Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Тростянецького РВ УМВС України у Вінницькій області про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом та реєстраційним посвідченням Тульчинського бюро технічної інвентаризації він є власником житлового будинку, що в [ADDRESS]. Крім нього у вищевказаному будинку зареєстрована відповідачка - його колишня дружина, шлюб із якою за рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 11.02.2013 року розірвано, [PERSON], яка з червня 2009 року в даному житловому будинку не проживає, не здійснює витрат по його утриманню, але самостійно вчинити дії щодо зняття з реєстрації не бажає. [PERSON] є громадянкою Росії та згідно дозволу №298323 на імміграцію в Україну їй дозволено постійне проживання в України до 25.06.2009 року. Вказаний дозвіл відповідачкою продовжений не був та наміру його продовжувати немає. Позивач вважає своє право власності щодо користування та розпорядження належним йому житлом порушеним. У зв'язку з чим і звернувся до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав за обставин, викладених в позові, просив його задовольнити. Третя особа відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Тростянецького РВ УМВС України у Вінницькій області в судове засідання свого представника не направив. Про час, день та місце розгляду справи повідомлялося своєчасно та належним чином, судовою повісткою, про що свідчить витяг з реєстру відправлення місцевої кореспонденції (а.с.18). Причини неявки суду не повідомлено, клопотання про відкладення розгляду справи не надано, позов не оспорено. Враховуючи думку позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності третьої особи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, згідно якої позов визнає та просить справу розглянути без її участі (а.с.12). Суд вважає можливим, враховуючи думку позивача розглянути справу у відсутності відповідачки відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалась своїми процесуальними правами. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НВ0060923 та реєстраційним посвідченням Тульчинського бюро технічної інвентаризації №283 від березня 1998 року (а.с.8-9). Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 11.02.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 11.03.2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чеховського району Московської області, Російської Федерації, актовий запис №136 - розірвано (а.с.11). Згідно домової книги спірного житлового будинку з 12.08.2008 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрована відповідачка [PERSON] (а.с.6-7). Відповідачка за вказаною адресою не проживає з 2009 року, однак з реєстраційного обліку не знялася. Факт її не проживання підтверджується довідкою №198 від 06.02.2014 року, виданою виконавчим комітетом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, а також копією дозволу №298323 на імміграцію в України, згідно якого з 25.06.2009 року закінчився строк дії дозволу на постійне проживання в Україні (а.с.5,10). Договір про користування даним житловим приміщенням відповідачкою з позивачем укладено не було. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, що регулюються нормами ЖК України в частині користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду та ЦК України щодо захисту права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналогічна норма права користування членом сім'ї власника на рівні з ним його житлом міститься в ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР, яка більш чітко конкретизує такий обсяг прав користування житлом, а саме за відсутності угоди про порядок користування між власником та членом його сім'ї, укладеного при вселенні останнього. Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім'ї власника (у тому числі колишнім членом сім'ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або за законом. Оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим будинком належному йому на праві приватної власності, а також визнання відповідачкою даного позову, враховуючи, що право власності позивача на його житловий будинок в [ADDRESS], згідно ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України захищено положенням про те, що право власності є непорушним, то з метою забезпечення реалізації його прав, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне усунути [PERSON] перешкоди в користуванні та розпорядженні належним йому на праві власності будинком [ADDRESS], визнавши [PERSON] такою, що втратила право користування цим будинком. Вимога позивача зобов'язати відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Тростянецького РВ УМВС України у Вінницькій області зняти з реєстрації за адресою: [ADDRESS] [PERSON] до задоволення не підлягає, оскільки зняття з реєстрації відбувається в порядку виконання рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial