Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.12.2004 є власником будинку [ADDRESS]. До 18.02.2016 вулиця називалася [ADDRESS]. З [PERSON] вони перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 28.09.2007 по 01.10.2015. Його колишня дружина 19.01.2010 була зареєстрована в його будинку. Проте, 10.01.2015 вона забрала всі свої речі та разом з їх спільною дочкою переїхала проживати до своєї матері, де проживає до теперішнього часу. Власних речей у будинку вона не має, за місцем своєї реєстрації не з'являється, наміру проживати за місцем реєстрації не виявляє. У зв'язку з викладеним він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив справу розглядати в його відсутності. Відповідач [PERSON] повторно не з'явилася в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила та відзив не подала. Згідно з ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.01.2018, розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Договір купівлі-продажу житлового будинку від 23.12.2004, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.01.2005, реєстраційне посвідчення від 10.01.2005 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.01.2018 свідчать про те, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.6, 8, 9, 70). Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що між сторонами зареєстровано шлюб 28.09.2007 (а.с.7). З паспортних даних відповідачки, довідки, виданої Знам'янським РС УДМС України в Кіровоградській області, та довідки, виданої виконавчим комітетом Знам'янської міської ради Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.5, 12, 18). Як вбачається з акту від 30.06.2017, [PERSON] за місцем реєстрації по [ADDRESS] не проживає з січня 2015 року (а.с.11). Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що під час судового розгляду доведено факт відсутності відповідача [PERSON] за місцем її реєстрації понад рік, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст.317, 319, 379, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved