Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 26 929,40 грн., а також судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.04.2013року між ним та [PERSON] був укладений договір позики за яким передав їй 2000,00 доларів США, яку відповідач зобов*язався повернути до 11.04.2013р. В підтвердження отримання коштів відповідач надала розписку про отримання коштів від 11.04.2013р. У визначений договором термін, позику відповідач повернула частково, станом на 10.07.2014 року сплатила частину позики в сумі 2540,00 грн., решту суми позики в сумі 20 760 грн. не повернула, на неодноразові звернення не реагує, в добровільному порядку позику не повертає, тому змушений звернутись за захистом свого порушеного права до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість по основній сумі позики 20760,00 грн., збитки внаслідок інфляції в сумі 2532,72 грн., три відсотки річних від простроченої суми в сумі 622,80 грн., пеню (штраф) в розмірі 3013,88 грн. а всього 26 929 грн., а також просить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 269,30 грн. В судове засідання позивач не з*явився, подав заяву в якій підтримав позовні вимоги просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з*явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлялася, заяв про розгляд справи у її відсутність від відповідача не надходило, тому на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, слід проводити заочний розгляд справи, за наявних у справі доказів. Дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 11.04.2011р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений письмовий договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримала від [PERSON] 2000,00 доларів США та зобов*язалася повернути позивачу отримані кошти на вказану суму до 11.07.2013 року. На підтвердження фактичного отримання [PERSON] коштів, нею була надана розписка від 11.04.2011р. Факт існування між сторонами договору позики підтверджується письмовою розпискою наданою позивачу [PERSON] від 11.04.2013р. Однак в порушення умов договору позики від 11.04.2013р. відповідач взятих на себе зобов*язань не виконав в повному обсязі. Станом на 10.07.2014 р. відповідачем було сплачено 2540 грн. в погашення боргу, решта суми позики в сумі 20 760, 00грн. відповідачем не повернута. Таким чином заборгував перед позивачем суму позики в розмірі 20760,00 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов*язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку у матеріалах справи, загальний розмір 3% річних за період з липня 2013 року по червень 2014 року становить 622,80 грн. Індекс інфляції за період з жовтня 2013 року по червень 2014 року становить 12.2 %, що збільшує суму боргу на 2532,72 грн. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов*язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. А відтак з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати основної суми боргу за період з 11 липня 2013 року по 10 липня 2014 року за несвоєчасне виконання грошового зобов*язання, що становить 3013,88 грн. На неодноразові претензії, які направлялись на адресу відповідача, остання не реагував. Виходячи з розрахунку загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 10.07.2014р. становить 26 929,40 грн., яку слід стягнути в судовому порядку. З відповідачів в користь позивача, відповідно до ст..88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 296,30 грн.

Outcome: approved