Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] де третя особа орган опіки та піклування Тячівської РДА про визначення місця проживання малолітніх дітей, посилаючись на те, що шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено 12 березня 2005 року та зареєстровано у виконкомі Углянської сільської ради за актовим записом № 28. Від спільного шлюбу з відповідачкою у них народилось двоє дітей сини [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які майже на протязі двох років проживають разом з ним. Вважає, що їх сім'я практично розпалась, не існує, тому що відповідачка залишивши їх дітей на нього виїжджає на сезонні роботи в Російську Федерацію і дітьми не цікавиться та не надавала, і не надає жодної матеріальної підтримки на їх утримання та виховання, а додому поверталась без грошових коштів як людина без відповідного місця роботи та проживання. Вважає, що вона за кордоном веде аморальний спосіб життя, позичала великі грошові кошти, які він ніколи не бачив, і з цього приводу йому неодноразово дзвонили громадяни Тячівського району, намагались встановити її місце проживання та роботи. Коли він став запитувати в неї чого вона позичала грошей і для якої цілі, на що вона влаштувала з ним скандал та звернулась з позовною заявою до суду про розірвання шлюбу. По її заяві про розірвання шлюбу вона частково відмовилась від свого позову щодо залишення дітей на її вихованні, бо сама ж виїхала і дітей залишила на його утриманні та вихованні, що підтверджую довідкою сільської ради за № 2986 від 26.09.2014 року. Він глибоко переконаний, що їх діти,- син [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] повинні проживати разом з ним в будинку його батьків, де для дітей створені всі умови для нормального проживання та навчання, що підтверджується комісійним актом обстеження матеріально побутових умов. Відповідачка неодноразово заявляла йому, що вона вивезе дітей до Росії і він таким чином буде позбавлений права на виховання дітей та спілкування з ними. На відміну від відповідача, яка немає постійного місця роботи та проживання, він являється приватним підприємцем та займається оптовою торгівлею сільгосппродуктами, що підтверджує свідоцтвом платника єдиного податку Серія [NUMBER], має постійний заробіток та всі можливості утримувати та виховувати своїх дітей. Про визначення місця перебування дітей та надання з цього питання висновку, він звернувся до відділу опіки та піклування Тячівської райдержадміністрації для обстеження матеріально побутових умов відповідача, по скільки в помешканні її батьків немає таким умов. В цій сім'ї постійно зловживають спиртними напоями, курять, ведуть себе грубо вживаючи нецензурні лайки, тому у відповідності до п.2 ст.161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину(дітей) для проживання з тим із батьків хто немає самостійного доходу, зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, що може зашкодити розвиткові дитини(дітей). Проживання дітей з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дітьми та обов'язку виховувати дітей, піклуватись про них та матеріально їх забезпечувати. Він не має жодного наміру перешкоджати відповідачу в здійснені її прав та обов'язків щодо їх дітей. Тому просить суд визначити місце проживання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] разом з ним за адресою [ADDRESS]. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять суд їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились причини неявки суду не повідомили, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд розгляну справу у їх відсутності на підставі ст. 169ЦПК України. Представник органу опіки та піклування Тячівської РДА Гнатюк Н.В. в судовому засіданні підтримала позов стверджуючи, що у позивача кращі умови для проживання дитини і на відміну від відповідачки він не виїжджає на заробітки, і таким чином може займатись вихованням дитини. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], представника третьої особи Гнатюк Н.В., суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого 04.02.2014 р. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей, син [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 04.02.2014 р. та син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 04.02.2014 р. Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо роз'яснення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у їх вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування Тячівської РДА прийняв рішення залишити дітей на вихованні у батька [PERSON], що стверджується висновком №202 від 24.10.2014 року. Принципом 6 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. В ході розгляду справи встановлено обставини які є підставою розлучення позивачки з дітьми, а саме відсутність належних умов, для проживання та виховання дітей, відсутність постійного місця роботи, виїзд за кордон на сезонні роботи і на цей період залишення дітей на виховання матері у не належних умовах. Разом з цим судом встановлено, що позивач має належні умови для виховання дітей, постійне місце роботи і може забезпечити своїм дітям атмосферу любові і моральної та матеріальної забезпеченості, і це узгоджується з вище наведеним висновком органу опіки і піклування. Крім цього, суд вважає, що визначення місця проживання дітей з батьком не позбавляє матір її права на спілкування з дітьми та на участь у їхньому вихованні, а також обов'язку на їх утриманні. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved