Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , з &#188; до 1/6 частини усіх видів заробітної плати (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, які стягуються з позивача, на підставі заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21.09.2011 року по справі №2-4092/11. В обґрунтування позову вказує, що на даний час проживає однією сім`єю з [PERSON] , яка ніде не працює та доходів не отримує. Крім того, зазначає, що у них є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , яка являється дитиною-інвалідом. Ухвалою суду від 02.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Позивач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи. Крім того, суд зауважує, що згідно електронного сайту Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21.09.2011 року по справі №2-4092/11 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач стверджує, що на даний час проживає однією сім`єю з [PERSON] , яка ніде не працює та доходів не отримує. Крім того, зазначає, що у них є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , яка являється дитиною-інвалідом. Зауважує, що в нього мінливий дохід. Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються главою 15 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України. Вирішуючи питання про зменшення розміру аліментів, які зобов`язаний сплачувати позивач на користь відповідача, суд виходить з таких мотивів та положень закону. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183,184 СК України. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач працює на посаді головного спеціаліста з внутрішньої безпеки та запобігання корупції, з його заробітної плати стягуються аліменти та заборгованість по аліментах в розмірі 70% відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.09.2018 ВП №48006549. На даний час проживає однією сім`єю з [PERSON] і у них є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , яка являється дитиною-інвалідом, що стверджується посвідченням (а.с. 21). Враховуючи в сукупності обставини та матеріали справи, а саме те, що змінився матеріальний і сімейний стан позивача, факт наявності іншої дитини, батьком якої є також позивач, положення закону, згідно якого батьки зобов`язані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та зміну розміру аліментів шляхом їх зменшення з ј частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на аліменти в частці 1/6 частини всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду про зменшення розміру аліментів законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. При цьому діти сторін будуть захищеними та будуть отримувати належне утримання від батька в однаковому обсязі, що гарантовано як нормами національного так і норами міжнародного законодавства. Відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial