Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 листопада 2013 року. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. Будинок належав [PERSON] на підставі реєстраційного свідоцтва про право власності на нерухоме майно за реєстраційним номером [NUMBER] від 27.04.2010 року. При житті [PERSON] залишив заповіт, яким заповідав все належне йому на день смерті майно своєму сину [PERSON]. [PERSON], який є його рідним братом, в установлений законом шестимісячний термін заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав і спадщину не прийняв, оскільки не має наміру цього робити, про щодо надав заяву про відмову від спадщини. Крім того, мати [PERSON] також не претендує на частку в спадковому майні після смерті чоловіка та не заперечує щодо прийняття ним спадщини. Існування батьківського заповіту стало причиною того, що він не хотів вирішувати з братом таких питань, вважаючи, що це його образить і це було причиною пропуску ним строку на прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Віповідачі - [PERSON], [PERSON] та представник Ізянської сільської ради Хустського району в судове засідання не з'явилися. Надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідачі визнали позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В зв'язку з визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 50 коп. ( 705 грн. х 50%).

Outcome: approved