overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказав, що є власником житлового будинку [ADDRESS]. З 02 червня 2009 року в його будинку зареєстрований [PERSON], однак з 01 травня 2015 року фактично там не проживає. У зв'язку з тим, що відповідач не проживає у вищевказаному будинку, не приймає участі у веденні домашнього господарства, просив визнати його такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, ствердивши обставини, викладені у позовній заяві. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в заяві просив справу заслухати у його відсутності, заявлені [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до вимог ст.317 Цивільного кодексу України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику квартири/будинку право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] що підтверджується договором дарування житлового будинку від 05 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Рябим П.М., який зареєстровано в реєстрі під № 1590 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 30554847 від 05 грудня 2014 року. [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS], що підтверджено 06 серпня 2018 року довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб. З довідки № 392 квартального комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області від 03.08.2018 року вбачається, в будинку [ADDRESS] [PERSON] проживає разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON], які фактично не зареєстровані, брат - [PERSON] зареєстрований в даному будинку, але не проживає за місцем реєстрації. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і [PERSON] слід визнати особою, що втратила право користуватися жилим приміщенням у будинку [ADDRESS] в м. Шепетівці Хмельницької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивують тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . В цій квартирі зареєстрований її колишній власник [PERSON] . Оскільки відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації у належній позивачу квартирі, вважає, що його належить визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в судовому порядку. Зазначив, що факт реєстрації відповідача у будинку порушує його права як власника на вільне розпорядження майном та змушує його оплачувати комунальні послуги з врахуванням всіх зареєстрованих в квартирі осіб. В судове засідання позивач не з`явився, в направленій на адресу суду заяві просив розглядати справу у його відсутності та задоволити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, в направленій на адресу суду нотаріально завіреній заяві позов визнав в повному обсязі. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, з відповідача належить стягнути на користь держави 908 грн 00 коп судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке належить на праві спільної приватної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На обгрунтування позову позивач посилається на те, що його внук [PERSON] з травня 2014 року не проживає за місцем реєстрації, участі в утриманні житлового приміщення не бере. Позивач подав до суду заяву, де зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу за його відсутності (а.с. 22). [PERSON] та [PERSON] як треті особи підтримали позов та просили розглядати справу за їх відсутності, про що подали заяви (а.с. 35,36). Відповідач подав до суду заяву, де зазначив, що визнає позовні вимоги та просить розглядати справу за його відсутності (а.с. 34). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджено такі докази. \~ \~ \~ \~Квартира №3 у житловому будинку № 60 по вул. Центральна (колишня Радянська) в смт. Великий Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області, належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності та витягом з реєстру права власності на нерухоме майно (а.с. 5-6). \~ \~ \~ \~Згідно з домовою книгою та довідкою виконкому Великобурлуцької селищної ради, відповідач з 11.03.2014 зареєстрований у цьому жилому приміщенні (а.с. 7-11). \~ \~ \~ \~У акті від 10.01.2018, складеному депутатом селищної ради та сусідами позивача, зазначено, що [PERSON] з травня 2014 року не проживає у квартирі, де зареєстрований (а.с.12). \~ \~ \~ \~На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що [PERSON] у 2014 році вселився до квартири позивача як член його сімї. \~ \~ \~ \~З травня 2014 року [PERSON] відсутній за місцем реєстрації місця проживання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки доведено факт відсутності відповідача без поважних причин у належному позивачеві жилому приміщенні більше одного року і таке рішення не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В позовній заяві вказує, що позивач є наймачем кімнати № 135 у будинку №19 за адресою м.Запоріжжя, вул. Сталеварів. В зазначеній квартирі крім позивача зареєстровані колишня дружина [PERSON], його син [PERSON] Відповідач в спірній квартирі не мешкає з червня 2013 року. На даний час місцезнаходження її не відомо. Оскільки відповідач у кімнаті № 135 у будинку №19 по вул. Сталеварів у м. Запоріжжі не мешкає без поважних причин більше ніж шість місяців, то позивач просить визнати її такою, що втратила право користування житлом. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Представник третьої особи в судове засіданні не зявився, причину неявки суду не повідомив . Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є відповідальним наймачем кімнати № 135 в будинку № 19 за адресою м.Запоріжжя, вул. Сталеварів. Згідно довідки ЦОА №1 від 26.01.2016 року в кімнаті № 135 будинку № 19 по вул.. Сталеварів у м. Запоріжжя зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно акту ЦОА №1 від 09.02.2016 року [PERSON]Ю в кімнаті № 135 будинку № 19 по вул.. Сталеварів у м. Запоріжжя не мешкає з червня 2013 року. Відповідно до ч.1 ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені терміни провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила, право користування кімнатою № 135 у будинку № 19 за адресою м. Запоріжжя, вул. Сталеварів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] «Про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності і визнання права власності на ? частину нежилої будівлі» Рішенням від 19.10.2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволені. Визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на торговий павільйон з пивбаром від 12.02.2002 року видане Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області . Визнано за [PERSON] право вланості на ? частину нежитлової будівлі літ. «А1» загальною площею 82 кв.м./торговий павільйон з пивбаром/, що розташований за адресою Харківська область Дергачівський район смт. Пересічне вул.. Радянська -4. Визнано за [PERSON] право власності на ? частини нежитлової будівлі літера «Б» загальною площею 10.00 кв. м. / торговий кіоск/, що розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Персічне вул.. Радянська 4. 05.11.2015 року представником відповідача було подано апеляційну скаргу на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19.10.2015 року. Згідно ухвали судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 18.11.2015 року вищезазначену справу було повернуто для виконання вимог п.4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України. [PERSON] в судове засідання не зявився причину неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. [PERSON] в судове засідання не зявився, відповідно до поданої заяви просить суд розглядати справу у його відсутність та винести додаткове рішення. Судом встановлено, що рішенням від 19.10.2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволені. Визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на торговий павільйон з пивбаром від 12.02.2002 року видане Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області . Визнано за [PERSON] право вланості на ? частину нежитлової будівлі літ. «А1» загальною площею 82 кв.м./торговий павільйон з пивбаром/, що розташований за адресою Харківська область Дергачівський район смт. Пересічне вул.. Радянська -4. Визнано за [PERSON] право власності на ? частини нежитлової будівлі літера «Б» загальною площею 10.00 кв. м. / торговий кіоск/, що розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район смт. Персічне вул.. Радянська 4. 05.11.2015 року представником відповідача було подано апеляційну скаргу на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19.10.2015 року. Згідно ухвали судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 18.11.2015 року вищезазначену справу було повернуто для виконання вимог п.4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України. В рішені Дергачівського районного суду не було вирішено питання про судові витрати . Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст.220 ч.1 п. 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про відмову від прийняття спадщини. Позовній вимоги вмотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 липня 2005 року, а [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 січня 2011 року. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на належне їм майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] , який належав померлим в рівних частинах на праві приватної власності на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 22.03.1989 року №50. За життя [PERSON] та [PERSON] залишили заповіт, згідно якого заповіли певну частку свого майна йому - [PERSON] . На сьогодніщній день він має намір відмовитися від частки у спадковому майні. Однак, у встановлений законом строк він не зміг звернутися до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини через те, що не був обізнаний з вимогами законодавства, тому дана обставина стала перешкодою для подачі заяви про відмову у прийнятті спадщини у визначений законом термін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Віповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 27.06.2014р., та усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 27.06.2014р. В позові вказано, що 27.06.2014р. померла матір позивача та дружина відповідача [PERSON]. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована в [INFO], яка за вказаною адресою не проживала, а проживала разом з позивачем, за вказаною адресою був зареєстрований відповідач. Ще за життя спадкодавець передала у користування позивачеві належну їй земельну ділянку, площею 5,15 га, яка знаходиться на території Подо-Калинівської сільської ради. Документи на вказане майно знаходяться у позивача. Відповідач практично не жив зі своєю дружиною, ігнорував прохання про допомогу матері, з яким позивач звертався до відповідача. Весь тягар по догляду за спадкодавцем ліг на позивача. Після смерті [PERSON], у встановлений шестимісячний строк, позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, з тієї причини, що він добросовісно помилявся та вважав наявність державного акту на право власності на землю і фактичне нею володіння, підставою для отримання спадщини. Коли позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, розповів про ситуацію у сімї і відношення відповідача до спадкодавця, то нотаріус запропонував позивачеві звернутись до суду. Позивач просить визначити йому додатковий строк один місяць для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 27.06.2014р., та усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 27.06.2014р. Від позивача надійшла заява, в якій просить задовольнити позов та розгляд справи провести за його відсутністю. Від представника відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Таким чином, позов підлягає задоволенню, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], посилаючись на те, що шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин, оскільки він проживав за межами області. Вважає причину пропущеного строку поважною та просив про визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечивши проти його задоволення з підстав поважності причин для пропуску строку для прийняття спадщини. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, яка передбачає право суду призначити спадкоємцю, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, додатковий строк, достатній для її прийняття. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 07.07.1994 року спадкодавець [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6). Положеннями ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. За правилами ст. 1220 ЦК України та ст. 249 ЦПК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Отже, днем відкриття спадщини після померлого [PERSON] є [INFO]. Статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини з часу її відкриття. З заявою про прийняття спадщини позивач звернувся в нотаріальну контору з пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріус відмовив йому у прийнятті такої заяви. В силу ч. 3 ст. 1271 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. За таких обставин, враховуючи думку сторони відповідача, твердження представників сторін у судовому засіданні про відсутність інших спадкоємців у [PERSON] та відсутність претензій третіх осіб на спадкове майно, відсутність у суду доказів, які б підтверджували наявність таких осіб чи претензій, з огляду на необхідність захисту права спадкування позивача, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви нотаріусу для прийняття спадщини, а тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. На підставі наведеного, ст.1217, 1261, 1270, ч.1, 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved