Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області по цивільній справі №186/956/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у частці від доходу. В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року у справі №186/956/16-ц з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). 07 вересня 2020 року він звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2020 року його позовні вимоги було задоволено та виключеного відомості про його батьківство з актового запису №182 від 05 серпня 2015 року, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про народження [PERSON] , [INFO] . У даному рішенні, суд встановив, що він не є біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 23 листопада 2020 року. Просить суд відповідно до п.2 ч.3 ст.429 ЦПК України скасувати рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року та винести нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] відмовити. У судове засідання заявник [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити. [PERSON] у судове засідання надала заяву в якій прохала суд розглядати справу за її відсутності. Також прохала суд задовольнити заяву [PERSON] у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені у заяві про перегляд рішення обставини, дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно з частиною другою статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта, п`ята статті 423 ЦПК України). Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Частина третя статті 429 ЦПК України визначає, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року). Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року). Саме по собі процесуальне рішення у кримінальному провадженні і встановлення певних фактів винних дій особи не є безпосередніми підставами для скасування рішення. Такими вони можуть бути за умови, що вони стали підставою для відмови в позові. Як встановлено судом, заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 15 липня 2016 року до повноліття дитини. Також, даним рішенням з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання непрацездатної дружини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 15 липня 2016 року до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа відділ державної реєстраційної актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини задоволено та виключено відомості про [PERSON] , як батька [PERSON] , [INFO] , з актового запису №182 від 05 серпня 2015 року, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, оскільки відповідачкою було визнано позовні вимоги [PERSON] та остання відмовилась від проведення судово-генетичної експертизи, тобто фактично визнала, що [PERSON] не є біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Вищезазначені обставини мають істотне значення для вирішення справи та не були і не могли бути відомі на момент винесення заочного рішення по справі про стягнення аліментів. Відповідно до п.14 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року, стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком або матір`ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них, як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини. Задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв`язку з нововиявленими обставина ми. Отже, в даному випадку дійсно мають місце нововиявлені обставини, а саме: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі [PERSON] на час розгляду справи про стягнення з нього аліментів. За змістом глави 15 розділу III Сімейного кодексу України, а також з врахуванням роз`яснень, що є у п. 15-23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, вбачається, що обов`язок утримувати неповнолітню дитину покладається на її батьків. Проте, враховуючи, що судом встановлено відсутність кровного споріднення між заявником [PERSON] та малолітнім [PERSON] , [INFO] , тобто встановлено, що [PERSON] не є біологічним батьком вказаної дитини, на нього обов`язок його утримання не розповсюджуються, а тому з моменту набрання рішенням суду законної сили стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання вказаної дитини має бути припинене. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне за результатами розгляду заяви [PERSON] скасувати заочне рішення суду від 12 серпня 2016 року про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та її утримання до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, постановивши нове рішення про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved