Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що згідно до договору позики, укладеного у формі розписки, відповідач [PERSON] отримав 24 травня 2016 року у позивача у позику 1700 доларів США. Відповідач зобов»язався повернути кошти не пізніше 24 вересня 2016 року, а також сплатити відсотки за користування грошима в розрахунку 5% щомісячних від суми позики, тобто 85 доларів США за кожен місяць користування коштами. Загальна сума повернутих коштів мала б складати 2050 доларів США. По цій розписці відповідач повернув частину коштів, а саме 160 доларів США 29 червня 2016 року, але залишок боргу, що складає 1890 доларів США не повернуто ним по сьогоднішній день. Окрім цього, 27 травня 2016 року [PERSON] додатково взяв у позивача в борг ще 3000 доларів США, що також підтверджується відповідною борговою розпискою. Відповідно до цієї розписки, відповідач зобов'язувався повернути отримані ним кошти у сумі 3000 доларів США не пізніше 27 листопада 2016 року, а також сплатити відсотки за користування грошима в розрахунку 6% щомісячних від суми позики, тобто 180 доларів США за кожен місяць користування коштами. Загальна сума повернутих коштів мала б складати 4080 доларів США. Поручителем за виконання [PERSON] свого зобовязання виступила [PERSON], що підтверджується договором поруки. Тому просив стягнути вказану суму заборгованості та 3 % річних, інфляційні збитки, неустойку. В подальшому позивач неодноразово збільшував розмір позовних вимог, так як борг не повернутий і період прострочення виконання зобовязання триває. В остаточних вимогах зазначав, що за розпискою від 24.05.2016 року сума 3% річних за період з 25.09.2016 року по 23.02.2017 року, тобто за 152 дні прострочення складає 23 долари США. Сума інфляційних збитків за період з 25.09.2016 року по 23.02,2017 року складає 138 доларів США. За розпискою від 27.05.2016 року сума 3% річних за період з 28.11.2016 року по 23.01.2017 року, тобто за 88 днів прострочення складає 29 доларів США. Сума інфляційних збитків по даній розписці період з 28.11.2016 року по 23.02.2017 року складає 106 доларів США. Також, відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України до позовних вимог входить сума неустойки, передбачена договором з відповідачем та за розпискою від 24.05.2016 року у період від 25.09.2016 року по 23.02.2017 року, тобто за 152 дні прострочення, складає 1292 долари США у розрахунку по 0,5% від наданої у борг суми за кожен день прострочення виконання зобов'язання. За розпискою від 27.05.2016 року у період від 28.11.2016 року по 23.02.2017 року, тобто за 88 днів прострочення, складає 1320 доларів США у розрахунку по 0,5% грн. від наданої у борг суми за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Таким чином, загальна сума неустойки по обом розпискам складає 1883 долари США. Отже, загальна сума боргу складає 8878 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день подачі позову становить 232337 грн. 26 коп. (за офіційним курсом НБУ на 13.12.2016 року 1 долар США = 26,17 грн.). Тому просив стягнути вказану заборгованість з відповідачів в солідарному порядку. \~Позивач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечували, що гроші в борг в сумах, зазначених в розписках, дійсно ними були отримані на умовах, що зазначає в позові позивач. Разом з тим, грошові суми, повязані з інфляцією,не підлягають стягненню, оскільки інфляції долара за цей період не було. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності докази по справі, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає \~задоволенню. \~ \~ \~\~ Судом встановлено, що 24 травня 2016 року сторони уклали договір позики, згідно якого позикодавець [PERSON] передає у користування позичальнику [PERSON] грошові кошти у сумі 1700 доларів США зі строком повернення не пізніше 24 вересня 2016 року. На підтвердження даного договору позивач надав копію розписки (а.с. 7) Крім того у розписці зазначено, що [PERSON] зобовязується сплатити відсотки за користування грошима в розрахунку 5% щомісячних від суми позики, тобто 85 доларів США за кожен місяць користування коштами. По цій розписці [PERSON] повернув частину коштів, а саме 160 доларів США 29 червня 2016 року. Окрім цього, 27 травня 2016 року [PERSON] додатково взяв у позивача в борг ще 3000 доларів США, що також підтверджується відповідною борговою розпискою( арк.с. 8). Відповідно до цієї розписки, відповідач зобов'язувався повернути надані йому позивачем кошти у сумі 3000 доларів США не пізніше 27 листопада 2016 року, а також сплатити відсотки за користування грошима в розрахунку 6% щомісячних від суми позики, тобто 180 доларів США за кожен місяць користування коштами. Поручителем за виконання [PERSON] свого зобовязання виступила [PERSON], що підтверджується договорами поруки від 24 травня 2016 року та 27 травня 2016 року( арк. с. 9-10, 11-12). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або \~таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. \~ Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає предявлення на підтвердження укладання договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Таким чином, укладений у письмовій формі договір, за яким сторони домовилися про всі істотні умови позики та розписка, яка є також договором позики, укладеним у простій письмовій формі, відповідають змісту ст. 1047 ЦК України. В силу ст. 1049 ЦК України [PERSON] як позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві [PERSON] позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак [PERSON] цього обовязку в повній мірі не виконав. Основний борг відповідача за договором позики складає 5970 доларів США, 1430 доларів США - сума відсотків за користування позикою, 2612 доларів США - сума боргу за договірними штрафними санкціями за кожен день прострочення, 52 долари США -3% річних. Загальна сума заборгованості складає 8634 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 13.12.2016 року(1 долар США =26,17 грн.)становить 225951,78 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за розпискою від 24.05.2016 року сума 3% річних за період з 25.09.2016 року по 23.02.2017 року, тобто за 152 дні прострочення складає 23 долари США. За розпискою від 27.05.2016 року сума 3% річних за період з 28.11.2016 року по 23.01.2017 року, тобто за 88 днів прострочення складає 29 доларів США. Також, відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України до позовних вимог входить сума неустойки, передбачена договором з відповідачем та за розпискою від 24.05.2016 року у період від 25.09.2016 року по 23.02.2017 року, тобто за 152 дні прострочення, складає 1292 долари США у розрахунку по 0,5% від наданої у борг суми за кожен день прострочення виконання зобов'язання. За розпискою від 27.05.2016 року у період від 28.11.2016 року по 23.02.2017 року, тобто за 88 днів прострочення, складає 1320 доларів США у розрахунку по 0,5% грн. від наданої у борг суми за кожен день прострочення виконання зобов'язання.( арк.с.46-47) Щодо стягнення 244 доларів США інфляційних збитків суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що інфляційні процеси, що тривають в Україні, мають вплив на інфляцію долара США до інших валют світу, в тому числі і до гривні України. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до укладених договорів поруки [PERSON] зобов'язувалася у випадку неповернення [PERSON] боргу, сплатити за нього всю суму в повному обсязі, яку останній не поверне у встановлений строк. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки відповідачі в добровільному порядку не повернули позивачу вказану суму боргу, вона підлягає стягненню з них в солідарному порядку. Крім того, підлягає стягнення з відповідачів в дольовому порядку судовий збір на користь держави в сумі 2259 гривень 51 копійку, що становить по 1129 гривень 75 копійок з кожного.

Outcome: approved