Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Акціонерного товариства СК «АХА Страхування», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В позові зазначається, що 27.10.2013 року приблизно об 12 год. 50 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], здійснював рух по вул. Лермонтова зі сторони Набережної магістралі в напрямку вул.. Перемоги в м. Запоріжжя. Наблизившись до перехрестя вул. Лермонтова та вул. Перемоги відповідач зупинив керований автомобіль перед світлофором на червоний сигнал. В той же час позивач [PERSON] рухався на автомобілі [NUMBER] по вул.. Перемоги з боку вул.. Маяковського, наближаючись до перехрестя з вул.. Лермонтова на зелений сигнал світлофора. Водій [PERSON] знаходячись в районі лінії розмітки «стоп» перед зазначеним перехрестям, в порушення п.п. 8.7.3 е, 10.1 ПДР України, згідно з якими «червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух», а також «перед початком руху, перестроюваннями та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконався, що його дії будуть безпечними для других учасників дорожнього руху, відновив рух керованого ним транспортного засобу на заборонений сигнал світлофора та здійснив виїзд на перехрестя вул.. Лермонтова та вул.. Перемоги. В результаті порушень правил безпеки дорожнього руху відповідач виїхавши на зазначене перехрестя, допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля з правою задньою частиною кузова автомобіля «Сітроєн С4» під керуванням позивача. В результаті зіткнення відбувся занос задньої частини автомобіля «Сітроєн С4» вліво з подальшим його рухом в стані заносу до розділового бордюру під час руху автомобіля в заносі, контактував лівою частиною кузова відбійником. Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2014 року що набрав законної сили 20.10.2014 року відповідача [PERSON] було визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України. В результаті вчиненої відповідачем дорожньо-транспортної пригоди було спричинено моральну та матеріальну шкоду позивачу. Останній зазнав душевних страждань та морального переживання у своєму житті, які б не сталися якби відповідач не спричинив порушення правил дорожнього руху. Позивач втратив транспортний засіб, у звязку з чим змушений пересуватися на громадському транспорті, тривалий час позивач відчуває страх від пересування та керування транспортними засобами. Під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача автомобіль «Сітроєн С4», який належав позивачу на праві приватної власності був цілком знищений. У звязку з знищенням автомобіля та неможливості користуватися автомобілем за його призначенням, призвело до порушення нормальних життєвих звязків позивача та стало певним ударом його престижу. Як вбачається із полісу № АС/3009037 від 03.05.2013 р. максимальний розмір страхової відповідальності Акціонерного товариства СК «АХА Страхування» складає 50\~000, 00 грн., розмір франшизи 1 000,00 грн. Акціонерним товариством СК «АХА Страхування було встановлено розмір страхового відшкодування позивачеві у сумі 28\~823, 46 грн., але позивач категорично не погоджується з вказаною сумою, та вважає її значно заниженою. В процесі розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з Акціонерного товариства СК «АХА Страхування» 49\~000,00 грн. в рахунок виплати страхового відшкодування. З відповідача [PERSON] просив стягнути матеріальну шкоду у розмірі 71\~465, 14 грн. та моральну шкоду у розмірі 100000 грн., а також судові витрати, включаючи витрати з проведення судової автотоварознавчої експертизи покласти на відповідачів. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача - АТ «СК «АХА Страхування», в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що страхова компанія пропонувала позивачу отримати страхове відшкодування з урахуванням коштів отриманих від продажу залишків автомобілю, ця сума складала 28\~823, 46 грн., але він відмовився від даної пропозиції та залишив собі пошкоджений автомобіль. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити та зазначив, що матеріальну шкоду повинна виплачувати страхова компанія. Підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача моральної школи не вбачає. [PERSON], допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста, який робив акт оцінки транспортного засобу № 560/211 від 25.11.2014 р. пояснив, що позивач був присутніми під час огляду пошкодженого транспортного засобу і не мав претензій до акту в частині виявлених пошкоджень. Розмір заподіяної позивачу шкоди був визначений відповідно до діючої методики. Експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проводив судову товарознавчу експертизу та визначав розмір заподіяної позивачу шкоди. На момент проведення експертизи розмір шкоди значно відрізнявся від розміру шкоди, який був визначений спеціалістом страхової компанії, оскільки підвищився курс валюти, до якого залежить вартість запчастин та ремонтних робіт. На момент складання акту спеціалістом страхової компанії розмір шкоди було визначено відповідно до затвердженої методики. Заслухавши пояснення сторін, свідка, експерта, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Ч. 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується безпосередньо вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2014 року, за яким його засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.5-7). За ухвалою суду від 08.12.2015 р. по справі призначалась судова автотоварознавча експертиза. Відповідно до висновків експерта № 2524 від 28.01.2016 року (а.с.89-120) ринкова вартість КТС СІTROEN С4 р.н. [NUMBER], який належить [PERSON] до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 27.10.2013 року за участю КТС LEXUS р.н. [NUMBER], за виною водія [PERSON] на дату ДТП склала 77\~690,02 грн. Ринкова вартість КТС СІTROEN С4 р.н. [NUMBER], який належить [PERSON] В,В. до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 27.10.2013 року за станом на дату проведення експертизи 13.01.2016 р. склала 44\~199, 80 грн. Вартість відновлювального ремонту КТС СІTROEN С4 р.н. [NUMBER], після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 27.10.2013 року на дату проведення експертизи 13.01.2016 р. склала 241 531, 94 грн. Матеріальний збиток, спричинений володільцю КТС СІTROEN С4 р.н. [NUMBER], в результаті ДТП яка сталась 27.10.2013 року на дату проведення експертизи 13.01.2016 р. дорівнює ринковій вартості КТС на дату проведення експертизи та складає 164\~264, 06 грн. Відповідно до звіту № 560/211 від 25.11.2014 р. про проведення оцінки транспортного засобу СІTROEN С4 р.н. [NUMBER] (а.с.29-58) вартість матеріальних збитків, спричинених володільцю даного транспортного засобу в результаті його пошкодження склала 84973, 46 грн. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди, суд виходить з того, що при вирішенні питання про розмір збитків, які підлягають відшкодуванню у звязку з пошкодженням автомобіля зясуванню підлягають вартість транспортного засобу та вартість його ремонту. При цьому розмір страхового відшкодування залежить і від того, чи погоджується власник транспортного засобу на визнання його фізично знищеним. Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності або втрати товарної вартості перевищує ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобуна момент пошкодження. Встановивши, що вартість відновлювального ремонту автомобіля, який належить позивачу більша ринкової вартості транспортного засобу, страховою компанією були здійснені заходи щодо можливої реалізації пошкодженого автомобіля шляхом розміщення на інтернет-платформі «Автоонлайн» оголошення про його продаж, про що свідчать надані докази. Однак позивач від реалізації пошкодженого автомобіля відмовився, а також не погодився із визнанням транспортного засобу фізично знищеним і залишив пошкоджений автомобіль у себе. Страховою компанією було визначено шкоду у розмірі різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, який проводився страховиком виходячи з висновку звіту оцінки автомобіля №560/211 від 25.11 2014 р., відповідно до вимог ст.ст. 28. 30 закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та правил Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 року № 141/5/2092. Порядок та умови виплати страхового відшкодування за полісами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок розрахунку вартості відновлювального ремонту/розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена\~наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092. Згідно до ст. 30.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно до ст.. 30.2. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п. 8.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена\~наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092\~вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість; б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ; в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника. З огляду на викладене, суд погоджується із запереченнями представника АТ\~СК\~«АХА Страхування» та вважає, що розрахунок розміру страхового відшкодування проведений Страховою компанією на момент проведення дослідження відповідав вимогам діючого законодавства. При цьому Страховою компанією були здійснені заходи, щодо реалізації пошкодженого ТЗ шляхом розміщення оголошення про продаж автомобілю\~[NUMBER] на інтернет-платформі «Автоонлайн», яка відповідно використовується для продажу транспортних засобів. Відповідно до зобовязуючої пропозиції компанії «Автооналайн», яка надавалася позивачу 08.12.2014 р. та була дійсна до 29.12.2014 р., пошкоджений ТЗ Citroen могли купити за 55\~550,00 грн. Страхова компанія запропонувала позивачу продати пошкоджений ТЗ, але він відмовився та залишив пошкоджений автомобіль собі. В судовому засіданні позивач та його представники не надали жодних доказів вартості пошкодженого транспортного засобу, що позбавило суд можливості визначити вартість пошкодженого автомобіля та порівняти її з сумою, яка була запропонована позивачу компанією «Автооналайн». В п. 15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30\~Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8\~ЦК\~(аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. На підставі вищевикладеного суд вважає за доцільне стягнути з Акціонерного товариства СК «АХА Страхування» на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 28 823 грн. 46 коп., яка відповідала розміру заподіяної шкоди на момент пошкодження за мінусом вартості пошкодженого автомобіля на той період та включала витрати на транспортування. Підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди суд не вбачає, оскільки розмір матеріальних збитків не перевищує ліміту страхового відшкодування за страховим полісом. При цьому суд вважає необхідним зазначити, що на час розгляду справи вартість пошкодженого автомобіля, який залишив собі позивач, зросла відповідно до підвищення курсу валют. Таким чином позивач, який не погодився з пропозицією страхової компанії продати пошкоджений автомобіль за ціною, яка діяла на момент пошкодження, має можливість самостійно продати його за новими цінами. Також слід зазначити, що позивач неодноразово звертався до суду з позовами до відповідачів, але не доводив розгляд справи до завершення, подавав заяви про залишення позову без розгляду, в результаті чого рішення по справі ухвалюється майже через три роки після ДТП, що вплинуло на розмір позовних вимог. На думку суду, за таких обставин не можна покладати на відповідачів стягнення по відшкодуванню заподіяної шкоди за тими розрахунками, який зробив експерт на момент розгляду справи, оскільки це суперечить вимогам закону. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди, суд вважає за необхідне лише частково задовольнити вимоги позивача в цій частині, оскільки розмір моральної шкоди, на думку суду, значно завищений та не обґрунтований належним чином. З огляду на розумність та справедливість, враховуючи, що з вини відповідача [PERSON] позивач був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем тривалий час, що призвело до порушення нормальних життєвих звязків позивача та стало певним ударом його престижу, суд вважає необхідним стягнути з зазначеного відповідача 5000 грн. Вимоги про відшкодування судових витрат, включаючи витрат з проведення судової автотоварознавчої експертизи, на думку суду, задоволенню не підлягають, оскільки стороною позивача не надано доказів на підтвердження цих витрат.

Outcome: partial