Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], по якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2011 р. на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO] з розміру 1/4 частини всіх видів заробітку до 200 грн. щомісячно в твердій грошовій сумі, враховуючи його матеріальний стан. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2011р. з [PERSON], на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку починаючи з 10.06.2011 року і до повноліття доньки [INFO]. На сьогоднішній день матеріальний та сімейний стан позивача змінився, він має іншу сім»ю так, як 20.10.2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від шлюбних відносин має сина [PERSON] [INFO]. Син та дружина знаходяться на його утриманні, позивач не має постійної роботи та сталого заробітку. За вказаних обставин просить змінити розмір аліментів, що стягуються з ? частини всіх видів його доходу (заробітку) на тверду грошову суму у розмірі 200 грн. щомісячно. Відповідач позов не визнала. Подала зустрічну позовну заяву до [PERSON], по якій просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку від суми несплачених аліментів за весь період в розмірі 94498,77 грн. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2011 року з [PERSON], на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 10.06.2011 року і до досягнення донькою повноліття - [INFO]. Однак внаслідок ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо повної участі в утриманні спільної дитини, здійснення оплат аліментів не в повному обсязі, відкритого ігнорування вимог рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2011 року, відповідач створив значну суму заборгованості на утримання спільної дитини, яка відповідно довідки №29214 від 23.06.2014 року станом на 19.03.2014 року становить 10540,41 грн., крім того, відповідно до розрахунку заборгованості №838 від 10.02.2015 року за період березень - грудень 2014 року станом на 01.01.2015 року становить 26006,11 грн., але із обумовленням про відсутність підтверджень сплати аліментів за вказаний період. Внаслідок протиправних дій [PERSON], систематичного ухилення від оплати в повному обсязі аліментів, не вжиття заходів щодо погашення існуючої заборгованості по оплаті аліментів, сума боргу по оплаті аліментів станом на 01.01.2015 року відповідно зведеного розрахунку становить 11215,29 грн. Позивач фактично виховує та матеріально забезпечує утримання дитини сама, тому змушена звернутись до суду із даним позовом, оскільки інакше примусити батька до виконання батьківських обов'язків практично жоден виконавець не може. Відповідно до вимог ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення починаючи з 10.06.2011 року, але враховуючи час на добровільне виконання батьківських обов'язків, розрахунок пені позивачем проведено з 10.11.2011 року (час на набрання чинності рішенням Кіровського районного суду М.Кіровограда від 13.10.2011 року) по 10.01.2015 року (час на добровільне виконання оплати аліментів та боргу по аліментам станом на 01.01.2015 року). Сума пені за період з 10.11.2011 року по 10.01.2015 року становить 94498,77 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити, заперечив проти задоволення вимог зустрічного позову. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги зустрічної позовної заяви підтримав у повному обсязі, заперечив проти задоволення позовних вимог. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів підлягає частковому задоволенню, зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за несплату аліментів підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.10.2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16.02.2008 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №61 /а.с. 5/. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2011 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітної плати та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2011 року, щомісячно, і продовжуючи до повноліття [PERSON], [INFO] /а.с.4/. 02.12.2011 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ Білоус В.В. було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду /а.с. 59/. 19.03.2014 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ Андрієнко А.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, так як боржник проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки про розмір заборгованості Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ №29214 від 23.06.2014 року, заборгованість позивача по аліментам станом на 19.03.2014 року становить 10540, 41 грн. /а.с. 12/. 28.05.2014 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Петрівського РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення аліментів з позивача на користь [PERSON]. Як вбачається з довідки відділу ДВС Петрівського РУЮ №838 від 10.02.2015 року, заборгованість по аліментам станом на 01.10.2015 року складає 26006,11 грн. /а.с. 36/. Згідно листа ВДВС Петрівського РУЮ №1925 від 02.04.2015 року, у зв»язку з перерахунком, сума заборгованості по аліментам станом на 01.01.2015 року складає 11963,83 грн. На даний час сімейний стан позивача змінився. 20 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2560, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу: [PERSON], дружини: [PERSON] /а.с. 13/. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області 28.02.2013, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 13 /а.с. 8/. Відповідно до довідки Чечелівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №160 від 20.02.2015 року, [PERSON] проживає по [ADDRESS]. Склад сім»ї 7 осіб: [PERSON], [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON], невістка [PERSON], онука [PERSON] та онук [PERSON]. Дружина позивача та син знаходяться на його утриманні /а.с. 35/. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Чечеліївської сільської ради, Петрівського району, Кіровоградської області 21.05.2015 року. Як вбачається з копії трудової книжки позивача [NUMBER], він 05.12.2011 року звільнений з посади електромеханіка ТОВ «Кондитерська фабрика «Східні ласощі» за власним бажанням /а.с. 10/. Як вбачається з довідки про доходи [PERSON], він працює сторожем у ТОВ «Чечеліївське» та загальна сума доходу за період з 22.10.2014 року по 28.02.2015 року, за винятком аліментів склала 8444,79 грн. /а.с. 55/. На підставі ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до абз. 1 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вказані факти відповідають правовідносинам сторін, що регулюються сімейним законодавством і дають підстави для часткового задоволення позову та зменшення розміру аліментів до розміру 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки позивач працює, має стабільне джерело доходу, тому стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є безпідставним. Зустрічні позовні вимоги щодо стягнення неустойки (пені) у зв»язку з несплатою аліментів в розмірі 94498,77 грн. підлягаю задоволенню частково з наступних підстав. При визначенні розміру неустойки в сумі 94498,77 грн., позивач всупереч положенням ч.1 ст.196 СК України не вірно здійснила розрахунок пені, тому суд здійснив її перерахунок згідно наданого державним виконавцем оновленого розрахунку. Як вбачається з розрахунків заборгованості, згідно листа Кіровського ВДВС Кіровського МУЮ від 11.03.2015 року державним виконавцем на підставі чеків, наданих боржником перераховано заборгованість станом на 19.03.2014 року, яка склала 11449, 45 грн. У постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 року у справі №6-81цс13 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що оскільки зобов»язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з»ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов»язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов»язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена правова позиція Верховного Суду України згідно ст.360-7 ЦПК України є обов»язковою для судів. З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ст.196 СК України позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з жовтня 2011 року по грудень 2014 року включно, яка становить 60 562,79 грн. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми прострочених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Оскільки [PERSON] є працездатним, відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, заборгованість не погашається ним до цього часу, обставини, на які посилався, заперечуючи проти позову, не можна визнати достатніми для висновку про наявність правових підстав для звільнення його як платника аліментів від передбаченої ст. 196 СК відповідальності. За вказаного, суд вважає можливим відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України зменшити суму пені до 1500 грн. Згідно ст.88 ЦПК України, в дохід держави підлягає до стягнення з [PERSON] судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial