Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до колективного сільськогосподарського підприємства «Тепличний комбінат» в особі Южноукраїнського відокремленого підрозділу колективного сільськогосподарського підприємства «Тепличний комбінат» про стягнення безпідставно отриманих коштів. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачем в особі колишнього директора [PERSON] було досягнуто усну домовленість про придбання сільгосппродукції виробленого відповідачем у 2012 році. З цією метою він в якості передплати за сільгосппродукцію оплатив на користь відповідача кошти в загальній сумі 290510,00 грн. Передплата здійснювалась 06.07.2012 року в сумі - 180000,00 грн.; 20.07.2012 р. - 15400,00 грн.; 03.08.2012 р. - 24270,00 грн.; 31.08.2012 р. - 63000,00 грн.; 29.09.2012 р. - 7740,00 грн. Як зазначив позивач, станом на день звернення з позовом по суті, відповідач в особі директора Манцурова О.В. продукцію, за яку він сплатив кошти у якості передплати не передав, та продукція ним не отримувалась. На неодноразові усні вимоги позивача щодо укладення акту звірки взаємних розрахунків між ним та відповідачем, представник останнього відмовляється, також додав і те, що жодних договорів між ним та відповідачем в установленому законом порядку не укладалося. Просить суд задовольнити його вимоги у повному обсязі. Відповідач у справі в особі директора Южноукраїнського відокремленого підрозділу колективного сільськогосподарського підприємства «Тепличний комбінат» та представник відповідача за довіреністю - Дунаєв А.В., позов не визнав, мотивуючи це тим, що вимоги є безпідставними та надуманими. Дії позивача у 2012 році проводилися за усним договором з колишнім директором [PERSON] без передбаченого законом порядку та відповідної процесуальної процедури. Окрім того, ним, як новим директором Южноукраїнського ВП КСП «Тепличний комбінат», у липні 2014 року до Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області звернута заява про злочин відносно посадових осіб ЮУ ВП КСП «Тепличний комбінат», тобто колишнього директора [PERSON] та головного бухгалтера - [PERSON] за ч.1, 4 ст.358 КК України. Як зазначив останній, за заявою Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області відкрито кримінальне провадження провадиться відповідна перевірка, а юридичну особу - КСП «Тепличний комбінат» визнано потерпілим. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Під час розгляду справи встановлено, що дійсно між позивачем [PERSON] та колишнім директором Южноукраїнського ВП КСП «Тепличний комбінат» [PERSON] в період 2012 року відбувалась передача коштів загальною сумою - 290510,00 грн. на придбання сільгосппродукції, однак сільгосппродукція позивачем не отримана, кошти не повернуті. Разом з тим, судом встановлено і те, що передплата коштів здійснювалася позивачем без відповідної процедури, жодних договорів у спосіб закону не укладалось. В судовому засіданні допитані свідки : [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які дали відповідні показання з мотивів підтвердження та спростування правових позицій сторін. Так, свідок [PERSON] показав, що у 2012 році перебував на посаді директора Южноукраїнського КСП «Тепличний комбінат» у 2011-2012 році в системі Колективного сільськогосподарського підприємства «Тепличний комбінат», де Южноукраїнський відокремлений підрозділ колективне сільгосппідприємство «Тепличний комбінат» є структурним підрозділом, склалася скрутна фінансова обстановка, яка призвела до затримки та невиплат працівникам комбінату заробітної плати. З метою акумулювання коштів Генеральним директором колективного сільськогосподарського підприємства «Тепличний комбінат» м. Енергодар Запорізька область Дадикою Л.А. була дана вказівка налагодження практики передплат за майбутню сільгосппродукцію, таким чином кошти від громадян, підприємців, в тому числі і [PERSON] спрямувалися до бухгалтерії підприємства, після чого в касі підприємства оформлювалися приходними касовими ордерами. Оскільки він особисто та на протязі довгих років знав [PERSON], останній вніс поетапно в касу підприємства загальною сумою 290510,00 грн. кошти, як передплату за сільгосппродукцію, та якої фактично не отримав, вважає, що відповідач безпідставно отримав вищевказану суму коштів, яку зобов'язаний повернути позивачу. Також додав і те, що внесені [PERSON] кошти, були в подальшому реалізовані на погашення заборгованості по заробітній платі. Свідок [PERSON] підтвердила показання [PERSON] доповнивши те, що протягом 2012 року у кабінеті директора ЮУ КСП «Тепличний комбінат [PERSON] вона отримувала кошти від [PERSON] на назальну суму - 290510,00 грн. як передплату за сільгосппродукцію, а потім відносила їх касиру після чого виписувала приходні касові ордери, які вона віддавала [PERSON] Оскільки кошти надані [PERSON] ставали власністю підприємства, то останні були використані на погашення заробітної плати працівникам підприємства. Також додала і те, що сільгосппродукцію [PERSON] не отримав, а вище зазначена сума коштів приймалась від останнього з грубими порушеннями фінансового порядку без належних оформлених договорів. Свідок [PERSON] показала, що працюючи на посаді касира підприємства «Тепличний комбінат» у 2012 році отримувала від головного бухгалтера [PERSON] кошти в загальній сумі - 290510,00 грн. надані [PERSON], як передоплату за сільгосппродукцію, а також і те, що неодноразово бачила відповідні документи, які вказували на те, що [PERSON] частково отримував сільськогосподарську продукцію, як огірки тепличні. Також доповила, що такі взаємовідносини [PERSON] та [PERSON] в частині внесення коштів за майбутню сільгосппродукцію не відповідають положенням фінансового характеру. Вислухавши позивача, відповідача та його представника з приводу обґрунтування позовних вимог та їх спростування, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази, які надані сторонами в повній їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст.ст. 57, 176, ч.1 ст.638 ЦПК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча би однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Також, істотними вважаються умови, які є необхідними і достатніми для укладення договору. Перелік істотних умов безпосередньо залежить від виду конкретного договору. Поки сторони не досягли згоди предмету договору, він не може вважатися укладеним. А це означає на думку суду, що сторони в такому випадку не набули взаємних зобов'язань один перед одним. Більш того, судом проаналізовано доказ, наданий відповідачем як пояснення [PERSON] від 30.07.2014 р. старшому оперуповноваженому СДСБЕС ЮУ МВ УМВС України в Миколаївській області Абдулагаєвої О.О., з якого слідує, що у червні-липні 2012 року [PERSON] допоміг [PERSON] погасити заборгованість по заробітній платі на підприємстві та надав у позику грошові кошти в сукупності 290510,00 грн. Також слідує і те, що [PERSON] в листопаді-грудні 2013 року повернув [PERSON] готівкою кошти в розмірі - 20000 грн., а решту обіцяв повернути пізніше. Слідує і те, що [PERSON] пояснював [PERSON] і те, що кошти витратив на виплату заробітної плати працівникам ЮУ відділення КСП «Тепличний комбінат», а також і те, що [PERSON] буде намагатися витребувати з ЮУ відділення КСП «Тепличний комбінат» суму свого боргу перед [PERSON] Пояснення ґрунтується на тому, що [PERSON] будь-яких претензій особисто до ЮУ відділення КСП «Тепличний комбінат» не має, з даною юридичною особою ніяких відносин не мав і не має, він бажає одного, щоб [PERSON] особисто повернув йому позичені ним кошти. В судовому засіданні [PERSON] в частині позики [PERSON] відмовився, наполягав, що не розумів свої пояснення, які надавав слідчому та практично їх не читав, оскільки був без окулярів, але разом з тим погодився, що він особисто підписував пояснення, читав його з врахуванням помилок, пояснення записано слідчим вірно, зауважень та доповнень він не мав. Оскільки позивач [PERSON] неодноразово змінював у судовому засіданні свою правову позицію, намагаючись сформулювати предмет позову, як стягнення безпідставно отриманих позивачем коштів та суперечив поясненням, які він надавав старшому слідчому СДСБЕЗ ЮУ МВ УМВС України в Миколаївській області від 30.07.2014 року з приводу позики [PERSON] коштів у розмірі 290510, 00 грн., а також його поясненням в судовому засіданні, що він дійсно надавав кошти в позику [PERSON], як допомогу з метою погашення заборгованості по заробітній платі на підприємстві, суд вважає за можливе поставитися до пояснень позивача стосовно предмету позову критично, оскільки такі не збігаються з показанням свідків [PERSON] та [PERSON]. Показання [PERSON] та [PERSON] спростовують правову позицію позивача, так як дійсно підтвердили той факт, що кошти надані [PERSON] в розмірі - 290510,00 грн. були призначені для погашення заборгованості по заробітної плати працівникам підприємства. Суд також приходить до висновку про те, що позивач дійсно в початковій формі усного договору з [PERSON] мав на меті позичити останньому кошти для погашення заборгованості по заробітній платі, а останній борг не повернув, у сторін виникли інші усні домовленості щодо стягнення безпідставно отриманих коштів підприємством. Підтвердженням того, що [PERSON] особисто давав у позику [PERSON] 290510,00 грн. коштів для погашення заборгованості по заробітній платі є те, що в листопаді-грудні 2013 року [PERSON] особисто, вже не перебуваючи на посаді директора Южноукраїнського відділення КСП «Тепличний комбінат» повернув [PERSON] готівкою кошти в розмірі - 20000 грн., а решту обіцяв повернути пізніше. Даний факт підтвердив сам позивач [PERSON] та свідок [PERSON] . Така подія не може не підтверджувати того, що кошти в розмірі 290510,00 грн. дійсно спочатку були дані [PERSON] [PERSON] для виправлення фінансового положення на підприємстві. Суд також зазначає і те, що на підприємстві ЮУ відділення КСП «Тепличний комбінат» у 2012 році грубо порушувалося законодавство України щодо правовідносин у сфері фінансової дисципліни між юридичною особою, як ЮУ відділення КСП «Тепличний комбінат» та фізичними особами з питань реалізації сільськогосподарської продукції, що на думку суду, призвело до порушення ЮУ МВ УМВС України кримінального провадження, де відповідач має статус юридичної особи потерпілим від 15.08.2014 року. Вказівки вищого керівництва щодо практикування передоплати фізичними особами в рахунок майбутнього врожаю як сільгосппродукції з метою погашення заборгованості по заробітній платі на переконання суду не можуть підмінювати вимоги закону, а тому в даній частині підлягають перевірці відповідними правоохоронними органами на причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу потрібно визначитися у своїй правовій позиції щодо усних зобов'язань, які первинно виникли між ним та особою, яка брала в борг кошти та якої він особисто передавав кошти в розмірі 290510,00 грн. Тому, враховуючи вище викладене та

Outcome: dismissed