Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,09 га, що підтверджується сертифікатом серія ДП №039638 на право на земельну частку (пай) виданого Томаківською районною державною адміністрацією 25.12.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за №467, розташовану на території Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.11.2008 року він звернувся до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, де отримав відмову в оформленні спадкових справ з тієї причини, що не підтверджено факт родинних відносин. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2010 року встановлено факт родинних відносин між ним та його рідною тіткою [PERSON] . Звернувшись до привтаного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2019 року, оскільки племінники не мають права на спадкування, що і спонукало його звернутися до суду з даним позовом. Згодом позивач змінив позов тим, що просить визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) на території Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, зобов`язавши Марганецьку міську раду вирішити питання про виділ йому в натурі на місцевості земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,09 га. У письмовій заяві позивач просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що не заперечує проти позовних вимог. Відповідач [PERSON] у своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що не заперечує проти позовних вимог. Відповідач [PERSON] у своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що не заперечує проти позовних вимог. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у справі, які подали відповідні заяви згідно положення передбаченого ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Матеріалами справи доведено, що [INFO] в с. Новокиївка Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. До складу спадщини увійшло право на земельну частку (пай) площею 5,09 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова, що підтверджується наявністю сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДП №039638 виданого 25.12.1996 року на підставі рішення Томаківської районної державної адміністрації від 09.12.1996 року №641-р. Згідно рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2010 року встановлено факт родинних відносин, що [PERSON] являлася рідною тіткою [PERSON] . Приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Рудий М.Є. письмово повідомив позивача, що завести спадкову справу після смерті [PERSON] неможливо, так як до кола спадкоємців за законом згідно вимог ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР від 18.07.1963 року племінники не входять. Довідка видана виконавчим комітетом Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 30.06.2020 року №266 підтверджує, що позивач проживав і був зареєстрований на день смерті разом зі спадкодавцем [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, враховуючи, що позивач на час відкриття спадщини проживав разов зі спадкодавцем, вважається таким, що прийняв спадщину. За пунктом 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, в тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року N 720/95 ( 720/95 ) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Виходячи з встановлених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач на час набрання чинності положень ЦК України від 16.01.2003 року за правилами книги шостої прийняв спадщину після смерті його тітки [PERSON] , так як проживав на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем. Судові витрати вирішити у порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved