Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Львівської державної комунальної середньої загальноосвітньої школи №3 (79013, Україна, Львівська обл., Львів, вул. Степана Бандери, 1; код ЄДРПОУ 20834173) на свою користь майнову шкоду у вигляді упущеної вигоди в розмірі 320 168,50 грн та заборонити Львівській державній комунальній середній загальноосвітній школі № З використовувати корисну модель «[INFO]» (патент України № [NUMBER] ) без погодження з власником патенту. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він є власником авторських прав на корисну модель «[INFO]» на підставі патенту номер [NUMBER] - «[INFO]» від 10.08.2017 pоку. Між позивачем та відповідачем укладено договір №13 користування ліцензійними правами на Патент [NUMBER] та Свідоцтво про реєстрацію авторського права [NUMBER] на Науковий твір «[INFO]» який діє до 31.12.2038, з урахуванням якого в приміщенні Львівської державної комунальної середньої загальноосвітньої школи № 3 за адресою: м. Львів, вул. Степана Бандери, 11 встановлено охоронне обладнання за схемою корисної моделі «[INFO]». Пунктом 2.2. вищевказаного договору передбачено, що використання запатентованої корисної моделі «[INFO]» здійснюється за умови, коли послуги охорони надаються організацією, що має відповідний дозвіл (ліцензійний договір), наданий (укладений) між такою організацією (охоронною службою) та Винахідником, виключне право якого закріплене чинним законодавством України. До 2020 року Львівською державною комунальною середньою загальноосвітньою школою № 3 укладалися договори про надання послуг охорони та відеоспостереження з ліцензованими Позивачем суб`єктами, зокрема, дозвіл на використання Охоронної системи « [INFO] » на підставі договору про надання дозволу про використання патенту [NUMBER] від 25.01.2018 має ПП «Агентство журналістських розслідувань», яке надавало послуги охорони та відеоспостереження Львівській державній комунальній середній загальноосвітній школі № 3 в 2020 році згідно договорів №02-2240/20 від 30.01.2020 р. та №04-333/20/5 від 09.06.2020 р. Термін дії вказаних договорів закінчився 30.06.2020 p., однак Відповідач продовжив користуватися методом запатентованої корисної моделі «[INFO]», за яким встановлене охоронне обладнання згідно актів прийому-передачі. Крім того, позивач зазначає, що в травні 2020 року Відповідачем оголошено закупівлю послуг за ДК 021:2015: (CPV): Охоронні послуги (79710000-4) «Охоронні послуги» (послуги з моніторингу сигналів тривоги, що надходять з пристроїв охоронної сигналізації). У відповідності до технічних вимог, відображених в додатку № 3 до Тендерної документації, Відповідач, як Замовник закупівлі, висловлює вимоги, які, на думку позивача, є тотожні моделі «[INFO]», що захищена патентом [NUMBER]. За результатами вказаної закупівлі, Львівською державною комунальною середньою загальноосвітньою школою №3 укладено договір №03-07 від 03.07.2020 про надання послуг з моніторингу сигналів тривоги, що надходять з пристроїв охоронної сигналізації з «ПП Охоронно-юридичною компанією «Шериф». Позивач звертає увагу, що ним, як власником патенту № [NUMBER] , не укладались будь-які договори з ПП Охоронно-юридична компанія «ШЕРИФ» на використання корисної моделі [NUMBER] «[INFO]» з метою надання послуг охорони та відеоспостереження. ПП Охоронно-юридична компанія «ШЕРИФ» не зверталась за отриманням відповідного дозволу, а тому, на думку позивача, не має правових підстав укладати договір з Відповідачем про надання послуг охорони з використанням патенту [NUMBER]. Позивач вказує, що на момент подання позовної заяви відповідач використовує запатентований ним винахід - «[INFO]» в своїй господарській діяльності та вважає, що це є порушенням чинного законодавства та авторських прав позивача на винахід, внаслідок чого йому завдано майнової шкоди у розмірі 320 168,50 грн. У зв`язку з цим просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29.03.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 19.07.2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Представником відповідача Львівської державної комунальної середньої загальноосвітньої школи №3 Желізняк К.О. подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти позову у повному обсязі. Зазначає, що 27.05.2020 року Відповідачем на сайті prozorro було оприлюднено оголошення про проведення спрощеної процедури закупівлі за ДК 021:2015: Охоронні послуги (79710000-4) «Охоронні послуги» (послуги з моніторингу сигналів тривоги, що надходять з пристроїв охоронної сигналізації). Вказує, що ані у вимогах про предмет закупівлі, ані в інших пунктах оголошення, замовником не було вказано посилання на конкретний патент на корисну модель № [NUMBER] , що належить Позивачу. Більше того, у технічних вимогах, а саме у Додатку № 3 серед охоронного обладнання, що мало бути встановлене, визначені певні прилади та системи або їх аналоги. Відповідач звертає увагу суду, що відповідно до п.1 технічних вимог Замовником була передбачена вимога встановлення на об`єкті власної системи охоронної сигналізації, а не обслуговування вже існуючої. ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф», як учасник, взяло участь в аукціоні, надало всі необхідні документи, що підтверджували дотримання усіх вимог відповідно до діючого законодавства та стало переможцем. 03.07.202 Замовником та ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» було укладено Договір №03-07 від 03 липня 2020 року, згідно якого Замовнику надаються охоронні послуги (послуги з моніторингу сигналів тривоги, що надходять з пристроїв охоронної сигналізації) приміщень Львівської державної комунальної середньої загальноосвітньої школи №3. Відповідно до п.1.1. Договору учасник надає, встановлює і обслуговує систему охоронно-пожежної сигналізації і відеоспостереження (охоронна система) за власний рахунок. Вся встановлена учасником апаратура перебуває на балансі учасника і не може бути надана на баланс Замовника. Однак, відповідач звертає увагу на те, що під час підписання Договору було виявлено технічну помилку у термінології, для виправлення якої сторонами у день підписання основного Договору було підписано Додаткову угоду від 03.07.2020 року. Технічна помилка була допущена через те, що з 2017 року Відповідач у аналогічних договорах про закупівлю дійсно вносив посилання на Патент на корисну модель № [NUMBER] , що належить Позивачу. Однак, зазначене посилання фігурувало лише у термінології проекту аналогічного договору. Так, посилання на зазначений Патент було включено у Розділ «Терміни» - «Охоронна система» всіх попередніх аналогічних договорів, що укладалися Замовником по даному предмету закупівлі. А тому, при розробленні проекту договору для закупівлі по даному предмету у 2020 році замовником було здійснено технічну помилку і вже після підписання Договору, 03.07.2020 року між переможцем закупівлі - ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1, де сторонами було виключене посилання на патент для усунення можливих трактувань такого посилання в якості підстав порушення прав третіх осіб чи будь-яких порушень в цілому. Звертає увагу, що відповідач та ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» не використовували, не використовують та не мали жодного наміру використовувати запатентовану охоронну систему позивача, оскільки на виконання умов укладеного Договору між Сторонами, Відповідачу було передане та встановлене власне обладнання ПП «Охоронно- юридична компанія Шериф», що перебуває на балансі останнього. На підставі наведеного, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому звертає увагу на те, що замовником закупівлі (відповідачем) у Тендерній документації визначено технічні вимоги, які деталізують предмет закупівлі та визначають вимоги до учасника. Дані технічні вимоги за своїми ознаками відповідають ознакам корисної моделі, захищеної патентом [NUMBER]. Вважає, що Відповідач помилково зазначає у відзиві на позовну заяву про те, що не використовує обладнання Позивача при наданні послуг охорони в приміщенні, оскільки в позовній заяві містяться вимоги щодо неправомірного використання Відповідачами саме запатентованого методу, а не обладнання (патент України [NUMBER]), аналогів якому згідно з чинним законодавством «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі не передбачено». Щодо додаткової угоди від 03.07.2020 до договору №03-07 від 03.07.2020, то позивач зазначає, що дата підписання додаткової угоди збігається з датою підписання основного договору та погоджується, що відповідно до змісту цієї додаткової угоди, з тексту основного Договору про надання послуг охорони, було виключено посилання на використання в процесі надання охоронних послуг запатентованої мною Корисної моделі - «[INFO]» (патент № [NUMBER] ), але зазначає, що фактично залишено опис запатентованої охоронної системи, який за принципом роботи повністю повторює принцип роботи «Охоронної системи», зазначений в патенті [NUMBER]. Позивач наголошує, що позиція Відповідача зводиться до того, що ним не використовується обладнання як сукупність матеріальних приладів, однак ігнорується та обставина, що Відповідачем використовується запатентований метод надання охоронних послуг, оскільки запатентована корисна модель є конкретним комплексом дій, який передбачає особливе поєднання охоронно-сигналізаційного обладнання з пристроями відеоспостереження в систему. Представник відповідача подала до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження використання відповідачем чи ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» методу, що визначений охоронною системою «[INFO]». Відповідач звертає увагу суду на те, що запатентована корисна модель є конкретним комплексом дій, який передбачає особливе поєднання охоронно-сигналізаційного обладнання з пристроями відеоспостереження в систему. Без встановлення особливого обладнання, використання методу, про який вказує позивач, неможливе. З цього слідує, що використання методу, що визначений охоронною системою «[INFO]», неможливе без використання відповідного охоронно-сигналізаційного обладнання. Однак, для використання запатентованого методу недостатньо лише встановити сигналізаційне обладнання. Наступним кроком має бути введення охоронної системи в експлуатацію, здійснення пусконалагоджувальних робіт, введення такого обладнання з дію. Проте, підкреслює, що ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» було використано виключно власну охоронну систему - тобто комплекс дій із залученням власного спеціалізованого обладнання, що підтверджується відповідними актами, договором та додатковою угодою. Також зазначає, що Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження неправомірного використання ані відповідачем, ані ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» запатентованого методу (патент України [NUMBER]), відсутнє підтвердження протиправності поведінки Відповідача, як і відсутній сам склад збитків, а також жодним доказом не підтверджено наявність причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою Відповідача та завданими збитками. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила та просила відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позову, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що [PERSON] є власником авторських прав на корисну модель «[INFO]» на підставі патенту номер [NUMBER] - «[INFO]» від 10.08.2017 pоку, виданого Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) (а.с.5-6) та свідоцтва про реєстрацію авторського права на Науковий твір «Проект [PERSON] » № [NUMBER] від 27.03.2017 pоку, виданого Державною службою інтелектуальної власності (а.с.7). Між [PERSON] , як власником патенту на корисну модель «[INFO]», та Львівською державною комунальною середньою загальноосвітньою школою № 3 укладено договір №13 користування ліцензійними правами на Патент [NUMBER] та Свідоцтво про реєстрацію авторського права [NUMBER] на Науковий твір «[INFO] » який діє до 31.12.2038 (Ліцензійний договір), відповідно до якого в приміщенні Львівської державної комунальної середньої загальноосвітньої школи № 3 за адресою: м. Львів, вул. Степана Бандери, 11 встановлено охоронне обладнання за схемою корисної моделі «[INFO]» (а.с.8-9). Згідно з п. 1.4 Ліцензійного договору, передача користувачу ліцензійних послуг, ліцензійних не виключних прав на корисну модель та авторських не виключних прав здійс\-нюється з метою подальшого використання запатентованої корисної моделі «[INFO]» для здійснення охорони приміщень та території для власних потреб. Пунктом 2.2. Ліцензійного договору передбачено, що використання запатентованої корисної моделі «[INFO]» здійснюється за умови, коли послуги охорони надаються організацією, що має відповідний дозвіл (ліцензійний договір) наданий (укладений) між такою організацією (охоронною службою) та Винахідником, виключне право якого закріплене чинним законодавством України. Згідно договору про надання дозволу про використання патенту [NUMBER] від 25.01.2018 (зі змінами, внесеними додатковою угодою від 09.01.2020) (а.с.10-11), дозвіл на використання Охоронної системи « [INFO] » має ПП «Агентство журналістських розслідувань», яке надавало послуги охорони та відеоспостереження Львівській державній комунальній середній загальноосвітній школі № 3 в 2020 році згідно договорів №02-2240/20 від 30.01.2020 року та №04-333/20/5 від 09.06.2020 року. Згідно з ч. 2 ст. 54 Конституції України кожний громадянин має право на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може використовувати або поширювати їх без його згоди, за винятками, встановленими законом. Частинами 1, 2 ст. 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Приписами ст. 424 Цивільного кодексу України встановлено, що до майнових прав інтелектуальної власності належить право власника дозволяти чи відповідно заборонити іншим особам використовувати такі права. Статтею 431 Цивільного кодексу України встановлено, що порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього тягне за собою відповідальність, встановлену Цивільним кодексом, іншим законом чи договором. Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу. Спеціальні способи захисту передбачені статтею 432 ЦК України та ч. 2 ст. 35 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» суди відповідно до їх компетенції розв`язують, зокрема, спори про: авторство на винахід (корисну модель); встановлення факту використання винаходу (корисної моделі); встановлення власника патенту; порушення прав власника патенту; укладання та виконання ліцензійних договорів; право попереднього користування; компенсації. Згідно абз. 4 ст. 1 ЗУ «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» винахід (корисна модель) - результат інтелектуальної діяльності людини в будь-якій сфері технології. На підставі ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» об`єктом корисної моделі, правова охорона якому надається згідно з Законом, може бути: продукт, процес (спосіб), а також нове застосування відомого продукту чи процесу. Згідно ч. 1 ст. 462 ЦК України, набуття права власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом. Частиною 2 ст. 28 ЗУ «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» передбачено, що патент надає його власнику виключне право використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів. Використанням винаходу (корисної моделі) визнається, зокрема, застосування процесу, що охороняється патентом, або пропонування його для застосування в Україні, якщо особа, яка пропонує цей процес, знає про те, що його застосування забороняється без згоди володільця патенту або, виходячи з обставин, це і так є очевидним. Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.2020 року Відповідачем на сайті prozorro було оприлюднено Оголошення UA-2020-05-27-008189-b про проведення спрощеної процедури закупівлі за ДК 021:2015: Охоронні послуги (79710000-4) «Охоронні послуги» (послуги з моніторингу сигналів тривоги, що надходять з пристроїв охоронної сигналізації. Позивач зазначає, що вказані Замовником закупівлі в тендерній документації технічні вимоги тотожні моделі «[INFO]», що захищена патентом [NUMBER]. Разом з цим, матеріалами справи встановлено, що Замовником в Оголошенні не було вказано посилання на конкретний патент на корисну модель № [NUMBER] , що належить Позивачу. Крім того, п.1 технічних вимог Замовником була передбачена вимога про встановлення на об`єкті власної системи охоронної сигналізації, а не обслуговування вже існуючої. Як вбачається з матеріаллів справи, 03.07.2020 року Львівською державною комунальною середньою загальноосвітньою школою №3 та ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф», було укладено Договір №03-07, згідно якого Замовнику надаються охоронні послуги (послуги з моніторингу сигналів тривоги, що надходять з пристроїв охоронної сигналізації) приміщень Львівської державної комунальної середньої загальноосвітньої школи №3 (а.с.96-101). Позивач вказує, що в укладеному договорі №03-07 від 03.07.2020 року надано визначення «Охоронної системи» як комплексу дій відповідно до патенту на корисну модель № [NUMBER] , що зареєстровано в Державному реєстрі патентів України на корисну модель від 10.08.2017 та зроблено посилання на те, що під час виконання цього договору буде використана охорона система, захищена патентом, однак звертає увагу, що ним, як власником патенту № [NUMBER] , не укладались будь-які договори з ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» на використання корисної моделі [NUMBER] «[INFO]» з метою надання послуг охорони та відеоспостереження. ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» не зверталось за отриманням відповідного дозволу. Разом з цим, судом встановлено, що відповідно до п. 1.1. Договору №03-07 від 03.07.2020 року учасник надає, встановлює і обслуговує систему охоронно-пожежної сигналізації і відео спостереження (охоронна система) за власний рахунок. Вся встановлена учасником апаратура перебуває на балансі учасника і не може бути надана на баланс Замовника. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2020 року між Львівською державною комунальною середньою загальноосвітньою школою №3 та ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф», тобто у день підписання основного Договору №03-07, було підписано Додаткову угоду №1 від 03.07.2020 року, зі змісту якої вбачається, що при розроблені проекту договору для закупівлі по даному предмету у 2020 році Замовником було здійснено технічну помилку та з Договору №03-07 від 03.07.2020 року було виключене посилання на Патент (а.с.106-111). Відповідно до Акту прийому-передачі обладнання до Договору №03-07 від 03.07.2020 року (додаток № 3 до Договору) Приватним підприємством «Охоронно-юридична компанія Шериф» «Учасником» Передано, а Львівська державна комунальна середня загальноосвітня школи №3 «Замовником» Прийнято, охоронне обладнання, що належить та в подальшому підлягає поверненню Приватному підприємству «Охоронно- юридична компанія Шериф» «Учаснику» (після закінчення, припинення чи розірвання Договору (а.с.104). Актом вводу в експлуатацію охоронної сигналізації і відеонагляду та технічного стану Об`єкта (Додаток №1 до Договору) передбачено, що зазначена охоронна сигналізація ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» встановлена на Об`єктах Відповідача, а також відповідно до технічних умов, зроблені пусконалагоджувальні, випробувальні роботи і програмування засобів ОС на Об`єкт (а.с.102). Таким чином, судом встановлено, що в результаті та на виконання умов укладеного Договору №03-07 від 03.07.2020 року Відповідачу було передане та встановлене власне обладнання ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф», що перебуває на балансі останнього. Позивач [PERSON] зазначає, що на момент подання позовної заяви відповідачем використовується запатентований метод надання охоронних послуг, оскільки запатентована корисна модель є конкретним комплексом дій, який передбачає особливе поєднання охоронно-сигналізаційного обладнання з пристроями відеоспостереження в систему, що свідчить про порушення авторського права. Сторонами не заперечується та обставина, що запатентована корисна модель є конкретним комплексом дій, який передбачає особливе поєднання охоронно-сигналізаційного обладнання з пристроями відеоспостереження в систему. Разом з цим, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження використання Відповідачем чи ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» методу, що визначений охоронною системою «[INFO]». Долученими до матеріалів справи письмовими доказами повністю спростовується твердження [PERSON] у частині використання замовником та ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» запатентованої Охоронної системи «[INFO]» позивача. В матеріалах справи містяться, зокрема, Акт вводу в експлуатацію власної охоронної сигналізації і відеонагляду та технічного стану об`єкту, Акт приймання-передачі обладнання, де, серед іншого, передбачено та зафіксовано, що зроблені пусконалагоджувальні, випробувальні роботи і програмування засобів охоронної сигналізації на об`єкті, встановлені сертифіковані прилади та сповіщувачі, система охоронної сигналізації приймається в експлуатацію. З вищевказаного можна зробити висновок, що ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» було використано виключно власну охоронну систему - тобто комплекс дій із залученням власного спеціалізованого обладнання, що підтверджується відповідними актами, договором та додатковою угодою. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ від 04.06.2010 № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому порушником авторських і (або) суміжних прав можуть бути будь-які учасники цивільних відносин, що визначені в статті 2 ЦК, які своїми діями (бездіяльністю) порушують особисті немайнові і (або) майнові права суб`єктів авторських прав і (або) суміжних прав. У зв`язку з цим суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи; шкоди, завданої суб`єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Позивач повинен довести факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди, якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою і діями відповідача. Так, у відповідності до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії Відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Відповідних правових позицій дотримується й Верховний Суд у постанові від 18.05.2016 у справі № 6-237цс16 і Верховний Суд у складі Великої Палати у постанові від 30.05.2018 зі справи № 750/8676/15-ц, у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №921/377/14-г/7, постанові від 12.06.2020 у справі№906/775/17. Обов`язковою передумовою задоволення вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: протиправність поведінки винної особи як заподіювача збитків (дії чи бездіяльності особи); причинний зв`язок між діями винної особи та заподіянням збитків; збитків (їх наявності та розміру); вина. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків. Вищевказаної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 20.12.2010у справі №06/113-38, від 04.07.2011 у справі№51/250. У порушення наведених положень позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували порушення вимог законодавства відповідачем, розмір шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою і діями відповідача. Під час судового розгляду таких доказів судом також здобуто не було. Так, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження неправомірного використання ані відповідачем, ані ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» запатентованого методу (патент України [NUMBER]), відсутнє підтвердження протиправності поведінки Відповідача, як і відсутній сам склад збитків, а особливо важливо те, що жодним доказом не підтверджено наявність причино-наслідкового зв`язку між начебто протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками. Посилання позивача на висновок судового експерта за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, підготовленим для використання у судочинстві № 01/07/20 від 28.07.2020, відповідно до якого, розмір майнової шкоди, завданої позивачу [PERSON] , як власнику корисної моделі, неправомірним її використанням становить 320 168,50 грн, не приймається судом до уваги з огляду на наступне. Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (п. 2 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах»). Про це також зазначає Верховний суд - постанова у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 904/8832/17 від 7 травня 2019 р. Зокрема, таке формулювання, за висновком Верховного Суду, є неприйнятним, адже на розгляд експерта ставляться питання, що потребують спеціальних знань. А ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, неприпустимо. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях, для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Пред`явлення вимоги про відшкодування неотриманих доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Як вбачається з експертного висновку №01/07/20, якийщо наданий позивачем, в ньому експерту поставлено питання наступного змісту: «Який розмір майнової шкоди нанесено [PERSON] правовласнику корисної моделі «Охооронна система «[INFO]», захищеним Патентом України на корисну модель № [NUMBER] та наукового твору « [INFO] », захищеного Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] , неправомірним їх використанням Львівською державною комунальною середньою загальноосвітньою школою №3?». При цьому, судовий експерт, вийшовши за межі своїх спеціальних знань, всупереч Закону України «Про судову експертизу», у висновку встановлює факт використання Патенту Відповідачем без дозволу Позивача, робить стверджувальні висновки стосовно неправомірності такого використання та визначає у кінцевому висновку фактично ті обставини, що зараз досліджуються Судом. Тобто, експерт зробив висновок про те, що Відповідач неправомірно використовував Патент , і при цьому було завдано Позивачу збитків у вигляді упущеної вигоди. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження використання Відповідачем чи ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» методу, що визначений охоронною системою «[INFO]», а тому в матеріалах справи відсутнє підтвердження протиправності поведінки Відповідача та не підтверджено наявність причино-наслідкового зв`язку між поведінкою Відповідача та завданими збитками. ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» було використано виключно власну охоронну систему - тобто, комплекс дій із залученням власного спеціалізованого обладнання, що підтверджується доказами, які містяться у матеріалах справи. Таким чином, оскільки позивач не надав достатніх доказів, які б підтверджували позовні вимоги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову витрати позивача по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed