Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТзОВ «Мостобудівельна компанія МСУ» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 1690 грн. та завдану йому внаслідок тривалої невиплати заробітної плати моральну шкоду у сумі 1690 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позивач пояснив, що працював у відповідача на посаді бетонщика по 28 листопада 2008 року. Після звільнення відповідачем не проведено повного розрахунку з ним по заробітній платі, борг по заробітній платі становить 1690 гривень. Позивач вважає, що йому завдано моральну шкоду внаслідок того, що він змушений протягом тривалого часу звертатись до керівництва ТзОВ із проханнями про проведення з ним розрахунку, яке ігнорує вимоги позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час слухання справи належним чином, а тому суд, відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до копії трудової книжки позивача - останній був прийнятий на посаду бетонника четвертого розряду ТзОВ «Мостобудівельна компанія МСУ» 11 травня 1995 року і звільнений з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України 28 листопада 2008 року наказом № 112-к від 28 листопада 2008 року. Відповідно до ст.116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Із пояснень позивача встановлено, що на день звільнення за організацією рахувався борг перед [PERSON] в сумі 1690 грн., які не виплачені і на даний час. Відповідно до ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На вимогу позивача судом витребовувалась у відповідача довідка про наявність та суму боргу по заробітній платі перед позивачем. Вказану вимогу суду ТзОВ проігнорувало, крім цього, заперечень щодо поданих вимог та доказів на спростування вказаних у позові обставин відповідачем не надано. Також, позивачем надано довідку № 462 від 17 лютого 2014 року щодо відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА про суми виплачених доходів, яка доводить, що [PERSON] дійсно до моменту звільнення нараховувалась заробітна плата. Враховуючи зазначене, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення боргу по заробітній платі обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Окрім боргу по заробітній платі позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача 1690 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди. Стаття 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Тривалість часу, протягом якого відповідачем не проведено розрахунок при звільненні позивача, необхідність звернення до суду за захистом своїх порушених прав свідчить про те, що [PERSON] заподіяно моральні страждання , які полягали у відсутності коштів, необхідних людині для існування, що потягло втрату нормальних життєвих зв'язків. З огляду на наведене, позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст.94, 116, 233 КЗпП України,

Outcome: approved