Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.05.2014 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 травня 2014 року до повноліття дітей. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, виданої Славутським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, за період з 29.03.2016 року по 01.06.2017 року у позивача рахується заборгованість у розмірі 16832 грн. 07 коп. Однак позивач не погоджується зі сплатою вказаної суми, оскільки за період з 29.03.2016 року по 01.06.2017 року діти, на яких стягувались аліменти, проживали разом з ним. Також вказує, що ухвалою апеляційного суду Хмельницької області встановлено, що діти проживали разом з батьком та перебували на його повному утриманні, тому просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментах за вказаний період. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що правових підстав для задоволення позову немає. Зокрема вказує, що діти дійсно проживали з позивачем із 29.03.2016 по 01.06.2017 проте незаконно, що підтверджено рішенням суду, у звязку із чим, немає підстав для звільнення від сплати заборгованості. Також зазначає, що [PERSON] є неналежним відповідачем по даній справі, оскільки борг у сумі 16832,07 нарахований на підставі довідки, виданої Славутським відділом ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області. Крім того вважає, що предметом спору по суті є грошові кошти у розмірі 16832,07, спір щодо законності нарахування яких вже був предметом розгляду у суді, а тому провадження у справі слід закрити. Заслухавши пояснення учасників розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи видно, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.10.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії 1-БВ № 272560 від 28.04.2016 року та серії 1-БВ № 272861 від 28.04.2016 року. Згідно рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.05.2014 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на дітей [PERSON], та [PERSON] в розмірі 1/3 частини його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 травня 2014 року до повноліття дітей. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, проведеним Славутським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області за період з 29.03.2016 року по 01.06.2017 року у позивача станом на 01.06.2017 року наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 16832 грн. 07 коп. 17.03.2016 року рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради № 72 було визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом з позивачем за адресою с. Пашуки, вул.. Б.Хмельницького 17 Славутського району. Вказане рішення виконавчого комітету оскаржено до суду відповідачем по справі. За результатом судового розгляду рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 04.04.2017 року по справі №682/2864/16-ц скасовано рішення Славутського міськрайонного суду від 6 лютого 2017 року. Позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Славутської міської ради № 72 від 17 березня 2016 року «Про визначення місця проживання малолітніх дітей», стягнення з виконавчого комітету Славутської міської ради суми коштів аліментів, які повинен був сплатити [PERSON] на користь відповідача за період часу незаконного припинення їх виплати на підставі вказаного протиправного рішення задоволено частково, визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Славутської міської ради № 72 від 17.03.2016 року «Про визначення місця проживання малолітніх дітей». Визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON], та [PERSON], разом з матірю [PERSON], в решті позову відмовлено. Відмовляючи у задоволені вимог [PERSON], про стягнення з виконавчого комітету Славутської міської ради на її користь аліментів, які повинен був сплатити [PERSON] за період з часу незаконного припинення їх виплати на підставі протиправного рішення виконавчого комітету Славутської міської ради від 17 березня 2016 року за № 72, апеляційний суд Хмельницької області у рішенні від 04.04.2017 року вказав, що після оскаржуваного рішення виконавчого комітету Славутської міської ради від 17 березня 2016 року діти проживали разом з батьком та перебували на його повному утриманні, а аліменти відповідно до норм сімейного законодавства стягуються на користь того з батьків, на утриманні якого перебувають неповнолітні діти. Такі обставини у судовому засіданні визнав і представник відповідача зазначивши, що у період з 29.03.2016 по 01.06.2017 року діти за домовленістю між позивачем та відповідачем, з метою завершення навчального року, проживали з позивачем незважаючи на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 04.04.2017. Таким чином обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зі змісту вказаної норми матеріального права вбачається, що повне чи часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у разі обчислення державним виконавцем розміру заборгованості, визнання розміру заборгованості обчисленої державним виконавцем платником аліментів та за умови, що вона виникла у платника аліментів у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як зазначено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеним той факт, що діти [PERSON], та [PERSON], на утримання яких стягувались аліменти, протягом періоду за який рахується заборгованість з 29.03.2016 року по 01.06.2017 року проживали разом з позивачем та перебували на його повному утриманні, що являє собою суттєву обставину, котра має істотне значення а тому, суд вважає за необхідне звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам в сумі 16832 грн. 07 коп. за період з 29.03.2016 року по 01.06.2017 року включно. Щодо доводів представника відповідача про те, що [PERSON]А є неналежним відповідачем по даній справі, суд зазначає наступне. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З наведеного видно, що отримувачем аліментів на користь дітей є один із батьків, у даному випадку [PERSON], а тому, на думку суду вона є належним відповідачем за позовом про звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Не заслуговують на увагу й доводи представника відповідача про закриття провадження у справі, оскільки суду не надано такого рішення про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Outcome: approved