Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Дергачівської міської ради , КП ТІ «Інвенрос», третя особа: Дергачівська РГА Харківської області, [PERSON] «Про визнання незаконними правових документів органу місцевого самоврядування , що порушують право власності та поновлення права власності» , в якій він просить акт про закінчення будівництва та вводу до експлуатації індивідуального домоволодіння [ADDRESS] затвердженого Дергачівської міською ради Харківської області № 15 від 09.08.1962 року та Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності , з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно, з житловою площею не більше 60 кв.м. № 3874 від 23.11.1961 року між Дергачівською місцевою радою та [PERSON] скасувати їх. Просить визнати незаконною правову реєстрацію в КП БТІ Дергачівького району Харківської області ( нині КП ТІ «Інвенрос» ) від 24.08.1962 року , реєстр № 18 - 3853 на домоволодіння [ADDRESS] за громадянкою [PERSON] про право власності на дане домоволодіння та скасувати її. Відновити за [PERSON] право власності на знову створене нерухоме майно домоволодіння [ADDRESS] або відшкодувати йому матеріальну та моральну шкоду в розмірі 250 000 грн. На підтвердження позову позивач вказав, що його батькам належало домоволодіння , що розташоване за адресою: [ADDRESS] з земельною ділянкою 3000 кв.м. ( на теперішній час на цій земельній ділянці знаходиться домоволодіння №17,19,21 А, 21 Б ). В 1950 році батько позивача виділив братам [PERSON] частину землі для будівництва житлових будинків 21 А, 21 Б. В подальшому [PERSON] за власні кошти та за допомогою братів та батька побудував житловий будинок площею 34.7 кв.м. Окрім його сімї , з дозволу [PERSON] в даному житловому будинку стала проживати його сестра - [PERSON] Разом вони проживали до 1965 року , а потім [PERSON] став проживати за адресою: [ADDRESS] В травні 2014 року позивач дізнався , що його сестра [PERSON] не повідомивши його, зареєструвала вищевказаний житловий будинок на себе 24.08.1962 року на основі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності , з кількістю - п'ять кімнат, житловою площею 60 кв.м. від 23.11.1961 року за № 3874. та акта про завершення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння , затвердженого рішенням Дергічівської селищної ради №15 від 09.08.1962 року . [PERSON] вказує , що договір № 3874 від імені селищної ради підписував голова Дергачівської селищної ради [PERSON]. 23.11.1961 року на основі довіреності виданої виконавчим комітетом Дергачівської селищної ради 24.11.1961 року за № 11/1 , який не мав право його підписувати і тому договір являється не дійсним з моменту підписання. По - друге даний факт повинен бути затверджений рішенням РВК Дергачівської районної ради трудящих Харківської області , даного рішення взагалі не має, тобто порушені норми передбачені ст. 331 ЦК України. Аналогічні норми містяться в ЦК УРСР , який діяв в той час. Крім того , вказує, що побудувавши будинок на земельній ділянці, він набув на нього право власності, як особа ,яка побудувала нерухоме майно. Вказав суду , що будь-яких письмових доказів на підтвердження будівництва вказаного спірного будинку не має. В судовому засіданні представник [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Третя особа [PERSON]. та її представник заперечували проти задоволення позову. Відповідач представник Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, відповідно до поданої заяви просив суд закрити провадження по справі, у зв'язку з пропущенням строків позовної давності. Суд, заслухавши представника позивача, третю особу, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає в позовних вимогах необхідно відмовити з наступних підстав. Рішенням виконавчого комітету Дергачівської селищної ради №15/6 від 22.06.1961 року [PERSON] виділено земельну ділянку площею 700 кв.м. за адресою: [ADDRESS] у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку, зобов'язавши до 31.12.1961 року отримати від БТІ технічну документацію на право забудови будинку по вищезазначеній ділянці . На підставі рішення виконкому Дергачівської селищної ради №15/6 від 22.06.1961 року про відвід [PERSON] земельної ділянки площею 700 кв.м. за адресою: [ADDRESS], 23.11.1961 року між [PERSON] та Дергачівською селищною радою укладено договір про передачу у безстрокове користування земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку з терміном закінчення будівництва до 24.11.1964 року . Відповідно до Акту від 01.08.1961 року , зазначено , що земельна ділянка площею 700 кв.м. разом з закріпленими на ній геотехнічними знаками передано [PERSON] Як вбачається з заповіту від 26.11.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1882 [PERSON] все належне їй майно що належить їй на день смерті за законом заповіла [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.01.2014 року Серії [NUMBER] Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Витребувати майно з чужого незаконного володіння може лише власник цього майна. Позивач жодних письмових доказів на підтвердження того, що спірне майно належить йому на праві власності не надав. Земельна ділянка йому не виділялась, будинок йому не здавався. За таких обставин у позивача відсутні правові підстави для визнання за ним права власності на спірний будинок та його витребування. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як вбачається з ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Пред'являючи позов [PERSON] посилається на той факт, що він з 1958 року по 1965 року будував будинок за адресою: [ADDRESS], тому без його відому [PERSON] вчиняти будь які правочини не могла, але ніяких належних доказів на підтвердження своїх доводів [PERSON] не надав. Крім того, факт будівництва будинку без виділу земельної ділянки у встановленому законом порядку не тягне за собою виникнення права власності. Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відмовляючи в задоволенні позову суд також виходить з того, що спірний будинок не може бути витребувано у померлої особи. Відповідно рішення Дергачівського районного суду від 09 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Дергачівської міської ради , треті особи: Дергачівська державна нотаріальна контора, [PERSON] про відновлення порушеного права власності, визнання права власності відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Харквської області від 15 червня 2015 року апеляційну скаргу [PERSON] та його представника [PERSON] - відхилено. Рішення Дергачівського районного Харківської області від 09 квітня 2015 року - залишено без змін. Відповідно ст. 61 ч.3 ЦПК України… обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Що стосується застосування позовної давності, суд виходить з того, що позовна давність може бути застосована у разі доведеності та обґрунтованості позовних вимог. В даному випадку суд відмовляє в задоволенні позовних вимог по суті. Судові витрати підлягають стягненню з позивача на користь держави.

Outcome: approved