Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них, який в подальшому уточнив та остаточно просив суд: - зобов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою [PERSON], [INFO], та сином [PERSON], [INFO]; - визначити наступні способи його участі у вихованні доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]: необмежене спілкування особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою та сином; спільний відпочинок та спілкування з донькою та сином у домашніх умовах за його місцем мешкання у вихідні (субота та неділя) та святкові дні у період з 10.00 год. до 19.00 год., а на період шкільних канікул два дні у неділю у період з 10.00 год. першого дня до 19.00 год. наступного дня з можливістю перебування дітей за його місцем мешкання у нічний час; в день його побачення з донькою та сином, він має право забирати доньку та сина з дому або навчального закладу особисто. - зобов'язати відповідача, за два дні до дня його зустрічі з донькою та сином, надати йому точну інформацію щодо фактичного їх місця навчання, проживання, перебування, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. У шлюбі народилися діти: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.04.2012 р. у справі № 2033/675/2012 шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу його донька [PERSON] та син [PERSON] стали проживати разом із Відповідачем та його колишньою тещею [PERSON] та їх тіткою [PERSON], які також керують їх родиною, чинять тиск та мають негативний вплив не тільки на його колишню дружину а й на його дітей. Фактично з самого моменту розлучення, у них почалися непорозуміння щодо прийняття ним участі у вихованні дітей, їх відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача та осіб, які проживають разом із дітьми, з метою унеможливити нормальне спілкування батька із донькою та сином. Всі намагання позивача з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з донькою та сином. Весь цей час позивач намагається налагодити нормальний звязок із дітьми, приймати участь у вихованні, утриманні, розвитку їх здібностей. Проте, настрій, думки та міркування відповідача з приводу його участі у вихованні та побаченні з донькою та сином змінюються без будь-яких причин та пояснень. За час окремого проживання відповідач фактично повністю ізолювала дітей від батька та спілкування з ним. Позивач неодноразово приїжджав до місця мешкання дітей та відповідача за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Корольова, 21-а, де вони проживають за договором найму житла, але його навіть не пускали до подвіря, до дітей, та не випускали дітей до нього. Від нього приховувався навіть дитячий заклад, який вони відвідують. Про нього позивач дізнався від спільних знайомих. За таких обставин позивачу залишалось відвідувати дітей, бачитись та спілкуватися з ними лише у дитячому закладі - у Бабаївському дошкільному навчальному закладі (ясла-садку). Але й у дитячому закладі, йому не раз доводилося бачити, як [PERSON] та [PERSON], маючи намір провести час батьком, через втручання відповідача та третіх осіб, які забороняли спілкування та не відпускали дітей до нього, починали плакати та проситися побути та пограти разом зі ним. Такі ситуації вкрай важко та негативно впливають на розвиток дітей, їх характер, поведінку тощо. Дітям часто доводилося бачити різні неприємні ситуації, ініціаторами яких були відповідач та колишня теща позивача, її друга дочка. Допускати виникненню таких ситуацій є неприпустимим, оскільки позивач вважаю, що такі непорозуміння повинні вирішуватися за відсутності Євдокїї та [PERSON]. Позивач намагався урегулювати це питання з відповідачем мирним шляхом, неодноразово звертався до неї та просив не чинити перешкод у спілкуванні з дітьми, адже вони мають дівчинку та хлопчика, для яких спілкування з батьком так само важливо як із матірю, а може навіть важливіше в чомусь, тим паче, що діти йдуть до нього та спілкуються з ним із задоволенням. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням дозволити бачитися з [PERSON] та [PERSON] не тільки у приміщенні дитячого закладу, а мати можливість вільно, без участі будь-яких інших осіб, спілкуватися з ними, вирішувати різноманітні питання повязанні з їх розвитком як фізичним так і духовним, підвищувати їх свідомість щодо оточуючого світу та виховувати у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, батька. Ніякі сторонні особи, окрім позивача не зможуть всьому цьому навчити [PERSON] та [PERSON], забезпечити це все їм, а також замінити дитині спілкування з батьком та самого батька. Позивач, як люблячий батько, відповідно до моральних засад нашого суспільства та у відповідності до чинного законодавства, має із відповідачем рівні права і обовязки щодо [PERSON] та [PERSON], має першочергове право перед іншими особами, на виховання, утримання, догляд за донькою та сином перед іншими людьми. Але відповідач чомусь нехтує його правами, порушуючи їх. Цього року донька [PERSON] йде до школи, але навчальний заклад від позивача відповідачем замовчується, тому він фактично втратив можливість бачитися з донькою навіть у приміщенні навчального закладу. Отже, права позивача як батька та права дітей є порушеними, внаслідок чого позивач звертається до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та його представник не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі (а.с. 120, 121). Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. У попередніх судових засіданнях проти позову заперечувала з підстав його безпідставності та необґрунтованості, просила суд відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи Служби у справах дітей Харківської районного державної адміністрації [PERSON] надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала частково згідно наданого раніше висновку від 31.01.2015 р. № 01-15/298, а саме: надати можливість позивачу щосуботи та щонеділі з 09.00 год. до 13.00 год. приймати участь у вихованні дітей в присутності матері [PERSON] до досягнення молодшою дитиною 10-річного віку (а.с. 99-100,119). Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилися діти: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ВЛ № 167448 та 1-ВЛ №107858 (а.с. 8, 9). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.04.2012 у справі № 2033/675/2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Відповідно до положень\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Приписами\~ст. 153 СК України\~передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У відповідності до\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її виховання і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.\~14\~та ч. 2 ст.\~15 Закону України «Про охорону дитинства»\~діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, повязаних з розлученням дитини з одним з або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За змістом\~ст. 159 СК України\~якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини(періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Згідно висновку Служби у справах дітей Харківської районного державної адміністрації від 31.01.2015 р. № 01-15/298 щодо участі батька [PERSON], [INFO], у вихованні малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], Харківська районна державна адміністрація вважає за доцільне надати можливість [PERSON], [INFO], щосуботи та щонеділі з 09.00 год. до 13.00 год. приймати участь у вихованні дітей в присутності матері [PERSON], [INFO], до досягнення молодшою дитиною 10-річного віку (а.с.99-100). А тому, з урахуванням віку дітей та даних про особу позивача, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, зобов'язавши відповідача не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою [PERSON], [INFO], та сином [PERSON], [INFO] та надати можливість [PERSON], [INFO], щосуботи та щонеділі з 09.00 год. до 13.00 год. приймати участь у вихованні дітей в присутності матері [PERSON], [INFO], до досягнення молодшою дитиною 10-річного віку.

Outcome: partial