Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Златопільської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку яка розташована на території Златопільської (Свердловської) сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Вказує, що 10.08.2004 року за життя мати зробила заповіт у Свердловській сільській раді Бобринецького району, але коли він звернувся до державної нотаріальної контори Бобринецького району то отримав відмову від видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки пропустив шестимісячний строк встановлений для прийняття спадщини. Вважав, що спадщину після смерті матері прийняв фактично так як мав у своєму розпорядження всі правовстановлюючі документи після смерті спадкодавця та вважав, що може в будь-який час звернутися до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, крім того в шестимісячний строк він не звертався до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини, що свідчить про його намір успадковувати майно. Враховуючи вищевикладене [PERSON] змушений був звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та надав пояснення як свідок у порядку ст.62 ЦПК України про те, що пропустив шестимісячний строк на звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], оскільки не знав про існування земельної ділянки та заповіту на його користь, та про який дізнався лише у березні 2017 року від голови Свердловської сільської ради. Також зазначив, що мати померла в Самарській області в Росії [INFO], про що йому повідомив брат в той же день в телефонній розмові. Представник відповідача - Златопільської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області в судове засідання не з»явився про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, від представника відповідача до суду надійшла заява в якій просить суд розглянути справу за відсутності відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши докази у їх сукупності суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.09.2015 року та свідоцтвом про народження позивача [NUMBER] (а.с.6-7). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 5,12 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Златопільської ( Свердловської) сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, та яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 19-313-ч, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER] (а.с.8), Вказану земельну ділянку [PERSON] заповідала позивачу, що підтверджується заповітом, посвідченим 10.08.2004 року секретарем виконавчого комітету Свердловської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.9). З письмового повідомлення завідувача Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області № 316/01-16 від 03.05.2017 року, встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO], не заводилась(а.с. 28). В позовній заяві та в судовому засіданні позивач, вказав, що звернувся до державної нотаріальної контори Бобринецького району Кіровоградської області з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримав відмову, при цьому позивач не надав до суду постанови нотаріуса про відмову у видачі вказаного свідоцтва. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи зі змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України є переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу чи про існування заповіти, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Таку правову позицію викладено в Постанові ВСУ у справі № 6-85цс12, яка, у відповідності до ст.360-7 ЦПК України, є обов»язковою для суду. Однак позивачем [PERSON] суду не доведено існування перешкод для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері та не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини в період з моменту відкриття спадщини, а юридична необізнаність позивача та відсутність інформації про наявність заповіту на його користь не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку визначеного ст.1270 ЦК України. Оскільки доводи позивача не ґрунтуються на безспірних доказах та нормах чинного законодавства, тому суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed