Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . У встановлений законом строк він подав нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті матері, проте постановою завідувача Першої Первомайської державної нотаріальної контори, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно, оскільки його покійною матір`ю не було проведено реєстрації права власності на житловий будинок на своє ім`я, в зв`язку із чим він звернувся до суду із зазначеним позовом. Ухвалою суду від 23.09.2021 року, до участі у справі у якості третьої особи було залучено Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради Миколаївської області. Позивач та його представник - адвокат Гаврилюк Т.А. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте від них надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача - Первомайської міської ради Миколаївської області в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, проте на адресу суду від представника відповідача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову їй відомі. Представник третьої особи - Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради Корчевна Л. в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмові пояснення у яких вказала, що за даними технічного паспорту, будинок по [ADDRESS] був споруджений у 1960 роках, а усі інші господарські будівлі та споруди - у 70-ті та 80-ті роки. Зазначені будинок, господарські будівлі та споруди, були побудовані до 05 серпня 1992 року та не належать до самочинного будівництва. Тобто, відповідно до вимог законодавства, прийняття в експлуатацію житлового будинку, який побудований до 05 серпня 1992 року засвідчує технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Отже, за життя спадкодавець [PERSON] мала усі дозвільні документи, проте реєстрації права власності житлового будинку на своє ім`я не здійснила, але у зв`язку зі смертю, питання щодо реєстрації права власності залишилося, неврегульованим. З огляду на викладене, позивач не має іншої можливості оформити право власності на житловий будинок [ADDRESS] , а тому єдиним правовим способом захисту його законних прав та інтересів є звернення до суду з даним позовом. На підставі викладеного, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, письмові пояснення третьої особи, інвентаризаційну справу на житловий будинок [ADDRESS] , суд дійшов таких висновків. [INFO] померла - [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] виданого Первомайськтм міським відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 21.01.2020 року (а.с. 8). За життя, [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] , проте вона не здійснила реєстрації його права власності на своє ім`я (а.с. 12-15). Згідно ксерокопії спадкової справи № 52/2020, спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , однак постановою завідувача Першої Первомайської державної нотаріальної контори від 06.07.2021 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає (а.с.27-34,42). Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України,право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або неприйняти її. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз`яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки представник відповідача визнала позов позивача, а представник третьої особи проти задоволення позову не заперечувала, за життя спадкодавець оформлення права власності спадкового майна не здійснила, а позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, тому з метою захисту прав позивача на спадкування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved