Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 91\~859,01 грн. та 3 % річних у розмірі 6\~895,46 грн., а також понесені судові витрати. Мотивує свої вимоги тим, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 02.07.2014 року було стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 94 120 грн. у якості компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки «МАZDА СХ-7», 2008 року випуску та 470,60 грн. у якості відшкодування витрат на оплату судового збору. Посилається на те, що відповідачем не виконуються грошові зобов'язання, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про застосування до [PERSON] правових наслідків, передбачених ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Представник позивача, [PERSON], у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Вислухавши доводи представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що Апеляційний суд Чернівецької області постановив рішення яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 94 120 грн., у якості компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки «МАZDА СХ-7», 2008 року випуску та 470,60 грн. у якості відшкодування витрат на оплату судового збору. Як убачається зі змісту позову, [PERSON] просить стягнути з відповідача інфляційні втратити та 3 % річних за порушення /прострочення/ виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст.509\~ч.1,\~2 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі\~ст.625 ч.2 ЦК України\~у разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми ,якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи правові позиції Верховного суду України щодо застосування\~ст.625 ЦК України\~в цивільному судочинстві, суд приходить до висновку, що передбачена\~ст. 625 ЦК України\~відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Зокрема, дія\~ст. 625 ЦК\~України не поширюється на трудові правовідносини (з приводу заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва тощо) та сімейні правовідносин. Дана позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 02 березня 2016 року у справі №6-2491 цс15. Статтею 625 ЦК України\~регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5\~ст. 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень\~ст. 625 ЦК України\~у разі відсутності між сторонами договірних зобов'язань. Крім того, з рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в\~ст. 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. З аналізу вищевказаної норми\~ЦК України\~слідує, що грошові зобов'язання, відповідальність за які встановлена\~ст. 625 ЦК України, передбачають насамперед договірні правовідносини. За таких обставин, суд вважає, що передбачена\~ст. 625 ЦК України\~відповідальність не застосовується до правовідносин, які виникли між сторонами в зв'язку з ухваленням Апеляційним судом Чернівецької області рішення від 02.07.2014 року. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Outcome: dismissed