Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, стягнення моральної шкоди та судових витрат, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 14.04.2019 року о 10.00 год. гр. [PERSON] по вул. Театральна в м. Первомайську Миколаївської області керував а/м Шевролет Ніва д/н [NUMBER] виїжджаючи з другорядної дороги (вул. Театральна) на головну (вул. Вокзальна), не надав перевагу в русі а/м Мазда д/н [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.05.2019 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за фактом ДТП, яка мала місце 14.04.2019 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована полісом серії [NUMBER] ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Відповідно до інформації ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 06.08.2019 року № 09-02-16/7650, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Мазда д/н [NUMBER] , внаслідок пошкодження при ДТП, складає 110327,59 грн., а з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає - 49900,50 грн. Згідно страхового акту № ОЦВ 19-14-6301/1, 04.06.2019 року, йому було здійснено виплату страхового відшкодування, в сумі 48900,50 грн. Посилаючись на те, що відповідач є винним у ДТП, тому рахує, що на його користь з відповідача слід стягнути суму компенсації збитку, що перевищує межі страхової виплати, необхідної для повного відновлення порушених прав, в розмірі 60427,09 грн., тобто різницю між страховою виплатою та фактично отриманими ним коштами сплаченими ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в рахунок вартості відновлюваного ремонту, а також суму франшизи по страховому полісу, в розмірі 1000 грн. Крім того, вважає, що діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 10000 грн., яка виражається в тому, що у зв`язку із пошкодженням майна він зіштовхнувся із незручностями, в зв`язку з чим ніс додаткові витрати, щоб возити дітей до школи, на гуртки, добиратися до місця роботи, а також в душевних стражданнях, які пов`язані зі спогадами про ДТП. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив у якому вказав, що позовні вимоги визнає частково виходячи з того, що відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Тож, оскільки розмір матеріальної шкоди спричиненої позивачу не є більшим ліміту відповідальності, тому вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми компенсації збитку, що перевищує межі страхової виплати, необхідної для повного відновлення порушених прав, в розмірі 60427,09 грн. задоволенню не підлягають. Також, вважає, що позивач не довів наявність моральної шкоди. З урахуванням вищевикладеного, просив частково задовольнити вимоги позивача, в розмірі 1000 грн., в решті позовних вимог відмовити. Представник відповідача - адвокат Шалару О.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в розмірі 1000 грн., в решті позовних вимог просив відмовити, так як вони є недоведеними. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля «Mazda» CX -9 д/н [NUMBER] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7). 14.04.2019 року о 10.00 год. гр. [PERSON] , по вул. Театральна в м.Первомайську Миколаївської області, керував а/м Шевролет Ніва д/н [NUMBER] , виїжджаючи з другорядної дороги (вул. Театральна) на головну (вул. Вокзальна), не надав перевагу в русі а/м Мазда д/н [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тілесні ушкодження ніхто не отримав. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.16.11 ПДР, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 124 КУпАП Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 484/1901/19, провадження № 3/484/885/19, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП по факту ДТП 07.05.2019 року (а.с.8). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована полісом серії [NUMBER] ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Відповідно до листа ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 06.08.2019 року № 09-02-16/7650, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Mazda» CX -9 д/н [NUMBER] , внаслідок пошкодження при ДТП, без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 110327,59 грн., а з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає - 49900,50 грн. Згідно страхового акту № ОЦВ 19-14-6301/1, 04.06.2019 року, [PERSON] було здійснено виплату страхового відшкодування, в сумі 48900,50 грн. (а.с.9). Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Змістом ст. 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано суду належних та достатніх доказів розміру заподіяної шкоди та того, що компенсація спричинених йому відповідачем збитків перевищує межі страхової виплати, оскільки лист ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 06.08.2019 року № 09-02-16/7650, що наданий позивачем, таким доказом вважатися не може. Висновку експерта з цих питань суду не надано і клопотання про проведення експертизи позивачем не заявлялось. Тому, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми компенсації збитку, що перевищує межі страхової виплати, необхідної для повного відновлення порушених прав, в розмірі 60427,09 грн. - позивачу необхідно відмовити. Натомість, позовні вимоги в частині стягнення суми франшизи за страховим полісом, в розмірі 1000 грн. є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.3.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»: П. 3 Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. П. 5 Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. П. 9 Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оцінюючи ситуацію при ДТП, яка мала місце 14.04.2019 року, вину відповідача у вказаній ситуації, ті обставини, що моральна шкода є пов`язаною з наслідками ДТП, наявність душевних страждань позивача, суд приходить до висновку, що сума 10000 грн., яку просить стягнути позивач на свою користь, відповідає вимогам розумності і справедливості. Крім того, силу ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, в сумі 854,51 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial