Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 08 вересня 1990 року у виконавчому комітеті Зарізької сільської ради Оржицького району Полтавської області зареєстрував з відповідачкою шлюб, актовий запис № 11. Одруження з відповідачкою не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги та постійних суперечок. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. [PERSON] просить постановити рішення, яким шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 08 вересня 1990 року у виконавчому комітеті Зарізької сільської ради Оржицького району Полтавської області, актовий запис № 11 - розірвати, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, прохав його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не попередила. За наявності згоди позивача, судом проведено заочний розгляд справи за відсутності відповідачки. Заслухавши позивача, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 08 вересня 1990 року у виконавчому комітеті Зарізької сільської ради Оржицького району Полтавської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бартош) Д.В., [INFO], було зареєстровано шлюб, актовий запис № 11. Одруження позивача з відповідачкою виявилося невдалим, сімейні стосунки не склалися, внаслідок чого станом на час розгляду справи сторони спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем існує формально, фактично сімя розпалася та відновити її неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ст. 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком з 6 до 18 років з 01.01.2018 року станом на час розгляду справи становить 1860 гривень. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, враховуючи обставини справи, право позивача на вибір способу сплати аліментів, аліменти слід стягувати з відповідачки на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 930 гривень щомісячно, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що позивачем не доведено підстави для стягнення з відповідача аліментів в більшому розмірі, враховуючи, що матеріали справи не містять жодних даних про отримувані відповідачем доходи. Відповідно ч. 6 ст. 141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки у відповідності з ст. 141 ЦПК України. Так, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути із відповідачки [PERSON] судовий збір на користь держави відповідно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 327,73 грн. (930 грн. х 704,80 грн. / 2000 грн.).

Outcome: partial