Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2006 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23 квітня 1983 року центральним відділом РАГС Кіровоградського обласного управління юстиції, за актовим записом №648. 01 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2006 року у справі № 2-2164/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 01 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2018 року заяву [PERSON] про відновлення втраченого провадження по заочному рішенню Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2006 року по справі № 2-2164/2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Відновлено втрачене судове провадження в частині судового рішення по цивільній справі №2-2164/2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, ухваленого як заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі: головуючого судді Кабанової В.В., секретаря - Тимців О.П., за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в тому числі рішення. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 березня 2019 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 березня 2006 року по справі №2-2164/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда 22 березня 2006 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу скасовано. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 серпня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судного розгляду по суті в судовому засіданні. 02 травня 2019 року від [PERSON] до суду надійшов відзив, відповідно якого вказано, що з 12 вересня 2003 року по 14 червня 2007 року вона вимушено перебувала в Республіці Куба у зв`язку із лікуванням їхнього сина 1983 року народження. Рішення, про її від`їзд за кордон було прийнято спільно із чоловіком. Позивачу було достовірно відомо про її місце перебування, він неодноразово приїздив до них із сином, допомагав матеріально. Постійно цікавився здоров`ям та результатами складних хірургічних операцій, проведених їхньому сину. Їхні взаємовідносини із чоловіком не були складними, вони завжди знаходили спільну мову. Вказано, що нею ніколи не приймалось рішення про припинення сімейних відносин. На момент виїзду до Республіки Куба вони жили однією сім`єю, чоловік дуже любив і її і їхнього сина. Але на той час, це було єдиною можливістю запобігти смерті їхнього сина у зв`язку із різко прогресуючою хворобою. Крім того, їй було достовірно відомо, і позивач про це неодноразово зазначав, що він їх чекає, будує для них домівку, настоював на тому, аби вони повертались до України як можна скоріше. Отже, сімейних відносин вони ніколи не втрачали. Від шлюбу вони мають сина, який являється інвалідом, на час розгляду справи мають спір про сумісне майно. Просила відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Семенов Є.О. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Пояснив, що сторони вже давно не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними припинено. Відповідач [PERSON] заперечила проти задоволення позову. Вказала, що підстави на які посилається позивач в обґрунтування даного позову не відповідають дійсності та є надуманими. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 23 квітня 1983 року, який зареєстрований центральним відділом РАГС Кіровоградського обласного управління юстиції, за актовим записом № 648. Від спільного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 березня 2006 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23 квітня 1983 року центральним відділом РАГС Кіровоградського обласного управління юстиції, за актовим записом № 648 розірвано. Відповідно до вказаного рішення, судом було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1983 року, про що свідчила довідка про укладення шлюбу. Разом не проживають з причин складних взаємовідносин, відновлювати сім`ю не бажають. Подружжя припинили сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, відновлювати відносини не мають наміру. У сторін від шлюбу неповнолітніх дітей не має, на час розгляду справи в суді спору про сумісне майно не виникає. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 06 квітня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 134 від 06 квітня 2006 року. 05 липня 2017 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду міста Кіровограда з заявою про видачу копії судового рішення, просила повідомити про наслідки розгляду справи № 2-2164-06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 11 липня 2017 року Кіровський районний суд міста Кіровограда на заяву [PERSON] від 10 липня 2017 року про видачу копії рішення направив останній копію заочного рішення від 22 березня 2006 року /т. 2 а.с.8/. Відповідно до письмового повідомлення заступника голови Кіровського районного суду міста Кіровограда від 03 листопада 2017 року, вказано, що цивільна справа № 2-2164/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу знищена, відповідно до Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затверджений Наказом Державної судової адміністрації України від 06 січня 2006 року за № 2 та акту знищення справ затвердженого головою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 березня 2007 року /т. 2 а.с.12/. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 09 грудня 2017 року, [PERSON] , [INFO] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 грудня 2018 року заяву [PERSON] про відновлення втраченого провадження по заочному рішенню Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 березня 2006 року по справі №2-2164/2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Відновлено втрачене судове провадження в частині судового рішення по цивільній справі № 2-2164/2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, ухваленого як заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі: головуючого судді Кабанової В.В., секретаря - Тимців О.П., за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до довідки від 11 червня 2007 року за вих. № 6145/15-500-80к, виданої консулом посольства України в Республіці Куба, підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , з 12 вересня 1993 року перебувала в Республіці Куба у зв`язку лікуванням її сина, [PERSON] , [INFO] , у Лікувально-оздоровчому Центрі «Тарара», що діє в рамках українсько-кубинської Програми «Діти Чорнобиля». Перебування [PERSON] разом з сином на Кубі та нагляд за ним рекомендований кубинськими лікарями. На час в`їзду [PERSON] у 1993 році до Куби вона мала паспорт громадянина СРСР (внутрішній) з відміткою «Україна» (печатка МВС України №12-12, дата поставлення штампу 12 травня 1993 року), виданий 16 червня 1984 року відділом внутрішніх справ Ленінського райвиконкому м. Кіровограда. Як зазначає [PERSON] , місцезнаходження зазначеного паспорта на цей час їй невідомо. Повернення [PERSON] разом з сином в Україну заплановане на 14 червня 2007 року . Відповідно до довідки від 11 червня 2007 року за вих. № 6145/15-500-81, виданої консулом посольства України в Республіці Куба, підтверджено, що [PERSON] , який народився [INFO] у місті Кіровограді, з 12 вересня 1993 року перебуває в Республіці Куба у зв`язку з лікуванням у Лікувально-оздоровчому Центрі «Тарара», що діє в рамках українсько-кубинської Програми «Діти Чорнобиля». [PERSON] має свідоцтво про народження зразка СРСР серії [NUMBER] , видане 18 жовтня 1983 року Ленінським відділом ЗАГС м. Кіровограда. Повернення [PERSON] в Україну заплановане на 14 червня 2007 року. Судом встановлено, що на даний час шлюбні та сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищезазначене, а також оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved