Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останньої такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач вказав, що він є власником квартири за [ADDRESS] . У квартирі, крім нього, також зареєстрована його донька [PERSON] . Протягом останніх 10 років відповідач не проживає за вищевказаною адресою, її речі та майно відсутні. Відповідач не приймає будь-якої участі в утриманні майна та не сплачує комунальних послуг. Посилаючись на наведене та те, що відповідач не проживає у квартирі понад рік, реєстрація відповідача створює перешкоди у користуванні власністю, просив визнати її такою, що втратила право користування спірною квартирою. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суду про причини неявки, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Відзив на позов не подавала. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно реєстраційного освідчення від 17 лютого 1994 року, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, [PERSON] є власником квартири за [ADDRESS] . Вказаний факт також підтверджується довідкою ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» за №2606 від 13 жовтня 2021 року, згідно якої квартира за [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09 лютого 1994 року за реєстровим №1-459, право власності зареєстроване 17 лютого 1994 року за №815. Як слідує з довідки про склад сім`ї від 06 вересня 2021 року, виданої ОСББ «Квітневе», у квартирі за [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , колишня дружина [PERSON] , дочка [PERSON] . Як вбачається з актів, складених ОСББ «Квітневе», відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі за [ADDRESS] , однак більше року не проживає у ній. Згідно заяви [PERSON] від 20 серпня 2021 року, апостильованої виконуючою обов`язки секретаря штату Пенсильванія 20 серпня 2021 року та посвідчену державним нотаріусом штату Пенсильванія вбачається, що [PERSON] дає згоду і уповноважує свого батька [PERSON] провести необхідні дії для зняття її з реєстраційного обліку по [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що остання не проживає за вказаною адресою. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що позивач є одноосібним власником спірної квартири, де зареєстрована його дочка [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, що відповідач більше року добровільно не проживає у спірній квартирі, не цікавиться нею, не приймає участі в її утриманні, не сплачує комунальних платежів та із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталася. Реєстрація відповідача у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у вільному володінні та користуванні своєю власністю. Відповідач у судове засідання не з`явилася та не надала суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою за [ADDRESS] . Крім того, на підставі вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved