Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зобов`язати відповідача усунути порушення права власності позивача за земельну ділянку з кадастровим номером 3522587200:51:000:1237 шляхом демонтажу огорожі та встановленням (відновленням) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до висновку земельно-технічної експертизи. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить вищевказана земельна ділянка, яка сформована із встановленням меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідач є користувачем суміжних земельних ділянок: з кадастровим номером 3522587200:02:000:8583, площею 0,1048 га, та з кадастровим номером 3522587200:02:000:8582, площею 0,0311 га. На вказаних земельних ділянках відповідача розміщено автостоянку. Відповідно до абрису та опису місцезнаходження межового знаку по поворотним точкам земельної ділянки [ADDRESS] , що знаходиться на віддалі 3,96 м від фактично встановленої межі території автостоянки та точки 3, що знаходяться на відстані 4,70 м від фактично встановленої межі території автостоянки, згідно схеми прив`язки межових знаків до контурів і об`єктів на місцевості. В позасудовому порядку вирішити питання щодо відновлення межових знаків та перенесення огорожі по встановленій межі відповідач ухиляється, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, а також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судове засідання позивач та його представник адвокат Виноградова Л.Г. не з`явились, представником позивача до суду подано клопотання, в якому позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та просить суд зобов`язати відповідача усунути порушення права власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером 3522587200:51:000:1237, а саме: шляхом демонтажу частини огорожі 1-7 (графічний додаток №3 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 2/20 від 25.12.2020 року) довжиною 23,26 м, що розташована на території цієї земельної ділянки; та встановлення (відновлення) меж земельних ділянок по їх юридично визначеним межам відповідно до вищезазначеного висновку експертизи. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в загальному розмірі 17871,88 грн, що включає в себе витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи, сплачений судовий збір та витрати на залучення спеціаліста. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки відповідачем суду не надано інформації щодо його іншої адреси. Правом подання відзиву відповідач не скористався, причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло, тому розгляд справи проведено без його участі. Представник третьої\~особи \~Соколівська сільська\~рада Кропивницького\~району Кіровоградської\~області в\~судове засідання\~не з`явився,\~про дату,\~місце і\~час розгляду\~справи повідомлявся\~у встановленому\~законом порядку\~згідно повідомлень\~про отримання\~поштових відправлень.\~Письмові пояснення щодо позову ним не подані. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2017 року, зареєстрованого в реєстрі № 2064 та нотаріально посвідченого договору дарування від 08.02.2019 року, зареєстрованого в реєстрі № 228, [PERSON] є власником земельної ділянки № [NUMBER] , з кадастровим номером 35225872000:51:000:1237, площею 0,0678 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням під розміщення магазину-кафе (т.1 а.с.13, 15-17). Право власності [PERSON] внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 96945702 від 11.09.2017 року, та згідно інформаційної довідки із вказаного державного реєстру № 185012429 від 16.10.2019 року, а також до Державного земельного кадастру відповідно до витягу № НВ-3509974032019 від 30.09.2019 року (т.1 а.с.14, 18-19, 20-21). З додатку до витягу № НВ-3509974032019, ситуаційного плану розташування земельної ділянки та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо земельної ділянки з кадастровим номером 35225872000:51:000:1237 вбачаються наступні відстані між точками повороту меж:, між точкою 1 до точки 2 становить 28,49 м, між точкою 3 до точки 4 становить 26,94 м (т.1 а.с.21зв-29). Згідно схеми прив`язки межових знаків (точок повороту межі земельних ділянок) до об`єктів і контурів на місцевості за адресою: [ADDRESS] , акту приймання-передачі межових знаків на зберігання, списку межових знаків, переданих на зберігання від 25.05.2016 року [PERSON] передано три межових знаки по точках 1, 4-5. Два межові знаки (точки №№ 2-3) повороті точки земельної ділянки знаходяться під автомобілями на фактично огородженій стоянці ФОП [PERSON] , яка стверджувала встановлення фактичної огорожі у відповідності встановлених меж згідно її землевпорядної документації та відповідно правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою. Суміжним землекористувачем [PERSON] акт не погоджено (т.1 а.с.28-29зв). З відповіді ФОП інженера-землевпорядника [PERSON] вбачається, що ним встановлені перешкоди та суперечності щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,0678, за адресою: [ADDRESS] , а саме заперечення [PERSON] сумісного землекористувача, яка відмовляється від встановлення спільних точок межі та закріплення їх межовими знаками. За відсутності її згоди неможливо встановити межові знаки вищевказаної земельної ділянки по поворотним точкам межі земельної ділянки [ADDRESS] , що знаходиться на віддалі 3,96 м від фактично встановленої межі території автостоянки, та точки № 3, що знаходиться на відділі 4,70 м від фактично встановленої межі території автостоянки (згідно схеми прив`язки межових знаків до контурів і об`єктів на місцевості від 25.05.2016 року. Відсутність встановлення та закріплення поворотних точок № 2, № 3 межі земельної ділянки не дає змоги встановити та погодити межі суміжних земельних ділянок (т.1 а.с.30). З ухвали Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.07.2019 року по справі № 390/1149/16-ц вбачається, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] , [PERSON] до ФОП [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Соколівська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області, про усунення порушень права власності на землю. У зв`язку із припиненням права користування ФОП [PERSON] на спірні земельні ділянки площею 0,1048 га (кадастровий номер 3522587200:02:000:8583) та площею 0,0311 га (кадастровий номер 3522587200:02:000:8582) через розірвання договорів оренди за відсутності предмета спору провадження у вказаній справі закрито (т.1 а.с.52-53). Відповідно до договору оренди землі від 22.01.2019 року земельні ділянки з кадастровими номерами 3522587200:02:000:8583, 3522587200:02:000:8582 Соколівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області передані в користування ФОП [PERSON] строком на 10 років. Вказане право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно витягів №№ 154430972, 154417928 від 30.01.2019 року, та довідки № 186602586 від 29.10.2019 року (т.1 а.с. 99-109). Право оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 3522587200:02:000:8583, 3522587200:02:000:8582 зареєстровано в Державному земельному кадастрі згідно витягів з додатками №№ НВ-0004211592019, НВ-0004211662019 від 06.12.2019 року (т.1 а.с.91-98). На виконання ухвали суду Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області надані координати поворотних точок, каталог координат поворотних точок меж земельної ділянки: площею 0,0678 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3522587200:51:000:1237, та двох земельних, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , з кадастровими номерами 3522587200:02:000:8583, 3522587200:02:000:8583 (т.1 а.с.176-178). За клопотанням сторони позивача судом було призначено судову земельно-технічну експертизу, яку проведено атестованим судовим експертом Лященко Т.М., для проведення якої експерту, зокрема надавався технічний звіт за результатами геодезичних вишукувань (топографічна зйомка) по встановленню фактичних меж та площі земельних ділянок з кадастровими номерами: 3522587200:51:000:1237, 3522587200:02:000:8582, 3522587200:02:000:8583. Згідно висновку експертизи № 2/20 від 25.12.2020 року за фактичним користуванням земельної ділянки з кадастровим номером 3522587200:51:000:1237\~складає 0,0575\~га,\~що на\~0,0103\~га менше\~за юридично\~встановленої \~відповідно до\~правовстановлюючих документів.\~Невідповідність площі\~та фізичних\~меж вказаної\~земельної ділянки\~ сталася за рахунок паркану, який обмежує земельну ділянку, що використовується як автостоянка ФОП [PERSON] на праві оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 3522587200:02:000:8582, 3522587200:02:000:8583. Фактичні площі меж земельних ділянок 3522587200:02:000:8582, 3522587200:02:000:8583 не відповідають площі та межам земельних ділянок, що зазначені в правовстановлюючих документах на землю та технічної документації із землеустрою. Паркан, що обмежує фактичне землекористування під автостоянку ФОП [PERSON] встановлено не по юридично визначеним межам земельних ділянок з кадастровими номерами 3522587200:02:000:8582, 3522587200:02:000:8583. Частина огорожі 1-7 довжиною 23,63 м (графічний додаток № 3) розташована на території земельної ділянки з кадастровим номером 3522587200:51:000:1237,\~що належить\~ [PERSON] \~(т.2\~а.с.8-48).\~ Відповідно до ч.1\~ст.316 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні (ч.1\~ст.319, ст.321 ЦК України). Згідно\~статті 391 ЦК України\~порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, у створенні власнику перешкод у здійсненні права користування чи розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). \~Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Згідно ч.1 ст.106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. За правилами статті 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості. У пунктах 4.1-4.3 Інструкції зазначено, що відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян та на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Згідно імперативних присів ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.16 ЦК України одним зі способів захисту є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст.ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Разом з тим, відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Так як спір по справі між сторонами не був врегульований в позасудовому порядку, то на підставі ухвали суду по даній справі призначалася та проводилася судова земельно-технічна експертиза. Суд вважає висновок експерта № 2/20 від 25.12.2020 року належним та допустимим доказом, оскільки він проведений на підставі ухвали суду уповноваженою особою-експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, містить вичерпні відповіді на питання поставлені судом, є вмотивованим та науково-обґрунтованим. Сукупність досліджених судом доказів дає суду підстави дійти висновку, що відповідачем порушені права позивача, як власника земельної ділянки, тому вони підлягають захисту. Обраний позивачем спосіб захисту - усунення порушення права власності шляхом демонтажу частини паркану, якій знаходиться не по юридично встановленій межі, а на території земельної ділянки позивача та встановлення (відновленні) її меж, суд вважає належним, він передбачений законом та відповідає змісту порушеного права позивача. З урахуванням викладеного, враховуючи дані технічної документації із землеустрою земельної ділянки позивача, висновок експерта № 2/20 від 25.12.2020 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню і відповідач має усунути порушення права власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0,0678 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3522587200:51:000:1237 шляхом: - демонтажу частини огорожі 1-7 (графічний додаток № 3 до висновку № 2/20 судової земельно-технічної експертизи від 25.12.2020 року), довжиною 23,63 м, розташованої на території земельної ділянки № 3522587200:51:000:1237, - встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з кадастровим номером 3522587200:51:000:1237 в натурі (на місцевості) по її юридично визначеним межам відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 2/20 від 25.12.2020 року. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з приписів глави 8 ЦПК України, ст.133, ч.6 ст.139, згідно яких судові витрати, складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів, та проведенням експертизи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати, пов`язані із залученням спеціаліста і проведенням експертизи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Склад та розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, у виді судового збору за пред`явлення позову (768,40 грн) та за подання заяви про забезпечення позову (384,20 грн), а всього 1152,60 грн сплачені позивачем підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Крім того, з відповідача підлягає стягненню витрати позивача пов`язані із залученням експерта та спеціаліста, а саме витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи в розмірі 14219,28 грн. (згідно рахунку фактури № 05-20 від 04.03.2020 року, квитанції до прибуткового касового ордера № 22 від 29.04.2020 року), а також витрати на залучення спеціаліста - інженера-землевпорядника в розмірі 2500 грн (згідно рахунку № 145/20 від 14.05.2020 року та квитанції № 0.0.1748148135.1 від 24.06.2020 року). Загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача становить 17871 (сімнадцять тисяч вісімсот сімдесят одна) грн 88 коп. Інші судові витрати судом не стягуються за відсутності доказів їх понесення. На підставі ст.ст.16, 316, 391 ЦК України, ст.ст.103, 106, 107, 152 ЗК України,

Outcome: partial