Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача боргу у розмірі 7300 грн. за розпискою від 30 жовтня 2016 року та розпискою від 02.11.2016 року - у розмірі 4000 грн., відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 1528 грн., 3% річних у розмірі 196,9 грн., втрат від інфляції у розмірі 937,9 посилаючись на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, не повертає борг. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд\~ вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що, відповідно до розписок від 30 жовтня 2016 року та від 02.11.2016 року, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 11300 грн. 00 коп., з кінцевим погашенням боргу до 01 грудня 2016 року. [PERSON] виконав свої зобов`язання щодо надання [PERSON] коштів. Доказів, що це спростовують, відповідачем не надано. Однак позичальник свої зобов`язання з повернення отриманих коштів не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 11300 грн. 00 коп. \~\~\~\~ Згідно зі\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. \~\~\~\~ Відповідно до ч.1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). \~\~\~\~ Згідно з ч.1, ч. 2\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. \~\~\~\~ Згідно з ч. 1, 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму, відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. \~\~\~\~ В частині стягнення відсотків за користування грошовими коштами слід відмовити, оскільки в розписках цього не було передбачено, як і про про стягнення 3% річних та індексу інфляції. Згідно зі\~ст.79 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. В пункті 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті\~79, статтях\~84,\~88,\~89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їхнього розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідач не надав суду розрахунку цих витрат, тому вказані витрати не підлягають стягненню. \~\~\~\~ Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. \~\~\~\~ Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. \~\~\~\~

Outcome: partial