Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій після уточнення просить суд відновити за ним право на користування квартирою [ADDRESS], встановити сервітут на право постійного користування кімнатою загальною площею 12,6 кв.м. у квартирі №11 по вул70 років Жовтня в с. Солоницівка Дергачівського району Харківської області. В обґрунтування позову вказав, що з [PERSON] він проживав у зареєстрованому шлюбі з 30.05.2002 року по 17.09.2014 року. [INFO] у них народилась донька [PERSON]. У період шлюбу за їх спільні кошти ними була придбана квартира за адресою: [ADDRESS]. 29.12.2014 року він разом зі своєю дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] вселились у зазначену квартиру. Право власності на цю квартиру було оформлено на дружину [PERSON] її батьком у виді договору дарування. Протягом всього часу сумісного проживання в зазначеній квартирі він займався благоустроєм, разом з дружиною придбував сумісне майно, яке знаходиться в квартирі. 15.08.2014 року він прийшов додому та побачив, що [PERSON] зібрала його речі в пакети, після чого він перевіз їх до сестри за адресою: [ADDRESS]. На неодноразове прохання дозволити йому вселитись у квартиру вона категорично йому відмовляє. В судовому засіданні [PERSON] та його представник вимоги позовної заяви підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнала. Пояснила, що позивач добровільно залишив спірну квартиру. Також зазначила, що власником є [PERSON], яка не є членом сім`ї [PERSON] Третя особа [PERSON] в задоволенні позовних вимог [PERSON] просила відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 30.05.2002 року по 17.09.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що в кінці липня 2014 року за адресою його проживання: [ADDRESS] на своєму автомобілі під'їхала [PERSON], після чого вивантажила речі [PERSON] та поїхала. Коли [PERSON] зайшов до нього в квартиру то повідомив, що його дружина вигнала з дому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він сусід [PERSON] та [PERSON] Родина жила дружно, ніколи не бачив, щоб вони сварились, тому той факт, що родина розпалась став для нього несподіваним. Як вбачається з договору дарування від 29.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу за реєстровим номером 2133, квартира за адресою: [ADDRESS] була подарована [PERSON] Відповідно до п.2 ч.1 ст. 57 СК України зазначена квартира є особистою приватною власністю [PERSON] Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Ч.2 ст.64 ЖК України передбачає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] розірваний на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17.09.2014 року (а.с. 49). Крім того, на підставі договору дарування від 21.10.2014 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.65-68). А отже зазначена квартира належить особі, яка не є членом сім`ї позивача [PERSON] Суд вважає, що посилання позивача на встановлення сервітуту є безпідставними виходячи з наступного. Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. В силу сервітуту право користування житлом надається членам сім'ї власника житла, які проживають разом з ним. Житлове законодавство не передбачає збереження за членами сім'ї права житлового сервітуту у випадку відчуження власником житлового будинку (квартири), у випадку зміни власника житлового будинку. Оскільки власник спірної квартири, а саме відповідач [PERSON], членом сім'ї якого був позивач [PERSON], розпорядилась спірною квартирою, а саме відчужила її на підставі договору дарування іншій особі, то припинила існувати обставина, яка була б підставою для встановлення сервітуту. Крім того, третя особа, як власник квартири [ADDRESS], обґрунтовано вважає, що проживання позивача порушує її права власника на користування, розпорядження майном і тому заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed