Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Солотвинської селищної ради, [PERSON] про визнання заповіту не дійсним, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], що постійно проживав по [ADDRESS], а мати [PERSON], померла [INFO] Факт шлюбу батьків позивача, стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER]. Той факт, що померлий [PERSON] був його батьком стверджується свідоцтвом про народження позивача [NUMBER]. Після смерті його батька залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS], що належав його батькам на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.1977р., посвідченого нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі №1775. Після смерті [PERSON] він, як син померлого, є спадкоємцем за законом першої черги у відповідності до вимог ч.1 ст. 529 ЦК України 1963р., норми якого були чинними на момент відкриття спадщини, та вимог ст.1261 чинного ЦК України 2003р. Крім цього, відповідно до заповіту від імені [PERSON] від 19.08.1997р., посвідченого секретарем виконкому Солотвинської селищної ради, зареєстрованого в реєстрі №130, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповів сину, тобто йому. У вересні 2012 року він звернувся до Тячівської державної нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно після смерті батька - [PERSON] У процесі зібрання необхідних для цього документів позивачу стало відомо про наявність заповіту від імені його батька - [PERSON] на користь відповідача [PERSON], який є його сином. А саме, у відповідності до заповіту від 09.01.2001р., посвідченого секретарем виконкому Солотвинської селищної ради, зареєстрованого в реєстрі №3, на випадок своєї смерті [PERSON] все своє майно заповів відповідачу [PERSON]. Вважає, що заповіт від імені [PERSON], складений 09.01.2001 р., посвідчений секретарем виконкому Солотвинської селищної ради, зареєстрований в реєстрі №3, вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, а тому такий підлягає визнанню недійсним, виходячи з наступних підстав: У відповідності до вимог ст. 541 ЦК України в редакції 1963р., норми якого діяли на момент складання заповіту, заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. У відповідності до вимог ч1,2 ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Як вбачається з вимог ч.2 ст.37 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993р. №3425-ХІІ, з наступними змінами та ч.2 п.1 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів», затвердженої наказом МЮ України від 25.08.1994р. №22/5, з наступними змінами, у населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів місцевих рад вчиняють, зокрема, такі нотаріальні дії як посвідчення заповітів. Виходячи з візуального огляду почерку та підпису від імені [PERSON] на заповіті від 09.01.2001 р., візуального порівняння почерку та підпису від імені [PERSON] на вказаному заповіту з іншими наявними зразками його почерку і підпису, та особистої обізнаності позивача з його почерком та підписом, позивачем зроблено висновок про те, що такий заповіт не підписувався особисто заповідачем [PERSON], а іншою особою. Станом на день вчинення заповіту від 09.01.2001 р. [PERSON] через похилий вік та тяжку хворобу не володів такими чіткими почерком та підписом, як зазначені у заповіті, та крім цього, не підписувався латинським літерами. Відомості про те, що заповіт підписувався іншою особою у тексті заповіту відсутні. Згідно ч.2 ст.41 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями. Відповідно до п. 8 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів», затвердженої наказом МЮ України від 25.08.1994р. №22/5, з наступними змінами, нотаріальні дії вчиняються в приміщенні виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням виконавчого комітету, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії (на дому, в лікарні, на підприємстві, установі, організації та ін.) із зазначенням адреси, а також причини цього. Станом на дату, вказану у заповіті, тобто та 09 січня 2001 року заповідач [PERSON] знаходився у тяжкому стані здоров'я, постійно лікувався на дому. Заповіт від 09.01.2001 року від імені [PERSON] не містить відомостей про те, що він вчинявся по місцю проживання у зв'язку з хворобою заповідача, у тексті заповіту не зазначено місця його вчинення. Згідно ч.1 ст.56 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, а також забезпечують державну реєстрацію заповітів у Спадковому реєстрі відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Згідно п.33«Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів», затвердженої наказом МЮ України від 25.08.1994р. №22/5, посадова особа виконавчого комітету посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог Цивільного кодексу і особисто подані ними посадовій особі виконавчого комітету. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. У відповідності до абз. 2 п.15 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів», затвердженої наказом МЮ України від 25.08.1994р. №22/5, нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених правил, є недійсними. Таким чином вважає, що оскаржуваний заповіт вчинений та посвідчений з порушенням встановлених законодавством порядку та правил вчинення такого документу. Наявністю заповіту, вчиненого та посвідченого всупереч вимогам законодавства, порушується право позивача на спадкування після смерті [PERSON] як його спадкоємця за заповітом та спадкоємця за законом першої черги. Тому просить суд визнати недійсним заповіт від імені [PERSON], складений 09.01.2001 року, посвідчений секретарем виконкому Солотвинської селищної ради Тячівського району, Закарпатської області, зареєстрований в реєстрі № 3. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача Солотвинської селищної ради Чербаник Д.В в судовому засіданні проти позову заперечив пояснюючи, що оскаржуваний заповіт відповідає вимогам закону, а тому в позові просить відмовити.. Представники [PERSON] та [PERSON] відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що оскаржуваний заповіт посвідчений секретарем Солотвинської сілької ради [PERSON], а зазначене в оскаржуваному заповіті прізвище секретаря [PERSON] є помилкою, яка не впливає на волевиявлення заповідача [PERSON], оскілки останній особисто підписав заповіт від 09.01.2001 р. Тому просять в задоволенні позову відмовити,. Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що мати позивача [PERSON], померла [INFO], що стверджується актовим записом про смерть №75 від 14.12.1989 року, а [INFO] помер його батько [PERSON], що стверджується записом акта про смерть №47 від 11.06.2001 року. Факт шлюбу батьків позивача, стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER]. Свідоцтвом про народження позивача [NUMBER] стверджується, що померлий [PERSON] був його батьком. Після смерті батька залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS], що належав його батькам на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.1977р., посвідченого нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі №1775. Після смерті [PERSON] позивач, як син померлого, є спадкоємцем за законом першої черги у відповідності до вимог ч.1 ст. 529 ЦК України 1963р., Крім цього, відповідно до заповіту від імені [PERSON] від 19.08.1997р., посвідченого секретарем виконкому Солотвинської селищної ради, зареєстрованого в реєстрі №130, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповів сину, тобто позивачу. Разом з цим судом встановлено наявність заповіту від 09.01.2001р., посвідченого секретарем виконкому Солотвинської селищної ради, зареєстрованого в реєстрі №3, де на випадок своєї смерті [PERSON] все своє майно заповів відповідачу [PERSON]. У відповідності до вимог ст. 541 ЦК України в редакції 1963р., заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Згідно п.33«Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів», затвердженої наказом МЮ України від 25.08.1994р. №22/5, посадова особа виконавчого комітету посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог Цивільного кодексу і особисто подані ними посадовій особі виконавчого комітету. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Твердження представників [PERSON] та [PERSON], а також свідків [PERSON], [PERSON] проте, що оскаржуваний заповіт підписаний особисто заповідачем [PERSON] спростовується висновком №4549 від 02.04.2015 року криміналістичної експертизи з дослідження підписів. Так згідно вказаного висновку підписи від імені [PERSON], розташовані: після слова: «Підпис» на оригіналах обох примірників заповіту, укладеного від імені [PERSON], 09 січня 2001р., посвідченого секретарем виконкому Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та зареєстрованого в реєстрі за № 3 та у графі: «Розписка про одержання нотаріально оформленого документа» в журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Солотвинської селищної Ради народних депутатів Тячівського району за 2001р., - виконані не [PERSON], а іншою особою. Підписи від імені [PERSON], розташовані: після слова: «Підпис» на оригіналах обох примірників заповіту, укладеного від імені [PERSON], 19 серпня 1997р., посвідченого секретарем виконкому Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та зареєстрованого в реєстрі за № 130 та у графі: «Розписка про одержання нотаріально оформленого документа» в журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Солотвинської селищної Ради народних депутатів Тячівського району за 1997р., - виконані самим [PERSON]. Підписи від імені [PERSON], розташовані: після слова: «Підпис» на оригіналах обох примірників заповіту, укладеного від імені [PERSON], 09 січня 2001р. та у графі: «Розписка про одержання нотаріально оформленого документа» в журналі для реєстрації нотаріальних дій за 2001р. та розташовані: після слова: «Підпис» на оригіналах обох примірників заповіту, укладеного від імені [PERSON], 19 серпня 1997р. та у графі: «Розписка про одержання нотаріально оформленого документа» в журналі для реєстрації нотаріальних дій за 1997р., - виконані різними особами, (п.1 та п.2 вказаного висновку криміналістичної експертизи). У відповідності до абз. 2 п.15 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів», затвердженої наказом МЮ України від 25.08.1994р. №22/5, нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених правил, є недійсними. З вище наведеного вбачається, що оскаржуваний заповіт вчинений та посвідчений з порушенням встановлених законодавством порядку та правил вчинення такого документу, що порушується право позивача на спадкування після смерті [PERSON] як його спадкоємця за заповітом та спадкоємця за законом першої черги, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати недійсним заповіт від імені [PERSON], складений 09.01.2001 року, посвідчений секретарем виконкому Солотвинської селищної ради Тячівського району, Закарпатської області, зареєстрований в реєстрі № 3. Судові витрати покласти на позивача. Керучись ст.ст. 3, 10, 57, 147, 213-214 ЦПК України, абз. 2 п.15 , п.33 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів», затвердженої наказом МЮ України від 25.08.1994р. №22/5, ст. 541 ЦК України в редакції 1963р, суд,

Outcome: approved