня. Представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. 19.08.1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 19.08.1998 року. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги наступним: 22 вересня 2011 року [PERSON]. з відповідачкою уклав шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося так як у них різні погляди на життя. У них відсутні взаємна повага та довіра. У відповідачки є вже інша сімя, подальше збереження шлюбу не буде відповідати їхнім інтересам. На підставі вищевикладеного просить розірвати шлюб, судові витрати з відповідача не стягувати. Позивач в судовому засіданні відсутній. Надав заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні відсутня, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить шлюб розірвати, залишити їй прізвище « Сабалдаш». Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. 22.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І - ЕЛ № 062725 від 22.09.2011 року. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 03.09.2011 року він уклав шлюб з відповідачкою. Спільне життя у них не складається через різні погляди на життя та несумісність характерів. Позивач не веде з відповідачем спільне господарство, на даний час вони мають окремий бюджет, спільне проживання припинено. В судовому засіданні позивач відсутній. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні відсутня, про час та розгляд справи повідомлена належним чином. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03 вересня 2011 року Сновським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 81. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами сімейні стосунки повністю перервалися, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при зверненні до суду, а саме: судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 10.05.2008 року він уклав шлюб з відповідачкою. Спільне життя у них не складається через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Позивач зазначив, що причиною розпаду сімї стало те, що відповідачка його не поважала, не допомагала в побуті, зовсім не враховувала його інтереси, не бажала слухати і чути, використовувала в особистих цілях, через що у них склалися неприязні відносини. Від подружнього життя вони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. На даний момент ведення спільного господарства і сумісне проживання припинено остаточно, втрачено почуття любові та поваги. Збереження сімї не можливе, а тому позивачу необхідно розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач відсутній. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, судові витрати по справі з відповідачки просить не стягувати, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні відсутня. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, не заперечує проти нього. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « Кошель ». Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управління юстиції Чернігівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 22. Відповідно\~\~до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами сімейні стосунки повністю перервалися, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]., мотивуючи свої вимоги тим, що 10.06.2006 року він уклав шлюб з відповідачкою. Спільне життя у них не складається через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Від подружнього життя вони мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний момент ведення спільного господарства і сумісне проживання припинено остаточно, втрачено почуття любові та поваги, втрачений духовний звязок між ними. Збереження сімї не можливе, а тому позивачу необхідно розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач відсутній. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні відсутня. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, не заперечує проти нього. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « Кримська ». Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10 червня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управління юстиції Чернігівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 39. Відповідно\~\~до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами сімейні стосунки повністю перервалися, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. \~\~Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при зверненні до суду, а саме: судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 23.07.1957 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від подружнього життя мають двох доньок. Останні сім років проживають окремо. Подружні відносини фактично припинені. Позивач на розірванні шлюбу наполягає. В судовому засіданні позивач відсутній. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні відсутня. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, та просить його задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23 липня 1957 року Івельською сільською радою Буда-Кошелевського району Гомельської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 29. Від подружніх відносин мають спільних дітей, двох доньок. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. Відповідно ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 26.09.2004 року він уклав шлюб з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. З ініціативи відповідачки між ними постійно виникали сварки. Подружні відносини фактично припинені. Позивач на розірванні шлюбу наполягає. В судовому засіданні позивач відсутній. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні відсутня. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управління юстиції Чернігівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 67. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved