Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між ним та [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 01 листопада 2003 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділу реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області було зроблено запис № 457. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. В 2017 році їх стосунки з дружиною почали погіршуватись, тривалий час вони не можуть знайти порозуміння з більшості питань і живуть як чужі люди, в зв'язку із чим почуття любові та поваги між ними втрачено. За даних обставин вони з відповідачкою прийшли до висновку про неможливість подальшого збереження шлюбу. Починаючи січня 2018 року, вони проживають окремо, мають різні погляди на життя, не підтримують шлюбних відносин, ведуть окремі бюджети. Між ним та відповідачкою усно досягнуто домовленість про те, що син проживатиме разом з матір'ю, а він буде приймати участь у його вихованні та надавати матеріальну допомогу. За таких обставин він вважає, що укладений між ним та відповідачкою шлюб підлягає розірванню в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча завчасно направив до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча завчасно подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати у її відсутність. Згідно ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави. Розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 01 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області за актовим записом № 457, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], яке видане 01.11.2003 року. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області 19 серпня 2004 року. Сторони шлюбних відносин не підтримують з січня 2018 року, з цього часу проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміри відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.142 ЦПК України та ч.4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов підлягає задоволенню та відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved