Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого посилалася на ту обставину, що сторони перебувають у шлюбі з 29.04.2010 року, зареєстрованого Нововоронцовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №09. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як втратили почуття любові та взаємоповаги. Більше року проживають окремо. Подальше сумісне проживання та збереження шлюбу з відповідачем не можливі. Тому, позивач просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, справу розглянути без його участі. У підготовче засідання позивач не зявився. Матеріали справи містять заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не зявилася, надала заяву про визнання позову та просила розгляд справи провести без її участі. Враховуючи визнання позову відповідачем, наявність заяв сторін про розгляд справи без їхньої участі, суд вважає за можливе за результатами підготовчого засідання ухвалити рішення, у відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1\~ст.51 Конституції України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч.2\~ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Так,\~суд встановив,\~що сторони\~перебувають в\~шлюбі,\~який зареєстрований\~29.04.2010\~року Нововоронцовським\~районним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Херсонській області,\~актовий запис\~№09(копія повторного свідоцтва про шлюб серії 1-КГ №140988 від 09.01.2019 року (а.с.6). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (копія повторного свідоцтва про народження серії I-КГ №270493 від 09.01.2019 року (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, а також враховуючи що надії на збереження сімї немає, причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу обґрунтовані, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, зважаючи також на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.105, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved