Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ГУ ДМС України в Одеській області, та просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою №7 по вул. Педагогічній, 20 в м. Одесі, шляхом зняття ГУ ДМС України в Одеській області її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач обґрунтовує вимоги тим, що він під час проходження служби в органах внутрішніх справ на підставі ордеру на службове приміщення серії ПР №1730 від 02 грудня 2008 року отримав однокімнатну квартиру [ADDRESS], в якій зареєстрований та проживає. У зазначеній квартирі також зареєстрована донька позивача [PERSON], [INFO], а також його колишня дружина [PERSON], котра ніколи там не мешкала. Також позивач вказує, що у звязку з наявністю прописки відповідачки в квартирі йому доводиться сплачувати більшу суму за комунальні послуги, що вводить його в скрутне матеріальне становище. Тому, позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування вищевказаною квартирою. [PERSON]М та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити. Позивач подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON]\~\~у\~\~судове засідання не з`явилась, була сповіщена про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України за місцем її реєстрації, про що свідчить поштове повідомлення про вручення їй судової повістки. Про причини неявки до суду не повідомляла. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку відповідачки у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за її відсутності в заочному порядку. Представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судовому засідання зазначила, що вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими. На останнє судове засідання представник третьої особи не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник ГУ ДМС України в Одеській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши докази, що є наявними у матеріалах справи, вислухавши думки сторін та пояснення свідка, повно і всебічно з'ясувавши обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі ордеру на службове приміщення серії ПР №1730 від 02 грудня 2008 року [PERSON], як співробітнику Приморському РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, зі складом сім'ї в кількості двох осіб (він, дружина [PERSON]М.) була надана службова однокімнатна квартира [ADDRESS], житловою пл. 11, 9 кв. м. В подальшому, розпорядженням ПРА ОМР №21 від 21 січня 2009 року вищевказану квартиру було виключено з числа службових та залишено в користуванні за позивачем. У даній квартирі позивач зареєстрований та постійно мешкає, що вбачається з відповідної довідки-виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію №2073 від 01 серпня 2015 року. Також судом встановлено, що у спірній квартирі зареєстрована донька позивача [PERSON], [INFO], а також колишня дружина позивача [PERSON], котра ніколи не мешкала у вказаній квартирі. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2011 року, що набрало чинності, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. У судовому засіданні позивач пояснив, що мешкає один у спірній квартирі, та має намір зняти з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою лише колишню дружину, а в подальшому зареєструвати право власності на квартиру за собою та своєю донькою. Ці обставини підтверджуються також поясненнями допитаного у судовому засіданні у якості свідка [PERSON], який працював разом з позивачем в Приморському РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Зокрема, свідок у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] отримав службову квартиру в кінці 2008 року, робив там ремонт, а також будував будинок в районі Слободки в м. Одесі. Також зазначив, що відповідачка ніколи не проживала в [INFO], а мешкала в приватному будинку в районі Слободки разом з донькою. В 2011 році між нею та позивачем шлюб був розірваний, а дитина залишились проживати разом з матірю. В суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідком, його пояснення відповідають та не суперечать обставинам, свідчення про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, у судовому засіданні доведено, що відповідачка не проживає за вказаною адресою, не приймає участі в оплаті за житлово-комунальні послуги та в утриманні вищевказаної квартири, однак, зареєстрована у квартирі позивача, що перешкоджає позивачу, як власнику, вільно розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.\~\~ Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги\~\~[PERSON] обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved