Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], від імені якої діє її законний представник батько [PERSON], Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області. Просить визнати [PERSON], [INFO], яка народилась у м. Ізюм Харківської області, - безвісно відсутньою. В судове засідання заявник не з'явився, її інтереси представляв представник. Представник позивача в судове засідання також не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Заінтересована особа надала до суду письмову заяву, в якій просили провести судовий розгляд без участі представника Ізюмської міської ради. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], починаючи з 1982 року. Разом з ним також проживали дочки: [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого міським відділом РАЦС Харківської області 11.07.1987 року, актовий запис № 503, заявник [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.8). Заявник зазначає, що з вересня 2015 року [PERSON] зникла, пішла з дому та не повернулась. Свою малолітню дитину [PERSON], [INFO], покинула на батька дитини - [PERSON]. 3 того час ніяких повідомлень від [PERSON] не має, її місце перебування не відоме. Згідно довідки від 03.09.2018 року Ізюмського відділу поліції ГУНП в Харківській області, вбачається, що 07.07.2016 року до Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області з заявою звернувся громадянин [PERSON], [INFO], мешкає: [ADDRESS] про те, що з вересня 2015 роту його донька [PERSON], [INFO], не підтримує з ним стосунки, та її місце мешкання не відомо та він хвилюється за неї. Дане звернення 07.07.2016 року у встановленому законом порядку зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Ізюмського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області за № 5441 від 07.07.2016 року. 08.07.2016 року даний факт зареєстровано в ЄРДР за № 12016220320001105 за ч. 1 ст. 115 КК України (безвісно відсутня). 18.07.2016 року за фактом безвісно відсутньої гр. [PERSON] заведено оперативно-розшукову справу, оперативно-розшукові заходи відносно останньої проводяться в рамках вищевказаної ОРС. На даний час встановити місцезнаходження безвісно відсутньої [PERSON] не виявилось можливим. (а.с.10). Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно для захисту прав малолітньої дитини [PERSON], так як її батько [PERSON] ухиляється від, виконання своїх батьківських обов'язків та не приймає участі у вихованні дитини, що підтверджується висновком органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Ізюмської міської ради від 11.05.2018 р. № 1880. (а.с.13). Таким чином фактично [PERSON] позбавлена батьківського піклування й потребує встановлення над нею опіки для вирішення всіх життєво-побутових проблем, для належної організації її життєвого простору, забезпечення її матеріальних потреб, захисту її прав та інтересів. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з частиною 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Згідно з ст. 76, ч. 2 ст. 294 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладених обставин, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою, оскільки факт зникнення останньої підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved