Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності про визнання права власності, в обґрунтування якого вказує, що відповідачу на підставі рішення Чугінської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області належить нежитлова будівля інтернату, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] 01.03.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу зазначеного приміщення, яку позивач придбав за 25000 гривень, у цей же день між сторонами були здійснені розрахунки за придбане майно, що підтверджується розпискою відповідача про отримання грошових коштів та актом прийому-передачі спірного нежитлового приміщення, але після укладання вказаного договору, відповідачка ухиляється від його нотаріального посвідчення, тому позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу та визнати за ним право власності на спірне майно. Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явились, надали заяву в якій просили суд розглянути справу без їх участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі Представник третьої особи Чугінської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.1, ч.2 ст.220 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа може звернутись до суду для захисту свого особистого майнового права чи інтересу. Способом такого захисту може бути визнання права, визнання угоди дійсною. Згідно ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. За таких обставин, оскільки фактично договір купівлі продажу нежитлової будівлі інтернату між сторонами було укладено, спірне майно передано і за нього позивач повністю розрахувалась, майно це належало відповідачу і не знаходиться під забороною, тобто усі умови договору виконано, а відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вважає за можливе визнати спірну угоду дійсною і визнати за позивачем право власності на спірне майно.

Outcome: approved