Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на те, що він з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі з 04.11.1978 року до 09.10.2014 року. За час шлюбу вони придбали нерухоме майно. А тому позивач, з урахуванням доповнення до позову, просить суд поділити між ним та відповідачкою набуте ними за час шлюбу майно, виділивши йому ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в с.Жовтневе, Коропського району, Чернігівської області, вул.Загребелля, 94 та визнати за ним право власності на вказану частину домоволодіння, а також виділити причіп тракторний 2 ПТС4, 4 вулики з бджоло сім»ями, шафу-прихожу, сервант посудний, диван, два крісла, машину швейну ножну, медогонку, стіл розсувний та 4 стільці, а всього майна на суму 17350 грн., а відповідачці виділити відповідно решту майна на суму 23580 грн., та призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу, а також просить стягнути з відповідачки на його користь судові витрати сплачені по цьому позову. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали і просять його задовольнити по вищевикладеним мотивам. Позивач відмовився від позовної вимоги щодо виділення йому посудного серванта на користь відповідача і дана відмова прийнята судом. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги визнали повністю. Погодилися на поділ житлового будинку з надвірними спорудами за варіантом № 1 висновку судово-будівельної експертизи, а також щодо розподілу рухомого майна з урахуванням відмови позивача від посудного серванту. Стороні відповідача розяснено наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, а тому суд приймає його. Таким чином, враховуючи, що обидві сторони визнали спірне майно таким, що набуте за час шлюбу, враховуючи положення ст.ст. 60, 61, 70, 71 СК України, у суду наявні підстави ухвалити рішення про задоволення позову. Сторона відповідача вважає, що судові витрати мають бути розподілені між сторонами у рівних частинах. Відповідно до ст. 80 ЦПК України судові витрати не входять до ціни позову і не є складовою частиною позовних вимог, а тому вирішення про їх розподіл між сторонами має вирішуватися на підставі ст.ст. 88, 89 ЦПК України. Це підтверджується і положенням абз. 5 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, відповідно до якого: Визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред'явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат як при ухваленні рішення, так і при закритті провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вартість посудного серванту, від якого відмовився позивач на користь відповідача 300 грн., що складає 1% від вартості майна, присудженого на користь позивача. Отже, судові витрати, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача суд пропорційно зменшує на 1% від документально підтверджених витрат позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved