Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,який має юридичне значення для реалізації прав власника нерухомого майна. В заяві зазначає,що 27.03.1993 р.його бабусею [PERSON] було складено договір дарування,нотаріально посвідчений П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою за № 2-525,відповідно до умов якого [PERSON] подарувала заявнику [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] ,право власності заявника зареєстровано ОП ЗМБТІ. Після смерті [PERSON] ,яка померла [INFO] ,була виявлена помилка у написанні прізвища обдарованого у згадуваному вище договорі дарування,замість вірного « [PERSON] » вказано з помилкою « [PERSON] »,що на теперішній час є перешкодою для заявника у реалізації прав власника. Посилаючись на те, що встановлення юридичного факту є необхідним для реалізації прав [PERSON] як власника нерухомого майна,спір про право відсутній, просить суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу,а саме:договору дарування,нотаріально посвідченого П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 27.03.1993 р.за № 2-525,відповідно до умов якого [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . В судовому засіданні заявник подав письмову заяву про розгляд справи без його участі,просив заяву задовольнити з викладених вище підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився ,суду надана письмова заява про розгляд справи без його участі та відсутність заперечень по суті заявлених вимог. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа-договору дарування нерухомого майна,метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником прав власника на безперешкодне володіння,користування,розпорядження своїм майном. Як встановлено з матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO] в м.Запоріжжі, про що 12.04.1975 р.був зроблений актовий запис № 465,його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27.11.1997 р.було встановлено,що при видачі батьку заявника [PERSON] свідоцтва про народження була допущена помилка у написанні його прізвища, замість вірного « [PERSON] » вказано з помилкою « [PERSON] »,цим рішенням встановлено,що [PERSON] є сином [PERSON] ,яка померла [INFO] . 27.03.1993 р. [PERSON] було складено договір дарування,нотаріально посвідчений П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою за № 2-525,відповідно до умов якого [PERSON] подарувала заявнику [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] ,право власності заявника зареєстровано ОП ЗМБТІ 15.03.2004 р.,реєстраційний номер 5082783,про що надано витяг. У вказаному договорі прізвище заявника вказано з помилкою « [PERSON] »,оскільки не збігається з прізвищем заявника у паспорті громадянина України « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла,тому П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, яка видала вказаний документ з помилкою, не можуть бути внести до нього відповідні виправлення. Оскільки належність заявнику згадуваного вище правовстановлюючого документа-договору дарування нерухомого майна ніким не оспорюється та сумнівів не викликає,іншим способом заявник не може встановити юридичний факт,від якого залежить реалізація його прав власника на нерухоме майно, він обґрунтовано звернувся до суду із вказаною заявою окремого провадження,оскільки спору про право на час розгляду заяви не встановлено. На підставі ст.4,12,13,76,81,258,259,265,315,319,353,355 ЦПК України,суд -

Outcome: approved