Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 25.09.2006 року померла його тітка [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну частку (пай) площею 4,95 гектара на території Луценківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При зверненні до державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини та в звязку з тим, що неможливо встановити ступінь споріднення між спадкоємцем та спадкодавцем. Тому позивач був змушений звернуться до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на земельну ділянку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що [PERSON] являється його рідною тіткою, він доглядав її до смерті, вважав, що це його обовязок, а не заради спадщини та приймав участь у її похованні. Відповідач - представник Жабківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному обсязі та просить справу слухати без участі представника. Третя особа - нотаріус Першої Лохвицької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася просить справу слухати без її участі. Заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши та давши оцінку доказам по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як вбачається з матеріалів справи, 25.09.2006 року померла тітка позивача [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть № 12 від 27.09.2006 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну частку (пай) площею 4,95 гектара на території Луценківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ПЛ № 217685, виданого 11 серпня 2004 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 364. Після смерті 25.09.2006 року [PERSON] спадкова справа не заведена, що підтверджується поясненнями Державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори № 1710/01-16 від 20.12.2017 року. Після того, як позивачу стало відомо про наявність спадкового майна померлої [PERSON] і про відсутність інших спадкоємців - 25.10.2017 року він звернувся до Державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на вищевказану спадкову земельну ділянку, але позивачу було відмовлено в звязку із тим, що ним пропущено строк необхідний для прийняття спадщини та документально неможливо встановити факт його родинних відносин із спадкодавцем. Відповідно до п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини. Як видно з матеріалів справи, позивач надав суду докази щодо поважності причин пропуску шестимісячного строку оскільки тільки в цьому році серед речей тітки, які збереглися, він знайшов Державний акт на право власності на землю. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім цього, на даний час не збереглося ряд документів (свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження), якими можна підтвердити той факт, що позивача батько та [PERSON] були рідними братом та сестрою і таким чином, [PERSON] є рідною тіткою позивача. Встановлення факту родинних відносин позивача з померлою [PERSON] потрібно позивачу для належного оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] Так згідно пояснень у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], убачається, що померла [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою, ці обставини їм відомі з тих причин, що вони є мешканцями одного села, також працювали разом з [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] дійсно являється померлій [PERSON] племінником. Позивач часто навідувався до [PERSON], в них були добрі стосунки. Коли 25.09.2006 року [PERSON] померла, позивач [PERSON] ховав її за свої кошти. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів наданих свідками, тому що це має юридичне значення для позивача [PERSON], так як для оформлення спадкових прав потрібно встановити факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved