Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 вересня 2017 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них є спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося. Налагодити нормальні стосунки в сім`ї неможливо. Тому позивач вважає, що збереження сім`ї стало недоцільним та просив суд розірвати шлюб з відповідачем, строку на примирення не надавати та стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. Ухвалою від 02.11.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 16.11.2020 справу за клопотанням відповідача вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 07.12.2020. Відповідач копію ухвали від 02.11.2020 та доданих до неї матеріалів отримала 09.11.2020, 13.11.2020 від неї надійшов відзив у якому вона позовні вимоги визнала і також просила розірвати шлюб з [PERSON] . Разом з тим, з підстав передбачених ч. 3 ст. 136, ч. 9 ст. 141 ЦПК України просила не стягувати з неї понесені позивачем судові витрати (а.с. 23-26). В судовому засіданні [PERSON] поданий нею відзив підтримала у повному обсязі. Позивач копію відзиву поданого відповідачем отримав 16.11.2020 (а.с. 22, 33), відповіді на нього не надав, в судове засідання не з`явився, подавши, натомість, заяву у якій просив справу розглянути у його відсутності, позов задоволити у повному обсязі (а.с. 35). Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що сторони з 28 вересня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). У сторін є спільна дитина: [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем (а.с. 4, 8). Сторони припинили шлюбні відносини, зареєстровані та проживають окремо (а.с. 5-6, 8, 17). Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо вирішення питання про розподіл між сторонами понесених ними судових витрат, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом були понесені судові витратив сумі 2840 грн 80 коп., з яких: 840 грн 80 коп. - судовий збір; 2000 грн - витрати на правову допомогу, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 9, 12) та договором про надання правової допомоги № 038-Б від 22.10.2020 (а.с. 10-11). Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. В даному випадку, суду не надано доказів того, що спір між сторонами виник внаслідок неправильних дій тієї чи іншої сторони. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Тому суд не бере до уваги клопотання відповідача про звільнення її від обов`язку відшкодувати позивачу понесені ним судові витрати з цієї підстави. Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. [PERSON] разом із відзивом було надано докази її скрутного майнового становища. Зокрема, вбачається, що вона отримує лише місячну одноразову допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн (27-28). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність звільнення [PERSON] від сплати понесених позивачем усіх судових витрат.

Outcome: approved