Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР 19-00066054, виданий 08 квітня 1998 року головою Курилівської сільської ради, Куп'янського району, Харківської області на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2634 га, розташовану на території [ADDRESS], з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, на підставі рішення тієї ж сільської Ради від 11 листопада 1977 року №119; визнати недійсною державну реєстрацію Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР 19-00066054, виданого 08 квітня 1998 року головою Курилівської сільської ради Куп'янського району Харківської області на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2634 га, розташовану на території [ADDRESS], з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, на підставі рішення тієї ж сільської Ради від 11 листопада 1977 року № 119. В обґрунтування позову позивач зазначає наступне. [INFO] померла мати позивача -[PERSON], яка постійно проживала та знаходилась на повному держаному утриманні в психоневрологічному інтернаті в місті Куп'янську, Харківської області по вулиці Дмитрівській, будинок 3, що підтверджується довідкою з місця проживання, свідоцтвом про смерть. [PERSON] не залишила заповіту на випадок своєї смерті. Позивач прийняв спадщину після смерті матері у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. Інших спадкоємців крім [PERSON] не має. Позивач є рідним сином спадкодавці, що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому матір'ю вказана [PERSON]. Після смерті матері [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] та земельної ділянки при ньому, площею 0,2634 га, наданої [PERSON] для обслуговування житлового будинку - 0,2500 га, для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення Курилівської сільської ради народних депутатів №119 від 11 листопада 1977 року, належної їй на підставі Державного акту серії ХР № 1900066054 на право приватної власності на землю, виданого головою Курилівської сільської Ради народних депутатів 08 квітня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю. Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері позивача на житловий будинок з надвірними будівлями, посвідчене державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори 12 листопада 2013 року за реєстровим №2-2709. Постановою від 14 листопада 2013 року державний нотаріус Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом першої черги після смерті [PERSON] на вказану земельну ділянку, пославшись на відсутність витягу з Державного земельного кадастру відносно вказаної земельної ділянки, кадастрового номеру земельної ділянки, наявність у Державному акті численних підчисток та незастережних виправлень. Позивач вказує, що за захистом свого права змушений звертатися до суду. Оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю є дійсно розбіжності, виправлення, в ньому вказано, що акт виданий на підставі рішення Курилівської сільської ради № 119 від 11 листопада 1977 року. В цей час Курилівська сільська рада не мала права приймати рішення щодо передачі у приватну власність земельної ділянки. Крім того, в Державному акті вказано, що землю передано для обслуговування житлового будинку - 02500 га; для ведення особистого підсобного господарства -00134 га, всього 02634 га. Згідно із кількісною характеристикою земель переданих у приватну власність всього передано 0,2634 га, в тому числі сільськогосподарських угідь 0, 2040 га, ріллі 0,2040 га, під будівлями, лісами та іншими угіддями 0, 0594 га. Таким чином, цільове призначення земельної ділянки, переданої у власність, містить різницю в самому акті. Формулювання цільового призначення в акті не відповідає вимогам Земельного Кодексу України, який передбачає передачу у власність громадян земельних ділянок, зокрема, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірі 0,25 га, решта - для ведення особистого підсобного господарства. Встановлення цільового призначення земельної ділянки, як для ведення особистого підсобного господарства, є перешкодою для здійснення права [PERSON] на виготовлення технічної документації, одержання витягу з Державного земельного кадастру та реєстрації права власності в порядку спадкування за заповітом. Позивач зазначає, що в позовній заяві не заявляє вимог визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0, 2634 га.. Після визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю він зможе реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки з правильним визначенням цільового призначення. У судове засідання позивач не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, за участю його представника адвоката [PERSON]. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримують повністю, який просять суд задовольнити. Представник відповідача також у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. У вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи: постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.11.2013 р. (а.с. 6); Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР 1900066054 (а.с. 7), всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з вимогами ст.33 ЗК України громадяни України можуть мати земельні ділянки на праві власності та орендувати для ведення особистого селянського господарства. Згідно з пунктами «б», «г» частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) у селах в розмірі не більш 0,25 га, особистого селянського господарства - не більш 2,0 га. Згідно зі статтею 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання ( передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, визнання недійсними угод щодо земельної ділянки. Згідно відомостей Державного акту порушений порядок визначення цільового призначення земельної ділянки, на якій знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями в селі Подоли Куп'янського району Харківської області, право власності на частину якого належить спадкодавцю . На підставі викладеного,

Outcome: approved