Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 лютого 1994 року між ними було зареєстровано шлюб, після якого сторони спробували проживати спільно однією сім`єю. Проте, через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сім`ю, ігнорування налагодження стосунків відносини у подружжя погіршились, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2014 року, з початку бойових дій на сході України, де вони мешкали разом. Вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить їхнім інтересам. Позивач зазначає, що спільні діти, суперечки про поділ майна між ними відсутні. Разом з тим, вказує, що має на утриманні дитину від жінки, з якою проживає спільно вже тривалий час. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява, в якій просить шлюб із відповідачем розірвати, оскільки примирення між ними неможливе, шлюб існує лише формально. Також просить суд розглянути справу без його присутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась. Від неї надійшла заява, в якій позов визнає та просить розірвати шлюб із [PERSON] , розглянувши справу у її відсутність. Суд , виходячи з положень ст. 200 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні, враховуючи подання відповідачем заяви про визнання позову. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 25 лютого 1994 року Горлівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області шлюбі, про що складено актовий запис № 322. Це підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 24 листопада 2017 року. З пояснень позивача вбачається, що фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2014 року, коли позивач фактично виїхав з місця мешкання, про що свідчить довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної з м. Горлівки , Донецької області особи. [INFO] у позивача народилась донька від іншої жінки, про що свідчить повторне свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане 23 січня 2018 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, акт. запис № 7 (поновлений). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що причини, які побудили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують, загальне господарство не ведуть, позивач проживає з іншою жінкою, з якою має спільну дитину. З огляду на це, подальше спільне життя подружжя, збереження сім`ї та примирення неможливе. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного.

Outcome: approved