Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати за ним право власності на автомобіль ФОРД ТРАНЗИТ жовтого кольору, 1988 року випуску, дви\-гун №JT91127, кузов №WF0KXXGBVKJT91127, реєстраційний №00197ОН, та зняти накладений на нього арешт. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що 12.04.2006 між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля ФОРД ТРАНЗИТ жовтого кольору, 1988 року випуску, дви\-гун №JT91127, кузов №WF0KXXGBVKJT91127, реєстраційний №00197ОН, за 800 доларів США, що у гривнях складає - 21480 грн. Договір укладений у простій письмовій формі у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] [PERSON] надав йому розписку про отримання 800 доларів США. Оскільки автомобіль потребував капітального ремонту, він вклав у нього значні кошти та до сьогодні ним користується. На даний час йому стало відомо, що на все майно [PERSON] 08.05.2007 та 21.11.2012 накладено арешт. Оскільки він набув права власності на вказаний автомобіль, накладений арешт порушує його права, що змусило його звернутися до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій визнав позовні вимоги та просить справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи у судовому засіданні, надавши пояснення, залишив вирішення питання по суті позову на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля ФОРД ТРАНЗИТ жовтого кольору, 1988 року випуску, дви\-гун №JT91127, кузов №WF0KXXGBVKJT91127, реєстраційний №00197ОН, є [PERSON] (а.с.6). З договору купівлі-продажу від 12.04.2006 та розписки від 12.04.2006 вбачається, що [PERSON] продав зазначений автомобіль у стані, що вимагав капітального ремонту, [PERSON] (а.с.7, 8). Накладні від 15.08.2006, 07.06.2006, 21.07.2014, а також товарні чеки від 11.07.2007 та 18.01.2015 свідчать про те, що [PERSON] купував автомобільні запчастини (а.с.9, 10, 11, 12, 13). З листа від 18.02.2016 №4622 та копії виконавчого провадження №3678024 встановлено, що 08.05.2007 відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON], заборгованість по яким станом на 31.07.2015 становить 40797 грн. 01 коп. Згідно з п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», у звязку з тим, що 31.07.2015 закінчився законний строк для виконання рішення суду і у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, виконавче провадження 03.09.2015 закінчено. Також, 14.03.2012 відкрито виконавче провадження №31684888 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON], заборгованість по яким станом на 01.02.2016 складає 11036 грн. (а.с.14-15, 61-64). За постановою від 26.02.2013 оголошено розшук майна боржника [PERSON], а саме автомобіля ФОРД ТРАНЗИТ, реєстраційний №00197ОН (а.с.53). Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 08.04.2016 свідчить про те, що записом 3 за №13278009 від 21.11.2012 зареєстровано арешт всього рухомого майна [PERSON] та заборонено його відчужувати, підстава обтяження постанова ВДВС Знамянського МРУЮ про відкриття виконавчого провадження, б/н, від 08.05.2007 (а.с.54-57). Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обовязку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується зі ст.203 ЦК України. Враховуючи, що істотні умови договору виконані і майно передано позивачу, договір між сторонами укладено у письмовій формі і він не потребує нотаріального посвідчення та державної реєстрації, правочин укладений між сторонами є правомірним і дійсним, станом на час укладення договору купівлі-продажу 12.04.2006 арешт на автомобіль накладено не було, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо визнання права власності на автомобіль підлягає задоволенню. Частиною 4 статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що на примусовому виконанні виконавчі документи стосовно [PERSON] не знаходяться, суд приходить до висновку про те, що на даний час відсутні законні підстави для арешту його майна, тому вважає вимогу щодо зняття арешту з автомобіля обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 203, 204, 328, 334, 391, 638 ЦК України, ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved