Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити юридичний факт, що житловий будинок загальною площею 46,10 кв. м., житловою площею 32,0 кв. м. разом з господарськими будівлями та спорудами, який згідно договору купівлі продажу від 28 серпня 2012 року укладеним між [PERSON] та [PERSON], посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1300, який належить на праві власності [PERSON] - розміщений за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник мотивує тим, що 28 серпня 2012 року між [PERSON], [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON] з іншої було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку разом із господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно із інвентаризаційною справою БТІ м. Києва поштова адреса - [ADDRESS] та договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер: [NUMBER] площею 0,0997 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Зазначені договори були посвідчені [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Згодом, вище вказаний будинок було зруйновано, а на його місці заявником було побудовано новий будинок із господарськими спорудами. 23 жовтня 2015 року, заявник звернувся до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про державну реєстрацію права власності на вказаний новостворений об'єкт нерухомого майна. Рішенням № 26027724 від 11 листопада 2015 року у державній реєстрації прав було відмовлено, так як подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, оскільки згідно поданої заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, технічного паспорту від 12.08.2015 року, право заявлене на об'єкт нерухомого майна за адресою [ADDRESS], а згідно договору купівлі продажу від 28.08.2012 року об'єкт нерухомого майна знаходиться за адресою [ADDRESS]. Що не дає змоги однозначно тлумачити зміст поданих документів. Таким чином, у зв'язку із допущенням помилки при укладанні договору-купівлі продажу у адресі, за якою знаходиться житловий будинок із господарськими спорудами, створює заявнику перешкоди в реєстрації права власності. Оскільки адреса місцезнаходження нерухомого майна, що являвся предметом договором купівлі-продажу житлового будинку від 28 серпня 2012 року є фактом, від якого залежить виникнення майнових прав у заявника, а законом не визначено іншого порядку його встановлення, останній змушений звертатись до суду із заявою про встановлення юридичного факту. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак від його представника [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримує в повному обсязі та просить провести судовий розгляд справи у його відсутність. Заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала свої письмові пояснення по вказаній заяві, яке містить клопотання про розгляд заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення у її відсутність. (а.с. 49-50). Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, серед іншого, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч. 1 ст. 64 Цивільного процесуального кодексу України). Як убачається з матеріалів справи, 28 серпня 2012 року між [PERSON], [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON] з іншої, укладено договір купівлі-продажу житлового будинку разом із господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 6) Також, 28 серпня 2012 року між [PERSON], [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON] з іншої, укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер: [NUMBER] площею 0,0997 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка продається разом із житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані на цій земельній ділянці. (а.с. 7) Зазначені договори були посвідчені [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 11.11.2015 року № 26027724, державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] вирішено відмовити у державній реєстрації прав власності на спірний житловий будинок, оскільки згідно поданої заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, технічного паспорту від 12.08.2015 року, право заявлене на об'єкт нерухомого майна за адресою [ADDRESS], а згідно договору купівлі продажу від 28.08.2012 року об'єкт нерухомого майна знаходиться за адресою [ADDRESS], а тому подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. (а.с. 9) Відповідно до листа Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.08.2012 року № 2-15/26-С-2504 встановлено, що відповідно до паспортних даних [PERSON] зареєстрована 14.06.61 року за адресою фактичного проживання на [ADDRESS], чим чітко підтверджено поштову адресу проживання. При оформленні 25.12.1992 року договору дарування 2/5 частин будинку державним нотаріусом Тринадцятої Київської державної нотаріальної контори у тексті договору була допущена технічна помилка у частині адреси знаходження об'єкта дарування, а саме зазначено: на [ADDRESS]. Дана помилка виправлена державним нотаріусом у процесі оформлення договору, про що зроблено запис на самому договорі : «Закреслено: Новоросійській - не читати», тобто у договорі дарування чітко зазначена адреса дарованого майна : [ADDRESS]. Цей факт підтверджено при внесені до реєстру БТІ 15.01.93 року майнових прав [PERSON] на 2/5 частини житлового будинку на [ADDRESS] відповідно до договору дарування. Крім цього, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель на [ADDRESS] була оформлена земельна ділянка у спільну приватну власність за місцем знаходження майна на [ADDRESS]. Враховуючи викладене, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація підтверджує, що житловий будинок, має поштову адресу : [ADDRESS] у Дніпровському районі М.Києва. (а.с. 10) В пунктах 4 Декларації про готовність до експлуатації об'єкта від 23 грудня 2014 року та від 31.08.2015 р., поштова/будівельна адреса спірного майна, житлового будинку та господарських будівель зазначено: [ADDRESS]. (а.с. 11-12, 13-14) Крім того, згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок вказано адресу спірного майна - [ADDRESS]. (а.с. 15-20) Згідно із інвентаризаційною справою БТІ м. Києва поштова адреса - [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. А отже, як достовірно встановлено судом при розгляді справи, у зв'язку з наявністю помилки у договорі купівлі-продажу житлового будинку від 28 серпня 2012 року у зазначеній адресі об'єкту спірного нерухомого майна, суд приходить до висновку, що заява [PERSON], заінтересована особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ч. ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Відповідно до ч. 5. ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України заявник та заінтересовані особи у справах окремого провадження мають права і обов'язки сторін, за винятками, встановленими у розділі IV цього Кодексу. Заявник звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення просив також стягнути із заінтересованої особи понесені заявником судові витрати при розгляді справи. Разом з тим, суд вважає дані вимоги заявника такими що не підлягають задоволенню, оскільки нормами Закону України «Про судовий збір» та нормами Цивільного процесуального кодексу України не передбачений порядок стягнення судових витрат із зацікавлених осіб. Враховуючи викладене та

Outcome: partial