overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 11.09.1970 Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова,\~ актовий запис № 511. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Проте, взаємовідносини з відповідачем не склалися, як зазначає позивач, тривалий час сторони жили разом заради дітей. Однак, у 2003 році, коли діти подорослішали, позивач, не маючи наміру до подальшого проживання з [PERSON] однією родиною пішов жити до свої матері. Позивач вважає, що примирення між сторонами неможливе, оскільки кожен із подружжя має власні родини, сторони проживають окремо вже понад 14 років, почуття любові та поваги між сторонами втрачено, сімя існує лише формально. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. Спори майнового характеру відсутні. Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, розглядати справу за його відсутності та, у разі неявки відповідача у судове засідання, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлялася судом про час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача , виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 13.07.2013 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківської реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 646.\~ Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка на сьогодні проживає з відповідачем та повністю знаходиться на утриманні позивача . [PERSON] зазначив, що протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечитимуть його інтересам. Спорів майнового характеру та щодо проживання дитини немає. [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, та не надавати час для примирення, оскільки це є неможливим, і наразі як відповідач, так і позивач мають намір створити іншу сімю. Відповідач [PERSON] не заперечувала проти розірвання шлюбу, у поданій до суду заяві просила розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення\~ позовної заяви у повному обсязі з\~ наступних підстав. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 15.05.1982 Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 258.\~ Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина. Позивач зазначив, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Дружина не піклувалася про створення нормальних сімейних стосунків, не дбала про взаємоповагу один до одного, а навпаки її ставлення до сім'ї призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Останні роки сторони все частіше сварилися, не розуміли один одного, не мали ніяких спільних інтересів. У подружжя наявні різні погляди на життя. [PERSON] вказав, що в порушення вимог ст. 55 СК України, він не завжди був стриманий під час сварок, ображав дружину, ухилявся від виконання сімейних обовязків. З 2007 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинились. Спільне господарство не ведеться. Разом подружжя не мешкає. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Шлюб існує лише формально. Позивач переконаний, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спорів майнового характеру немає. [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що зазначила у поданій до суду заяві, у якій також просила розглядати справу без її участі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 16.06.2007 у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 228. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем та перебуває на утриманні подружжя. Позивач зазначив, що в останні роки між сторонами постійно виникають сварки, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем припинено. Подружжя існує лише формально. Спільного господарства сторони не ведуть. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дитини немає. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також просив суд не вживати заходів щодо примирення подружжя та зазначив, що сторони перед зверненням до суду домовилися, що син [PERSON] залишиться проживати з відповідачем, а позивач буде брати участь у його утриманні та вихованні. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила не вживати заходів щодо примирення подружжя, про що зазначила у поданій до суду заяві, у якій також просила розглядати справу за її відсутності. Окрім того, відповідач вказала, що сторони перед зверненням до суду домовилися, що син [PERSON] залишиться проживати з нею, а позивач буде брати участь у його утриманні та вихованні Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 20.11.1999 Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка наразі проживає з позивачем. Позивач зазначає, що сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. На даний момент ведення спільного господарства між подружжям припинено. Таким чином, позивач вважає, що з урахуванням вищевикладеного, збереження сім'ї є неможливим. Внаслідок чого просить суд не вживати заходів щодо примирення подружжя. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Спори майнового характеру та щодо визначення місця проживання дітей наразі відсутні. Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, розглядати справу за його відсутності. Відповідач також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення та просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім'я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 21.12.1985 у Жовтневому відділі РАЦС, актовий запис № 730. Позивач зазначив, що сторони вже багато років проживають окремо та подружнього життя у них немає, у звязку з чим він вважає вживання заходів примирення та збереження шлюбу неможливим. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити їх та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася., про причини неявки в порушення ч.2 ст. 77 ЦПК України суд не повідомила. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріал справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви. з наступних підстав. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. З\~ огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони\~ тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 24.10.1981 Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Більці Молдавської ССР, актовий запис № 943. Підставою для розірвання шлюбу є те, що між подружжям відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В добровільному порядку відповідач розривати шлюб відмовляється, у звязку з чим позивач вимушений звернутись до суду. [PERSON] подав до суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Належним чином повідомлена відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, в порушення ч. 2 ст. 77 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі не надавала. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 30.06.2007, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 254. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними постійно виникають конфліктні ситуації, стосунки напружені. Зазначене негативно впливає на виховання дитини. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем припинено. Подружжя існує лише формально. За наведених обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання з відповідачем неможливі. Спільного господарства сторони не ведуть. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дитини немає. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розірвати шлюб. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що зазначила у поданій до суду заяві, у якій також просила розглядати справу за її відсутності. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 30.08.2003 у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя , несумісні характери, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові один до одного. Спільного господарства сторони не ведуть. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що зазначила у поданій до суду заяві, у якій також просила розглядати справу без її участі та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім'я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові. Зі свідоцтва про шлюб Серіїї [NUMBER], виданого 30.08.2003 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, вбачається, що при одружені відповідач змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачем заявлено вимогу про залишення її шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved