Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті останнього залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки згідно державного акту серії [NUMBER]: ділянка [NUMBER] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0.1249 га; ділянка [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства, площею 0.0915 га; ділянка [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства, площею 0.3037 га; ділянка [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства, площею 0.0898 га, розташовані на території с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області. Вказує, що він є єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом, інших спадкоємців та утриманців померлого немає. Однак, через нотаріальну контору оформити право власності на будинок немає можливості, так як відсутні правовстановлюючі документи. Крім того, в державному акті на право приватно власності на землю допущено описку та невірно зазначено прізвище померлого «[PERSON]» замість «[PERSON]». На підставі вищенаведеного позивач просив суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, однак 14.12.2017 р. через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. (а.с. 20). Представник відповідача в судове засідання не прибув, однак 14.12.2017 р. через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності.(а.с.21). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України упостанові № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення. Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки надає можливість належним чином оформити свої спадкові права. Згідно рекомендацій, які містяться у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що [INFO] в с. Брусниця Кіцманського району помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5) Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.6). Довідкою №4042 від 04.12.2017 року, виданою виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області підтверджується, що [PERSON], 1927 р.н., та [PERSON]-1927 р.н. (згідно державного акта на земельну ділянку), який проживав в селі Брусниця був однією і тією ж самою особою (а.с.13). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] [PERSON], який мешкає с. Брусниця Кіцманського району Чернівецкої області на підставі рішення №115/15 від 02.12.1996 року виконкому Брусницької сільської ради Кіцманського району передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,60 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Брусицької сільської ради (а.с.8) Так, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], довідкою №4042 від 04.12.2017 року, виданою виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області .(а.с. 5,6,13) . Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру №НВ-7302299682017, земельна ділянка розміром 0.1249 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд знаходиться у приватній власності на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). (а.с.14) Крім того, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру №НВ-7302299532017, земельна ділянка розміром 0.3037 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, знаходиться у приватній власності на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). (а.с.15) Також, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру №НВ-7302299352017, земельна ділянка розміром 0.0915 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, знаходиться у приватній власності на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). (а.с.16). Також, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру №НВ-7302299376017, земельна ділянка розміром 0.0898 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, знаходиться у приватній власності на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). (а.с.17) Згідно із Витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки віл 06.12.2017 року, загальна вартість вищевказаних земельних ділянок на дату смерті спадкодавця становить 127181 гривня (а.с.9-12). Довідкою №4012 від 04.12.2017 року, виданою виконкомом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, підтверджується, що [PERSON], 1927 р.н., проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] з 1970 року по день смерті, тобто по [INFO]. Спадкоємцем за законом є його син [PERSON], 1953 р.н. Інших спадкоємців, передбачених законом немає. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved