Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів, посилаючись на те, що він здійснив перерахування коштів 15.01.2020 року в сумі 59 968 гривень та 21.01.2020 року в сумі 36 070 гривень, а всього на загальну суму - 96 038 гривень на особистий картковий рахунок відповідача. Позивач переказав зазначені кошти за усною домовленістю з відповідачем, відповідно до якої відповідач зобов`язувався укласти з позивачем договір позики, проте, після отримання коштів, відповідач перестав виходити на зв`язок та ухилився від укладення договору позики та надання розписки. Позивач за допомогою телефону звертався до відповідача з пропозицією повернути йому гроші, однак відповідач уникає спілкування та не повертає кошти, тому позивач вимушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 15.01.2020 року [PERSON] здійснив перерахування коштів у сумі 59 968 гривень на рахунок [PERSON] , що підтверджується доданою до матеріалів справи квитанцією №H1MM-JF5L-I95F-WK5D-1XL8-F. 21.01.2020 року [PERSON] здійснив перерахування коштів у сумі 36070 гривень на рахунок [PERSON] , що підтверджується доданою до матеріалів справи квитанцією №U4F2-T5LK-O5CH-L91S-0DA1-T. Зазначені кошти булу перераховані за усною домовленістю, за якою відповідач зобов`язувався укласти з позивачем договір позики, однак після отримання коштів відповідач перестав виходити на зв`язок та ухилився від укладання договору позики та надання розписки. Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна, набуття або збереження за рахунок іншої особи, відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави є: набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; відсутність правової підстави для зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ч.1 ст. 11, ч.1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на безпосередній вимозі закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Таким чином, під час переходу майна у формі грошових коштів від позивача до відповідача була відсутня для цього належна правова підстава, набувач збагатився за рахунок потерпілої особи без достатньої підстави, передбаченої законом, іншими правовими актами чи правочином, оскільки такий перехід майна суперечить юридичному змісту правовідношення та не ґрунтується на прямій вказівці закону. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 96038 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved