Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Старобільського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, та про примусове зняття з реєстрації В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 26.04.2007 року йому належить домоволодіння № 31 по вул. Енергетичній, м. Старобільськ Луганської області. В даному домоволодінні зареєстрований [PERSON], колишній власник будинку, який з 26.04.2007 року не проживає фактично у вказаному будинку. Відповідач в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Його прописка заважає в повній мірі розпоряджатися йому своїм майном. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зобовязати Старобільський районний відділ УДМС України в Луганській області зняти його з реєстрації. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Представник відповідача [PERSON] районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області у судове засідання не зявився, до початку судового засідання надав письмові заперечення проти позову, у яких посилався на те, що жодних відносин та зобовязань між ними та позивачем немає та просив відмовити у задоволенні позову. Враховуючи, що представник відповідача [PERSON] районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області висловив свою думку щодо позову та надав суду письмові заперечення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Факт належності позивачу [PERSON] домоволодіння № 31, розташованого за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, вул. Енергетична, підтверджується договором купівлі-продажу від 26.04.2007 року. Те, що відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному в позові будинку підтверджується довідкою Старобільської міської ради від 21.09.2015 року та витягом з домової книги. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч. 1 ст. 401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Ч. 2 ст. 401 ЦК України передбачає, що сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач, будучи зареєстрованим в належному позивачу будинку, порушує права та законні інтереси власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, в спірному жилому приміщенні не проживає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняв, суд дійшов висновку про наявність обставин для припинення сервітуту відповідача. Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Що стосується вимог позивача [PERSON] про зобовязання Старобільського РВ УДМС України в Луганській області зняти відповідача [PERSON] з реєстрації у вищевказаному в позові будинку, суд вважає у цій частині позову відмовити у звязку з наступним. Згідно п. 3.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, зобовязання відповідача [PERSON] районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області зняти відповідача з реєстрації, на думку суду, є зайвим. Враховуючи вищевикладене, суд позов задовольняє частково та визнає відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування буд. № 31 по вул. Енергетична, м. Старобільськ Луганської області. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 386-388, 401-406 ЦК України,

Outcome: partial