Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради, в якому просить встановити факт родинних відносин з матірю [PERSON], яка померла 30.11.2015р., та визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті матері у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в с.Осички по вул.Центральна, 23, Савранського району, Одеської області, який вона йому заповіла. Після смерті матері позивач в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок йому було відмовлено, так як в написанні його прізвища і прізвища матері є розбіжності, а також за життя матері не було виготовлено правовстановлюючого документа і не зареєстровано право власності. Вказані обставини позбавили спадкоємця [PERSON] вирішити нотаріально питання про спадкування цього житлового будинку, у звязку з чим він звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада позов визнала в повному обсязі, справу просила розглянути за відсутності її представника (а.с.33). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 30.11.2015р. в с.Осички, Савранського району, Одеської області, у віці 78 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №436639 від 01.12.2015р. (а.с.9). Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України). Таким чином, 30.11.2015р. після смерті [PERSON] була відкрита спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в с.Осички по вул.Центральна (колишня вул.Будьонного), 23, Савранського району, Одеської області. Як вбачається з технічного паспорту вказаного житлового будинку, виготовленого ТОВ «Савранське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 18.10.2016р. (а.с.12-15), воно складається з житлового будинку, що позначений у технічному паспорті літерою «А» вартістю згідно висновку цього товариства від 18.10.2016р. (а.с.16) 143206грн., а також господарських будівель: літньої кухні з погрібом під літерою «Б» вартістю 46499грн., вбиральні під літерою «В» вартістю 522грн. та споруд, позначених номерами I-ІІ, №1-2К (замощення, огорожі, криниці), вартістю 5984грн., а всього загальна вартість домоволодіння складає 196211грн.. Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями знаходиться на земельній ділянці площею 0,2500га, розташованій за вищевказаною адресою, що належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №504245 від 07.04.2010р., наданій для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.18). Згідно даних погосподарського обліку [PERSON] сільської ради вказаний житловий будинок зареєстрований за спадкодавцем у 1972 році (а.с.23). 28.08.1996р. [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем Осичківської сільської ради [PERSON] 28.08.1996р. за реєстровим №74, згідно якого вона заповіла все своє майно своєму синові [PERSON] (а.с.10). Той факт, що позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії VІІ-УР №0961918 від 04.05.1966р., згідно якого його матірю є «Кропывянская Лидия Семеновна» (мовою оригіналу російською) (а.с.8), а різниця у написанні їх прізвищ виникла внаслідок недоліків перекладу цього прізвища з російської мови на українську. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач в установлений законом строк прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], що підтверджується Витягом приватного нотаріуса [PERSON] від 08.04.2016р. №43535416 (а.с.11). Також встановлено, що інших спадкоємців першої черги за законом, крім позивача, а також спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, немає (а.с.21). Позивач не може вирішити нотаріально питання про спадкування зазначеного житлового будинку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалось право власності спадкодавця [PERSON] на нього. Враховуючи розяснення, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», згідно яких право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради, та приймаючи до уваги, що житловий будинок, який знаходиться по вул.Центральна (колишня вул.Будьонного), 23, в с.Осички, Савранського району, Одеської області, побудований на відведеній у встановленому законом порядку земельній ділянці та зареєстрований в [PERSON] сільській раді за спадкодавцем [PERSON] у 1972 році, тому з того часу остання і була власником цього житлового будинку. Як встановлено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Отже, з огляду на те, що [PERSON] на час своєї смерті була власником вказаного житлового будинку з господарськими будівлями, її право власності на цей будинок перейшло у порядку спадкування за заповітом до її рідного сина [PERSON], який прийняв спадщину відповідно до положень ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України. Таким чином, приймаючи до уваги неможливість оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий будинок, відсутність інших спадкоємців за законом або за заповітом та спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України, а також враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними і обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved