Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання доньки [PERSON], [INFO] - до 1/6 частини заробітку. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.08.2000 року з нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян. У 2001 році шлюб між ними розірвано. Зазначає, що 06.07.2012 року уклав шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. На даний час дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, він звільнений з роботи. Вказує, що його матеріальний стан суттєво погіршився, сімейний стан змінився, а тому просить зменшити розмір аліментів. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, з підстав викладених у позовній заяві, просили його задовольнити. Позивач доповнив, що на даний час він зареєструвався як фізична особа - підприємець, однак у нього відсутні доходи. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення відповідно до письмових заперечень (а.с.29-31). Вказувала, що зміни матеріального стану позивача відбулись умисно і свідомо внаслідок відповідних дій самого позивача. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] від сумісного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.08.2000 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян. Згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи позивач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.6). Від спільного шлюбу з [PERSON] позивач має доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно довідки Чернігівського обласного центру зайнятості [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.8). Як вбачається із копії трудової книжки 22.02.2013 року позивача звільнено з посади відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.28). Відповідно копії податкової декларації від 25.07.2013 року доходи за останні шість місяців у позивача відсутні (а.с.22-23). Відповідно копії довідки від 10.01.2014 року неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю - відповідачем по справі (а.с.37). Відповідач працює в ПАТ «БУДІНДУСТРІЯ» та отримує заробітну плату, середній розмір якої дорівнює 9 496, 50 грн (а.с.38). Згідно розрахунку державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції станом на 01.01.2014 року позивач має борг по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 5 076 грн (а.с.31). Сторони доказів про наявність чи відсутність рухомого та нерухомого майна у їх власності суду не надали. Вищезазначені обставини свідчать про зміну матеріального стану позивача. Однак, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що на його утриманні знаходяться батьки, оскільки з наданих позивачем доказів вбачається, що його батьки перебувають на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області та отримують пенсію за віком (а.с.11). Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. У відповідності до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд, враховуючи всі вивченні обставини в справі, відповідно до п. 23 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст.ст. 180, 182, 192 СК України, вважає за можливе позов задовольнити частково, зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 10.08.2000 року з [PERSON], стягнувши з позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial