Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: усунути перешкоди у здійсненні права користування будинком № 22 по вул. Максима Загривного в м. Чернігові шляхом виселення [PERSON] з житлового будинку № 22 по вул. Максима Загривного в м. Чернігові; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. та судовий збір. Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Максима Загривного, буд. 22 на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2016 року. Попереднім власником був [PERSON], який є сином відповідача. Після придбання будинку, виявилося що в ньому проживає відповідач. Відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. На неодноразові прохання позивача виселитись з належного йому будинку в добровільному порядку відповідач відмовляється. 28.03.2017 року він звертався до відповідача із листом-вимогою про виселення, але відповіді не отримав. На даний час відповідач не є членом сімї позивача, має інше зареєстроване місце проживання, має у власності нерухоме майно частину житлового будинку. Своїм проживанням відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні будинком. Позивач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомлено , клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові та наявні в матеріалах справи докази. Додатково пояснила, що Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що він прописаний у смт. Михайло-Коцюбинському , де проживає мати та брат із сімєю. Брат йому сплатив за частку будинку, і він купив будинок № 22 по вул.. Максима Загравного для сина , [PERSON] , коли йому було одинадцять років. Він весь час проживав із сином , а потім син подав на нього позов до суду про виселення. Новозаводський районний суд м. Чернігова виніс рішення , яким відмовлено його сину, [PERSON] у позові про його виселення. Дане рішення згідно ухвали апеляційного суду від 17.11.2016 року залишено без змін. Вже через місяць, 14.12.2016 року син продав будинок позивачу. На даний час у будинку № 22 по вул.. Загривного, у місті Чернігові ніхто не прописаний , проживає у будинку тільки він. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав : Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку № 22 по вул. Максима Загривного у м. Чернігові, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 14.12.2016 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 5, 7). До укладення даного договору , власником будинку № 22 по вул. Максима Загривного у м. Чернігові був син відповідача - [PERSON], що підтверджується договором купівлі- продажу будинку від 07.03.2006 року ( а.с. 35). Згідно акту від 25.07.2016 року, складеного комісією у складі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] зареєстрований в [INFO], проживає за адресою [INFO] з 2006 року без реєстрації (а.с. 6). Факт проживання [PERSON] без реєстрації за адресою : м. Чернігів, вул. Максима Загравного , 22 з 2006 року по 05.05.2017 року підтверджується актом від 05.05.2017 року (а.с.34). Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки позивач є власником будинку № 22 по вул. Максима Загривного у м. Чернігові, що не оспорюється сторонами; відповідач не є членом сімї власника ; не є особою, що постійно проживає із власником та веде з ним спільне господарство; відповідачем не надані докази, на підтвердження права проживання у даному будинку, суд прийшов до висновку, що є всі правові підстави для усунення перешкод у здійсненні права користування власністю шляхом виселення [PERSON] з житлового будинку. Відповідно до п. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, крім судових витрат , належать витрати на правову допомогу. Тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати у сумі 640 грн. 00 коп. (а.с. 1) та витрати на правову допомогу (а.с. 13). На підставі викладеного,

Outcome: approved