Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.03.2007 року між ним та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком укладено кредитний договір за № 543, відповідно до умов якого первинний кредитор зобовязується надати позичальнику кредит у сумі 26500 євро, що еквівалентно 176060,17 гривень. 05.07.2007 року укладено договір за № 1798 про внесення змін до кредитного договору № 543 від 13.03.2007 року, зокрема про надання позичальнику кредиту в сумі 31500 євро, що еквівалентно 216628,34 гривень. 21.11.2007 року укладено договір № 2957 про внесення змін до кредитного договору, зокрема про надання позичальнику кредиту в сумі 37500 євро, що еквівалентно 276257,73 гривень. З урахуванням погашення кредиту, загальна сума заборгованості станом на 21.112017р. із врахуванням суми збільшення становить 35649 євро, що еквівалентно 266170,58 гривень. 25.03.2008 року укладено договір № 353 про внесення змін до кредитного договору № 543 від 13.03.2007р., а саме про надання позичальнику кредиту в сумі 50000 євро, що еквівалентно 389430,75 гривень. З урахуванням погашення кредиту, загальна сума заборгованості станом на 25.03.2008р. із врахуванням суми збільшення становить 47722 євро, еквівалентно 371688,29 гривень. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором, повертати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатками до нього - графіків платежів. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 13.03.2007 року між ним та АКПІБ був укладений іпотечний договір за № 826 із подальшими змінами згідно договорів від 05.07.2007p. за № 2740, від 21.11.2007р. за № 4781, від 28.03.2008р. за № 1145, предметом якого є нерухоме майно - реконструйована будівля кафе-магазину, загальною площею 204,40кв.м, та земельна ділянка площею 0,0835га, кадастровий номер 7322586500030040063, що розташовані в с. Мамаївці, вул. Шевченка, 160, Кіцманського району Чернівецької області. 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ТОВ Кредитні ініціативи було укладено договір відступлення прав вимоги, зокрема про відступлення права грошових вимог до позичальника за вказаним кредитним договором, а також було укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення про відступлення права вимоги за іпотечним договором. 11.05.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за № 5665 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення за рахунок стягнутих коштів заборгованості, що виникла внаслідок невиконання умов кредитного договору за період з 17.12.2012 року по 01.03.2015 року, зокрема: заборгованість за кредитом - 1397289,03грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 1516766,79грн., витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 3150грн., що разом становить суму загальної заборгованості станом на 11.05.2015р. у розмірі 2917205,82 гривень. На підставі виконавчого напису нотаріуса постановою державного виконавця Кіцманського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 09.07.2015 року відкрито виконавче провадження за № 48043264. 10.03.2016 року державним виконавцем складено Акт опису й арешту майна: реконструйованої будівлі кафе-магазину загальною площею 204,40кв.м. та земельної ділянки площею 0,0835га, кадастровий номер 7322586500030040063, що розташовані в с.Мамаївці, вул.Шевченка, 160, Кіцманського району Чернівецької області. Вважає, що виконавчий напис за реєстровим № 5665 від 11.05.2015р. вчинено грубими порушеннями порядку встановленого законодавством порядку та має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки у виконавчому написі зазначено, що він вчинений відповідно до п.1, а не п.1-1 Переліку документів, що є порушенням ст.87 закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій; при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було отримано від стягувача первинних документів про видачу кредиту та про часткове погашення кредиту, тобто щодо безспірності заборгованості, а наданий ТзОВ «Кредитні ініціативи» розрахунок заборгованості не може вважатися підтверджуючим безспірність заборгованості документом; нотаріусом не перевірено факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, без урахування, чи розрахунки заборгованості проведені в межах строку позовної давності (загальної та спеціальної); нотаріусом не перевірено, чи визнається боржником сума боргу; не дотримано передбачених ст.35 Закону України «Про іпотеку», адже будь-яких повідомлень про усунення порушень та про їх виконання не менш ніж у 30-денний строк він не отримував, а сам факт надіслання повідомлення (без належного отримання) не може бути взятий до уваги. Ним повністю заперечується розмір заборгованості. Зазначена у виконавчому написі сума боргу є необґрунтованою та не підтверджена первинними документами. Крім того, загальна площа переданого в іпотеку майна - будівлі кафе-бару становить 304,9кв.м., а не як вказаному у виконавчому написі 204,40кв.м., тому безпідставно також є прийняття його до виконання державним виконавцем. Про наявність виконавчого напису дізнався 10.03.2016 року при складанні державним виконавцем Акту опису й арешту майна. З підстав наявності порушень вимог Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій та постанови КМУ «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», просив визнати вчинений 11.05.2015 року приватним нотаріусом [PERSON] виконавчий напис за реєстровим номером 5665 таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги в повному обсязі з наведених підстав. Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» [PERSON] заперечував проти задоволення позову тим, що позивачу було направлено вимогу 06.04.2015 року та надано 30 днів для відповіді. Згідно вимог ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», оскільки вимога протягом встановленого строку залишена без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Чинне законодавство не встановлює обовязку банку, кредитора перевіряти фактичне місцезнаходження чи місце проживання боржника/ іпотекодавця та його розшуку, а отже і факт отримання. Про що вказано ВССУ 07.02.2014р. та у постанові ВСУ від 30.06.2015р. при розгляді справи № 6-158цс15. Безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком, і нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, як-то передбачено п.1 постанови КМУ від 29.06.1999р. за № 1172. До заяви на вчинення виконавчого напису додана вимога про усунення порушень від 06.04.2015 року за №2458-34, яка була направлена на адресу [PERSON] зі строком погашення зазначеної заборгованості протягом 30 днів. Вимога та чек про її відправлення не збереглись у ТОВ «Кредитні ініціативи», проте вони містяться у приватного нотаріуса та є у додатках до заяви про вчинення напису. Направлена боржнику вимога не виконано, заборгованість не погашена. Жодних письмових звернень позивача до ТОВ «Кредитні ініціативи» з приводу погашення заборгованості не було. Стягувачем належним чином виконано вимоги законодавства щодо переліку документів, які в силу вказаних положень законодавства встановлюють безспірність заборгованості та на підставі яких вчиняється виконавчий напис. Твердження позивача, що заборгованість не є безспірною помилкові, твердження позивача, що нотаріус вчинив виконавчий напис без перевірки того чи надсилав стягував боржнику вимогу про погашення заборгованості не відповідають дійсності, є необґрунтованими, оскільки нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, надання нотаріусу документів про видачу кредиту, квитанцій, розписок, не передбачено, нотаріусу надається лише доказ наявності заборгованості по кредиту, із якого видно про нарахування заборгованості, її погашення, заборгованість. Жодних інших документів нотаріус не перевіряє. Вважаю позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Представником третьої особи Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби подав письмове заперечення проти позову, в якому вказував, що оскарження дій державного виконавця не може вирішуватися у даному позові, і позивачем не надано доказів на підтвердження того, що змінилась заагальна площе предмету іпотеки. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.03.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] укладено кредитний договір за № 543, відповідно до умов якого первинний кредитор зобовязався надати позичальнику кредит у сумі 26500 євро, що еквівалентно 176060,17 гривень. 05.07.2007 року між АКПІБ та [PERSON] укладено договір за № 1798 про внесення змін до кредитного договору № 543 від 13.03.2007 року, зокрема про надання позичальнику кредиту в сумі 31500 євро, що еквівалентно 216628,34 гривень. 21.11.2007 року між АКПІБ та [PERSON] укладено договір № 2957 про внесення змін до кредитного договору, зокрема про надання позичальнику кредиту в сумі 37500 євро, що еквівалентно 276257,73 гривень. З урахуванням погашення кредиту, загальна сума заборгованості станом на 21.112017р. із врахуванням суми збільшення становить 35649 євро, що еквівалентно 266170,58 гривень. 25.03.2008 року між АКПІБ та [PERSON] укладено договір № 353 про внесення змін до кредитного договору № 543 від 13.03.2007р., а саме про надання позичальнику кредиту в сумі 50000 євро, що еквівалентно 389430,75 гривень. З урахуванням погашення кредиту, загальна сума заборгованості станом на 25.03.2008р. із врахуванням суми збільшення становить 47722 євро, еквівалентно 371688,29 гривень. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором, повертати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатками до нього - графіків платежів. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 13.03.2007 року між ним та АКПІБ був укладений іпотечний договір за № 826 із подальшими змінами згідно договорів від 05.07.2007p. за № 2740, від 21.11.2007р. за № 4781, від 28.03.2008р. за № 1145, предметом якого є нерухоме майно - реконструйована будівля кафе-магазину, загальною площею 204,40кв.м, та земельна ділянка площею 0,0835га, кадастровий номер 7322586500030040063, що розташовані в с. Мамаївці, вул. Шевченка, 160, Кіцманського району Чернівецької області. 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ТОВ Кредитні ініціативи було укладено договір відступлення прав вимоги, зокрема про відступлення права грошових вимог до позичальника за вказаним кредитним договором, а також було укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення про відступлення права вимоги за іпотечним договором. 11.05.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за № 5665 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення за рахунок стягнутих коштів заборгованості, що виникла внаслідок невиконання умов кредитного договору за період з 17.12.2012 року по 01.03.2015 року, зокрема: заборгованість за кредитом - 1397289,03грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 1516766,79грн., витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 3150грн., що разом становить суму загальної заборгованості станом на 11.05.2015р. у розмірі 2917205,82 гривень. На підставі виконавчого напису нотаріуса постановою державного виконавця Кіцманського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 09.07.2015 року відкрито виконавче провадження за № 48043264. 10.03.2016 року державним виконавцем складено Акт опису й арешту майна: реконструйованої будівлі кафе-магазину загальною площею 204,40кв.м. та земельної ділянки площею 0,0835га, кадастровий номер 7322586500030040063, що розташовані в с.Мамаївці, вул.Шевченка, 160, Кіцманського району Чернівецької області. Згідно Експлікації до плану будівлі загальна площа будівлі кафе-магазину, розтшованого в с.Мамаївці, вул.Шевченка, 160, Кіцманського району Чернівецької області, становить 304,9кв.м.. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.\~ Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України \~\~\~22 лютого 2012 року\~ № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З наведеного вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обовязкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з\~ Переліком документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобовязаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.\~ \~В обґрунтування позову [PERSON], крім іншого, посилалася також на те, що вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи», зазначені в заяві про вчинення виконавчого напису, неправомірні, зокрема, він не погоджується із розміром заборгованості, штрафних санкцій, процентів за користування кредитом, який зазначений у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість, а також зі строком їх нарахування. При цьому, аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі «[PERSON] проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та [PERSON] (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обовязок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції \~також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України у постанові від 05.07.2017 року при розгляді справи № 6-887цс17. Суд вважає, що доводи позивача щодо неправильного розрахунку розміру процентів за користування кредитом, який був поданий ТОВ «Кредитні ініціативи» нотаріусу для вчинення виконавчого напису, є важливими і такими, що можуть прямо вплинути на результат розгляду справи. За виконавчим написом нотаріуса від 11.05.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 543 від 13.03.2007 року визначена за період з 17.02.2012р. по 01.03.2015р. у розмірі 2\~914\~055,82 гривень. Заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.06.2015 року (справа № 718/904/15-ц) з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 543 від 13.03.2007 року у розмірі 3 50 2216,88 гривень (станом на 01.03.2015р.). Враховуючи викладене, заявлені позивачем вимоги являються обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати. Враховуючи наведене, ст.ст. 16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 34, 39, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved