Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 01 листопада 2010 року він позичив відповідачці 97790 (дев»яносто сім тисяч сімсот дев»яносто) грн., які остання зобов'язалася повернути в повному обсязі до кінця листопада 2010 року. Договір був укладений в письменній формі, [PERSON] власноручно склала розписку, яка посвідчує передання їй [PERSON] відповідної грошової суми, яку відповідачка забов»язалась повернути до кінця листопада 2010 року, заставою у розписці є квартира [PERSON]. Між тим, в порушення умов договору позики та ст. 1049 ЦК України відповідачка суму позики у встановлений термін позивачу не повернула, не повернуті гроші позивачеві і до теперішнього часу. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідачки 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, за його розрахунком ця сума складає 8801 грн. Просив суд стягнути з відповідачки суму боргу по договору позики у розмірі 97790 грн., 3 % річних з простроченої суми за період прострочення в розмірі 8801 грн., всього 106591 та судові витрати. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та у встановленому законом порядку, а саме відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України. Суд, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності відповідача. Проти такого вирішення справи позивач не заперечував. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. Зі ст. 1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до договору позики від 01.11.2010 року, оформленого розпискою, укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання отримала в борг готівкою 97790 (дев»яносто сім тисяч сімсот дев»яносто) грн. і зобов'язалась повернути борг у повному обсязі у строк до кінця листопада 2010 року. (а.с. 5). У судовому засіданні достовірно встановлено, що до теперішнього часу сума боргу позивачу не повернута. Таким чином суд вважає, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання і на користь позивача підлягає стягненню сума боргу у розмірі 97790 грн. Період прострочення сплати суми боргу починається з 01.12.2010 року. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно з вимогами ч.1ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином суд вважає, що позивач має право на три процента річних від простроченої суми боргу, оскільки інший розмір процентів не був встановлений сторонами і при цьому сума трьох процентів річних буде складати 8801 грн., тобто в межах заявлених [PERSON] позовних вимог. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1065,91 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved