Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Вимоги заяви обгрунтовує тим, що він є наймачем вказаної чотирикімнатної квартири згідно ордеру № Г222455 від 18.01.1974 року в якій фактично і проживає разом із своєю дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON], коли його син відповідач [PERSON] в цій квартирі лише зареєстрований, з 1991 року в ній не проживає, комунальні послуги не сплачує, кореспонденцію не отримує, особистих речей не зберігає, квартирою не цікавиться. Оскільки комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб, а такі платежі надзвичайно зрозли в своїй вартості, фактично їх сплачує він із дружиною, які є пенсіонерами, тому вони вимущені звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Треті особи [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні також позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання разу не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, щоквартира [ADDRESS] не приватизована, згідно ордеру на житлове приміщення за № Г222455 від 18.01.1974 року виданого Виконавчим комітетом Київської міської ради була надана [PERSON] на сім»ю із п»яти осіб, а саме: [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка), [PERSON] (син) (а.с. 5). Із довідки форми № 3 Комунального концерну «Центр Комунального Сервісу» від 13.04.2016 року за № 02/05/3-855 вбачається, що у спірній квартирі [ADDRESS] наразі зареєстровані: позивач [PERSON] з 28.06.1974 року (наймач), третя особа [PERSON] з 28.06.1974 року (дружина наймача), відповідач [PERSON] з 05.10.1993 року (син наймача), третя особа [PERSON] з 29.06.1983 року (дочка наймача) (а.с. 4). В підтвердження своїх позовних вимог позивач просив допитати в якості свідка сусідку по квартирі. Так, свідок [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] та відповідно є сусідкою сторін, суду пояснила, що за вище вказаною адресою її сім»я проживає з 1974 року, сім»ю позивача вона знає дуже давно, оскільки її батьки товаришували із сім»єю позивача, вона сама дружила із його дочкою [PERSON]. Суду пояснила і те, що син позивача [PERSON] після служби в армії приїхав до своїх батьків, а потім знову поїхав до Російської Федерації в м.Владивосток, де одружився, завів дітей та як їй відомо проживає і до тепер. Знає також, що лише один раз, близько десяти років тому назад [PERSON] приїздив до позивача у гості, після чого повернувся в Росію та більше не повертався. Знає, що квартирою [ADDRESS] користується, в ній проживають та за неї сплачує тільки [PERSON], його дружина [PERSON] та їх дочка [PERSON], а [PERSON] ні. Отже, з огляду на вказані свідчення, встановлено, що [PERSON] у спірній квартирі добровільно не проживає, нею не цікавиться, зажитлово-комунальні послуги не сплачує. Крім того, про непроживання в спірній квартирі зазначено і в АКТі ЖЕД № 6 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» від 25.03.2016 року, що також оцінюється судом відповідним чином (а.с. 6). Зважує суд також і на інші надані суду письмові докази, зокрема на нотаріально посвідчене нотаріусом Російської Федерації погодження [PERSON] на приватизацію квартири [ADDRESS] без його участі, та відмову останнього на участь у такій приватизації (а.с. 10), на нотаріально посвідчену нотаріусом Російської Федерації довіреність надану [PERSON] своєму батьку [PERSON] щодо представництва [PERSON] його інтересів по всіх питаннях пов»язаних із зняттям його [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР особа втрачає право на користування житловим приміщенням у випадку своєї відсутності в даному приміщенні понад шість місяців без поважних причин. Оскільки, зібраними у справі доказами у своїй сукупності підтверджується факт відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання понад шість місяців без поважних причин, тому позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved