Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 05 липня 2016 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої, крім іншого, входить : 1,0 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 62,00га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області (кадастровий номер земельної ділянки 6520686900:02:021:0003). Зазначена спадщина [PERSON] була прийнята, оскільки він подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON]. У звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на частку земельної ділянки, в оформленні спадщини позивачу було відмовлено. З урахуванням збільшення позовних вимог, позивач просить суд: 1) встановити факт належності [PERSON], який помер 05.07.2016 року однієї частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 62,00 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 080373; 2) визнати за [PERSON] право власності на 1,0 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку загальною площею 62,00 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 05.07.2016 року. Від представника позивача за дорученням [PERSON] в судове засідання надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, згідно наданої заяви позов визнав, просив справу розглянути у їх відсутність. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За правилом п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 05.07.2016 року Комсомольським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, було зроблено актовий запис №504 про смерть [PERSON], який помер 05.07.2016 року у віці 74 років (а.с. 6). З довідки [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області №845 від 01.12.2017 року вбачається, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ХС № 080373 виданому Бериславською районною державною адміністрацією 20.09.2004 року, на підставі розпорядження голови Бериславської районної адміністрації від 07.07.2004 року № 512, на імя [PERSON], допущено помилку, а саме: неправильно зазначено по батькові одного з співвласників земельної ділянки [PERSON]. Так в державному акті неправильно зазначено «Анатолійович», яке не відповідає дійсному по батькові власника однієї із часток « Андрійович». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що дана вимога підлягає задоволенню. За правилом ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1 КГ №398222 від 02.12.1978 року. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої, крім іншого, входить: 1,0 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 62,00 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області (кадастровий номер земельної ділянки 6520686900:02:021:0003), що знаходиться у спільній власності громадян відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 080373, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно листа державного нотаріуса Третьої Херсонської державної нотаріальної контори головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 05.10.2017 року №1847/02-14 заведена спадкова справа №469/2016 після смерті 05.07.2016 року [PERSON] за заявою сина [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Тобто у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняв, однак свідоцтво про спадщину на земельну ділянку не видавалось, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на частку земельної ділянки, тому позивач вимушений був звернутися до суду з цим позовом. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстави для відмови у задоволенні позову відсутні.

Outcome: approved