Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що 26.11.2005 уклав з [PERSON] шлюб, від якого має доньку [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Шлюб між сторонами розірвано Московського районного суду м. Харкова від 18.08.2016 розірвано, проте фактично шлюбні відносини вони не підтримують з 2014 року, з того ж часу не проживають разом. Відповідач зареєстрована в [INFO], проте не проживає за місцем реєстрації. Відповідач не виконує свої батьківські обовязки з виховання доньки, в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, в звязку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку останньої, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До суду представник позивача подала заяву з додатками в якій на задоволенні позову наполягла, просила розглянути справу у свою відстуність та ухвалити заочне рішення в разі неявки відповідача. Відповідач до суду не зявився, заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав, від представника останнього надійшла заява про перенесення розгляду справи в звязку з хворобою. Підстав для перенесення розгляду справи суд не вбачає, причини неявки відповідача та представника останнього в судове засідання вважає неповажними, надуманими та такими, що заявлені з метою затягування розгляду справи враховуючи той факт, що представник відповідача вдруге заявляє клопотання про перенесення розгляду справи, при цьому позиції щодо позовних вимог не висловлює, заперечень на позов не надає, як і доказів перебування на лікарняному. При цьому суд враховує положення ч. 1 ст. 157 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи про стягнення аліментів протягом одного місяця і чергове перенесення розгляду справи потягне безпідставне затягування її розгляду. Отже, враховуючи неявку відповідача до суду з причин, які визнані судом неповажними, не надання останнім заяви про розгляд справи у свою відсутність, беручи до уваги заяву позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.08.2016 шлюб між сторонами розірваний (а.с. 7, 33) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач зазначає, що фактично мешкає [ADDRESS] з матірю та донькою, а відповідач зареєстрована за вказаною адресою, проте не проживає з 2014 року. На підтвердження даних обставин позивач надає довідку з місця проживання про склад сімї та прописку, а також акти про не проживання відповідача, складені за підписами сусідів, які суд вважає належними та допустимими доказами (а.с. 8-10, 32). Про самостійне утримання та виховання доньки позивачем, підтримку її фізичного та духовного розвитку останнім свідчать й факти висловлення подяки саме на імя позивача за активну участь в житті школи та класу, де навчається [PERSON], здобуття останньою нагород за результатами участі у змаганнях з сучасних танців (а.с. 35-37). Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З погляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позивач має право на звернення до суду з даним позовом, так як мешкає разом з малолітньою донькою, самостійно її утримує, в чому матір участі не приймає. Позов підлягає задоволенню з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved