Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, державного підприємства «Сетам», третя особа [PERSON] в якому просить визнати недійсними електронні торги, які відбулись 13 січня 2016 року з продажу житлового будинку за адресою [ADDRESS], скасувати протокол № 139712 проведення електронних торгів, скасувати свідоцтво від 19 лютого 2016 року про належність [PERSON] житлового будинку , скасувати реєстрацію на будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивовано тим, що будинок [ADDRESS] належав його батькові - [PERSON], якого було засуджено вироком та стягнуто з нього 38744 грн. Стягнення за вироком було звернено за спірний будинок. В цьому будинку він проживає з народження та в ньому зареєстрований. 13 січня 2016 року відбулись електронні торги, які організувало ДП «Сетам» на замовлення державного виконавця Олександрійського ВДВС, на яких було здійснено реалізацію житлового будинку по [ADDRESS]. Переможцем торгів стала [PERSON] За результатами торгів було складено протокол № 139712, а на підставі цього протоколу 19 лютого 2016 року приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право власності на майно. Проведення торгів було здійснено з порушенням, що призвело до порушень прав позивача прийняти участь у торгах. Порушення проявились у тому, що ні державний виконавець ні організатор торгів не повідомили його , як користувача будинку про проведення торгів. Тому за захистом своїх прав вимушений звернутись до суду. Позивач та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представники відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції в задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на обставини викладені у запереченні. Представник державного підприємства «Сетам» в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заперечення на позовну заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Представник [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні позову , посилаючись на те, що позивач не являється ні власником будинку ні стороною виконавчого провадження, тому вважає жодні підстави повідомляти його про продаж спірного будинку були відсутні. Заслухавши пояснення позивача, його представників, представників відділу ДВС та представника [PERSON], дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що у відділі ДВС Олександрійського МРУЮ перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості на загальну суму 34292.79 грн (а.с.54-56). Під час перевірки майнового стану боржника було встановлено, що в його власності перебуває будинок [ADDRESS], який в порядку виконання рішення суду був описаний та арештований державним виконавцем (а.с. 59, 64-72). 20.03.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про призначення суб»єкта оціночної діяльності для оцінки вказаного будинку, на виконання якої було складено звіт про визначення вартості об»єкта оцінки (73-77). 29.09.2015 року державним виконавцем було сформовано та направлено заявку на реалізацію арештованого майна до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Реалізація майна відбувалась у відповідності до Порядку реалізації арештованого майна , шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністрества юстиції України 22.12.2015 року № 2710/5. Вперше будинок [ADDRESS] був виставлений на продаж 23 листопада 2015 року, про що було розміщено оголошення 23 жовтня 2015 року на офіційному сайті державного підприємства «Сетам», але торги не відбулись (а.с. 107-108). Вдруге будинок [ADDRESS] був виставлений на продаж 13 січня 2016 року , про що було розміщено оголошення 14 грудня 2015 року на офіційному сайті державного підприємства «Сетам . За результатом електронних торгів переможцем стала [PERSON] (а.с. 3), на ім»я якої було видано свідоцтво про право власності на майно (а.с.4). У будинку [ADDRESS] з 17 грудня 1997 року зареєстрований та проживає [PERSON], позивач по справі (а.с.5, зворотний бік). Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статей 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав усвоїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченнясторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Сторонам у справі було роз»яснено їхні права, обов»язок надання доказів та наслідки їх ненадання (а.с.113) За змістом ч.2 ст.16, ч.1 ст.215 ЦК України одним ізспособів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч.1-3, 5, 6 ст.203 цього кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК та іншим актам цивільногозаконодавства. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у ст.16 ЦК України. Закон «Про виконавче провадження» визначає загальні правов іоснови організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст.ст.1, 2, 6, 12 закону). Питання щодо здійснення підготовки державним виконавцем та проведення торгів з реалізації нерухомого майна, а також реалізації арештованого майна , на час проведення електронних торгів, були визначені у пп.5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 15.12.99 №74/5 і зареєстрованої у Міністерств іюстиції 15.12.99 за №865/4158, яка була розроблена на виконання закону «Про виконавче провадження» і визначала умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону, інших нормативно-правових актів підлягали примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Правовий аналіз положень указаного закону та інструкції свідчить про те, що вони не встановлювали порядку та правил проведення торгів, а лише закріплювали, як і ст.650 ЦК України ,такий спосіб реалізації майна, як його продаж на торгах, і відсилають до інших нормативно-правовихактів Кабінету Міністрів та Міністерства юстиції, якими визначається порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст.62 закону «Про виконавче провадження» та пп.5.11, 5.12 інструкції). Правила проведення прилюдних торгів визначені тимчасовим положенням, за яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п.2.2 тимчасового положення). Тимчасовим положенням передбачені певні правила проведення прилюдних торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд.3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд.4); по-третє, ті правила, якістосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд.6). Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами ст.ст.650, 655 та ч.4 ст.656 ЦК, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд.6 тимчасового положення, ст.34 закону «Про нотаріат»). Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч.1-3 та 6 ст.203 ЦК (ч.1 ст.215 цього кодексу). При цьому підставою для визнання торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених тимчасовим положенням. Відповідно до п.п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5, (в редакції станом на дату проведення торгів)Спеціалізована організація протягом трьох робочих днів з дня публікації інформаційного повідомлення про проведення прилюдних торгів письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Крім того , відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року № 2710/5 було уповноважено державне підприємство «СЕТАМ» на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим цим наказом. Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів визначено процедуру проведення електронних торгів , але не передбачено обов»язку особистого повідомлення громадян, які не є стороною виконавчого провадження, про проведення електронних торгів. Такого обов»язку не передбачено як Тимчасовим положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна , так і Законом України «Про виконавче провадження». Отже доводи позивача та його представників про те, що електронні торги були проведені з порушенням норм законодавства в судовому засіданні жодним доказом підтверджені не були, тому жодні підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Outcome: dismissed