Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Хмельницького міського центру зайнятості, [PERSON] про розірвання трудового договору та зобов»язання вчинення дій , вказавши, що 18 липня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено трудовий договір між працівником та фізичною особою підприємцем, зареєстрований в Хмельницькому міському центрі зайнятості за №22231301921. З грудня 2013 року відповідач [PERSON] припинив свою трудову діяльність, а тому і сплату йому заробітної плати. Встановити його місце знаходження він не зміг. Згідно ст. 38 КЗпП України, працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з власної ініціативи, попередивши роботодавця за два тижня до цього. Внаслідок того, що місце знаходження роботодавця йому не відоме, він не може розірвати укладений безстроковий трудовий договір. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений. Представник відповідача - Хмельницького міського центру зайнятості в судовому засіданні вказав, що при постановленні рішення покладається на думку суду. Заслухавши поясненні учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що 18 липня 2013 року між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено трудовий договір між працівником та фізичною особою підприємцем, який зареєстрований в Хмельницькому міському центрі зайнятості за №22231301921. Згідно вказаного трудового договору [PERSON] взяв на себе зобовязання оплачувати працю працівника в розмірі 1300 гривень на місяць, забезпечувати безпечні і нешкідливі умови праці, обладнати робоче місце відповідно до вимог нормативних актів про охорону праці, надавати необхідний інвентар, робочий одяг. З грудня 2013 року [PERSON] перестав надавати роботу [PERSON], сплачувати заробітну плату, що підтверджується поясненнями позивача та матеріалами справи. Відповідно до п.5 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою - трудовий договір між фізичною особою роботодавцем та найманим працівником укладається у трьох ідентичних примірниках, один з яких перебуває у фізичної особи, другий у працівника, третій в центрі зайнятості, де цей трудовий договір зареєстровано. Пунктом 6 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою визначено, що у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково, в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості. Згідно ст. 38 КЗпП України, працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з власної ініціативи, попередивши роботодавця за два тижня до цього. Відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08 червня 2001 року Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, - державний центр занятості є органом, на який покладено функції реєстрації трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі занятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичної особою роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Враховуючи вищевикладене викладене та

Outcome: approved