Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] в м. Луганськ внаслідок внутрішньомозкового крововиливу у праву лобно-скроневу частку головного мозку при гіпертонічній хворобі. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що він є сином померлої [PERSON], а встановлення факту смерті останньої необхіднойому для призначення пенсії за втратою годувальника, оскільки органи РАГСу відмовляють заявнику у видачі свідоцтва про смерть, посилаючись на те, що смерть зареєстрована на непідконтрольній Україні території. Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій проти заявлених [PERSON] вимог не заперечував, а справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Вивчивши матерали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Так, судом встановлено, що заявник [PERSON] та померла [INFO] [PERSON] перебували у родинних відносинах, а саме - остання була його матір'ю, відповідно до свідоцтва про народження від 03.02.1996 року серії [NUMBER]. /а.с.4/ Судом встановлено, що [PERSON] є особою, яка переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів розташованих на лінії зіткнення та перемістився з тимчасово окупованої території району проведення антитерористичної операції та проживає в м. Харкові. Факт смерті [PERSON] [INFO] у м. Луганськ підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 04.12.20165 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лугутинського районного управління юстиції. /а.с. 5/ Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно п.13.постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»- заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ із заявою про видачу свідоцтва про смерть [PERSON], однак йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545. /а.с. 2/. Згідно Постанови пленуму ВСУ №5 заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнямина докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає підтвердженим факт смерті [PERSON] [INFO] у м. Луганськ.

Outcome: approved