Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що він зареєстрований та проживає у квартирі №1а по вул.Італійській (Дюміна) 35 в м.Бердянську Запорізької області. У вказаній квартирі також зареєстровано місце постійного проживання колишньої дружини позивача та їх спільних дітей відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] З 2000 року після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем [PERSON], вона разом з дітьми виїхала із вказаної квартири і з того часу вони там не проживають, за інформацією позивача проживають в Росії, їх точна адреса невідома, участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг не приймають. Тому позивач в своєму позові просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаною квартирою. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, а також уточнили, що в 2000 році з квартири №1а по вул.Італійській (Дюміна) 35 в м.Бердянську Запорізької області. Виселилася та поїхала до Росії колишня дружина позивача відповідач [PERSON] з неповнолітньою на той час донькою [PERSON], а відповідач [PERSON] ще деякий час проживав у цій квартирі і поїхав до матері на початку 2014 року. З того часу відповідачі у вказаній квартирі не проживають. Просили позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що є сусідами позивача [PERSON] та підтвердили, що у квартирі №1а по вул.Італійській (Дюміна) 35 в м.Бердянську Запорізької області спочатку проживав позивач разом з дужиною та двома дітьми (відповідачами по справі). Приблизно 15 років тому дружина позивача разом з неповнолітньою донькою поїхали до Росії і з того часу у вказаній квартирі не проживали. Син позивача відповідач [PERSON] залишився проживати з батьком, але приблизно 2 роки тому він також поїхав до Росії і з того часу у вказаній квартирі не проживає. Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно відмітки у паспорті громадянина України, місце проживання позивача [PERSON] зареєстровано у квартирі №1а по вул.Дюміна 35 в м.Бердянську Запорізької області. Згідно довідки КП «Житлосервіс-2а», разом з позивачем [PERSON] у вказаній квартирі зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, зокрема свідченнями свідків, допитаних в судовому засіданні, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі №1а по вул.Італійській (Дюміна) 35 в м.Бердянську Запорізької області на протязі близько 15 років, а відповідач [PERSON] на протязі близько двох років. Докази поважності їх відсутності у вказаній квартирі до суду надано не було. За таких обставин, відповідачі втратили право користування вказаним житловим приміщенням, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved