Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визнання договорів купівлі-продажу будинку та земельних ділянок недійсними, зазначивши, що 12.08.2008 року між його батьком [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу будинку [ADDRESS], а також договори купівлі - продажу земельних ділянок від 12.08.2008 року, на яких розміщений вказаний житловий будинок, а саме: земельна ділянка площею 0,1000 га та земельна ділянка площею 0,0090 га. На час укладання даних договорів позивач, будучи неповнолітнім, проживав разом із своїми батьками в житловому будинку по [ADDRESS], який був їх єдиним житлом, іншого місця проживання вони не мали. Також на час укладання відповідних договорів купівлі - продажу [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, без реєстрації шлюбу. Тому, позивач вважає недійсними дані договори в зв'язку з тим, що в момент продажу будинку в якому проживала малолітня дитина [PERSON], не було згоди Органу опіки та піклування та відсутня письмова згода [PERSON] як дружини [PERSON], в силу чого просить суд визнати недійсним договір від 12.08.2008 року купівлі - продажу будинку [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований за № 1748; визнати недійсним договір від 12.08.2008 року купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510137000:03:034:0021, розташованої по [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований за № 1751; визнати недійсним договір від 12.08.2008 року купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0090 га, кадастровий номер 0510137000:03:034:0022, розташованої по [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований за № 1754. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, обґрунтувавши обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов визнав повністю. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, зазначивши, що в відчужуваному будинку на момент укладення договору купівлі продажу не було зареєстровано малолітніх та неповнолітніх дітей, а тому не було необхідності в отриманні відповідної згоди Органом опіки і піклування для вчинення відповідних правочинів. Також вважає безпідставним посилання позивача, як на підставу задоволення позову, відсутність згоди громадянської дружини [PERSON] на укладення [PERSON] договорів купівлі - продажу, оскільки відповідна згода передбачена законодавством при реалізації права розпорядження майном, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а не його набуттям. Зазначив, що на момент укладання оспорюваних договорів продавець [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS], а його дружина, з якою проживав позивач, була зареєстрована в [ADDRESS], тобто у відчужуваному будинку, що розташований по [ADDRESS], ніхто з вказаних осіб не був зареєстрований, а відтак права дитини, а саме: [PERSON], порушено не було, оскільки дитина має право проживати за місцем проживання її батьків. Посилався на те, що [PERSON] не був безпритульним та бездомним, в силу чого на нього не поширюється норми Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», а тому зазначені в позові підстави для визнання договорів недійсними відсутні, просив в позові відмовити повністю. Представник третьої особи без самостійних вимог Вінницького міського приватного нотаріуса [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що при посвідченні відповідних правочинів було додержано всіх норм законодавства, в тому числі Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», яка була чинна на момент укладення договорів, при цьому жодним чином не порушувались права малолітніх та неповнолітніх дітей, оскільки на підставі довідки наданої із квартального комітету «Добробут» про реєстрацію осіб, паспортів громадян України, належних продавцю та його дружині, нотаріусом було встановлено, що в відчужуваному житловому будинку не було зареєстрованих дітей, крім того місце реєстрації продавця та його дружини, згідно паспортів громадян України, не було здійснено за адресою відчужуваного будинку, що виключало будь-які права на дане майно у їх дітей. Пояснила, що нотаріусом заборонено витребовувати інші документи, які не передбачені Інструкцією. Правовстановлюючі документи на відчужуване майно теж не вказували на наявність будь-яких прав на таке майно малолітніх чи неповнолітніх осіб. Власником відповідного будинку був лише [PERSON] Посилалась на п. 1.3. договору купівлі-продажу будинку, де зазначено, що продавець свідчить про те, що правочин не суперечить правам та інтересам малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Вважає, що позов є безпідставним, просила в задоволенні позову відмовити повністю. Представник третьої особи без самостійних вимог Служба у справах дітей Вінницької міської ради - Крот В.Б. в судовому засіданні зазначила, що не може дати оцінку чи було порушене право дитини в 2008 році при укладанні оспорюваних договорів, чи не було порушене, оскільки прийняття відповідного висновку є виключною компетенцією колегіального органу. Зазначила, що при наявності права дитини на житло, висновок Органу опіки та піклування при відчуженні такого житла батьками - є обов'язковим. При наданні відповідного висновку для Органу опіки та піклування є важливими та обов'язковими обставини реєстрації як батьків так і їх дітей, а також правовстановлюючі документи на майно, з яких беззаперечно встановлюється відповідне майнове право дитини, що підлягає обов'язковому захисту. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення учасників розгляду справи, суд встановив, визначив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Договір купівлі - продажу будинку від 12.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1748, вказує, що [PERSON], мешканець [ADDRESS], як продавець зобов'язується передати у власність, а [PERSON] як покупець зобов'язується прийняти у власність (купити) цілий житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] ( а. с. 13). Відповідно до договору купівлі - продажу земельної ділянки від 12.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1751, [PERSON], мешканець [ADDRESS], як продавець передає у власність, а [PERSON] як покупець приймає у власність земельну ділянку, площею 0.1000 га, кадастровий номер 0510137000:03:034:0021, що знаходиться в [ADDRESS] ( а. с. 14). Згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 12.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1754, [PERSON], мешканець [ADDRESS], як продавець передає у власність, а [PERSON] як покупець приймає у власність земельну ділянку, площею 0.0090 га, кадастровий номер 0510137000:03:034:0022, що знаходиться в [ADDRESS] ( а. с. 15). Зміст довідки № 640 від 20.05.2008 року, виданої квартальним комітетом «Добробут», за адресою, а саме: [ADDRESS], зареєстрованих по домовій книжці немає.(а.с. 11,97). Свідоцтво про право власності № 2467 від 06.11.2007 року, видане виконавчим комітетом Вінницької міської ради та зареєстроване 22.11.2007 року в Комунальному підприємстві «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 176 за реєстровим № 3122, вказує, що власником домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], є [PERSON].(а.с. 83). Зміст довідки-характеристики № 9660 від 12.08.2008 року, наданої Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» для представлення в Вінницьку нотаріальну контору на предмет відчуження цілого житлового будинку з прибудовою та надбудовою, вказує на те, що власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS], є [PERSON].(а.с. 84). Заява [PERSON], яка зареєстрована в [ADDRESS], від 12.08.2008 року, посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], вказує, що [PERSON] дає свою згоду на продаж її чоловіком [PERSON] сумісно придбаного під час перебування у шлюбі цілого житлового будинку, що розташований в [ADDRESS].(а.с. 85). Заява [PERSON], зареєстрованого за адресою [ADDRESS], посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], вказує, що [PERSON] станом на 12.08.2008 року в шлюбі не перебуває, однією сім'єю з особами, з якими мав би право укласти шлюб, не проживає.(а.с. 86). Таким чином судом встановлено, що 12.08.2008 року [PERSON], мешканець [ADDRESS], продав належний йому на праві власності цілий житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], та дві земельні ділянки, що розташовані в [ADDRESS], [PERSON], який у зареєстрованому шлюбі на день вчинення правочину не перебував, а дружина продавця, яка зареєстрована в [ADDRESS], надала свою згоду на вчинення відповідного правочину, при цьому зареєстрованих осіб, в тому числі дітей, по місцю знаходження відчужуваного будинку, а саме: [ADDRESS] - не було. Допитаний в судовому засіданні як свідок позивач по справі [PERSON] суду показав, що жив з батьками на орендованій квартирі, власного житла не мали. Батько добудував придбаний будинок по [ADDRESS] і вони із сім'єю перейшли туди жити. Орієнтовно з літа 2007 року по осінь 2008 року проживали в даному будинку. Згодом будинок продали. Причини продажу не пояснювали, після чого знову почали жити на орендованій квартирі. З моменту одержання паспорта громадянина України зареєстрований по [ADDRESS] в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показала, що є головою квартального комітету «Добробут». [PERSON] не був зареєстрований, але проживав з літа 2007 року в будинку по [ADDRESS]. Зазначила, що квартальний комітет «Добробут» є юридичною особою. яка заснована на статуті, при цьому дана особа не є ЖЕКом. Видавала довідки № 640 та № 902 [PERSON] Зміст довідок формувався залежно від намірів особи. Зазначаючи обставини проживання громадян, виходять із дат правовстановлюючих документів на будинок. Також довідки видають з врахуванням відомостей, які знаходяться у домовій книзі, яка ведеться з власної ініціативи та заповнюється головою квартального комітету та секретарем. В домову книгу теж записуються відомості з правовстановлюючих документів на будинковолодіння. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показав, що проживає по [ADDRESS] і був сусідом [PERSON], який в 2007 році придбав та почав перебудовувати будинок по [ADDRESS], а згодом, в кінці 2008 року продав будинок та виїхав. Підтвердив, що [PERSON] проживав в даному будинку по [ADDRESS], із своєю сім'єю. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показала, що є сестрою особи, яка продала будинок по [ADDRESS], [PERSON] Постійно навідувала свою тітку, яка проживала по сусідству з [PERSON], а саме: [ADDRESS] Літом приходила до тітки майже кожний день.. Підтвердила факт проживання [PERSON] та його сім'ї в будинку по [ADDRESS], оскільки постійно спостерігала як [PERSON] проводить будівництво даного будинку, де знаходились його дружина та діти. Бачила як у будинку працював телевізор. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показала, що проживає по сусідству: [ADDRESS]. [PERSON] придбав будинок 2007 року та почав його перебудовувати. Працював кожен день і в кінці літа 2007 року перейшов із своєю сім'єю жити в даний будинок. Бачила на подвір'ї дружину та дітей: хлопчика та дівчинку. Вважає, що сім'я [PERSON] проживала там до 2008 року. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показала, що є знайомою [PERSON], який разом із своєю сім'єю винаймав у її батька квартиру, яка знаходиться по [ADDRESS], для проживання. Проживали з 2004 року по липень 2007 року, і в 2008 році знову осінню попросились пожити. Просто жили без орендної плати. Їй було відомо, що [PERSON] будується. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показала, що з 2003 року проживає по [PERSON]. Знала, що [PERSON] купив будинок по [ADDRESS]. Бачила його та бригаду будівельників. Ні жінки, ні дітей - не бачила. Будувався будинок близько півтора року і був проданий в 2008 році. Зазначила про неприязні стосунки з [PERSON], оскільки він звинувачував її чоловіка в пропажі будівельних матеріалів. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показала, що проживає по [ADDRESS], по сусідству із будинком, який придбав [PERSON], який брав участь у будівництві придбаного будинку, однак згодом стосунки погіршились та стали неприязними із-за конфлікту щодо забору та господарських споруд. Придбав [PERSON] будинок в 2006 році. Не бачила ні його жінки, ні його дітей. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показав, що проживав напроти будинку, що був придбаний [PERSON], який появлявся на будівництві о 10 год. та був там орієнтовно до 18 год., контролюючи будівництво. Будинок побудував близько 4 місяців. [PERSON] та його сім'я в даному будинку не проживали. Один раз ночували будівельники. В домі, придбаному [PERSON], жодного разу не був. Суд відхиляє та не бере до уваги при ухваленні рішення одержані та дослідженні в судовому засіданні докази, а саме: покази всіх свідків, оскільки вони є суперечливими, не чіткими, при цьому жоден із свідків не зміг чітко підтвердити обставини як постійного проживання [PERSON] та його сім'ї в придбаному житловому будинку, що розташований по [ADDRESS], так і обставини щодо не проживання, так як жодний із допитаних свідків не зазначив суду про постійне проживання відповідних осіб, тобто більше шести місяців на рік, а саме останнє є ознакою місця проживання в розумінні ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», жодний із свідків не був в середині приміщення відповідного житлового будинку, в силу чого не може стверджувати про наявність об'єктивних обставин проживання осіб у такому будинку, до яких входить, в тому числі, обставини побуту, що б вказували на наявність реальних умов проживання, а саме: санітарно-гігієнічних умов, облаштованих кімнат для проживання батьків та дітей, елементів інтер'єру, спальних місць, постіль, посуду, одежі тощо, в силу чого покази свідків грунтуються лише на тимчасових візуальних спостереженнях наявності [PERSON] та його сім'ї на присадибній території та приміщенні будинку, в якому проводились будівельні роботи, а також правовстановлюючих документів на відповідний будинок, останнє стосується показів голови квартального комітету, який обставини проживання встановлював виключно із дат правовстановлюючих документів, не проводячи жодних актів обстеження. Відповідно до довідки № 902, виданої Квартальним комітетом «Добробут» від 02.09.2013 року, [PERSON] був власником будинку по [ADDRESS], з 06.03.2007 року по 12.08.2008 року, та проживав там зі своєю сім'єю в складі: дружини - [PERSON], дочки - [PERSON], та сина - [PERSON] (а.с. 8). Згідно запису у погосподарській книзі том І квартального комітету «Добробут» Староміського району м. Вінниця [PERSON] значиться таким який вибув із домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 9,10). Враховуючи покази в судовому засіданні голови квартального комітету «Добробут» [PERSON], згідно яких записи заносились в погосподарську книгу та довідки надавались виходячи виключно із дат правовстановлюючих документів на відповідне домоволодіння, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає що докази, а саме: довідка № 902 від 02.09.2013 року, видана Квартальним комітетом «Добробут» та зазначені відомості в погосподарській книзі том І квартального комітету «Добробут» Староміського району м. Вінниця щодо вибуття [PERSON] із домоволодіння [ADDRESS], є належними, однак не допустимими доказами обставин постійного проживання [PERSON] та його сім'ї в житловому будинку [ADDRESS], оскільки дані докази є наслідком припущення посадових осіб квартального комітету «Добробут» щодо обставин фактичного постійного проживання [PERSON] та його сім'ї в відповідному житловому будинку. Копія домової книги будинку [ADDRESS] (а.с. 44,45), містить зазначення про постійне місце проживання у даному будинку [PERSON], при цьому останній запис про попереднього зареєстрованого жителя даного будинковолодіння датований 20.08.1999 року, тобто запису про постійне місце проживання, зареєстрованого у визначеному законом порядку, [PERSON] та його дитини [PERSON] в будинку [ADDRESS] - немає. Суд відхиляє та не бере до уваги при ухваленні рішення дослідженні в судовому засіданні докази, а саме: довідку № 745 від 20.05.2011 року, довідку б/н від 15.12.2011 року, видані квартальним комітетом «Добробут»(а.с. 46,47), Акт від 21.12.2011 року (а.с. 48), які вказують на обставини проживання [PERSON] та його сім'ї в будинку [ADDRESS], оскільки дані обставини не входять до предмету доказування по даній справі. Копія свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 29.06.2004 року Відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, [PERSON] народився [INFO], актовий запис № 3371 ( а. с. 12). Інформаційна довідка № 1488 від 14.02.2014 року, надана на запит суду першим заступником начальника УДМС України у Вінницькій області Ратушною А.П., вказує, що [PERSON], [INFO] народження, значиться зареєстрованим по [ADDRESS], з 15.11.1994 року по теперішній час.(а.с. 166). Згідно відповіді ДМСУ у Вінницькій області № 8456 від 27.09.2013 року на запит № 20 від 20.09.2013 року адвоката [PERSON] підтверджено, що [PERSON], [INFO] народження, станом на 12.08.2008 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]; [PERSON], [INFO] народження, станом на 12.08.2008 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]; [PERSON], [INFO] народження, станом на 12.08.2008 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49, 50). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] та його сім'я станом на 12.08.2008 року не були зареєстровані у відчужуваному будинку по [ADDRESS], при цьому [PERSON], [INFO] народження, станом на 12.08.2008 року був зареєстрований по місцю проживання своєї матері [PERSON], [INFO] народження, по [ADDRESS]. Відповідно до норми ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин, місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Отже, прописуючи зазначену вище норму закону законодавець чітко зазначив, що місце проживання фізичної особи пов'язується виключно із тривалістю проживання в певному місці понад шість місяців на рік, при цьому таке місце проживання реєструється, що є єдиним підтвердженням місця проживання, визначене на рівні закону. А тому, враховуючи, що [PERSON], [INFO] народження, станом на 12.08.2008 року був зареєстрованим по [ADDRESS], то відповідно і постійне місце проживання [PERSON] було по [ADDRESS], де згідно досліджених в судовому засіданні доказів проживала і його мати, що не суперечить та узгоджується із нормою ч.3 ст. 29 ЦК України. Відповідно до п. 40 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції від 03.03.2004 року № 20/5, у разі укладення правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, у тому числі договорів щодо поділу, обміну житлового будинку, квартири, а також іншого цінного майна за участю осіб, над якими встановлено опіку або піклування, нотаріус перевіряє наявність дозволу органу опіки та піклування на укладення таких договорів. Зміст ч. 2 ст. 160 СК України прописує, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Норма ч.1 ст. 405 ЦК України прописує, що члени сім'ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом. Згідно ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Таким чином суд вважає, що [PERSON] станом на 12.08.2008 року, будучи малолітньою особою та проживаючи з матір'ю, мав право проживання та користування житловим приміщенням, по якому був зареєстрований разом із своєю матір'ю, а саме: [ADDRESS], та мав право проживання та користування житловим приміщенням, в якому був зареєстрований, а відтак у розумінні норми ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» проживав, його батько - [PERSON], а саме: [ADDRESS], при цьому участі в вчиненні правочину як співвласник відчужуваного майна не брав, що не передбачало станом на 12.08.2008 року обов'язковості згоди Органу опіки та піклування та вказує на відсутність жодних порушень майнових прав та інтересів дитини продавця майна під час вчинення відповідного правочину, оскільки право проживання такої дитини по місцю її реєстрації та по місцю реєстрації її батьків не порушувалось, а право власності на відповідне майно було відсутнє. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст частин першої - третьої, п'ятої та шостої ст. 203 ЦК України зазначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Заява представника відповідачів [PERSON] про застосування строків позовної давності до вимог позивача не підлягає задоволенню, оскільки згідно вимог ч. 4 ст. 261 ЦК України у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття, а так як позивач досяг повноліття [INFO] і 30.10.2013 року звернувся до суду з даним позовом, то з врахуванням норм ст.ст. 253, 257 ЦК України, суд вважає, що позивач не пропустив строк позовної давності. За даних обставин, враховуючи, що зазначені в позовній заяві та підтримані в судовому засіданні позивачем та його представником підстави позову не знайшли свого підтвердження, при цьому суд бере до уваги, що позивач, будучи неповнолітнім та не маючи права спільної власності на відчужуване 12.08.2008 року його батьком майно, що розташоване по [ADDRESS], та не будучи зареєстрованим в такому житлі, мав виключно право користування житлом, в якому були зареєстровані, а відтак в розумінні ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» проживали, його батьки, що виключає наявність у позивача майнових прав на все інше нерухоме майно, що, можливо, належить на праві власності його батькам, і при відчуженні якого потрібна згода Органу опіки та піклування, а тому суд приходить до висновку, що при укладенні відповідних договорів купівлі-продажу нотаріусом відповідно до повноважень та у спосіб передбачений законом було належним чином та в достатньому об'ємі встановлено відсутність майнових прав дітей продавця на відчужуваний житловий будинок, що не передбачало одержання згоди Органу опіки та піклування, а відтак суд не встановив жодних порушень законодавства, передбачених ст. 203 ЦК України, в тому числі порушень прав та інтересів дітей відчужувача майна при укладенні відповідних договорів купівлі-продажу, в силу чого суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України, врахувавши, що сторона відповідачів по справі не заявила суду про понесені судові витрати. Заходи забезпечення позову, застосовані по даній справі ухвалою Вінницьким міським судом Вінницької області від 10.12.2013 року про арешт майна, а саме: цілого житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]; земельної ділянки площею 0,1000 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер 0510137000:03:034:0021, розташовану в [ADDRESS]; земельної ділянки площею 0,0090 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер 0510137000:03:034:0022, розташовану в [ADDRESS], - скасувати. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed