Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17.06.2015 року він визнаний батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON], з якою він перебував у фактичних шлюбних стосунках, покинула дитину в КМУ «Обласна клінічна лікарня», про що свідчить Акт від 23.01.2015 року. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17.11.2015 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дитини - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із ним та перебуває виключно на його утриманні. У призначенні державної соціальної допомоги йому відмовлено, оскільки мати дитини не визнана недієздатною чи безвісно відсутньою або померлою. Відповідачка, будучи позбавленою батьківських прав, зобов'язана утримувати дитину, вона є працездатною, має мінливий дохід, працюючи по найму, тому просив стягнути аліменти у розмірі по 800 гривень щомісячно до повноліття дитини. Позивач підтримав заявлені вимоги, подавши письмову заяву. Судове доручення, скероване Заставнівському районному суду Чернівецької області, про вручення відповідачці копії позовної заяви з додатками та її допит згідно ухвали суду від 03.02.2016 року не виконано з тих підстав, що відповідачка [PERSON] зареєстрована в с. Митків Заставнівського району Чернівецької області, але не проживає. Направлене відповідачці судове повідомлення - виклик повернулось, оскільки за вказаною адресою (зареєстрованим місцем проживання) вона не проживає. Суд вважає, що наявні підстави для заочного розгляду справи, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17.06.2015 року позивач [PERSON] визнаний батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON], рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17.11.2015 року позбавлена батьківських прав відносно дитини - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачем та знаходиться на його утриманні. Згідно ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Як передбачено ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст.182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають значення. Оскільки судом не встановлено, що відповідачка працює та має сталий заробіток (дохід), а також, що вона є непрацездатною та що має інших утриманців, з урахуванням потреб та інтересів дитини, розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розміру мінімальної заробітної плати, слід визначити у твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно. Враховуючи наведене, ст.ст. 166, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved