Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 920 доларів США та моральної шкоди в розмірі 10000 грн., посилаючись на те, що відповідач 18 листопада 2015 року позичив у нього вказану суму грошових коштів, зобов»язуючись повернути їх до 20 травня 2016 року. Однак, до цього часу борг так і не повернуто. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 18 листопада 2015 року [PERSON] позичив [PERSON] 920 доларів США, які відповідач зобов»язувався повернути до 20 травня 2016 року, що підтверджується відповідною розпискою. Однак, до цього часу борг так і не повернуто. Станом на 16 листопада 2016 року офіційний курс валют Національного банку України становив: 100 доларів США 2601,1762 грн. А, отже, сума заборгованості за договором позики складає 23930 грн. 82 коп. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині позову є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Однак, в розписці від 18 листопада 2015 року не передбачено стягнення моральної шкоди за невиконання чи неналежне виконання своїх обовязків сторонами. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині позову є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, оскільки позивач звернувся до суду з двома позовними вимогами, сплативши судовий збір лише в сумі 551 грн. 20 коп., а тому з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial