Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, мотивував вимоги тим, що 18.02.1983 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років після повернення позивача з закордону сімейне життя поступово погіршилось і в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного з відповідачкою господарства припинено. Однак за час спільного проживання сторони вели господарство, мали один бюджет, придбавали майно для спільного користування. Так, перебуваючи тривалий час за кордоном (більше 10 років) позивачем пересилались зароблені кошти за допомогою системи Westеrn Union на імя відповідачки та сина. Просив суд визнати спільною сумісною власністю подружжя грошові кошти, що зберігаються в банківських установах на рахунках [PERSON] та виділити 1/2 частину цих коштів. Виділити у натурі [PERSON] меблі та побутову техніку, яка знаходиться в квартирі [ADDRESS], стягнувши грошову компенсацію 1/2 частки їх вартості. Стягнути з [PERSON] ? частину коштів отриманих нею за переказами Westеrn Union на протязі 2009 2015 років. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги уточнив, просив суд речі побутового вжитку, що знаходяться в квартирі [ADDRESS] розподілити згідно акту опису й арешту майна від 07.04.2016 року, надав суду відповідну заяву (а.с.143). Визнати спільною сумісною власністю подружжя грошові кошти в сумі 35000 Євро та стягнути з [PERSON] ? частину цих коштів та судові витрати. Представники позивача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні кожен окремо уточнені позовні вимоги підтримали за обставин викладених в позові, просили суд їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмові пояснення [PERSON], де остання вказує, що зазначених позивачем коштів у неї не має, вона витрачала їх на навчання дочки, придбання одягу, оплату комунальних послуг та інші потреби для забезпечення життєдіяльності родини. Крім того, з 35\~000 Євро на які вказує позивач, в матеріалах справи наявні платіжні документи де відправником зазначено позивача лише на 25000 Євро, в інших платіжних документах відправником зазначено іншу особу. Що стосується поділу меблів та побутової техніки позивачем не надано доказів, щодо часу їх придбання та вартості. Просив суд в позові відмовити повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Даного висновку суд дійшов зі слідуючих підстав. 18.02.1983 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії І-АМ № 163754 від 06.08.2015 року (а.с.3). В продовж тривалого часу [PERSON] працював за кордоном, що підтверджується копією закордонного паспорту громадянина України (а.с.4-5). [PERSON] переказував [PERSON] грошові кошти за допомогою грошової системи переказів Westеrn Union 03.02.2012 року, 05.04.2011 року, 16.06.2010 року, 03.06.2009 року, 19.10.2010 року, 31.03.2009 року по 5000 Євро, відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк», переказ 10.10.2013 року був здійснений [PERSON] (а.с.93). Відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0/2-20151222/1016 від 19.01.2016 року [PERSON] має депозитну картку № 6762462084343075, залишок становить 3,23 грн., в період з 01.01.2015 року по 01.09.2015 року руху по карті руху коштів не було (а.с.92). У своїх письмових поясненнях наданих суду відповідачка [PERSON] зазначає, що кошти які надсилав позивач, за його згодою, витрачались на навчання дочки [PERSON], а саме: в Вінницькому коледжі бізнесу, впродовж 2006 2007 навчальних років, в розмірі 3150, що підтверджується договором з навчальним закладом № 699 від 30.08.2006 року (а.с.62-64); у Вінницькому кооперативному коледжі двох 2008 2009 навчальних років, в розмірі 3840 грн., що підтверджується договором про підготовку молодшого спеціаліста (а.с.58,61); у Вінницькому кооперативному інституті впродовж 2009 - 2013 років, в розмірі 13590грн., що підтверджується договором про підготовку бакалавра за № 151 від 28.04.2009 року (а.с.59-60). Крім витрат на навчання дочки відповідачка вказала, що кошти надісланні позивачем витрачалися на придбання продуктів харчування, одяг, оплату комунальних послуг та інші потреби. Також зазначила, що на час розгляду справи коштів на які претендує позивач у неї не має. Позивач не надав суду жодного доказу про наявність на даний час коштів, які він передавав системою Westеrn Union відповідачці [PERSON] Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази надаються сторонами, та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому ч.3 ст.60 ЦПК України зазначено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. А відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про неможливість визнання спільною сумісною власністю подружжя грошових коштів, які позивач передавав системою Westеrn Union та стягнення 1/ 2 їх частини, оскільки наявність зазначених коштів не доведена. Крім того, відповідно до акту опису й арешту майна від 07.04.2016 року Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, за адресою квартира [ADDRESS], описано й арештовано майно, а саме речі побутового вжитку: - телевізор SAMSUNG, сірого кольору - коричневого кольору, що складається з 9 відділів; - два крісла, світло коричневого кольору; - килим настінний, червоного кольору; - розкладний стіл, коричневого кольору; - диван, коричневого кольору, з зеленою обшивкою; - шість стільців, коричневого кольору; - часи коричневого кольору; - холодильник Атлант, білого кольору; - стінка коричневого кольору, яка складається з 4-х відділів; - тумбочка під телевізор, дерев2яна, коричневого кольору; - стіл комп»ютерний, кольору горіха; -диван двуспальний розкладний, коричневої обшивки; - розкладний стіл коричневого кольору; - килим, темно червоного кольору; - шафу у прохідній кімнаті, коричневого кольору, який складається з 1-го відділі; - диван «Софа», жовтого кольору; - комод коричневого кольору, який складається з 5-ти тумбочок-полок, книжкова поличка, яка складається з 2-х відділів; - телевізор SAMSUNG, чорного кольору, б/у, не в робочому стані; - DVD-4110 RAINFORD, чорного кольору; - стінка коричневого кольору, яка складається з 5 відділів; - чотири книжні полочки, коричневого кольору; - кухонний стіл з двома стільцями; - кухонна стінка з 4-х віддлів, коричневого кольору; - газова плита, коричневого кольору; - автономний котел опалення JUNKERS; - пральна машина SAMSUNG, - телевізор SAMSUNG, сірого кольору; - стінку коричневого кольору, що складається з 9 відділів; - два крісла, світло коричневого кольору; - килим настінний, червоного кольору; - розкладний стіл, коричневого кольору; - диван, коричневого кольору, з зеленою обшивкою; - шість стільців, коричневого кольору; - часи коричневого кольору; - холодильник Атлант, білого кольору; Відповідно до ст. 60 СК України, ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ст. 70 СК України, ст. 372 ЦК України). Тому вимога [PERSON] про виділ йому речей побутового вжитку, а саме: - телевізор SAMSUNG, сірого кольору; - стінку коричневого кольору, що складається з 9 відділів; - два крісла, світло коричневого кольору; - килим настінний, червоного кольору; - розкладний стіл, коричневого кольору; - диван, коричневого кольору, з зеленою обшивкою; - шість стільців, коричневого кольору; - часи коричневого кольору; - холодильник Атлант, білого кольору, підлягає до задоволення. Суд відхиляє доводи сторони відповідача, що позивачем не було доведено час набуття даних речей та їх вартість, зокрема сторонами визнавалось про те, що відповідачка [PERSON] ніде не працювала та самостійних доходів не мала ( а.с.52), а тому все наявне майно сторін придбане під час шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Не допускаючи позивача [PERSON] до помешкання, де це майно знаходиться, що позбавило його можливості довести час їх придбання та вартість, остання не спростувала вимог позивача та не довела суду, що дані речі є її особистою влсністю. Крім того, за [PERSON] було визнано право власності на речі, в двічі більше ніж за [PERSON], а тому право відповідачки щодо поділу спільного майна подружжя позивачем порушено не було. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію на предмет доказування. Строни мають право обгрунтувати належність конкретного доказу на підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати в розмірі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial