Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті його матері [PERSON], померлої 01 вересня 1994 року, залишилося спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Лугова буд. 5 с. Піски Дворічанського району Харківської області. З 01 січня 1974 року по 01 вересня 1994 рік [PERSON] була зареєстрована за вищевказаною адресою, була головою домогосподарства і запис в погосподарській книзі [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області підтверджує право власності на житловий будинок. 27 січня 1981 року померла [PERSON] склала заповіт, яким заповіла даний житловий будинок з надвірними будівлями синові [PERSON] та синові [PERSON] в рівних частинах кожному. [PERSON] відмовився від належної частки спадщини на користь свого брата [PERSON]. На даний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, в звязку з чим постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області від 09 вересня 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що на спадщину не претендує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився 31 липня 1945 року, у свідоцтві про народження серії І-СЯ № 435361 від 28 лютого 1962 року батьками зазначені [PERSON] і [PERSON] (а.с. 6, 8). [PERSON] померла 01 вересня 1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 010193 від 02 вересня 1994 року (а.с. 7). За життя [PERSON] склала заповіт від 27 січня 1981 року за реєстровим № 1, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області, яким заповідала належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Лугова буд. 5 с. Піски Дворічанського району Харківської області, синові [PERSON] та синові [PERSON] в рівних частинах кожному (а.с. 9). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області від 06 жовтня 2016 року № 02-30/931 спадкоємцями померлої за законом та за заповітом є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). У заяві [PERSON] до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області від 04 квітня 2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 17, посвідченої секретарем виконавчого комітету Червоноармійської сільської ради Вовчанського району Харківської області, він повідомляє, що спадщину за законом не прийняв і на неї не претендує (а.с. 10). У довідці, виданої [PERSON] сільською радою Дворічанського району Харківської області № 02-30/1065 від 04 листопада 2016 року зазначається те, що згідно записів погосподарських книг [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області, головою домогосподарства по вул. Лугова буд. 5 с. Піски Дворічанського району Харківської області з 01 січня 1974 року по 01 вересня 1994 року зареєстрована [PERSON], а з 02 вересня 1994 року по 03 листопада 2016 року зареєстрований [PERSON] (а.с. 13). Згідно звіту про оцінку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: вул. Лугова буд. 5 с. Піски Дворічанського району Харківської області, виданим субєктом оціночної діяльності, ФОП [PERSON], від 31 жовтня 2016 року, ринкова вартість обєкту оцінки складає 61000,00 грн. (а.с. 15). Після смерті матері [PERSON] звернувся до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області для оформлення спадщини, але постановою від 26 жовтня 2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями після смерті матері [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя померлої (а.с. 11). Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При розвязанні даного спору, враховуючи, що спірні цивільні правовідносини, повязані з набуттям [PERSON] права власності на зазначений житловий будинок, виникли до 01 січня 2004 року, згідно вимог Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, суд застосовує норми ЦК України від 18 липня 1963 року. А до спірних цивільних правовідносин, повязаних зі спадкуванням вказаного житлового будинку, на підставі ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід застосовувати правила книги шостої Цивільного кодексу України, оскільки спадщина відкрилася після набрання чинності цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 року), право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Однією із форм власності є приватна (ч. 4 ст. 86 ЦК України). Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. У 1965 році [PERSON] побудувала житловий будинок, розташований по вул. Лугова буд. 5 с. Піски Дворічанського району Харківської області, але не отримала свідоцтво про право власності на нього. Закон, який існував до 01 січня 2004 року не передбачав державної реєстрації права власності, а запис в погосподарській книзі виконавчого комітету сільської ради підтверджував право власності на житловий будинок. Таким чином, належність [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за вищевказаною адресою, підтверджується записом в погосподарській книзі виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Державний нотаріус Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] у листі від 23 лютого 2017 року № 211/01-16, наданому на підставі ухвали суду від 22 лютого 2017 року про витребування доказів, зазначає, що після смерті [PERSON], яка померла 01 вересня 1994 року, із заявами про прийняття та відмову від спадщини ніхто не звертався, тому спадкова справа не заводилась (а.с. 58). Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в звязку з чим в даний час неможливо внести відомості до Державного реєстру прав щодо вказаного житлового будинку, належного матері позивача, що дало б можливість йому отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після її смерті в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями в порядку спадкування в судовому порядку. Відповідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] право власності на зазначене домоволодіння перейшло до позивача, так як його рідний брат [PERSON] відмовився від своєї частки на спадщину після матері [PERSON] Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, а відповідачі не заперечували проти задоволення позовних вимог, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved