Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить зареєструвати його постійну прописку та закріпити набуте право на постійне місце проживання за адресою [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що разом з відповідачем разом проживали в одному будинку за адресою [ADDRESS] протягом останніх п'яти років. Позивач вказує, що за час спільного проживання у вказаному житловому приміщенні постійно здійснював поліпшення у вказаному домоволодінні, здійснював ремонт кімнат, подвір'я, на що ним було витрачено значну суму грошових коштів та часу, вів спільне господарство та займався вирішенням спільних проблем. Позивач також вказує, що постійно надавав відповідачу кошти на харчування та алкогольні напої, самостійно здійснював догляд за хворим братом відповідача. Вважає, що набув право постійного проживання у вказаному домоволодінні, у зв'язку з чим просить суд зареєструвати його постійну прописку та закріпити набуте право на постійне місце проживання у будинку за адресою [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився. Про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Поштою надіслав заяву, в якій судовий розгляд просить провести без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Надав заяву, в якій судовий розгляд просив провести без його участі та участі відповідача. Додатково зазначив, що проти задоволення позову заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі продажу жилого будинку від 01 серпня 2001 року [PERSON] купив жилий будинок [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно реєстраційного напису на правовстановлюючому документі в цілому житловий будинок зареєстрований Чернігівським міським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] (а.с. 14 на звороті). У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності є абсолютним правом і може бути обмежене лише у встановленому законом порядку. Власник має право на розпорядження належним йому майном і в праві на власний розсуд визначати коло осіб, які мають право на користування цим майном, окрім випадків передбачених законодавством. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивачем у встановленому порядку не надано суду належних доказів наявності правових підстав для визнання за ним набутого права постійного проживання та встановлення постійної реєстрації місця проживання у відповідності до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в домоволодінні, розташованому за адресою [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати, стягненню з відповідача не підлягають, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено. Відповідно до ст. 11 ЦПК України справу розглянуто в межах заявлених вимог на підставі наданих доказів.

Outcome: dismissed