Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 19.02.2021 року [PERSON] та [PERSON] . Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що після смерті їхньої матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на: земельну ділянку площею 8,38 га з кадастровим номером 7424185500:05:000:0053 та земельну ділянку площею 0,8019 га з кадастровим номером 7424185500:05:000:0218. Після смерті [PERSON] спадкоємцями спадкового майна є її син [PERSON] та дочка [PERSON] , які домовилися між собою про те, що позивач відмовляється від своєї частки на спадщину на земельну ділянку площею 0,8019 га, кадастровий номер 7424185500:05:000:0218 на користь своєї сестри - [PERSON] , з метою оформлення на неї цілої частки вказаної земельної ділянки, а відповідачка [PERSON] , в свою чергу, відмовляється від своєї частки на спадщину на земельну ділянку площею 8,38 га з кадастровим номером 7424185500:05:000:0053 на користь свого брата - [PERSON] , яку він передає на користь свого сина - [PERSON] . При цьому позивач виконав таку домовленість і відмовився від отримання спадщини на земельну ділянку площею 8,38 га, кадастровий номер 7424185500:05:000:0053 на користь свого сина [PERSON] , але сестра [PERSON] не відмовилася від вступу у спадщину на вказану земельну ділянку та отримала на 1/2 її частину свідоцтво про право на спадщину, а також вона отримала 1/2 частину земельної ділянки площею 0,8019 га з кадастровим номером 7424185500:05:000:0218. Оскільки при видачі свідоцтв про право на спадщину відбулося порушення їх видачі та домовленостей між сторонами, а іншого шляху вирішення даного спору немає, окрім визнання таких свідоцтв недійсними в судовому порядку, то позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, проте останній завчасно подав заяву до суду, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, враховуючи визнання позову відповідачами, а також клопотав про проведення розгляду справи за відсутності сторони позивача (а.п.38). Відповідачі в судове засідання не з`явилися також, проте завчасно подали до суду заяви про визнання позовних вимог, в яких позовні вимоги визнали повністю без покладення на них судових витрат, а також просили провести розгляд справи без їхньої участі (а.п.31, 34). Представник Прилуцької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився теж, проте в своєму інформаційному листі просив розглянути справу за його відсутності (а.п.25). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2021 року, посвідченого державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори Бодько О.Є. та зареєстрованого в реєстрі за №2-338, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , іі спадкоємцями дочкою [PERSON] , [INFO] , та онуком [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відмовою спадкоємця першої черги, сина спадкодавиці - [PERSON] , було успадковано по Ѕ частині на кожного земельної ділянки площею 8,3800 га, кадастровий номер 7424185500:05:000:0053, що розташована на території Нетяжинської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, яка належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №034685, виданого Прилуцькою районною державною адміністрацією Чернігівської області від 25.02.2004 року (а.п.7), що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №245123455 від 19.02.2021 року (а.п.7). Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від того ж 19.02.2021 року, посвідченого державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори Бодько О.Є. та зареєстрованого в реєстрі за №2-341, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , іі спадкоємцями дочкою [PERSON] , [INFO] , та онуком [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відмовою спадкоємця першої черги, сина спадкодавиці - [PERSON] , було успадковано по Ѕ частині на кожного земельної ділянки площею 0,8019 га, кадастровий номер 7424185500:05:000:0218, що розташована на території Нетяжинської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, яка належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №034687, виданого Прилуцькою районною державною адміністрацією Чернігівської області від 16.09.2004 року (а.п.8), що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №245128004 від 19.02.2021 року (а.п.9). З копії інформації №397/01-16 від 14.05.2021 року, наданої Прилуцькою районною державною нотконторою, вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була заведена спадкова справа №168/2020. Спадкоємцями, згідно зі ст.1261 ЦК України, є: син спадкодавиці - [PERSON] та дочка спадкодавиці - [PERSON] , проте [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь свого сина та онука спадкодавиці - [PERSON] . Спадкоємцями, які подали заяви про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом є: дочка спадкодавиці [PERSON] на Ѕ частку спадкового майна - земельних ділянок та онук спадкодавиці [PERSON] на Ѕ частку спадкового майна - земельних ділянок, у зв`язку з відмовою на його користь спадкоємця першої черги сина спадкодавиці - [PERSON] (а.п.25), що також підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру №64717167 від 14.05.2021 року (а.п.26). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Стаття 1301 ЦК України визначає підстави і порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Серед підстав визнання свідоцтва недійсним дана стаття прямо називає лише відсутність права спадкування у особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Проте свідоцтво може бути визнане недійсним «також і в інших випадках, встановлених законом», що дозволяє стверджувати про те, що перелік підстав визнання свідоцтва недійсним не є вичерпним і може бути розширений шляхом аналізу й тлумачення інших норм спадкового права. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду. З цього приводу Верховний суд у постанові від 11.12.2019 року у справі №414/811/17 дійшов висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб, яким в даному випадку є позивач як спадкоємець, є самостійною підставою для визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними. Таким чином, з огляду на все викладене вище, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами відповідачі позовні вимоги визнали в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а свідоцтва про право на спадщину за законом, які були видані 19.02.2021 року [PERSON] та [PERSON] , - скасуванню. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України з огляду на визнання позову відповідачами, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду відповідно до квитанцій АТ КБ «Приватбанк» №0.0.2095705042.1 від 19.04.2021 року та №0.0.2114309108.1. від 06.05.2021 року. На підставі викладеного та ст.16, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1269, 1270, 1301 ЦК України,

Outcome: approved