Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН», в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН» на користь [PERSON] заборгованість за договором оренди нерухомого майна № 16/03/2016 від 16.03.2016 року з урахуванням пені, індексу інфляції, 3% річних у розмірі 44741,45 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 16 березня 2016 року між громадянином [PERSON] (Орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТИТАН» (Орендарем) було укладено Договір оренди нерухомого майна № 16/03/2016, згідно із п. 1.1. якого Орендодавець передав Орендарю у платне користування протягом строку, встановленого цим договором, приміщення, а орендар зобов`язався користуватися цим приміщенням відповідно до умов договору, а після закінчення строку користування, повернути його у в тому ж стані, в якому він його отримав, з урахуванням нормального фізичного зносу. 01 квітня 2016 року вищезазначене приміщення було передано орендодавцем орендарю згідно акту приймання-передачі приміщення 30 липня 2018 року між громадянином [PERSON] ( [ADDRESS] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТИТАН» (Орендарем) було укладено Додаткову угоду до Договору оренди нерухомого майна № 16/03/2016 від 16.03.2016 року, згідно із п. 1 якої сторони погодились припинити строк дії договору та користування об`єктом оренди до 31 липня 2018 року. 31 липня 2018 року приміщення було передано власнику за Актом приймання-передачі\~приміщення. Орендар на момент розірвання договору не виконав свої зобов`язання щодо повного розрахунку за користування об`єктом оренди. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27.11.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного провадження. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21.01.2019 позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «ТИТАН» про стягнення заборгованості задоволено повністю. 27.02.2019 генеральним директором ТОВ «Титан» [PERSON] подано заяву про перегляд заочного рішення від 21.01.2019 року. В обґрунтування якої [PERSON] зазначив, що за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Титан» не рахується боргу перед [PERSON] за договором оренди нерухомого майна №16/03/2016 від 16.03.2016, тому вважає не доведеним позивачем існування заборгованості. Також зазначив, що первинним документом, що підтверджує факт надання послуг з оренди є акт приймання-передачі надання послуг, який позивач не долучив. В підтвердження не оплати за договором оренди, [PERSON] долучив банківську роздруківку, проте зазначена роздруківка являє собою не інформативну таблицю руху коштів без вказівки платників та отримувачів платежів, без посилання на номери договорів, без детальної розшифровки призначення платежів. Позивач вказує на збільшення листом вих.№ 5/01 від 29.01.2018 р. орендної плати за Договором, проте доказів надіслання листа вих.№ 5/01 від 29.01.2018 р. на адресу ТОВ «Титан», так само як і доказів отримання Відповідачем даного листа, до позовної заяви не долучено. Позивач стверджує про наявність заборгованості по оплаті компенсації за комунальні послуги за квітень-липень 2018 року в розмірі 12 021,16 грн., до позовної заяви також долучені копії чотирьох рахунків на оплату, проте доказів направлення даних чотирьох рахунків на адресу ТОВ «Титан» не надано. З огляду на зазначені обставини просить суд скасувати заочне рішення від 21.01.2019. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.02.2019 заяву генерального директора ТОВ «Титан» [PERSON] від 27.02.2019 про перегляд заочного рішення від 21.01.2019 року залишено без руху. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.04.2019 заяву генерального директора ТОВ «Титан» [PERSON] від 27.02.2019 про перегляд заочного рішення від 21.01.2019 року призначено до судового розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.04.2019 заяву генерального директора ТОВ «Титан» [PERSON] від 27.02.2019 про перегляд заочного рішення від 21.01.2019 року задоволено, заочне рішення від 21.01.2019 скасовано та призначено до судового розгляду в загальному порядку. 03.05.2019 [PERSON] надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що обов`язковим документом щодо підтвердження орендних відносин, у тому числі зобов`язань орендаря щодо сплати орендної плати, є акт приймання-передачі майна в оренду, який складено сторонами договору 01.04.2016 року, та є в матеріалах справи, а також акт приймання-передачі майна оренди від 31.07.2018, що підтвердив закінчення строку користування майном орендарем, у тому числі припинення зобов`язань орендаря щодо сплати орендної плати, і який також був складений та підписаний сторонами спірного договору та мається в матеріалах справи. Також повідомив, що відповідно до п.4.5 Договору розмір орендної плати, передбачений п.4.1 Договору є зафіксованим по 31.03.2017 року, починаючи з 01.04.2017 року розмір орендної плати може бути збільшено орендодавцем шляхом направлення письмового повідомлення орендарю про таке збільшення, але не більше ніж на 10% та не частіше ніж 1 раз на рік. На підставі вищенаведеного пункту Договору Орендодавцем було збільшено розмір орендної плати на 10% починаючи з 01.02.2018 року, шляхом направлення письмового повідомлення вих.№5/01 від 29.01.2018 орендарю. Крім того орендар вчинив дії, що підтверджують ним повідомлення про збільшення розміру орендної плати з лютого 2018 року, та погодження з таким збільшенням розміру орендної плати, почавши сплачувати новий розмір орендної плати з 01 лютого 2018 року у сумі 13200 грн, тобто на 10 % більше, ніж за попередні місяці і будь яких претензій або зауважень орендаря щодо збільшення розміру орендної плати не було. Посилання відповідача про не направлення рахунків за оплату житлово-комунальних послуг, позивач вважає необґрунтованими з посиланнями на доданий лист за вих.№11/08 від 14.08.2018 року та на лист від 13.09.2018 вих.13/09-18. Посилання відповідача на затоплення приміщення, в якому знаходились бухгалтерські документи ТОВ «ТИТАН», як на підставу відсутності представника відповідача у судовому засіданні 21.01.2019 року, вважає необґрунтованими, оскільки надані відповідачем документи: акт про залиття нежитлового приміщення від 28.08.2018 року, акт про обстеження нежитлового приміщення № 388/1 від 28.08.2018 року, звернення до ГУ ДФС у Харківській області від 29.08.2018 року, накази ГУ ДФС у Харківській області від 03.09.2018 року № 6452, від 28.11.2018 року № 8915 не можуть бути належним та допустимим доказом поважності відсутності представника ТОВ «ТИТАН» у судовому засіданні, призначеному на 21.01.2019 року. Що ж стосується посилання відповідача на неможливість надати оцінку позовним вимогам Гарбар Анатолія Володимировича, у зв`язку із пошкодженням коробок, в яких знаходились бухгалтерські документи ТОВ «ТИТАН», то позивач вважає, що цими твердженнями відповідач лише намагається затягнути строк розгляду цієї справи, зловживаючи правом, та виправдувати свою бездіяльність. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлялись своєчасно і належним чином, надав суду заява про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. 16 березня 2016 року між [PERSON] (Орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТИТАН» (Орендарем) було укладено Договір оренди нерухомого майна № 16/03/2016 (далі - Договір), згідно із п. 1.1. якого Орендодавець передав Орендарю у платне користування протягом строку, встановленого цим Договором, приміщення, а Орендар зобов`язався користуватися цим приміщенням відповідно до умов Договору, а після закінчення строку користування, повернути його у тому ж стані, в якому він його отримав, з урахуванням нормального фізичного зносу. Відповідно до п. 1.2. Договору приміщенням, яке є предметом Договору - є нежитлові приміщення № 3а-1, 3а-2, 3а-З, 3а-4 в літ. «А-5» за адресою: [ADDRESS] . [ADDRESS] 8. Загальна площа приміщення, яке надане у користування ТОВ «ТИТАН», склала 66,50 квадратних метрів. 01 квітня 2016 року приміщення передано Орендодавцем [PERSON] згідно Акту приймання-передачі приміщення. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що Орендар сплачує орендну плату в розмірі - 14906,83 грн., з урахуванням податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових до сплати платежів, яка включає плату за користування приміщенням та відповідною земельною ділянкою, на якій воно розташоване, за кожен місяць оренди протягом строку, на який укладено Договір, починаючи з дати підписання Акту приймання-передачі приміщення відповідно до п. 3.2. Договору, та з урахуванням умов п. 4.2. Договору. Згідно із п. 4.2. Договору, Орендар сплачує орендну плату у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування суми орендної плати на поточний рахунок [PERSON] . Орендар сплачує орендну плату не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, за який здійснюється оплата, за умови відсутності обставин, визначених п.2.2.6 цього Договору, (п. 4.3. Договору). Відповідно до п. 4.5. Договору, Сторони погодили, що розмір орендної плати, передбачений п. 4.1. Договору, є фіксованим по 31 березня 2017 року. Починаючи з 01 квітня 2017 року, розмір орендної плати може бути збільшено Орендодавцем шляхом направлення письмового повідомлення Орендарю про таке збільшення, але не більше ніж на 10% та не частіше ніж 1 (один) раз на рік. На підставі вищенаведеного пункту Договору Орендодавцем збільшено розмір орендної плати на 10%, починаючи з 01.02.2018 року, шляхом направлення письмового повідомлення вих. № 5/01 від 29.01.2018 року Орендарю. Пунктом 2.1.3. Договору передбачений обов`язок Орендаря протягом всього строку користування приміщенням та відповідною земельною ділянкою, на якій воно розташоване, вчасно здійснювати компенсацію Орендодавцю витрат, пов`язаних з забезпеченням приміщення електроенергією, водопостачанням, опаленням, каналізацією відповідно до показників лічильників або існуючих тарифів комунальних організацій (підприємств). Зазначені витрати сплачуються Орендодавцю згідно наданих рахунків, протягом 10 робочих днів з дня отримання відповідного рахунку з розшифровкою платежів. Пунктом 2.1.2 Договору передбачений обов`язок Орендаря сплачувати орендну плату на умовах та в порядку, встановлених статтею. 4 Договору. У зв`язку з порушенням умов договору в частині своєчасної сплати орендної плати та компенсації комунальних послуг орендодавець листом за вих. № 5/01 від 29.01.2018 року звернувся до Орендаря з проханням здійснити оплату заборгованості з орендної плати та комунальних послуг. Відповідно до п. 7.2. Договору, Орендар має право достроково припинити (розірвати) Договір з власної ініціативи, повідомивши про це Орендодавця у письмовій формі не менше, ніж за 60 календарних днів до запланованої дати розірвання Договору. Листом за вих. № 06/07-22 від «06» липня 2018 року Орендар ТОВ «ТИТАН» повідомив Орендодавця про дострокове розірвання Договору оренди нерухомого майна № 16/03/2016 від «16» березня 2016 року. 03 липня 2018 року між [PERSON] і Орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТИТАН» (Орендарем) було укладено Додаткову угоду до Договору оренди нерухомого майна № 16/03/2016 від 16.03.2016 року, згідно із п. 1 якої Сторони погодились припинити строк дії Договору та користування об`єктом оренди 31 липня 2018 року. 03 липня 2018 року приміщення передано власнику за Актом приймання-передачі приміщення. Зазначеними актами приймання-передачі приміщення від 01.04.2016 та 31.07.2018 підтверджується виникнення орендних правовідносин між сторонами. Орендар на момент розірвання Договору не виконав свої зобов`язання щодо повного розрахунку за користування об`єктом оренди, яка станом на час розірвання Договору, згідно розрахунку проведеного позивачем, з яким погоджується суд, склала: 1. Заборгованість по сплаті орендної плати за червень 2018 року - 13200,00 грн. без урахування додатку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових до сплати платежів. Заборгованість по сплаті орендної плати за липень 2018 року - 13200,00 грн. без урахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових до сплати платежів. Усього: 13200,00 грн. + 13200,00 грн. = 26400,00 грн. 2. Заборгованість по оплаті компенсації за комунальні послуги: за квітень 2018 року згідно рахунку № 103 від 10.05.2018 року - 3736,89 грн.; за травень 2018 року згідно рахунку № 104 від 08.06.2018 року - 3818,80 грн.; за червень 2018 року згідно рахунку № 105 від 09.07.2018 року - 3215,80 грн.; за липень 2018року згідно рахунку№ 106 від 10.08.2018 року - 1249,67 грн. Усього: 3736,89 грн. + 3818,80 грн. + 3215,80 грн. + 1249,67грн. = 12021,16 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача по сплаті орендної плати та по оплаті компенсації за комунальні послуги за Договором оренди нерухомого майна № 16/03/2016 від 16.03.2016 року становить: 26400,00 грн. + 12021,16 грн. = 38421,16 грн. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 793 ЦК України, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Згідно із ст. 795 ЦК України, передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом і актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох доцентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). Згідно із п. 6.1. Договору, якщо Орендар допустив несвоєчасну сплату орендної плати, а також несвоєчасно перерахував суми компенсації за комунальні послуги, він зобов`язується сплатити Орендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Загальна сума пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за час прострочення по заборгованості з несвоєчасного перерахування суми компенсацій за комунальні послуги та за час прострочення по заборгованості по несплаті орендної плати складає: 1629,49+3150,18=4779,67 . Загальна сума інфляційних витрат за час прострочення по заборгованості з несвоєчасного перерахування суми компенсацій за комунальні послуги та за час прострочення по заборгованості по несплаті орендної плати складає: 369,32 грн.+ 765,60 грн.-1134,92 грн. Загальна сума трьох відсотків річних за час прострочення по заборгованості з несвоєчасного перерахування суми компенсацій за комунальні послуги становить: 53,75+45,83+30,13+8,83= 138,81 грн. Загальна сума трьох відсотків річних за час прострочення по заборгованості з несвоєчасного перерахування суми компенсацій за комунальні послуги та за час прострочення по заборгованості по несплаті орендної плати складає: 266,89 грн+ 138,81 грн. грн. - 405,70 грн. Загальна сума трьох відсотків річних, інфляційних витрат, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за час прострочення по заборгованості по несплаті орендної плати та за час прострочення по заборгованості з несвоєчасного перерахування суми компенсацій за комунальні послуги становить: 4779,67 грн+ 1134,92 грн+ 405,70 грн. = 6320,29 грн. Таким чином, відповідачем не надано суду доказів проведення розрахунку з позивачем за договором оренди нерухомого майна №16/03/2016 від 16.03.2016 року, тому сума заборгованості відповідача за Договором оренди нерухомого майна № 16/03/2016 від 16.03.2016 року з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, трьох відсотків річних, інфляційних витрат за час прострочення по заборгованості по несплаті орендної плати та за час прострочення по заборгованості з несвоєчасного перерахування суми компенсацій за комунальні послуги становить: 38421,16 грн. + 6320,29 грн. = 44741,45 грн. Надаючи оцінку доводам сторони відповідача, які містяться у заяві про перегляд заочного рішення, щодо безпідставності позовних вимог, суд зазначає наступне. Посилання відповідача на те, що по бухгалтерському обліку ТОВ «Титан» не рахується заборгованість перед позивачем, не має юридичного значення для вирішення справи. Посилання на не інформативність наданої позивачем банківської роздруківки надходження коштів за оплату оренди судом до уваги не береться, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення оплати за оренду у більшому розмірі, ніж зазначає позивач. Доводи про неодержання від позивача листа про збільшення орендної плати від 29.01.2018 спростовується фактом подальшої сплати відповідачем за орендну плату у збільшеному на 10 % розмірі. Посилання на неотримання рахунків за сплату комунальних платежів за період квітня-липня 2018 року не береться судом до уваги, оскільки про вказані рахунки відповідачу стало відомо під час розгляду справи. Факт затоплення приміщення не спростовує факту наявності заборгованості відповідача перед позивачем, тому не має значення для вирішення справи. Згідно з квитанцією №3 від 23 листопада 2018 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,8 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,8 гривні. На підставі викладеного і

Outcome: approved