Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 07.10.2019 року відповідач власноручно склала розписку в якій підтвердила факт отримання грошових коштів у розмірі 1328 грн. та зазначила про обов`язок повернути дані кошти не пізніше 11.10.2019 року, на момент звернення до суду з даним позовом, кошти нею повернуті не були. Просить стягнути з [PERSON] борг за договором позики, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином про, що свідчить поштове повідомлення про одержання судової повістки. Відзив на позовну заяву не надіслала. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) у власність другій стороні (позичальнику) передає грошові кошти або інші речі, визнані родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів(суму позики) або таку саму ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передавання грошей та його укладення у належній формі підтверджено наявністю розписки позичальника. Факт укладення між сторонами договору позики грошових коштів підтверджується оригіналом розписки від 07.10.2019 року на суму 1328 грн., яка була написана відповідачем (а.с. 19). Вказана розписка є борговим документом, що підтверджує укладення договору позики (ч. 1 ст. 207, ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Стаття 1049 ЦК України встановлює обов`язок позичальника повернути позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження повного виконання взятих на себе зобов`язань по поверненню отриманих від позивача коштів. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved