Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження при ДТП автомобіля КІА, д.н. [NUMBER] у розмірі 2977, 03 грн., упущену вигоду внаслідок невиконання договору поставки від 04.11.2014р. у розмірі 2340 грн. та моральної шкоди в розмірі 15000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, пояснили, що [PERSON] 06.11.2014р. керував автомобілем ВАЗ 21099, д.н. [NUMBER], що належав [PERSON], та здійснив зіткнення з його автомобілем, який стояв на парковці, внаслідок чого, була подряпано бампер, який він відремонтував у м.Куп'янські за 3100 грн. Ремонт тривав тиждень, тому він не міг користатись автомобілем, дуже хвилювався з приводу пошкодження та звернення [PERSON] до райвідділу міліції, втратив клієнта ФОП [PERSON], якому 06.11.2014р. із-за ДТП не поставив товар та виплатив неустойку у розмірі 2340 грн. Відповідач [PERSON] визнав позов частково, не заперечував виплатити 1000 грн. у зв'язку з пошкодженням бамперу на автомобілі позивача. В іншій частині позов не визнав, пояснив, що [PERSON] вирвав ручку на автомобілі ВАЗ 21099, який йому не належав та яким він керував з дозволу власника, тому був викликаний наряд міліції, заяв про вчинення злочину він не писав, посилання позивача на хвилювання з приводу його заяви в міліцію, неможливості користуватись автомобілем в зв'язку з пошкодженням бамперу та неможливості виконати договірні зобов'язання є надуманими та недоведеними. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову, оскільки він як власник передав автомобіль ВАЗ 21099 іншій особі, та не є винною особою у ДТП. Заслухавши позивача, його представника, відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє, користується транспортним засобом. Судом встановлено, що 06.11.2014р. о 17-00 [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21099, д.н. [NUMBER], на території парковки за адресою: м.Харків, вул..Малом'ясницька,2-А, допустив зіткнення з нерухомим автомобілем КІА, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що підтверджується постановою про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] від 18.12.2014р. та матеріалами адміністративної справи (а.с.6-10). Із письмових заперечень [PERSON] встановлено, що він предав право користуватись автомобілем ВАЗ 21099 , д.н.[NUMBER], іншій особі, [PERSON] в судовому засіданні не заперечував, що він користувався вказаним автомобілем на правовій підставі з дозволу власника. Таким чином, вимоги до [PERSON] про відшкодування матеріально і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП не ґрунтуються на законі. Крім того, позивач не надав в судове засідання доказів про належність автомобіля КІА, д.н. [NUMBER], [PERSON], також не надав доказів розміру матеріальної шкоди. Рахунок на суму 2977,03 (а.с.12) не є належним та достатнім доказом такої шкоди, оскільки позивач не здійснював ремонт в ПАТ «Завод ім..Фрунзе», не сплачував вказаний рахунок. Підтверджень про здійснення ремонту на СТО в м.Куп'янську та про сплачену суму за ремонт позивач також не надав. На пропозицію суду надати належні докази та провести автотоварознавчу експертизу позивач відмовився. З урахуванням викладеного, суд виходить з того, що сторонами не оспорюється наявність подряпини на бампері автомобіля КІА, д.н. [NUMBER], та відповідач [PERSON] згоден виплатити в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1000 грн. , які і підлягають стягненню на підставі судового рішення. З приводу вимог про стягнення з відповідачів упущеної вигоди у розмірі 2340 грн., суд зазначає, що позивачем також не надано жодного доказу, який підтверджував наявність договору поставки між ним та ФОП [PERSON], виплату неустойки [PERSON] ФОП [PERSON]. Взагалі виплата неустойки по суті не є упущеною вигодою, а є видом забезпечення виконання зобов'язань та не звільняє боржника від виконання зобов'язань в разі сплати неустойки. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення упущеної вигоди у вигляді сплаченої неустойки є необґрунтованим та недоведеними. Відповідно ст..ст.23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода також позивачем не доведена, оскільки в судовому засіданні не доведено, що [PERSON] після вчинення ДТП погрожував позивачу, принижував його, вимагав гроші. З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] вирвав ручку на передній двері автомобіля ВАЗ 21099, яким керував [PERSON], а останній пропонував йому 200 грн. одразу на місці ДТП, а оскільки позивач не погодився, [PERSON] викликав наряд міліції з приводу пошкодження чужого автомобілю [PERSON] Також, позивач в судовому засіданні не довів неможливість користуватись автомобілем протягом тижня, що у нього порушився сон, апетит, негативний вплив на стан здоров'я, погіршення відносин з близькими. В зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є недоведеними. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує судові витрати пропорційно задоволених вимог у розмірі 5% від ціни позову, тобто 12 грн.

Outcome: partial