Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], 3-ті особи: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції в м.Києві, Головне управління юстиції у м.Києві та просив визнати за ним право власності на ? частину будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], обґрунтовуючи позов тим, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно: житловий будинок по [ADDRESS], який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Біличанською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 10.03.1967р. Заповітом від 07.03.1986р. [PERSON] заповіла будинок [ADDRESS] [PERSON] - матері позивача, яка в порядку ст.549 ЦК Української РСР 1963р. спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, в тому числі: проводила ремонтні роботи будинку, обробляла земельну ділянку, укладала договори страхування спадкового майна по [ADDRESS], хоча до нотаріальної контори не зверталась і спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [INFO] [PERSON] померла. Її діти: [PERSON] і [PERSON] спадщину прийняли, у зв*язку із чим звернулись до нотаріальної контори із заявою у встановлені законом строки. Оскільки у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, право власності на ? частину житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] було визнано за [PERSON] рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 20.07.2011р. Позивач вважає, що він, як другий спадкоємець майна матері [PERSON], має право на визнання за ним в судовому порядку права власності на іншу ? частину спадкового майна, а саме: на ? частину житлового будинку по [ADDRESS]. А тому просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 15, 392, 1218, 1261, 1267, 1269, 1297 ЦК України, ст.ст. 534, 549 ЦК Української РСР, постанови пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення майнових і спадкових прав позивача, а також пояснила про те, що предметом даного спору і об*єктом визнання права власності за позивачем є житловий будинок по [ADDRESS], який належав спочатку [PERSON], а в подальшому був успадкований [PERSON], ? частина якого за судовим рішенням успадкована сестрою позивача відповідачкою [PERSON], він існує на час розгляду справи та не був зруйнований в результаті пожежі, оскільки в справі відсутні докази про його знищення, а на земельній ділянці по [ADDRESS] позивач не будував нового будинку і самочинне будівництво там відсутнє. Треті особи: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції в м.Києві і Головне управління юстиції у м.Києві явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, що стверджується поштовими повідомленнями (а.с. 82, 84, 96, 97 Том №1), заперечень проти позову суду не надали, про поважність причин неявки представників суд не повідомили. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представників третіх осіб на підставі матеріалів, що є в справі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до частини 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7 Том №1 - копія запису про смерть), після смерті якої залишилось спадкове майно: житловий будинок по [ADDRESS], який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Біличанською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 10.03.1967р., що встановлено судовими рішеннями в порядку частини 3 ст.61 ЦПК України і сторонами не оспорювалось. Заповітом від 07.03.1986р. [PERSON] заповіла будинок [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 8 Том №1 - копія заповіту), яка була матір*ю [PERSON] і [PERSON] (а.с. 126 Том №1 - копії свідоцтв про народження). Відповідно до частини 3 ст.61 ЦПК України встановлено, що [PERSON] в порядку ст.549 ЦК Української РСР 1963р., що діяв на час відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] і на час виникнення спірних правовідносин, спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном по [ADDRESS], в тому числі: проводила ремонтні роботи будинку, обробляла земельну ділянку, укладала договори страхування спадкового майна, хоча до нотаріальної контори не зверталась і спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 12-26 Том №1 - копії судових рішень). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 10 Том №1 - копія свідоцтва про смерть). Її діти: син [PERSON] і дочка [PERSON] спадщину прийняли, у зв*язку із чим звернулись до нотаріальної контори із заявою у встановлені законом строки, а саме: 26.12.2003р. (а.с. 122 Том №1 - копія заяви). Оскільки у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, зокрема, житловий будинок по [ADDRESS], постановою нотаріуса від 13.03.2012р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину даного спадкового майна (а.с. 193 Том №1 - копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії). Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 20.07.2011р. позов [PERSON] було задоволено і визнано за нею право власності на ? частину будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом (а.с. 22 Том №1 - копія рішення суду). Апеляційний суд м.Києва 29.02.2012р. постановив нове рішення, яким рішення Святошинського районного суду м.Києва від 20.07.2011р. скасував і у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовив (а.с. 23-24 Том №1 - копія рішення суду). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.07.2012р. рішення Апеляційного суду м.Києва від 29.02.2012р. скасовано, а рішення Святошинського районного суду м.Києва від 20.07.2011р. залишено в силі (а.с. 25-26 Том №1 - копія ухвали суду). Питання щодо спадкування [PERSON] ? частини житлового будинку [ADDRESS], також, вирішувалось в судовому порядку, про що в справі існують судові рішення. Так, рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 14.06.2007р. позов [PERSON] задоволено частково і визнано за ним право власності на ? частину будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, а в іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 12-14 Том №1 - копія рішення суду). Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 23.01.2008р. апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, а рішення Святошинського районного суду м.Києва від 14.06.2007р. залишено без змін (а.с. 15 Том №1 - копія ухвали суду). Ухвалою Верховного суду України від 20.05.2009р. касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Святошинського районного суду м.Києва від 14.06.2007р. і ухвало Апеляційного суду м.Києва від 23.01.2008р. скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 16-17 Том №1 - копія ухвали суду). Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 06.06.2012р. (а.с. 18-19 Том №1 - копія рішення суду), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 08.08.2012р. (а.с. 20-21 Том №1 - копія ухвали суду) в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. При цьому, як вбачається із вказаних вище судових рішень, під час розгляду справи [PERSON] багато разів уточнював позовні вимоги та в останньому їх формулюванні просив визнати за ним право власності на реконструйований і новозбудований ще за життя матері [PERSON] на земельній ділянці [PERSON] по [ADDRESS] житловий будинок, який підлягав знесенню і відселенню мешканців по рішенню виконкому Київської міської Ради народних депутатів №1145 від 25.12.1989р., який згорів в 2000р. і після пожежі не зберіг навіть своїх контурів бувшого домоволодіння [PERSON], у зв*язку із чим він розпочав його відбудову і реконструкцію. На початку вересня 2005р. він закінчив укладку фундаменту, а в кінці 2005р. реконструкцію фактично нової споруди. У вказаному вище судовому рішенні є посилання на те, що в його матеріалах є фотографії земельної ділянки по [ADDRESS] за квітень 2005р., де був раніше будинок [PERSON], на яких будь-які споруди відсутні. А також, згідно акту міжвідомчої комісії з питань здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель у Святошинському районі м.Києва від 15.09.2005р., земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], огорожена парканом, на земельній ділянці розпочато будівництво фундаменту, інші будівлі та споруди відсутні. По перевірці прокуратури Святошинського району м.Києва станом на 2005р. не встановлено будь-яких збудованих будівель чи самочинного будівництва за адресою: [ADDRESS]. В межах вказаної цивільної справи Святошинською районною в м.Києві державною адміністрацією до [PERSON] пред*являвся зустрічний позов про знесення самочинного будівництва, який ухвалою суду від 06.04.2012р. було залишено без розгляду. Підсумовуючи викладене, можливо зробити висновок про те, що зазначені вище обставини в їх сукупності свідчать про повну руйнацію будинку по [ADDRESS] в 2000р. в результаті пожежі, а [PERSON] фактично побудував на його місці нову будівлю починаючи з фундаменту. Оскільки зазначені вище обставини встановлені рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 06.06.2012р., яке набрало законної сили 08.08.2012р., а тому вони є встановленими згідно правил частини 3 ст.61 ЦПК України. Постановою нотаріуса від 04.12.2014р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину будинку по [ADDRESS] у зв*язку із відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 216 Том №1 - копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії). Крім цього, в обгрунтування даного позову щодо вартості спадкового майна, на ? частину якого він просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом, [PERSON] надав суду Звіт про оцінку майна по [ADDRESS], проведену станом на 13.01.2006р., де вказано, що об*єкт оцінки можна оцінити як «незавершений новий», загальна площа приміщень становить 48,70 кв.м. і його вартість складає 40 510 грн., що є еквівалентним 8 021 доларам США 78 центів (а.с. 28-30 Том №1 - копія звіту). З технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS], виготовленого 08.02.2013р. на замовлення [PERSON], вбачається, що на земельній ділянці по [ADDRESS] знаходиться житловий будинок літ. «Д», загальною площею забудови 47,0 кв.м., який значиться як «самочинний» (а.с. 5-7 Том №2 - копія технічного паспорту). В матеріалах справи є відповідь від 11.03.2015р. Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) [PERSON], в якій, крім іншого, зазначено про те, що згідно інформації, яка надавалась Департаментом щодо пожежі, то в матеріалах інвентаризаційної справи містяться документи, в яких зазначено, що будинок по [ADDRESS] згорів (а.с. 16 Том №2 - копія відповіді). Відмовляючи в позові, суд виходив з наступного. Прийняття спадщини [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] встановлено в порядку частини 3 ст.61 ЦПК України, про що зазначалось вище. Таким чином, спірні правовідносини виникли в день відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] В пункті 5 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України 2004р. вказано, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. В спірному випадку, спадщина після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась [INFO], тобто до набрання чинності ЦК України 2004р., її спадкоємці: син [PERSON] і дочка [PERSON] спадщину прийняли шляхом звернення 26.12.2003р. до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, при вирішенні спору в частині спадкування майна [PERSON], яка померла [INFO], суд вважає за необхідне керуватися нормами ЦК Української РСР 1963р. Так, згідно частини 1 ст.548 ЦК Української РСР 1963р., для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв… Відповідно до частини 1 ст.549 ЦК Української РСР 1963р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи такі норми права, можливо зробити висновок про те, що може бути прийнято як спадщина, тобто, успадковано фактично існуюче та індивідуально визначене нерухоме майно, в управління або володіння яким вступає спадкоємець у способи, визначені в частині 1 ст.549 ЦК Української РСР 1963р. Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР 1963р., позивач є спадкоємцем першої черги майна своєї матері [PERSON] Крім цього, стаття 16 ЦК України в частині 2 визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких є спосіб визнання права, в даному спірному випадку - визнання права власності на спадкове нерухоме майно, яке належало спадкодавцю [PERSON], що померла [INFO] Однак, в судовому засіданні встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON], такий об*єкт нерухомого майна як житловий будинок по [ADDRESS], який спадкодавець прийняла у спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON], в тих його індивідуально-визначених технічних характеристиках, в яких він був власністю спадкодавця [PERSON], фізично не існував, оскільки в 2000р. згорів і на час відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] вже фактично був відсутнім, а тому не міг входити до спадкової маси. Як встановлено судовими рішеннями, які набрали чинності та іншими письмовими доказами в даній цивільній справі в їх сукупності та співставленні, на час розгляду даної справи в суді та постановлення судового рішення, на земельній ділянці по [ADDRESS], на якій до 2000р. знаходився житловий будинок, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Біличанською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 10.03.1967р., є відсутнім, а на його місці розташований новостворений об*єкт нерухомого майна, який має статус «самочинного», має площу забудови 47,0 кв.м. і позначений на плані літ. «Д», а інші об*єкти нерухомого майна на земельній ділянці за вказаною адресою не встановлені. Враховуючи викладене вище, у суду відсутні правові підстави вважати, що житловий будинок по [ADDRESS], який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Біличанською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 10.03.1967р., увійшов до складу спадщини після смерті [INFO] [PERSON] і є тим самим нерухомим майном, яке на час розгляду даної справи знаходиться на земельній ділянці за цією ж адресою і має статус «самочинного», у зв*язку із чим відсутнім фактично є предмет спору, а саме: житловий будинок по [ADDRESS], який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Біличанською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 10.03.1967р., натомість існує інше нерухоме майно, що має інший правовий статус самочинного будівництва, порядок визнання права власності на яке регулюється іншими правовими нормами, зокрема ст.376 ЦК України, а визнання права власності в порядку спадкування на новостворене нерухоме майно діючим законодавством не передбачено. Оцінюючи зібрані по справі доказ в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог та необхідність відмовити в позові.

Outcome: dismissed