Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], діючої в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] як правонаступника [PERSON], ТОВ «Глобал-Авто», ТОВ «АЦК-Авто», ТОВ «Ореон-Трейд», [PERSON], неодноразово змінюючи на доповнюючи свої вимимоги, в останній редакції від 20 квітня 2018 року (а.с.252 том 2), про визнання договорів недійсними. Мотивуючи свої вимоги тим, щовін з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбу в період з 17 липня 1998 року, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2012 року розірвано. В період якого ними як подружжям набуто майно, серед якого й автомобіль «Nissan Note», 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований на ім»я [PERSON] Проте останньою вказаний автомобіль був відчуджений 27 червня 2012 року [PERSON] без його, як співвласника цього майна, згоди. Вважає, що це майно набуте за час шлюбу, є об»єктом права спільної сумісної власності, здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою. Відповідно, на підставі ч.2 ст. 65 СК України, просить визнати вказаний правочин недійсним. Вподальшому, 05 листопада 2014 року [PERSON] відчужила автомобіль [PERSON], а 07 листопада 2014 року [PERSON] відчужив автомобіль [PERSON], а 29 березня 2016 року [PERSON] відчужила автомобіль [PERSON] Відповідно, у зв»язку із рядом відчужень вказаного автомобіля просить визнати всі угоди недійсними. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підстві довіреності від 10 серпня 2016 року (а.с.181 том 2), позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити, тим самим поновивши права позивача в межах спільної сумісної власності на спірне рухоме майно. Відповідачі в судове засідання повторно не з»явивилися, про час та місце розгляду справи повідомлені згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судої влади (суду). Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони перебували перебували у зареєстрованому шлюбу в період з 17 липня 1998 року, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2012 року розірвано (а.с. 4, 5-6 том1). В період шлюбу [PERSON] та [PERSON] як подружжям набуто майно, серед якого й автомобіль «Nissan Note», 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований на ім»я [PERSON] (а.с.11 том 1). Вказаний автомобіль був відчуджений [PERSON] 27 червня 2012 року [PERSON] без згоди [PERSON], як співвласника цього майна. Так, пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність. Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого із подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо договір виходить за межі друбного побутового (ч.2 ст. 65 СК України). Оскільки автомобіль вважається спільною суміною власністю сторін, був відчуджений одним із співвласників без згоди іншого, такий правочин на підставі ч.2 ст. 65 СК України, є недійсним. Проте, при вирішенні даного спору суд враховує рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року, яке набуло чинності, по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, й зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, яким спірний автомобіль визнаний спільною сумісною власністю колишнього подружжя, й вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] половини вартості від відчуженого [PERSON], без згоди [PERSON], транспортного засобу в рахунок компенсації, задоволена (а.с.264-266). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Зважаючи на наявність вказаного рішення суду, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] половини вартості від відчуженого нею, без згоди [PERSON], транспортного засобу в рахунок компенсації, позов про визнання договорів недійсними підлягає відмові у задоволенні, оскільки рішенням суду про поділ майна подружжя поновлені (захищені) права позивача щодо вказаного автомобіля. За наявності вказаного рішення суду про поділ майна подружжя, суд не вправі прийняти рішення про задоволення позову, оскільки воно суперечитиме постановленому рішенню про поділ майна, до предмету поділу якого входив й спірний автомобіль, правовий режим якого визначений таким рішенням, яке набуло чинності. На підставі викладеного, ч.2 ст. 65, ч.ч.1, 2 ст. 68 СК України, ч.2 ст. 369 ЦК України,

Outcome: dismissed