Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 листопада 2006 року між ними був зареєстрований шлюб, проте більш як два роки тому фактично шлюбні відносини між ними припинені. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить їхнім інтересам, оскільки між ними відсутні взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного та наявні різні погляди на життя та обов`язки. Спору про поділ спільного майна не має, між ними досягнуто згоди про утримання дитини. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні був відсутній. Направив до суду заяву в якій просить провести розгляд справи за його відсутності. Просить шлюб із відповідачем розірвати, оскільки примирення між ними неможливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON] . Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі 03 листопада 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, про що складено актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] виданого 22 серпня 2015 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22 серпня 2015 року та син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 03 червня 2015 року. З письмових пояснень позивача вбачається, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі - СК України). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 1 ст. 24 СК України, встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Виходячи із положень ст. 112 СК України, за обставин, які склалися на даний час між сторонами, враховуючи дійсні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично зруйнована, її збереження за таких обставин є неможливим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved