Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить припинити трудові відносини між ним і ТОВ «СОБР ГРУП» на підставі ст. 38 КЗпП, зобов`язати Шевченківську районну в місті Києві держадміністрацію змінити відомості в ЄДР шляхом виключення з розділу «Прізвище, ім`я та по-батькові, дата обрання осіб, які обираються до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах із третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» відомості про [PERSON] , як керівника ТОВ «СОБР ГРУП». Представник Шевченківської районної в м. Києві держадміністрації у судове засідання не з`явився, подавши відзив, у якому просили відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що відповідно до норм КЗпП та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», повноваження голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені лише шляхом обрання нового голови. Також не передбачено такої процедури, як виключення відомостей з ЄДР. Справу просили розглянути без їх участі. Позивач [PERSON] надав відповідь на відзив, де зазначив, що він прийняв рішення про припинення трудових відносин із ТОВ «СОБР ГРУП», завчасно попередивши його учасників про своє бажання. Разом із цим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається рішенням загальних зборів учасників товариства. У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівник з метою захисту своїх прав має можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Представник ТОВ «СОБР ГРУП», треті особи: [PERSON] та [PERSON] на розгляд справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце слухання справи були повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки відповідачу та оголошення про виклик у судове засідання, розміщене на сайті «Судова влада України» адресою http://court.gov.ua. Про причину своєї неявки, суд не повідомили. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги, пояснивши, що його довіритель [PERSON] був призначений на посаду директора ТОВ «СОБР ГРУП» та 16.10.2013 приступив до виконання обов`язків директора за сумісництвом. ТОВ «СОБР ГРУП» є юридичною особою, засновниками якого є [PERSON] , який володіє часткою у розмірі 98 % статутного капіталу Товариства та [PERSON] , який володіє часткою у розмірі 2 % статутного капіталу Товариства. Учасники ТОВ «СОБР ГРУП» своїм підприємством не займаються, інтересу до господарської діяльності не проявляють, інших найманих працівників не мають. Позивач втратив матеріальну та будь яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді директора ТОВ «СОБР ГРУП» та бажає змінити місце роботи, про що вирішив повідомити учасників ТOB «СОБР ГРУП» [PERSON] та [PERSON] . Тому 04.09.2020 позивач направив повідомлення останнім з проханням скликати позачергові загальні збори учасників Товариства та винести на порядок денний питання щодо його звільнення із займаної посади директора ТОВ «СОБР ГРУП». Однак поштові відправлення не вручено під час доставки. 24.09.2020 на підставі написаної заяви про звільнення із займаної посади за власним бажанням, позивачем направлено інформаційні листи учасникам Товариства. [PERSON] поштове відправлення вручене не було та повернулося на поштову адресу Товариства. [PERSON] поштове відправлення вручено належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення відправлення. Оскільки жодних дій стосовно розгляду заяви [PERSON] про звільнення з посади директора учасники Товариства не вчинили, чим порушили його права на припинення трудових відносин та вільного вибору праці, він вимушений звернутися до суду. Стосовно позовної вимоги про зобов`язання державної адміністрації виключити відомості про керівника товариства, то просив викласти у судовому рішенні другу вимогу про зобов`язання райдержадміністрації змінити відомості в ЄДР шляхом виключення відомостей про директора [PERSON] , що буде узгоджуватися з положеннями ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Вислухавши представника позивача, врахувавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформованого 11.11.2020, засновниками юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «СОБР ГРУП» (код ЄДРПОУ 36175533) є: [PERSON] , місцезнаходження: [ADDRESS] ; [PERSON] , місцезнаходження: [ADDRESS] . Кінцевими бенефіціарними власниками є [PERSON] та [PERSON] . Керівником юридичної особи з 16.10.2013 є [PERSON] . Відповідно до протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «СОБР ГРУП» від 11.10.2013, вирішено звільнити з 15.10.2013 [PERSON] з посади директора Товариства за власним бажанням. Обрати на посаду директора Товариства з 16.10.2013 [PERSON] за сумісництвом. Відповідно до наказу № 01/16/10К від 16.10.2013, [PERSON] призначений на посаду директора ТОВ «СОБР ГРУП» з 16.10.2013 за сумісництвом. 02.09.2020 [PERSON] звернувся з повідомленнями вих. № 01/02/09 та № 02/02/09 до учасників ТОВ «СОБР ГРУП» [PERSON] та [PERSON] , з проханням скликати позачергові загальні збори учасників Товариства, у зв`язку із прийнятим ним рішенням звільнитися із займаної посади за власним бажанням з 09.10.2020, та винести на порядок денний питання щодо розгляду його заяви про звільнення із займаної посади директора ТОВ «СОБР ГРУП». Відповідно до накладних Укрпошти № 0305611881733 та № 0305611881741 від 04.09.2020, вище зазначені повідомлення направлено адресатам: [PERSON] та [PERSON] рекомендованим повідомленням. 22.09.2020 [PERSON] повторно звернувся із повідомленнями вих. № 02/22/09 та № 01/22/09 до учасників ТОВ «СОБР ГРУП» [PERSON] та [PERSON] , з проханням скликати позачергові загальні збори учасників Товариства та винести на порядок денний питання щодо розгляду його заяви про звільнення із займаної посади директора ТОВ «СОБР ГРУП». Підстава - заява про звільнення із займаної посади за власним бажанням з 09.10.2020. Відповідно до накладної Укрпошти № 0105472529150 від 24.09.2020, вище зазначене повідомлення [PERSON] та заява про звільнення (оригінал) вручено адресату [PERSON] 29.09.2020. Поштове повідомлення, відповідно до накладної Укрпошти № 0105472529184 від 24.09.2020, вище зазначене повідомлення [PERSON] та заява про звільнення (оригінал) направлено адресату [PERSON] рекомендованим повідомленням. Інформація про вручення відсутня. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен мас право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Трудові відносини працівників регулюються Кодексом законів про працю України. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. За нормами ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Умови укладення трудового договору передбачені ст. 24 КЗпП України. Підстави припинення трудового договору передбачені ст. 36 КЗпП України, серед яких, розірвання трудового договору з ініціативи працівника, що передбачено ст. 38, 39 цього Кодексу. Передбачений ч. 1 ст. 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні. Суд вважає, що позивач належним чином виконав свій обов`язок щодо доведення інформації про свої наміри звільнитися з посади директора товариства за власним бажанням, надіславши засновникам товариства [PERSON] та [PERSON] свою заяву та повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення, відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабміну № 270 від 05.03.2009. Засновники товариства зобов`язані забезпечити доступність власних контактів, у тому числі можливість звернення до них у розумний строк. Директор [PERSON] надіслав листи засновникам на адреси, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Негативні наслідки неодержання засновниками звернення до них, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на засновників, а факт наявності відповідної заяви директора та доказів її належного надсилання засновникам свідчить про добросовісне звернення директора до засновників, а відтак і про припинення трудових відносин між сторонами відповідно до приписів чинного законодавства. Господарський кодекс України встановлює відповідно до Конституції України правові основи господарської діяльності (господарювання), яка базується на різноманітності суб`єктів господарювання різних форм власності. Ст. 1 ГК України визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання. Відповідно до ч. 2 ст. 65 ГК України власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи, ч. 3 ст. 65 цього Кодексу. Ст. 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначено, що органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Вищим органом управління є загальні збори учасників товариства, відповідно до ч. 1 ст. 29 вказаного Закону. До компетенції яких, з урахуванням п. 7, 14 ч. 2 ст. 30 вказаного Закону, відноситься обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства, та прийняття інших рішень, віднесених цим Законом до компетенції загальних зборів учасників. Конституційний Суд України в рішеннях від 07.07.2004 р. № 14-рп/2004, від 16.10.2007 р. № 8-рп/2007 і від 29.01.2008 р. № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю він розглядає як природну потребу людини своїми фізичними та розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації. Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України. Передбачений ч. 1 ст. 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні. За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає. Недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03.07.2019 у справі № 520/11437/16-ц. Таким чином, [PERSON] належним чином, у визначеному законом порядку повідомив відповідача ТОВ «СОБР ГРУП» за місцем знаходження, зазначеним у статуті Товариства про намір припинити трудові відносини та звільнитися з роботи за власним бажанням, про що направив відповідну заяву. Проте, відповідач жодних дій на заяву позивача не вчинив. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оцінивши та дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідач ТОВ «СОБР ГРУП» у судове засідання не з`явився та не подав своїх заперечень щодо предмета спору, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та припинити трудові відносини між позивачем та ТОВ «СОБР ГРУП». Крім того, позивачем заявлено вимогу про зобов`язання відповідача - Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією, виключити з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, відомості про нього у розділі «Прізвище, ім`я та по-батькові, дата обрання осіб, які обираються до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах із третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи», як керівника ТОВ «СОБР ГРУП». Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо. У ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі. З урахуванням вище зазначеного, з метою забезпечення виконання рішення суду та належного захисту прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію змінити відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом виключення з розділу «Прізвище, ім`я та по-батькові, дата обрання осіб, які обираються до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах із третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» відомості про [PERSON] як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «СОБР ГРУП». Відповідно до квитанції від 09.11.2020 позивач сплатив судовий збір в сумі 1681 грн. 60 коп. За п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Позов що розглядається пред`явлено до двох відповідачів. При цьому суд враховує положення ч. 9 ст. 141 КПК України, згідно якого, у випадку, якщо спір виник у результаті неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково. Таким чином, оскільки спір виник саме через зволікання зі звільненням позивача з посади директора товариства, тому саме на товариство слід покласти судові витрати. Вимоги ж про зміну відомостей у ЄДР є похідними від задоволення першої вимоги, а тому суд не вбачає підстав для покладення судових витрати на відповідача 2 - Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію.

Outcome: approved