Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Просив стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики в розмірі 18155 грн., посилаючись при цьому на те, що 10.10.2011 р. ним було позичено [PERSON] гроші в сумі 18155 грн. На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] надав йому письмову розписку та зобов'язався повернути борг до 20.10.2012 р. Термін повернення боргу, передбачений розпискою закінчився, проте [PERSON] свої зобов'язання відповідно до договору позики не виконав. Його неодноразові пропозиції про добровільну сплату боргу [PERSON] ігнорує та уникає будь - яких контактів з ним. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього також не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON]і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач [PERSON] не заперечував проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши письмовий доказ: розписку [PERSON] від 10.10.2011 р., суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 10.10.2011 р. відповідач [PERSON] взяв в борг у позивача [PERSON] гроші в сумі 18155 грн. зі строком повернення до 20.10.2012 р., проте зобов'язання щодо повернення зазначених коштів за вказаною розпискою відповідач [PERSON] не виконав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконав свої зобов'язання за розпискою від 10.10.2011 р., то з нього на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути 18155 грн. боргу за договором позики. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути 243, 60 грн. судового збору.

Outcome: approved