Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позов мотивовано тим, що 19 червня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів. На підтвердження укладення зазначеного договору відповідачем було надано позивачу розписку, відповідно до якої [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 5 000 євро. Зазначену суму відповідач зобов`язався повернути не пізніше 15 серпня 2017 року. Однак, до зазначеної дати відповідачем не було виконано зобов`язання щодо повернення суми позики. Після прострочення строку виконання зобов`язання позивач намагався зв`язатись із відповідачем, але останній на телефонні дзвінки не відповідає, за місцем свого постійного проживання відсутній. Відповідно до офіційного сайту Національного банку України, на 24 липня 2020 року встановлюється офіційний курс гривні до євро на рівні 32,23 грн. Таким чином, сума невиконаного грошового зобов`язання складає 161 150 грн. 00 коп. Відповідачем не виконано зобов`язання щодо повернення грошових коштів, чим порушено права позивача. З огляду на вищевикладене, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 серпня 2020 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як було встановлено судом, що 19 червня 2017 року між сторонами було укладено договір позики, у відповідності до умов якого, [PERSON] отримав від [PERSON] грошову суму в розмірі 5 000 євро, яку зобов`язався повернути не пізніше 15 серпня 2017 року. На підтвердження укладення вищезазначеного договору позики та його умов відповідачем [PERSON] 19 червня 2017 року було надано власноручно написану розписку (а.с. 11). На момент розгляду цивільної справи борг за договором позики від 19 червня 2017 року становить 5 000 євро, що станом на 24 липня 2020 року відповідно до офіційного сайту Національного банку України еквівалентно 161 150 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи наведене вище, позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу. Відповідач, як позичальник, в порушення взятих на себе зобов`язань, позику 5 000 євро, що станом на 24 липня 2020 року еквівалентно 161 150 грн. 00 коп., за договорами позики від 19 червня 2017 року, не повертає, тому, зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 611 грн. 50 коп. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved