Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Поділляторф» про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 217583 гривні 73 копійки, вказавши, що 30.05.2013 року його прийнято на роботу на посаду в.о. Директору Державне підприємство Поділляторф. 30.04.2015 року він звільнився з роботи на підставі статті 36 п.1 КЗпП України. В день звільнення з роботи йому не виплачено заробітну плату за період з 30.05.2013 року по 30.04.2015 роки в сумі 91018 гривень 29 копійок, внаслідок відсутності грошових коштів. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація згідно з частиною першою статті 117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середні заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На день предявлення позову до суду сума середнього заробітку, який відповідач зобовязаний сплатити на його користь за час затримки розрахунку складає 126565,44 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. З пояснення позивача та матеріалів справи судом встановлено, що згідно наказу №72-к/п від 30 травня 2013 року [PERSON] призначено на посаду виконуючого обовязки директора Державного підприємства «Поділляторф» з 31 травня 2013 року. Наказом №8 від 30 квітня 2015 року [PERSON] звільнено з роботи. В день звільнення з роботи позивачу не виплачено заробітну плату за період з 30.05.2013 року по 30.04.2015 роки в сумі 91018 гривень 29 копійок, що підтверджується довідкою від 30.04.2015 року. Доказів тому, що вказані кошти виплачені [PERSON] до суду не надано. Згідно вимог ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Визначаючи розмір виплат за час затримки виплати заробітної плати , суд керується вимогами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100., відповідно до якого обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Компенсацію за час затримки розрахунку при звільненні позивача за період з 01.05.2015 року по 01.09.2016 року за 335 робочих днів становить 188156 гривень 10 копійки (4911,02+18678,65):42 =561,66 грнх335дн). Враховуючи вищевикладене, а також, що позивач просить стягнути компенсацію за час затримки розрахунку за період з 01.05.2015 року по 01.09.2016 року в розмірі 126565,44 грн., суд вважає, що з Державного підприємства «Поділляторф» на користь [PERSON] підлягає стягненню 91018 гривень 29 копійок заборгованості по заробітній платі та 126565 гривні 44 копійки компенсації за час затримки розрахунку, а всього 217583 гривні 73 копійки з урахуванням обовязкових платежів.

Outcome: approved