Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, внаслідок залиття квартири, посилаючись на те, що він являється власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.2004 року. Відповідач проживає на 2-му поверсі над квартирою позивача. Актом від 27.01.2014 року встановлено, що 25.01.2014 року стався залив квартири [NUMBER], причиною якого є прорив алюмінієвої батареї в квартирі [NUMBER] Позивач звернувся до експерта з метою визначення вартості ремонтних робіт, які необхідно провести для ліквідації наслідків залиття квартири. Згідно проведеного дослідження встановлено, що вартість ремонтних робіт при залитті квартири [NUMBER] становить 9656,40 грн. Також позивачу завдано моральну шкоду в розмірі 6000 грн. В зв'язку з залиттям квартири [NUMBER], позивач переніс стресову ситуацію, був змушений витрачати свій час на клопоти по збору доказів для підтвердження позову, звернення в судові інстанції, випробовував незручності в зв'язку з проживанням і користуванням квартирою, яка була пошкоджена залиттям, усе це порушило склад його життя і спричиняло моральні страждання. Крім того позивач ніс душевні страждання від самого факту ушкодження майна та від небажання винної особи відшкодувати шкоду у добровільному порядку. У результаті дій відповідачки був зірваний ряд життєвих планів позивача, порушений звичайний уклад існування. Всі ці обставини в своїй сукупності змушували позивача докладати зусиль для організації свого життя. Розмір моральної шкоди визначений з врахуванням вимог розумності, виваженості і справедливості і достатній для відновлення душевного стану позивача. Крім того, позивачем були понесені витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 3000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн., а всього - 3487,20 грн. Просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири в розмірі 9656,40 грн., моральну шкоду в розмірі 6000 грн. Стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати. 05 жовтня 2016 року позивач скерував до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просять суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття його квартири в сумі 35593,00 грн., моральну шкоду в розмірі 6000 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав збільшені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив суд в позові відмовити, пояснивши що вини відповідача в затопленні квартири позивача не має. Також просив суд не брати до уваги висновок будівельно-технічної експертизи. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.2004 року. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією технічного паспорту. Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 визначено, що у разі залиття квартир складається відповідний акт за формою, встановленою Додатком 4 до цих Правил. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік): прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім'я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна. Тобто факт залиття квартири, характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов'язкової участі винної особи. З акту від 27.01.2014 року вбачається, що 25.01.2014 року стався залив квартири [ADDRESS]. Причиною заливу стався порив алюмінієвої батареї (сучасного зразка) в квартирі [ADDRESS] в спальній кімнаті. Внаслідок заливу пошкоджено: коридор - частково залита стеля (пофарбовано водоемульсійною фарбою), частково пошкоджено шпалерне покриття стін; спальня - частково залита стеля (водоемульсійне фарбування), з'явилися руді плями, частково залито стіни (шпалерне покриття), спальня - частково залито стіну (шпалерне покриття); зал - частково залита стіна, на стіні відклеїлися шпалери. Вказаний акт складений складі майстра дільниці № 4 [PERSON], мешканців житлового [ADDRESS] [PERSON], кв. [NUMBER] [PERSON] в присутності мешканки [NUMBER] [PERSON] Відповідно до акту 28.01.2014 року, складеного майстром дільниці № 4 [PERSON], мешканців житлового [ADDRESS] [PERSON], кв. [NUMBER] [PERSON] в присутності мешканки кв. [NUMBER] - [PERSON] - 25.01.2014 року стався залив квартири [NUMBER] з кв. [ADDRESS] в м. Черкаси. Внаслідок залива пошкоджено: коридор - частково залита стеля (пофарбовано водоемульсійною фарбою), з'явилися руді плями обсягом 0,48 х 0,4 м2, (0,4 х 0,42) м2, частково пошкоджено шпалерне покриття на стінах обсягом (0,3 х 1,0) м2, (0,34 х 0,2) м2, (1,5 х 0,9) м2, (0,9 х 0,3) м2, (0,6 х 1,0) м2, (0,9 х 1,3) м2, (1,0 х 0,48) м2, (0,2 х 0,3) м2; спальня: частково залита стеля (водоемульсійне фарбування), пляма обсягом (1,1 х 0,2) м2, частково залито стіни (шпалерне покриття) плями обсягом (0,35 х 0,3) м2, (1,4 х 1,0) м2, частково залита стіна (шпалерне покриття) (1,6 х 0,5) м2: зал - частково залита стіна (шпалерне покриття) обсягом (0,6х 1,2) м2, (0,9 х 0,2) м2, (1,0 х 0,2) м2, (0,9 х 0,4) м2. В залі пошкоджено на підлозі ламінат обсягом (1,0 х 0,6) м2; коридор - частково пошкоджено на підлозі ламінат обсягом (1,3 х 1,0) м2, (1,2 х 2,0) м2. Причина заливу в квартирі [ADDRESS] в спальній кімнаті стався порив приладу опалення алюмінієвої батареї сучасного зразка. Мешканка кв. [NUMBER] житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] від підпису відмовилася в присутності мешканців будинку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснила, що вона працює майстром дільниці № 4 КП «Соснівська служба утримання будинків». 27 січня 2014 року її викликали мешканці квартири [ADDRESS] для складання акту щодо залиття їх квартири. 27.01.2014 року вона спочатку піднялася в квартиру [NUMBER], яка належить [PERSON], в якій остання винесла алюмінієву батарею (сучасного зразка) на якій була тріщина, та показала, що аварійна служба поставила крани. Потім вона разом з [PERSON] піднялися в квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], де були виявлені пошкодження, які зафіксовані в акті від 27.01.2014 року, даний акт був підписаний [PERSON] На другий день [PERSON] зателефонувала їй та спитала чому в акті не вказані обсяги пошкодження, на що вона прийшла знову в квартиру [NUMBER], де був складений акт від 28.01.2014 року, хоча [PERSON] була присутня при складанні даного акту, однак від підпису відмовилась. Також суду пояснила, що як і 27.01. так і 28.01 [PERSON] всі пошкодження в квартирі [NUMBER] фотографувала на свій фотоапарат. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], суду пояснили, що вони були присутніми при складанні актів від 27.01.2014 року та 28.01.2014 року, та бачили затоплення квартири [ADDRESS], всі пошкодження зазначені в актах. Свідок [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні суду пояснила, що 25.01.2014 року вона бачила як текла вода з другого поверху і стояв пар на сходах, а люди шукали ключі від бойлерної. В цей день приїжджала аварійна служба, яку вона викликала, однак їй не відомо що ними було зроблено, оскільки знаходилась дома. Я заходила в квартиру [NUMBER], яка належить [PERSON], самого пошкодження вона не бачила, але бачила полотенця і одіяла покладені біля дверей, щоб вода не протікала, в квартирі було трішки води. В квартирі [NUMBER] під час затоплення вона не була. На скільки їй відомо в квартирі [NUMBER] прорвала батарея. Як вбачається зі змісту наданих позивачем копій актів про залиття від 27.01.2014 року та 28.01.2014 року відповідач [PERSON] була присутня під час огляду місця залиття належної [PERSON] квартири [NUMBER] та була залучена до складення вказаних актів. Однак від підписання атку від 28.01.2014 року відмовилася, про що в даному акті зроблено відповідний запис, та засвідчено свідками [PERSON], [PERSON]. Тому дані акти відповідають вимогам п. 2.3.6 вищевказаних Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76. Отже, акти про залиття від 27.01.2014 року та 28.01.2014 року можуть бути визнані належним та допустимим доказом неправомірних дій відповідача [PERSON] щодо пошкодження внутрішнього оздоблення належної позивачу квартири, оскільки огляд пошкоджень був проведений у присутності [PERSON] При цьому перелік та розмір пошкоджень, а також причини залиття були визначені за участю комісії, яка складалася з майстра дільниці № 4 [PERSON], мешканців житлового будинку [ADDRESS], [NUMBER] [PERSON], кв. [NUMBER]- [PERSON] та в присутності мешканки кв. [NUMBER] - [PERSON] В судовому засіданні відповідачка не надала будь яких доказів на спростування наданих позивачем актів, в яких зазначені пошкодження внаслідок залиття квартири [NUMBER] 25 січня 2014 року. Як видно із журналу судового засідання, що також підтверджується записом фіксування судового процесу, відповідач [PERSON] пояснювала, що дійсно у її квартирі стався порив батареї, однак це відбулося не з її вини. Крім того, [PERSON] пояснила, що вона зверталася до власника квартири [NUMBER] та пропонувала відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття або зробити ремонт за власні кошти, на що вони не погодилися. Таким чином, суд приходить до висновку, що саме з квартири [NUMBER] стався залив квартири [NUMBER], про що в судовому засіданні не заперечувала [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення завданої шкоди з [PERSON] Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до листа ТОВ «Землеустрій та Оцінка» вих. 24 від 12 лютого 2014 року в результаті виконання робіт встановлено, що вартість ремонтних робіт при залитті квартири [ADDRESS], становить 9656,40 грн. Разом з тим, для визначення вартості відновлювального ремонту внаслідок залиття квартири позивача, необхідні спеціальні знання, якими ні суд, ні відповідач не володіє, а тому для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, за заявою осіб, які беруть участь у справі, відповідності до вимог ст. 143 ЦПК України, суд призначає експертизу. В період розгляду даної справи, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.11.2015 року, була призначена будівельно-технічна експертиза. Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1214/15-23, № 304/16-23 від 20.05.2016 року вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень в квартирі [ADDRESS], які утворились в результаті залиття, на час складання висновку становить 35593 грн. По причині несплати [PERSON] рахунку за проведення експертизи питання: «Чи могла бути іншою причина виникнення пошкоджень, ніж та, що вказана в акті від 27 січня 2014 року?» не розглядалось (ухвала Соснівського райсуду м. Черкаси від 18.11.2015 року). Згідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду. Згідно ст. 10 цього ж Закону, судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку досліджуваних питань та пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови від 12.06.2009 року № 5 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз'яснив, що висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа яка відповідає вимогам, установленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. За викладених обставин висновок експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1214/15-23, № 304/16-23 від 20.05.2016 року про розмір матеріального збитку, може бути визнаний належним та допустимим доказом розміру матеріального збитку, завданого оздобленню квартири позивача, а також для визначення розміру витрат, необхідних для відновлення пошкодженого майна позивача. Згідно ст. 22 ч. 1 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 власники квартир, наймачі та орендарі зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню будинків. Згідно з п.35 Правил власники, наймачі та орендарі жилих приміщень, зобов'язані виконувати ці правила, проводити за власні кошти ремонт квартир, своєчасно повідомляти власника будинку про виявлені несправності, які порушують нормальну експлуатацію будинку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. В силу статті 319 ЦК України саме відповідач [PERSON] має нести відповідальність. Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 35593 грн. з [PERSON] на користь [PERSON] Посилання відповідача на те, що її не запрошували для огляду квартири та проведення експертизи спростовується листом завідувача ЧВ КНДІСЕ від 01.03.2016 ркоу № 23/1214-15, в якому повідомлено коли відбудеться огляд квартири [ADDRESS], та зазначено, що відповідно до п. 3.9. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень - у разі неявки осіб чи їх законних представників, що викликалися, у визначений час на місце події або огляду об'єкта дослідження (огляд) проводиться без їх участі, про що зазначається у висновку. У висновку № 1214/15-23, № 304/16-23 від 20.05.2016 року зазначено «09.03.2016 року з 10-00 проведено візуально-інструментальне обстеження квартири [ADDRESS] в присутності позивача [PERSON].» В позовній заяві позивач вказує, що йому завдано моральну шкоду в розмірі 6000 грн., оскільки в зв'язку з залиттям квартири [NUMBER], він переніс стресову ситуацію, був змушений витрачати свій час на клопоти по збору доказів для підтвердження позову, звернення в судові інстанції, випробовував незручності в зв'язку з проживанням і користуванням квартирою, яка була пошкоджена залиттям, усе це порушило склад його життя і спричиняло моральні страждання. Крім того позивач ніс душевні страждання від самого факту ушкодження майна та від небажання винної особи відшкодувати шкоду у добровільному порядку. У результаті дій відповідачки був зірваний ряд життєвих планів позивача, порушений звичайний уклад існування. Відповідно до ст. 23 ч. 2 п. 1,2 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів тощо. Згідно із роз'ясненнями, наданими у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з роз'ясненнями, даними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Заявлений розмір відшкодування в цій частині, на думку суду необґрунтовано завищений, а позивачем не доведеним, жодних доказів спричинення і наявності моральних страждань діями відповідача ним не надано, а тому в цій частині їх вимоги задоволенню не підлягають. Сума у 60000,0 грн. заявлена позивачем на думку суду не відповідає вимогам ст. 23 ЦК України та не може бути стягнута в такому розмірі у відшкодування моральної шкоди. Суд вважає не обґрунтованими доводи та недоведеність позивачем факту спричинення моральних страждань та пов'язаної з цим моральної шкоди. Позивачем не вказано в чому конкретно полягають його немайнові втрати, їх характер, тривалість періоду спричинення, причинний зв'язок між неправомірними діями [PERSON] і заподіяння нею шкоди, тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, з системного аналізу даного закону вбачається, що перелік послуг, з яких стягуються витрати на правову допомогу, обмежений лише: участю особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. 29 січня 2014 між [PERSON] та адвокатом [PERSON] було укладено договір про надання правових послуг. В цей же день, [PERSON] сплатив грошові кошти в розмірі 1000 грн., а відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 13.02.2014 року [PERSON] сплачено ще 1000,00 грн., як аванс по договору про надання правових послуг. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що інтереси позивача [PERSON] під час розгляду справи представляв адвокат [PERSON] відповідно до ордеру серія ЧК № 022453 від 17.04.2014 року. Як видно із журналу судового засідання, що також підтверджується записом фіксування судового процесу тривалість судових засідань по даній справі складає у 2014 році - 2 години, 2015 році 15 хв., 2016 році - 45 хв. У 2014 році, сума за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, в судовому засіданні складала 487,20 грн. (2 год = 974,40 грн.); у 2015-2016 році становить 551,20 грн. (15 хв. = 145 грн.; 45 хв. = 580 грн.), таким чином заявлені вимоги, щодо відшкодування витрат на правову допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 1699,40 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 487,20 грн., сплачений позивачем при подачі позову, що підтверджено документально відповідними платіжними дорученнями. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, внаслідок залиття квартири підлягають до часткового задоволення.

Outcome: approved