overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 липня 2013 року між ними було укладено шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], 01.02.2015 р.н; на даний час їх сімейні стосунки припинені через розбіжність характерів, втрату почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, тривалий період разом не проживають і не ведуть спільного господарства, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не зявився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити з вищевказаних підстав, строк для примирення не надавати, оскільки примирення між ними неможливе. Відповідачка в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, так як близько трьох років вона з чоловіком спільно не проживає, діти залишились з нею й збереження сімї неможливе; має намір в подальшому носити прізвище Гринь. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За змістом положень ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Шепітько) 30 липня 2013 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Плисківською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області за актовим записом №02. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних малолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з матірю. Близько трьох років сторони разом не проживають, ведуть окреме господарство, подружніх стосунків не підтримують, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, обоє наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому заявлений позов необхідно задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 серпня 2013 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне) серії I-КГ №095425, актовий запис №96. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, але розірвати шлюб в органах РАЦС відповідачка заперечує. Оскільки спільне проживання у них не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, а також те, що ті почуття, які обєднували їх раніше згасли, просить шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач до судового засідання не прибув, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судового виклику відповідачці особисто. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки на підставі наявних в ній доказів та приймаючи до уваги, що про це не заперечує позивач, постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30 серпня 2013 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №96, свідоцтво про шлюб (повторне) серії І-КГ №095425. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторони проживають окремо, сімейні відносини не підтримують близько півроку, спільне господарство не ведуть, втратили відчуття любові і поваги один до одного, примиритися не бажають, тому родину зберегти не можливо, шлюб позивача та відповідачки слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 червня 2007 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 753. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2016. Спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливе. Просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, скерувала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки та поновлювати їх наміру не мають. Сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст. ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31.01.1997 року між ним та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсон. Від шлюбу мають сина малолітнього сина [PERSON] [INFO] та повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя між ними не склалося, шлюбні відносини припиненні, а збереження сім'ї суперечить їх інтересам і інтересам дітей. Спору щодо спільного майна та місця проживання дітей не має, вони проживають разом з відповідачем. Позивач у підготовче засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи зі стадії підготовчого засідання у його відсутність, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи зі стадії підготовчого засідання у його відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі і просила розірвати шлюб. В порядку ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно до ч. 4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Суд дослідивши матеріали справи встановив, що 31.01.1997 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсон зареєстровано шлюб між [PERSON] та до шлюбу [PERSON], прізвище дружини змінено на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] та повнолітню доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю - [PERSON] Згідно до ч. 1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 109, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31.08.2013 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванівського районного управління юстиції Херсонської області зареєстрував шлюб з відповідачем, від спільного проживання з відповідачем [INFO] народилася дочка [PERSON] . Спільне проживання з відповідачем припинено з 01.11.2020 за взаємною згодою у зв`язку з різними поглядами на життя та сімейні обов`язки. Можливості зберегти сім`ю немає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, на примирення не згодний. Просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені в позові, та доповнив їх тим, що в період, який надавався судом для примирення подружжя, відповідних заходів не вживав. З 01.11.2020 спільне проживання припинено, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Просив суд шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала, посилаючись та те, що спільне проживання припинено з 01.11.2020, в період для примирення подружжя заходи для примирення не вживалися. Просила суд шлюб розірвати. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи видно, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 31.08.2013 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванівського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 12 (а.с.5); від спільного проживання [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с.7); ухвалою суду від 11.02.2021 сторонам надано строк для примирення в шість місяців (а.с.23). Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача та відповідача, що мають істотне значення, а саме: спільне проживання між сторонами припинено з 01.11.2021, в період, що надавався судом для примирення подружжя, сторони не вживали заходів для примирення, інтересу до збереження сім`ї не мають, що є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 жовтня 2014 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області, актовий запис № 2. Шлюб зареєстровано вперше. Від спільного проживання з відповідачем 16 березня 2015 року народився син - [PERSON], який проживає з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, внаслідок чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до відчуженості. Можливості зберегти сім'ю не має. З травня 2016 року спільне проживання припинено, сімейні відносини не підтримуються. Подальше збереження шлюбу є не доцільним. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем, досягнута домовленість про утримання дитини. Просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та доповнив їх тим, що в період спільного проживання в сім'ї часто виникали сварки та непорозуміння щодо поглядів на спільне проживання, сімейні традиції, неодноразово спільне проживання припинялось. На примирення з відповідачем не згоден. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомила суд про розгляд справи за її відсутності та те, що вона заперечень проти позовних вимог не має, на примирення не згодна. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Любимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області 31 жовтня 2014 року, актовий запис № 02 (а.с.5-6); від спільного проживання сторони мають одну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, зокрема в період спільного проживання між подружжям виникали сварки, непорозуміння, з травня 2016 року спільне проживання припинено, на примирення сторони не згодні, інтересу до подальшого спільного проживання та збереження сім'ї не мають, що є підставою для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 серпня 1996 року уклав шлюб з відповідачем, який зареєстровано в Іванівському відділі РАЦС у Херсонській області, актовий запис № 20, вперше. Від спільного проживання з відповідачем народилося двоє дітей, одна дитина є неповнолітньою - дочка [PERSON], [INFO]. З травня 2008 року спільне проживання з відповідачем припинено, сімейні відносини не підтримуються. Вважає, що за таких обставин збереження шлюбу є недоцільним. Просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та доповнила їх тим, що в період спільного проживання сторони сварились між собою, декілька разів припиняли спільне проживання та відновлювали його, а з 2008 року сторони спільно не проживають, сімейні відносини не підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомила суд про розгляд справи за її відсутності та те, що вона заперечень проти позовних вимог не має та просить їх задовольнити. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та Червона (дошлюбне прізвище Чепак) [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Іванівського районного управління юстиції Херсонської області 31 серпня 1996 року, актовий запис № 20 (а.с.7-8); від спільного проживання сторони мають двох дітей, одна з яких є неповнолітня - дочка [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, зокрема в період спільного проживання між подружжям часто виникали сварки, з 2008 року сторони припинили спільне проживання, інтересу до подальшого спільного проживання та збереження сімї не проявляють, що дає підстави для розірвання шлюбу На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в 1990 році між ними було укладено шлюб, від якого дітей не мають; на даний час їх сімейні стосунки припинені, на примирення не згоден, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити, зазначивши, що у нього з дружиною подружні відносини фактично припинились з 1996 року, в зв'язку з чим часу для примирення не потребує і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час та місце слухання справи за місцем реєстраційного обліку та фактичного проживання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, але в судове засідання не з'явилась, про причини неприбуття не повідомила, відзиву на позов не подала. Тому, зі згоди позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) 27 січня 1990 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борзнянського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №5. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Понад десять років сторони подружніх відносин не підтримують, разом не проживають, спільних інтересів та неповнолітніх дітей не мають, примиритися не бажають, позивач наполягає на припиненні подружніх відносин, відповідачка явку до суду проігнорувала, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в 2005 році між ними було укладено шлюб, від якого мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; на даний час їх сімейні стосунки припинені через розбіжність характерів, втрату почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить часу для примирення не надавати й шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав; просить строк для примирення не надавати і наполягає на розірванні шлюбу, оскільки з червня місяця 2018 року вони спільно не проживають, не спілкуються, в нього мається інша жінка. Відповідачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ч.11 ст.128 ЦПК України), що підтверджується відповідною публікацією від 26.11.2018р., але в судове засідання не з'явилась, про причини неприбуття не повідомила, відзиву на позов не подала. Тому, зі згоди позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON]Г (дошлюбне прізвище Саволій) 02 липня 2005 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Степанівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області за актовим записом №1. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей малолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які згідно довідки Комарівської сільської ради №1092 від 09.10.2018р. проживають з батьком. З червня місяця 2018 року сторони разом не проживають, відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, позивач наполягає на припиненні подружніх відносин, відповідачка явку в судове засідання проігнорувала, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в 2008 році між ними було укладено шлюб, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]; на даний час їх сімейні стосунки припинені через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. Позивач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання засобами мобільного телефонного зв'язку, вказаними у позовній заяві, що підтверджується телефонограмою, але своїм правом на участь не скористався, в п.2 прохальної частини позову просить розглядати справу без його участі. Відповідачка відзиву на позов не подала; в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу й пояснила, що хоча й проживає разом з чоловіком, але в останні п'ять років між ними виникали часті сварки та скандали, деякий час проживали окремо, однак на даний час збереження подружніх відносин є неможливим і термін для примирення не потрібен; згодна на ухвалення рішення в підготовчому засіданні; після розірвання шлюбу має намір залишити прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За змістом положень ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON]) 01 березня 2008 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконкомом Ядутинської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області за актовим записом №01. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з батьками. Сторони хоча й проживають разом, але подружніх відносин фактично не підтримують, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, обоє наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому засіданні. Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору (є особою з інвалідністю 2-ої групи), спір вирішено на його користь, відповідачка судових витрат у справі не понесла, то у відповідності до положень ст.141 ЦПК України стягнення судового збору з відповідача в даному випадку не передбачено процесуальним законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved