Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до КП «ЖКС «Порто - Франківський», за участю третьої особи Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії, у якій згідно уточнених позовних вимог просить зобов'язати КП «ЖКС «Порто - Франківський» розблокувати прохід у стіні між приміщеннями № 1 та № 3, закладений згідно вимоги Інспекції Державного Архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 22 січня 2013 року у будинку [ADDRESS] зобов'язати КП «ЖКС «Порто - Франківський» відновити внутрішню стіну між приміщеннями (підвалами) № 1 та № 3 (коридору та кухні), відповідно «Викопіювання з поверхового плану підвального приміщення під квартири № 6 від 02.11.1999 року» у вигляді металевої рами жорсткості, з двірним отвором для сполучення між вказаними нежитловими приміщеннями - підвалами по [ADDRESS], зобов'язати КП «ЖКС «Порто - Франківський» привести нежитлові приміщення загальною площею 3,1 кв.м. та 19,1 кв.м. у первинний стан шляхом відновлення проходу між ними та зобов'язати КП «ЖКС «Порто - Франківський» не чинити перешкоди [PERSON] та іншим мешканцям будинку [ADDRESS] у користуванні нежитловими приміщеннями, що знаходяться в загальній сумісній власності. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. Представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі необхідно постановити із частковим задоволенням позовних вимог. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Судом встановлено, що [PERSON] проживає у будинку [ADDRESS]. 01.08.2011 року користувач сусідньої частини підвалу [PERSON] вибила стіну підвалу № 2 зі сторони суміжного підвального приміщення, в результаті чого була вибита стіна житлового будинку, яка відокремлювала підвал № 2, що знаходився у користуванні позивача та інших мешканців будинку і суміжного підвального приміщення; самовільно змінено порядок користування підсобними приміщеннями мешканців будинку; забарикадовано існуючий вхід в приміщення № 2 бетонними блоками на цементному розчині; змінено цільове призначення даного підвалу, що завдало певних перешкод для всіх мешканців будинку. 07.11.2012 року Рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі № 1522/11821/12, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], КП «ЖКС «Порто-Франківський», третя особа - Управління з питань охорони об'єктів культурного спадку Одеської міської ради про визнання договору недійсним, усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, зобов'язання привести приміщення у попередній стан задоволені у повному обсязі. 08.01.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 07.11.2012 року було відхилено, рішення залишено без змін. 23.01.2013 року позивачем був замовлений технічний висновок щодо стану будівельних конструкцій підсобних приміщень підвалу за адресою: [ADDRESS] що міститься в матеріалах справи. Як зазначено у вищевказаному висновку - «згідно з планом підсобні приміщення розташовані один за одним, мають загальний вхід з приямку, відсутня стіна щодо якої йде ведеться спір - самонесуча і є конструктивним продовженням пілястри суміжного приміщення , площею 19,1 кв.м.», «у проектних документаціях перепланування цих підвальних приміщень не виконувалось», «технічний стан основних несучих і огороджуючих конструкцій підсобних приміщень - незадовільний » . Надалі у технічному висновку існують наступні рекомендації для експлуатуючої будинок організації - тобто відповідача: «Відновити внутрішню стіну підвалу між приміщеннями коридору та кухні, відповідно «Викопіювання з поверхового плану підвального приміщення під кв. № 6 від 02.11.1999 року» у вигляді металевої рами жорсткості, з двірним отвором для сполучення між приміщеннями». 30.01.2013 року відповідачем було надано припис позивачу щодо звільнення підвального приміщення від особистих речей для проведення робіт з відновлення несучої стіни згідно припису Інспекції Державного Архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, а у випадку його невиконання - доступ до особистих речей буде обмежено. 08.02.2013 року Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 36480269 щодо примусового виконання вищезазначеного рішення суду, про що свідчить відповідна постанова, яка міститься в матеріалах справи. 28.03.2013 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Ковтун В.Ю. було складено акт для перевірки виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2012 року , у якому зазначається, що [PERSON] невзмозі виконати зазначене рішення суду у зв'язку з тим, що доступ до підвальних приміщень - відсутній, так як закладений кам'яними блоками і відмовилась допустити виконавця до підвальних приміщень, посилаючись на те, що підвальне приміщення - 15 кв.м. є її приватною власністю. Судом встановлено, що позивач та інші мешканці будинку неодноразово звертались до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області з листами стосовно стіни у підвальному приміщенні житлового будинку [ADDRESS] (листи від 29.01.2013 року, від 05.02.2013 року, від 12.02.2013 року, від 20.02.2013 року). Як вбачається з матеріалів справи, ІДАБК в Одеській області направлено запит до КП «ОМБТІ та РОН» (вих. №05/1-5276 від 23.08.2012 року) з приводу надання поверхових планів будинку та підвалу з технічним паспортом на зазначений будинок, згідно відповіді на який КП «ОМБТІ та РОН» від 28.09.2012 року надано копії технічної документації на підвальне приміщення. З викопіювання плану підвального приміщення житлового будинку [ADDRESS] виявлено, що між підсобними приміщеннями №1 та №2 відображена стіна. Відповідно до наказу про проведення позапланової перевірки № 213 від 24.02.2013 року ІДАБК в Одеській області проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, за наслідками якої складено акт від 25.02.2013 року, відповідно до якого в ході перевірки з виїздом на місце встановлено, що між підсобними підвальними приміщенням №1 та № 3 зазначена стіна відсутня. Згідно плану підвального приміщення житлового будинку по [ADDRESS], викопіювання якого надано КП «ОМБТІ та РОН» виявлено, що між підсобними приміщеннями №1 та № 3 відображена стіна. З метою збереження житлового фонду Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області надано вимогу КП ЖКС «Порто-Франківський» (який є балансоутримувачем зазначеного житлового будинку та згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» повинен утримувати у належному стані майно) щодо приведення зазначеного підвального приміщення по [ADDRESS] у відповідність до вимог діючого законодавства. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2013 року, у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача КП «ЖКС «Порто-Франківський» про визнання незаконною та скасування вимоги від 22 січня 2013 року відмовлено. На виконання даної вимоги ІДАБК в Одеській області 20.02.2013 року працівниками дільниці № 5 КП «ЖКС «Порто-Франківський» здійснено роботи по відновленню несучої стіни в підвальному приміщенні будинку. Як вбачається з поверхового плану першого поверху будинку [ADDRESS], а також викопіювання з поверхового плану підвального приміщення під квартирою № 6 (колишня квартира № 3) у будинку [ADDRESS], виконаного 2 листопада 1999 року майстром Ремонтно-експлуатаційного підприємства № 5, копія якого 20 грудня 2012 року була затверджена начальником ділянки № 5 КП «ЖКС «Порто - Франківський», у стіні між приміщеннями № 1 площею 3,3 кв.м, та приміщенням № 3 площею 7,3 кв.м існував дверний отвір та цей дверний отвір був єдиним входом до приміщень № 3 та № 2, з огляду на що такі дії відповідача привели до того, що мешканці будинку на даний час не можуть вільно користуватися підвальними приміщеннями для своїх власних потреб, оскільки вхід у підвальні приміщення повністю закрито. Виконуючи припис ІДАБК в Одеській області, відповідач не звернув уваги на те, що в межах приведення підвального приміщення у попередній стан він мав не тільки відновити стіну між приміщеннями №1 та № 3, але й улаштувати у ній дверний отвір, як це передбачено поверховим планом першого поверху будинку [ADDRESS], а також викопіювання з поверхового плану підвального приміщення під квартирою № 6 (колишня квартира № 3) у будинку [ADDRESS], виконаного 2 листопада 1999 року майстром Ремонтно-експлуатаційного підприємства № 5, копія якого 20 грудня 2012 року була затверджена начальником ділянки № 5 КП «ЖКС «Порто - Франківський». Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», який був прийнятий 19 червня 1992 року, встановлено, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т.ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо. Допоміжні приміщення стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на квартиру. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Виходячи з роз'яснень, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004, Рішенні Конституційного Суду України від 09.11.2011 року N 14-рп/2011 право спільної власності громадян на допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) набувається одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків та на підставі угод. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Згідно ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибулі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттекамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Відповідно до частини 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до п. 10 Постанови КМУ від 24 січня 2006 року за № 45 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572» мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі) мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, власники квартир багатоквартирного будинку, придбаваючи право власності на квартири, автоматично стають співвласниками допоміжних приміщень і приміщень загального користування багатоквартирного будинку. Таким чином , всі власники квартир мають рівні права на користування допоміжними приміщеннями будинку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, оскільки дії відповідача з відновлення стіни між приміщеннями №1 та № 3 без улаштування у ній дверного отвору привели к тому, що позивач як співвласник приміщень № 2 та № 3 був позбавлений можливості користуватись ними, суд доходить до висновку про необхідність задоволення вимоги позивача про зобов'язання відповідача не чинити йому перешкод у користуванні приміщеннями підвалу. Відповідно до пункту 1.4.4. Правил утримання будинку та прибудинкової території (надалі - Правила), затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року за № 76, перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається . На підставі п.1.4.6. Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території, власник, наймач жилого будинку, жилого чи нежилого в жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. При цьому суд зауважує, що зведення стіни між приміщеннями №1 та № 3 відповідачем було здійснене в межах виконання законної вимоги ІДАБК в Одеській області 20.02.2013 року, з огляду на що будь-які правові підстави для знесення цієї стіни та зведення її у іншому вигляді - відсутні. При цьому суд зауважує, що права позивача у даному випадку можуть бути відновлені шляхом улаштування дверного отвору у даній існуючий стіні, проте відповідна вимога позивачем не заявлялась, а у відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, вимоги позивача про зобов'язання відповідача розблокувати прохід у стіні між приміщеннями № 1 та № 3, закладений згідно вимоги Інспекції Державного Архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 22 січня 2013 року та відновити внутрішню стіну між приміщеннями (підвалами) № 1 та № 3 (коридору та кухні), відповідно «Викопіювання з поверхового плану підвального приміщення під квартири № 6 від 02.11.1999 року» у вигляді металевої рами жорсткості, з двірним отвором для сполучення між вказаними нежитловими приміщеннями є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Стосовно вимоги позивача про зобов'язання відповідача привести нежитлові приміщення загальною площею 3,1 кв.м. та 19,1 кв.м. у первинний стан шляхом відновлення проходу між ними, суд вважає за необхідне зазначити наступне. З поверхового плану першого поверху будинку [ADDRESS] вбачається, а також викопіювання з поверхового плану підвального приміщення під квартирою № 6 (колишня квартира № 3) у будинку [ADDRESS], виконаного 2 листопада 1999 року майстром Ремонтно-експлуатаційного підприємства № 5, копія якого 20 грудня 2012 року була затверджена начальником ділянки № 5 КП «ЖКС «Порто - Франківський», з усіх інших схем підвалу наданих позивачем, вбачається, що прохід між приміщеннями площею 3,1 кв.м. та 19,1 кв.м або відсутній, або позначений як закладений. Таким чином, позивачем того факту , що даний прохід існував, не доведено. Рівно як не надана будь-яких доказів щодо того, протягом якого періоду даний прохід існував, та щодо того, що він був закладений саме відповідачем , а не іншою особою. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, суд не вбачає будь-яких правових підстав для виникнення у відповідача обов'язку щодо відновлення вказаного проходу.

Outcome: partial