Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Білокуракинської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 березня 2014 року помер батько позивача, [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,3863 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачем було з'ясовано, що отримати свідоцтво про прийняття спадщини неможливо у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на цю земельну ділянку. У зв'язку з цим позивач просить суд визнати його таким, що фактично прийняв спадщину і визнати право власності на спадкове майно, а саме на приватну земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розмірами 5,3863 га, яка належала спадкодавцю [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЛГ № 088894, виданого Лизинською сільською радою 22 липня 2002 року, розташовану на території земель Лизинської сільської ради, з якої 3,9390 га ріллі та 1,4473 га сіножатей, вартістю, згідно довідки про вартість земельної ділянки відділу Держгеокадастру у Білокуракинському районі на момент звернення від 13 квітня 2017 року 175424,35 грн.. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяви, просив його вимоги задовольнити в повному обсязі, в подальшому в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник позивача, адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов свого довірителя підтримав, надав аналогічні викладеним у позовній заяві пояснення, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.03.2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ЕД № 388791, виданого 17.03.2014 року виконкомом Лизинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серії I-ЕД № 253090, виданого 27.12.1971 року, [PERSON] народився 29.11.1971 року, його батьки [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Постановою від 29.12.2017 року приватного нотаріуса Білокуракинського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Білокуракинської селищної ради № 512 від 25.10.2017 року [PERSON] помер 15.03.2014 року, на момент смерті проживав та був прописаний за адресою: вул. Зарічна б. 16 с. Шапарівка Білокуракинського району Луганської області. На момент смерті проживав один (а.с.10). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії I-ЛГ № 088894 [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 5,3863 га, яка розташована на території Лизинської сільської ради (а.с.11). Вартість земельної ділянки станом на день звернення становить 175424,35 грн. та на день смерті власника - 117047,08 грн. (а.с.9). Як вбачається з копії спадкової справи, [PERSON] 11.09.2014 року звернувся до приватного нотаріуса Білокуракинського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа № 28/2014. [PERSON] є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 57-67). Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 1218 ЦК України До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, що передбачене ст. 1222 ЦК України. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця ... . Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 23 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, у передбачений законом строк прийняв спадщину після смерті свого батька, однак, з причини відсутності у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не зміг оформити спадщину на своє ім'я через органи нотаріату. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 визнання особи такою, що фактично прийняла спадщину, можливо, якщо спадщина була відкрита в період чинності ЦК УРСР. Діючим ЦК України визнання особи такою, що фактично прийняла спадщину, не передбачено. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 15.03.2014 року, позовні вимоги позивача в частині визнання фактичного прийняття спадщини задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial