Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб. У них є троє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося. Налагодити нормальні стосунки в сім`ї неможливо. Тому позивач вважає, що збереження сім`ї стало недоцільним та просила суд розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою від 27.11.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Оскільки відповідач проживає на території Республіки Молдова, тому відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року судом було надано судове доручення компетентному суду Республіки Молдова про вручення йому матеріалів позову і про його допит в якості відповідача. Провадження у справі зупинено до отримання відповіді з компетентного суду про виконання доручення. Ухвалою від 18.05.2021 судом було відновлено провадження у справі. Судове засідання призначено на 01.06.2021. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала заяву у якій просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала (а.с. 35). Відповідач в судове засідання не з`явився. На виконання положень Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року у даній справі до Головного управління юстиції у Вінницькій області Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області було надіслано судове доручення про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій відносно відповідача на території Республіки Молдова. Відповідно до матеріалів виконаного судового доручення відповідач [PERSON] отримав копію позовної заяви та доданих до неї документів, не заперечує проти розгляду справи у його відсутності, погоджується на розірвання шлюбу (а.с. 30-33). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав можливим провести розгляд справи у відсутності сторін, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 28 вересня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). У сторін є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем (а.с. 9-12). Сторони припинили шлюбні відносини, зареєстровані та проживають окремо (а.с. 12). Згідно ч. 3 ст. 27 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони й один з них проживає на території однієї, а другий - на території іншої Договірної Сторони, то їх особисті й майнові правовідносини визначаються по законодавству Договірної Сторони, на території якої вони мали своє останнє спільне місце проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Outcome: approved