Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що проживав з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 січня 2012 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не бере участі у її вихованні. Дитина проживає разом з батьком і знаходиться на його повному утриманні. Посилаючись на вказане, посить стягнути з відповідачки на його користь на утримання сина 1/4 доходу відповідачки, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача надав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка, належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду, повторно в судове засідання не з'явилася, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомила. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надійшло. Відзив на позовну заяву до суду не надала. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Згідно копії рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 січня 2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-10) Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. ( а.с. 11) Харкатеристикою та довідкою, наданими Спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 277 з поглибленим вивченням англійської мови Деснянського району м.Києва, підтерджується, що [PERSON] самостійно виховує сина [PERSON], постійно цікавиться його успіхами та поведінкою, відвідує батьківські збори; матір дитини в школі жодного разу не бачили та не спілкувались з нею, участі у вихованні сина вона не приймає. (а. с. 15-16) Актом обстеження житлово-побутових умов від 22.05.2018 підтверджується, що дитина проживає разом з батьком в квартирі [ADDRESS], яку позивач винаймає згідно договору оренди від 01.09.2017. (а.с. 12-14, 17) Судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо виконання відповідачем обов'язку утримання малолітньої дитини. У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням викладеного, зважаючи, що відповідач доказів на спростування позовних вимог не надала, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved