Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. Згідно позовної заяви зазначив, що 04.05.2019 відповідач [PERSON] , перебуваючи в приміщенні магазину « [INFO] », що розташований в будинку [ADDRESS] , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що діє протиправно, взявши у руку із полички продажу товару металеву лопатку, умисно завдала йому три удари по голові. Внаслідок протиправних дій відповідача він отримав тілесні ушкодження у вигляді синця лівої лобної ділянки голови, які, згідно висновку судово-медичного експерта № 59 від 13.05.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 29.09.2020 (справа № 135/1181/20, провадження № 1-кп/135/135/20) [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за якою призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Зазначив, що заподіяна йому відповідачем [PERSON] моральна шкода полягає у наступному: душевних стражданнях від пережитого шоку внаслідок безпричинного нападу; душевних стражданнях від приниження та зневаги, отриманих від відповідача як в словесному так і в фізичному впливі; змінах звичного способу життя, вимушеної необхідності відвідувати експертну установу, ходити на допити, неодноразово з`являтися в суд, залучати фахівця з метою отримання правової допомоги; загалом важким впливом на нервову систему, загалом відсутності ініціативи щодо вибачення та будь-якої пропозиції компенсації за заподіянні страждання зі сторони відповідача. Отже розмір спричиненої йому відповідачем [PERSON] моральної шкоди, з урахуванням вищевказаних обставин, на його думку, складає 10000 грн. Тому він звернувся до суду та просив стягнути з [PERSON] на його корить 10000 грн завданої внаслідок злочину моральної шкоди та понесені ним судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання 15.09.2021 не з?явились. Згідно поданої заяви представник позивача просила розглянути справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про розгляд справи в суді шляхом направлення повісток за її зареєстрованим місцем проживання, а саме: [ADDRESS] . Клопотання про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направила.\~ Також, виклик відповідача здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою https://court.gov.ua/sud0211//. За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено,\~що 04.05.2019\~близько 15\~год.\~20\~хв.\~ [PERSON] ,\~перебуваючи в\~приміщенні магазину « [INFO] », що розташований в будинку [ADDRESS] , власником якого являється [PERSON] , в ході словесної суперечки з [PERSON] , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи, що діє протиправно, взявши у праву руку із полички продажу товару металеву лопатку, умисно завдала нею три удари по голові [PERSON] .. Внаслідок протиправних дій [PERSON] потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді синця лівої лобної ділянки голови, які згідно висновку судово-медичного експерта №59 від 13.05.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 29.09.2020 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за якою їй призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративні справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За правилами ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У п. 7 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~18\~грудня 2009\~року\~\~№14\~«Про судове\~рішення у\~цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої\~статті 61 ЦПК\~при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Судом об`єктивно встановлено, факт події, протиправність та вина відповідача [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а також в тому що відповідач [PERSON] є винною у спричиненні [PERSON] шкоди здоров`ю, а саме спричиненні легких тілесних ушкоджень. Згідно із частиною першою\~статті 68 Конституції України\~кожен зобов`язаний неухильно додержуватися\~Конституції України\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 201 ЦК України\~передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є зокрема: здоров`я, життя, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до\~Конституції України\~життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 289\~ЦК України кожен має право на особисту недоторканість. Статтею 23\~ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Пунктом 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, судом об`єктивно встановлено, що відповідач [PERSON] заподіяла тілесні ушкодження [PERSON] .. Відтак, встановлено, що потерпілому [PERSON] кримінальним правопорушенням була заподіяна моральна шкода, оскільки він зазнав фізичного болю, відтак, зазнав страждань у зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень, які знайшли своє вираження також і в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Крім того, зазнав змін і в звичному способі життя, оскільки затрачав час для проходження експертизи, для допиту по кримінальному провадженню. Разом з тим, твердження позивача про те, що він затрачав час та зусилля для того, щоб неодноразово з?являтись в суд по кримінальному провадженню, є недоведеними, оскільки із вироку Ладижинського міського суду від 29.09.2020 встановлено, що кримінальне провадження по якому засуджено [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України було розглянуто судом в порядку спрощеного провадження без виклику учасників кримінального процесу. Посилання позивача на те, що він змушений був задіювати фахівця для отримання правової допомоги у кримінальному провадженні, ним не доведено. Окрім того, дана обставина не впливає на розмір компенсації за завдану моральну шкоду. Відповідачем не надано суду доказів, що підтверджували б її майновий стан, чи інші обставини, що могли б бути враховані при визначенні розміру завданої моральної шкоди позивачу. Тому, враховуючи викладене, виходячи із засад розумності виваженості та справедливості, а також характеру й обсягу душевних страждань позивача у зв?язку із ушкодженням здоров`я, враховуючи затрачений час та зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, а також ступеня вини відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає, що достатньою сатисфакцією за моральну шкоду буде стягнення з відповідача на користь позивача 8000 грн. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені та підтверджені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач пред`явив\~позов на\~загальну суму\~10000\~грн.\~Позов задоволено\~на суму\~8000\~грн.\~Відтак з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягають стягненню\~судові витрати\~пропорційно до\~розміру задоволених\~вимог,\~а саме\~ 3846,4 грн., що складаються із 726,4 грн судового збору, а також 3120 грн витрат пов`язаних з правничою допомогою. На підставі наведеного та

Outcome: partial