Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права на право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 січня 2001 року померла його мати [PERSON], після її смерті залишилася земельна частка (пай) на території Вільшанської сільської ради, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0141084 від 22 лютого 1997 року. Позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до Дворічанської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадшину після смерті матері, але через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу державним нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Просив суд визнати за ним право власності на вищевказану земельну частку (пай). В відкрите судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу в його відсутність. Предстаник відповідача [PERSON] до суду не зявився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність Представник відповідача - Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області до суду не зявився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-ВЛ №462795 від 12 грудня 1980 року, виданого Крестищенською сільською радою Красноградського району Харківської області, [PERSON] народився 21 листопада 1980 року, батько\~[PERSON] мати\~[PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-ВЛ №252802 від 22 січня 1986 року, виданого Крестищенською сільською радою Красноградського району Харківської області, [PERSON] народилася 27 листопада 1985 року, батько\~[PERSON] мати\~[PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 259405 від 03 січня 2001 року, виданого Вільшанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] помер 01 січня 2001 року. Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 259421 від 03 січня 2001 року, виданого Вільшанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] померла 01 січня 2001 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області №02-30/884 від 11 лютого 2017 року, [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [INFO], б. 183, Дворічанського району Харківської області по день смерті 01 січня 2001 року, разом з нею по день смерті проживали та були зареєстровані син [PERSON] та дочка [PERSON] Спадкоємцями першої черги у померлої є [PERSON] та [PERSON] Згідно з довідкою відділу у Дворічанському районі Головного управління держгеокадастру у Харківській області № 29-20-0.23,17-165/108-18 від 30 січня 2018 року, на імя [PERSON] КСП «Вільшанське» видав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №0141084 від 11 лютого 1997 року на території Вільшанської сільської ради. Відповідно до заяви зареєстрованої в реєстрі за №45 від 22 лютого 2018 року, посвідченої секретарем Вільшанської сільськи ради Дворічанського району Харківської області, [PERSON] відмовилася від своєї частки спадщини на користь рідного брата [PERSON] Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області №142/02-31 від 16 лютого 2018 року, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 01 січня 2001 року, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Згідно з ст. 46 Закону України «Про нотаріат», спадкоємець повинен предявити належний правовстановлюючий документ про право власності на імя спадкодавця. Частина 1\~ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно з ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених\~Конституцією України. Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обгрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права на право на земельну частку (пай) в судовому порядку. Згідно з\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Таким чином, згідно з\~ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини право власності на зазначену земельну частку (па) перейшло до позивача. Згідно з\~ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд розяснює відповідачам наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та відповідачі, які не заперечували проти задоволення позову, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved