Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та Воловецького РС ГУДМС про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно з договором купівлі-продажу та витягу з Державного реєстру права власності на нерухоме майно від 14.06.2005 року позивач є власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрований, але фактично не проживає з березня 2014 року колишній зять [PERSON], який добровільно подати заяву про зняття з реєстраційного обліку не бажає. Наявність реєстрації [PERSON] перешкоджає позивачу, як власнику будинку вільно розпоряджатись своїм майном, тому згідно позовних вимог просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, але подав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, але 23.04.2015 року до суду надійшла його заява про розгляд справи без його участі. Щодо позовних вимог не заперечує. Представик Воловецького РС ГУ ДМС на розгляд справи не з'явився, причини його неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.06.2005 року, виданого Воловецьким ДВПТІ. Як підтверджено довідкою виконавчого комітету Воловецької селищної ради №1127 від 23.04.2015 року в даному будинку [ADDRESS] зареєстрований колишній зять [PERSON], який фактично не проживає там з березня 2014 року (а.с.12). Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, крім іншого, і на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене суд вважає, що наявність реєстрації [PERSON] в будинку [ADDRESS], який належить позивачу, порушує його право вільно володіти, користуватися і розпоряджатися належною йому власністю, тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved