Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог за яким зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 0,09 га за адресою вул. Шкільна, 39 с. Ольгівка, наданої для індивідуального житлового будівництва. На даній земельній ділянці розміщений належний йому житловий будинок Не дивлячись на той факт, що право власності на землю зареєстроване нещодавно, однак межі земельної ділянки та збудованого на ній будинку не змінювалися з 1994 року. Користувачем сусідньої земельної ділянки за адресою вул. Шкільна, 41с. Ольгівка є громадянин [PERSON], який створює [PERSON], як власнику, перешкоди у користуванні земельною ділянкою та розміщеною на ній нерухомістю, стверджуючи, що останній заступив на належну йому землю на 2 м. Через ситуацію, що склалася, позивач не має змоги здійснити ремонт побутових приміщень, що призводить до фізичного знищення його майна та завдання майнової шкоди. З метою вирішення конфлікту позивач звернувся до Відділу Держгеокадастру у Бериславському районі, та отримав відповідь про те, що громадянину [PERSON] не видавався державний акт на право власності на земельну ділянку вул. Шкільна, 41с. Ольгівка. Тобто, Відповідач безпідставно чинить перешкоди доступу до побутового приміщення та проведення ремонтно-відновлювальних робіт та порушує правила добросусідства.. Як наслідок майно позивача псується, та власник позбавлений змоги ним нормально користуватися. Спроби звернення до сільської ради або правоохоронних органів закінчуються рекомендаціями звернутися до суду для усунення перешкод у здійсненні права власності. Тому просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності земельною ділянкою та житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул. Шкільна, 39 с. Ольгівка Бериславського району Херсонської області шляхом зобов'язання власника суміжного домоволодіння за адресою вул. Шкільна, 41с. Ольгівка Бериславського району Херсонської області [PERSON] не чинити перешкоди у доступі до межі земельної ділянки та проведення ремонтно-відновлювальних робіт господарських будівель та споруд. В судове засідання позивач не зявився, причини неявки суду не відомі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання зявився та зазначав, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне: У своїх позовних вимогах [PERSON], посилаючись на норми ч. 2 ст. 152 ЗК України, просить усунути перешкоди у здійсненні права власності земельною ділянкою та житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами шляхом зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди у доступі до межі земельної ділянки та проведення ремонтно-відновлювальних робіт господарських будівель та споруд. Житловий будинок № 41 по вулиці Шкільна в с. Ольгівка та земельна ділянка площею 0,088 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, відповідно до Договорів купівлі-продажу, придбані ним 01 квітня 1997 року. Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» ґ) при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. З часу придбання майна, ніяких будівельних робіт [PERSON] не здійснював і межі земельної ділянки не змінював, на земельну ділянку Позивача не претендує і ніяких перешкоду доступі до межі земельних ділянок не створюю, тобто, порушень права [PERSON] на землю, яка перебуває у його власності, він не допустив. Що стосується проведення ремонтно-відновлювальних робіт господарських будівель та споруд Позивача. Господарські будівлі [PERSON] розташовані на межі земельних ділянок і відстань між будинком та господарськими будівлями сусіда становить 0,80 м. Вся дощова та тала вода з покрівлі будівель і споруд стікає під будинок [PERSON], що веде до руйнації фундаменту та капітальних стін будинку. Ставлячи питання про усунення перешкод у доступі для проведення ремонтно-відновлювальних робіт господарських будівель та споруд, Позивач має на увазі вільний доступ на частину земельної ділянки для проведення певних робіт [PERSON]. При цьому Позивач замовчує, що між його сараями існує проміжок, через який стоки води з подвір'я сусіда, в тому числі і з під качок, заливають город. [PERSON] намагався закрити даний проміжок між сараями листами шиферу, і таким чином обмежити стік води з подвір'я [PERSON] на його земельну ділянку, ведуть до чергових скандалів та погроз розбити огорожу, яку має намір [PERSON] встановити. Тобто, на думку Позивача, відповідач повинен надати йому доступ на частину своєї земельної ділянки шириною 0,80 м між будинком та господарськими будівлями [PERSON] та [PERSON] для проведення обслуговування господарських будівель та споруд, та встановити огорожу на межі земельних ділянок і обмежити доступ до своєї власності - не має права. Це і є принцип «добросусідства» в однобокому розумінні Позивача. Відповідно до статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, а підстави припинення права власності на земельну ділянку визначені статтею 140 ЗК України. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Звертаючись до суду з позовом про усунення перешкоди у здійсненні права власності земельною ділянкою та житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами шляхом зобов'язання не чинити перешкоди у доступі до межі земельної ділянки та проведення ремонтно-відновлювальних робіт господарських будівель та споруд, Позивач не розглядає і не ставить питання щодо можливості обмеженого (платного або безоплатного) використання частини чужої суміжної (прилеглої) земельної ділянки в певних цілях.Просить суд відмовити в задоволенні позову [PERSON]. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON], є власником земельної ділянки площею 0,09 га за адресою вул. Шкільна, 39 с. Ольгівка, наданої для індивідуального житлового будівництва, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічним паспортом, оскільки на даній ділянці розміщений житловий будинок (а.с.6-9). Користувачем сусідньої земельної ділянки за адресою вул. Шкільна, 41с. Ольгівка є громадянин [PERSON], якому належить земельна ділянка відповідно до договору купівлі-продажу серії ААВ№745246 від 01.04.1997 року, державного акту на право приватної власності на землю серії ХС, та договору купівлі-продажу житлового будинку серії ААВ№745244 від 01.04.1997 року (а.с.22-24). Факт наявності спору підтверджується актом обстеження суміжних земельних ділянок сільської ради від 23.10.2015 року(а.с.10) При цьому, Відповідач по справі стверджує, що його позиція базується на наявності у нього раніше отриманому Державному акті на землю, про що йдеться у довідці сільської ради (а.с.11). Також , в ході судового розгляду, було зясовано, що господарські будівлі [PERSON] розташовані на межі земельних ділянок і відстань між [PERSON] будинком та господарськими будівлями становить 0,80 м. Відповідачу необхідно надати позивачу доступ на частину своєї земельної ділянки шириною 0,80 м між будинками та господарськими будівлями для проведення обслуговування господарських будівель та споруд, відповідно до принципу «добросусідства» Відповідно до статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, а підстави припинення права власності на земельну ділянку визначені статтею 140 ЗК України. Тому для підтримання споруд та господарських будівель в належному стані необхідно періодично здійснювати ремонтні роботи і, за наявності нормальних сусідських відносин, надавати прохід по земельній ділянці. Згiдно положень ст.4 ЦПК України суд, здiйснюючи правосуддя захищає права, свободи та iнтереси фiзичних осiб у спосiб, визначений законами України. Перелiк способу захисту цивiльних прав та iнтересiв мiститься в статтi 16 ЦК Укаїни. Цей перелiк не є вичерпним i суд може захистити цивiльне право або інтерес iншим способом, що встановлений законом або договором. Відповідно до вимог ч.1 ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо), а стаття 91 цього Кодексу зобов'язує власника земельної ділянки не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Згідно п. г, е ч.1 ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов'язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Відповідно до ст.152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, відшкодування заподіяних збитків, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, та застосування інших, передбачених законом способів. Статтею 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається із ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідачем в судовому засіданні визнано обставини справи, а саме, те, що для підтримання споруд та господарських будівель в належному стані необхідно періодично здійснювати ремонтні роботи і, за наявності нормальних сусідських відносин, він готовий надавати прохід по своїй земельній ділянці, але за умови дотримання принципу «добросусідства», в зв'язку з чим дані обставини доказуванню не підлягають. З огляду на встановлені вище обставини справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення [PERSON] в позовних вимогах. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60, 212-218 ЦПК України ст.ст.317, 319 ЦК України, ст.152 ЗК України,

Outcome: approved