Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації - про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позивач мотивує свої вимоги тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з вини відповідача розпалась сім'я, оскільки під час спільного проживання відповідач часто зловживала алкогольними напоями, втратила роботу. Після розірвання шлюбу донька [PERSON] залишилась на утриманні відповідача. За домовленістю з відповідачем позивач постійно піклувався про доньку, брав участь у її вихованні. Гроші, які позивач надавав відповідачу на утримання дитини, відповідач витрачала на придбання алкоголю. Позивач зазначає, що 01. 09. 2012 року він разом із відповідачем повели доньку в СЗШ №263 до першого класу, але 01. 09. 2012 року відповідач дитину зі школи після занять не забрала, залишивши її без нагляду. Відповідач, [PERSON], додому так і не з'явилась, а повернулась лише через три доби, тобто 03. 09. 2012 року. 10. 09. 2012 року позивач знову забрав доньку зі школи та передав її відповідачу, але вона залишила дитину вдома на старшого сина від першого шлюбу, [PERSON], [INFO], а сама знову була відсутня за місцем своєї реєстрації. Позивач зазначає, що 11. 09. 2012 року він був вимушений забрати до себе доньку за своїм місцем проживання і виховувати її належним чином, про що повідомляв її класного керівника. З 17. 09. 2012 року по теперішній час дитина відвідує та навчається у середній спеціалізованій загальноосвітній школі №187 з поглибленим вивченням української та англійської мов. За період навчання, відповідач жодного разу не відвідувала дитину у школі, не цікавилась її успішністю, жодного разу не приймала участі у її вихованні. Також позивач зазначає, що відповідачка не брала участі та ухилялась від виконання своїх обов'язків і не піклувалася про навчання свого сина від першого шлюбу, [PERSON] [INFO], який за дозволом служби в справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації за № 01-04-840 від 20. 02. 2012 року був відрахований зі складу студентів Київського технікуму залізничного транспорту через неатестованість внаслідок прогулів, позаяк відповідачка перестала займатись вихованням юнака. Позивач вважає, що перебування доньки в сім'ї відповідача, [PERSON], негативно впливає на її виховання та здоров'я. Позивач зазначає, що він проживає в трикімнатній квартирі разом з батьками, має постійний заробіток, оскільки є фізичною особою - підприємцем, бажає дати дитині належну освіту і забезпечити її добробут. Відповідач по справі, [PERSON], не може дати дитині належного виховання та матеріально забезпечити, оскільки вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, ніде не працює. В зв'язку із зазначеним позивач просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; визначити місце проживання доньки, залишивши її на утриманні та вихованні позивача за адресою реєстрації позивача; стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, направивши до суду замість себе представника, який в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Відповідач про причини своєї неявки суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. Представник Органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, надавши до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Представник прокуратури Солом'янського району м. Києва в судовому засіданні позовну заяву підтримав та не заперечував проти задоволення позову. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін присутніх в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов піддягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10. 09. 2012 року було розірвано. Вбачається, що під час шлюбу у позивача та відповідача народилась дитина, донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження Серії [NUMBER], що міститься в матеріалах справи. За правилами статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу, донька позивача та відповідача - [PERSON], залишилась на утриманні відповідача. За домовленістю з відповідачем позивач постійно піклувався про доньку, брав участь у її вихованні. Гроші, які позивач надавав відповідачу на утримання дитини, відповідач витрачала на власні потреби. Вбачається, що 01. 09. 2012 року позивач разом із відповідачем повели доньку в СЗШ №263 до першого класу, але 01. 09. 2012 року відповідач дитину зі школи після занять не забрала, залишивши її без нагляду. Відповідач, [PERSON], додому так і не з'явилась, а повернулась лише через три доби, тобто 03. 09. 2012 року. 10. 09. 2012 року позивач знову забрав доньку зі школи та передав її відповідачу, але вона залишила дитину вдома на старшого сина від першого шлюбу, [PERSON], [INFO], а сама знову була відсутня за місцем своєї реєстрації. Встановлено, що 11. 09. 2012 року позивач забрати до себе доньку за своїм місцем проживання і виховував її належним чином, про що повідомляв її класного керівника. З 17. 09. 2012 року дитина відвідує та навчається у середній спеціалізованій загальноосвітній школі №187 з поглибленим вивченням української та англійської мов. Вбачається, що за період навчання, відповідач жодного разу не відвідувала дитину у школі, не цікавилась її успішністю, жодного разу не приймала участі у її вихованні. Таким чином вбачається, що перебування малолітньої [PERSON] в сім'ї відповідача, [PERSON], може негативно впливати на її виховання та здоров'я. Судом встановлено, що позивач проживає в трикімнатній квартирі разом з батьками, має постійний заробіток, оскільки є фізичною особою - підприємцем та має бажання та можливість надати дитині належну освіту і забезпечити її добробут. Відповідач по справі, [PERSON], не може дати дитині належного виховання та матеріально забезпечити, оскільки вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, ніде не працює. Наведене підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме висновком Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивачем та його представником були доведені ті обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, а тому вважає за можливе позов частині позбавлення батьківських прав задовольнити. З приводу вимоги позивача щодо визначення місце проживання доньки, залишивши її на утриманні та вихованні позивача за адресою реєстрації позивача, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з 11. 09. 2012 року малолітня [PERSON], [INFO] проживає разом із позивачем та перебуває на його утриманні. При цьому вбачається, що відповідач не заперечує проти проживання малолітньої [PERSON], [INFO] разом із позивачем. З урахуванням наведеного вбачається, що батьки малолітньої [PERSON], [INFO] дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині визначення місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO]. З приводу вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини, слід зазначити наступне. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3. ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст.. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO] постійно проживає з батьком та перебуває на його утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Враховуючи, що позивач несе витрати по утриманню дитини, з врахуванням: віку дитини, забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров'я та відпочинок, а відповідач зобов'язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя, враховуючи передбачені законом обставини, а також те, що позивач самостійно виховує дитину і дитина проживає разом з ним, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання малолітньї доньки [PERSON], [INFO] в розмірі заявлених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позову, у відповідності з вимогами ст.. 88 ЦПК України, за вимогу немайнового характеру з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 114,70 грн. та на користь держави судовий збір в сумі 114,70 грн. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу майнового характеру в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial