Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Веселівської сільської ради Бобринецького району про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, обгрунтовуючи його тим, що 27 грудня 2014 року помер його батько [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 9,59 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що належить спадкодавцеві на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №002847, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №5-106 ч, виданого 12.10.2001 року Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградської області. Згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2016 року позивачу визначено додатковий строк у два місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Позивач звернувся до Бобринецької державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, але нотаріус відмовив у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, тому просить в судовому порядку визнати за ним право власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.76). Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно заяви від 20.07.2017 року просив розглянути справу без його участі, з позовними вимогами згоден (а.с.35). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя на праві власності належала земельна ділянка, площею 9,59 га, розташована на території Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, що підтверджується листом Відділу Держгеокадастру у Бобринецькому районі від 22.04.2016 року та листом Відділу у Бобринецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 26.07.2017 року, в яких зазначено, що на імя [PERSON] було виготовлено та видано державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-КР №002847, зареєстрований за №5-106 ч від 12.10.2001 року на загальну площу 9,59 га, яка розташована на території Веселівської сільської ради Бобринецького району. Надати копію архівного примірника державного акту відділ не в змозі, оскільки архівні примірники державних актів на право приватної власності на землю на території Веселівської сільської ради у відділі відсутні у звязку з пожежею у адмін. будинку Веселівської сільської ради Бобринецького району в 2001 році (а.с.10, 47). Про втрату правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку було зроблено оголошення в газеті «Честь хлібороба» віл 29.10.2016 року (а.с. 69). 27 грудня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії DC-IV 1404556, виданого 16 лютого 2016 року (а.с.77,78). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 9,59 га, яка розташована на території Веселівської сільської ради Бобринецького району. З копії свідоцтва про народження серії ХІ-БМ №387155, виданого 24.01.1990 року встановлено, що позивач є сином [PERSON] (а.с.64). За змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч.2 ст.1268 цього Кодексу не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. За змістом ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2016 року, яке набарало законної сили 18 жовтня 2016 року, позов [PERSON] до Веселівської сільської ради Бобринецького району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено повністю. Визначено [PERSON] додатковий строк у два місяці з дня вступу рішення в законну силу, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 27 грудня 2014 року (а.с.11). Спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлого 27 грудня 2014 року, прийняв позивач [PERSON] шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами заведеної спадкової справи №170-2016 до майна померлого 27 грудня 2014 року [PERSON] (а.с.57-74). Інші особи з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, заповіти від його імені не посвідчувались. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, з вищевикладеного вбачається, що [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], померлого 27 грудня 2014 року, однак позбавлений можливості оформити своє право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку у звязку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку. З вказаних підстав державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що винесено постанову від 4 травня 2017 року (а.с.72). Відповідно ст.ст.391-392 ЦК України, захист цивільних прав здійснюється у встановленому порядку судом шляхом визнання цих прав. Із змісту зазначеної норми матеріального права вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з роз'ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного та оскільки позивач фактично прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] за законом, але з тих причин, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку оригінал державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №002847 втрачений, що позбавляє позивача можливості оформити своє спадкове право у встановленому законодавством порядку і державним нотаріусом з цих причин відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, тому суд вважає можливим позов про визнання права власності земельну ділянку у порядку спадкування задовольнити повністю. Про стягнення з відповідача судових витрат у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України позивач в позовній заяві вимогу не предявляв та в судовому засіданні не наполягав, в звязку з чим судові витрати підлягають залишенню по фактично понесених позивачем. З огляду на перераховані обставини,

Outcome: approved