Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання в розмірі по 1/5 частині зі всіх видів заробітку (доходу) відповідачів щомісяця. Позовні вимоги мотивував тим, що він є пенсіонером, на час звернення до суду з позовом йому виповнилося 72 роки, він є непрацездатним, постійно хворіє та потребує матеріальної допомоги, оскільки пенсія у розмірі 1435,00 грн. є його єдиним доходом. Коштів з пенсії не вистачає на купівлю ліків, одягу, сплату комунальних платежів на житло та на повноцінну їжу. Позивач зазначає, що відповідачі є його синами і матеріальної допомоги у добровільному порядку не надають. В судове засідання позивач не з`явився, від його представника надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Виклик відповідачів було здійснено відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є пенсіонером за віком, розмір його пенсії становить 1435 грн. Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного 06.09.2018 року встановлено, що [PERSON] проживає в с.Петрівка. Власного житла не має, потребує стороннього догляду. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані, утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому відповідає обов`язок повнолітніх дітей, виникає саме у батьків, тобто осіб, які записані в актовому записі про народження дитини. Позивач просить стягнути з відповідачів аліменти на його утримання, як на їх непрацездатного батька, однак жодних доказів на підтвердження свого батьківства відносно відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] позивачем не надано. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований, та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed