Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 02 листопада 2020 року в сумі 150000 грн.. В обґрунтування позову зазначається, що 02 листопада 2020 року позивач надав [PERSON] у борг кошти у розмірі 150000 грн., які остання зобов`язалась повернути до 01 січня 2021 року. Проте, станом на травень 2021 року відповідачем борг не повернуто, що є порушенням договірним зобов`язань . Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] .. Судом встановлено, що 02 листопада 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір грошової позики, відповідно до якого [PERSON] надав [PERSON] у борг 150000 грн., які остання зобов`язалась повернути в повному обсязі до 01 січня 2021 року. Строк виконання договору настав, однак відповідач борг не погасила. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1046 та 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 02 листопада 2020 року відповідач отримала у відповідач в борг кошти у розмірі 150000 грн., строк повернення яких настав 01 січня 2021 року. Борг відповідачем не повернуто, однак представник відповідача в судовому засіданні наявність боргу визнав та не заперечував щодо задоволення позову. З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню із стягненням з відповідача суми боргу у розмірі 150000 грн.. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків, сплаченого при подачі позовної заяви, судового збору.

Outcome: approved