Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Східного районного відділення Запорізьких міських електричних мереж про визнання дій відповідача з відключення постачання електричної енергії споживачу [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вахтова, буд. 73 незаконними та зобовязання відповідача негайно відновити постачання електричної енергії споживачу [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вахтова, буд. 73, згідно з договором №551366055 від 23.03.2013 року; стягнення з ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Східного районного відділення Запорізьких міських електричних мереж моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що позивачу на праві власності належить будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вахтова, буд. 73, де останній проживає та зареєстрований з 2011 року. Між позивачем (споживач) і ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі СРВ ЗМЕМ (енергопостачальник) було укладено договір № 551366055 про користування електричною енергією. 23.11.2015 року енергопостачальником було безпідставно припинено постачання електричної енергії шляхом відключення, без дотримання відповідної процедури відключення, чим порушено права споживача. Позивач не отримував жодних попереджень про відключення; заборгованість за оплату електричної енергії у останнього відсутня. По відношенню позивача не складалось жодних актів про порушення Правил користування електричною енергією. Відповідач ВАТ «Запоріжжяобленерго» надав суду письмові заперечення, у яких проти позову заперечив. Зазначає зокрема, що станом на 08.02.2016 року заборгованість по акту в розмірі 12\~841 грн. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вахтова, буд. 73, не сплачена. Останнє відключення електроустановки споживача було здійснено 19.11.2015 року, згідно з п. 53 Правил користування електричною енергією. При переоформленні особового рахунку та укладенні договору про користування електроенергією [PERSON] не надав жодних заперечень стосовно непричетності до виявленого порушення. Позивач не скористався своїм правом на звернення до енергопостачальника з метою зясування підстав для відключення, що призвело до фактичного відключення електроустановки, яке здійснено з дотриманням процедури, передбаченої ПКЕЕН. 22.12.2015 року постачання електроенергії за вищевказаної адресою було відновлено на період розгляду судом спірних питань. Зазначає, що обставини щодо стягнення моральної шкоди нічим не підтверджені. Діючим законодавством не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобовязання з постачання електричної енергії. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні представники сторін підтримали доводи, викладені в позові та запереченнях на позов. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вахтова, буд. 73, загальною площею 43,9 кв.м, розташований на земельній ділянці площею 556 кв.м., що підтверджується договором дарування від 28.12.2005 року, укладеного між [PERSON] (дарувальниця) і [PERSON] (обдаровуваний). Контролерами Східного району Запорізьких міських електричних мереж за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вахтова, буд. 73 проведена перевірка, в ході якої встановлені порушення, які виразились в тому, що [PERSON] використовував понижуючий трансформатор з метою зміни показів засобу обліку, трансформатор було виявлено у робочому стані включеним у розетку, фазний електропровід був взятий до приладу обліку з ввідних ізоляторів на чердачному приміщенні, про що у присутності [PERSON] складено акт № 00087185 від 06.03.2007 року про виявлення порушення побутовими споживачами «Правил користування електричною енергією для населення», та відповідно до методики проведено розрахунок відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення, згідно з яким [PERSON] повинен сплатити збитки у розмірі 12 841 грн. Тобто, вищевказане порушення було виявлено в період часу, коли [PERSON] вже був власником житлового будинку. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2010 року у справі № 2-822/2010 стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Східного району Запорізьких МЕМ завдану шкоду у сумі 12 841 грн. та судові витрати. Вищевказане рішення суду першої інстанції до теперішнього часу не виконано. Відповідно до п. 53 « Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, у разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Судом встановлено, що відключення будинку № 73 по вул. Вахтовій в м. Запоріжжі від електроенергії здійснювалось відповідачем 12.01.2015 року, 31.07.2015 року та 19.11.2015 року, що підтверджується завданнями та розпорядженням на відключення. Підставою для припинення постачання електроенергії в будинок 19.11.2015 року була несплачена заборгованість по виявленому правопорушенню, згідно з вищевказаним судовим рішенням. В подальшому 22.12.2015 року постачання електроенергії до житлового будинку відповідачем було відновлено на період розгляду судом спірних питань. В підставі позову позивач посилається на те, що відповідач безпідставно припинив постачання електричної енергії до житлового будинку 23.11.2015 року. Проте, в ході судового розгляду справи було встановлено, що 23.11.2015 року був відсутній факт відключення обєкту споживача, оскільки припинення постачання електричної енергії до житлового будинку було здійснено ще 19.11.2015 року, тобто раніше. У звязку з цим, позовні вимоги про визнання незаконними дій відповідача з відключення постачання електричної енергії споживачу, задоволенню не підлягають. Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобовязання відповідача відновити постачання електричної енергії споживачу, оскільки, як вказувалось вище, постачання електричної енергії до обєкту було відновлено відповідачем 22.12.2015 року. Щодо позовних вимог про стягнення суми 5 000 грн. моральної шкоди, то слід зазначити наступне. Судом встановлено, що 23.03.2013 року між [PERSON] (споживач) і ВАТ «Запоріжжяобленерго» (енергопостачальник) був укладений договір про користування електричною енергією № 551336055, за умовами якого енергопостачальник бере на себе зобовязання надійно постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобовязується оплачувати вартість одержавнорї електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до пп. 43, 44, 46 «Правил користування електричною енергією для населення» енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії, у разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором. Аналогічні положення закріплені в пункті 22 укладеного між сторонами договору. Такого виду відповідальності електропостачальника за ненадання чи неналежне надання послуг як відшкодування споживачеві моральної шкоди не передбачає й укладений між сторонами договір про користування\~електричною енергією. Згідно з п. 22.2 вищевказаного договору, укладеного між сторонами, у разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника, останній сплачує двократну вартість недовідпущеної електричної енергії, крім випадків, передбачених ПКЕЕН. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» та «Правилами користування електричною енергією для населення», які не передбачають відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобовязання з постачання електричної енергії. Що стосується вимог Закону України «Про захист прав споживачів», на що посилається позивач, то відповідно до п. 5 ст. 4 цього Закону, споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно з п. 17 ст. 1 вказаного Закону, послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Таким чином, розділяючи поняття продукція й послуга, закон передбачає відшкодування моральної шкоди лише завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). Отже, підстави для застосування до даного спору положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в рішеннях від 15.06.2011 року, 08.02.2012 року. Позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed