Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 8 листопада 2003 року по 14 липня 2009 року перебував у шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 4 серпня 2009 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 липня 2009 року і до його повноліття. Позивач стверджує, що з 24 вересня 2018 року дитина проживає разом з ним та перебуває на його утриманні.\~ Відтак, відсутні підстави для стягнення з нього аліментів. В судове засідання позивач не зявився, в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач також в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У відповідності із свідоцтвом про народження серії І-СР № 016821 [PERSON] та [PERSON] (яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON]) є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 4 серпня 2009 року\~ із [PERSON] на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 липня 2009 року і до повноліття дитини. За змістом ст. 181 СК України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Як встановлено з довідки ОСББ «Олімпія» від 14 січня 2019 року неповнолітній [PERSON] з 24 вересня 2018 року проживає з батьком [ADDRESS]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що проживання дитини з батьком і перебуванні на його утримання свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою для стягнення аліментів з позивача, і має тягнути за собою звільнення від сплати аліментів, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, його належить стягнути з відповідача на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved