Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 23.12.2006 у відділі реєстрацій цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 1578. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть, з 2019 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дитини наразі немає. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Позивач подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та розглядати справу за його відсутності (а.с. 44). Відповідач у зв`язку із зайнятістю на роботі просила справу про розірвання шлюбу слухати у її відсутність, про що зазначила у своїй заяві (а.с. 21). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, місто Харків (а.с. 11). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Судовм вживалися заходи щодо примирення подружжня (а.с.32), однак вони виявилися безрезультатними. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved