Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про земельні правовідносини. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 1 січня 2015 року він уклав договори оренди з відповідачами по справі. Згідно з даними договорами, орендодавець передає орендареві у строкове платне користування нежитлові приміщення, також згідно з п. 2.3 договору орендодавець зобов'язаний надати орендатору належним чином завірені квитанції про сплату податку на землю, а також податкові декларації і договору оренди. Також між сторонами була домовленість, що після укладання договору оренди відповідачі нададуть позивачу усі квитанції із сплати орендної плати за землю, а також копії декларацій, оскільки вони необхідні позивачу для ведення його господарської діяльності, а саме для оформлення дозвільних документів. Однак відповідачі не в січні 2015 року, ні до теперішнього часу не надали жодного документу, ні підтвердження сплати ними оренди за землю. У січні місяці позивач був у Державній податковій службі м. Дніпродзержинська з приводу сплати орендодавцями земельного податку, йому пояснили, що на сьогоднішній день оплата за землю здійснюється на підстави нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, але у будь якому разі не може бути менше 3% і більше 12%. З цим питанням позивач звернувся до відповідачів по справі і вони пояснили, що платять орендну плату за земельні ділянки згідно з діючим договором оренди і підстав для сплати інших сум немає. [PERSON], як орендаря не покоїть питання, що до правильності сплати власниками земельних платежів, оскільки він бере в оренду у них нерухомість і від цього залежить успішність його бізнесу. Тому позивач вимушений принципово звернутися до суду з метою зобов'язання відповідачів доплатити за землю, а також надати [PERSON] договори оренди на землю, квитанції про сплату, декларації. До теперішнього часу відповідачі своїх зобов'язань не виконали, документи не надали. Позивач не може розпочати свій бізнес поки питання сплати за землю залишається відкритим. Просить суд зобов'язати відповідачів надати йому належним чином завірені копії договорів оренди на земельні ділянки, копії квитанцій про сплату оренди на земельні ділянки, копії податкових декларацій з плати на землю, що знаходяться під орендованими об'єктами за 2014-2015 роки. Зобов'язати відповідачів внести об'єкти до податкових декларацій з плати за землю, а також оплатити всі земельні ділянки згідно вимогам чинного законодавства. Судові витрати покласти на відповідачів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить суд слухати справу у судовому засіданні за його відсутності, заяву підтримав у повному обсязі; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень заявником відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд провести розгляд справи за його відсутністю, з заявленим позовом не погодився у повному обсязі, надав письмові заперечення, згідно яких зазначив, що 1 січня він дійсно уклав договір оренди з позивачем. Згідно з даними договорами, орендодавець передає орендареві у строкове платне користування нежитлові приміщення, також згідно з п. 2.3 договору орендодавець зобов'язаний надати орендатору належним чином завірені квитанції про сплату податку на землю, а також податкові декларації і договору оренди. Також [PERSON] пообіцяв позивачу надати документи, що підтверджують сплату земельного податку. Він має податкову декларацію зі сплати на землю від 20 лютого, з якої вбачається, що він сплачував за земельну ділянку площею 2191 за адресою [ADDRESS]. згідно договору оренди. Термін дії договору скінчився 28 лютого 2011 року, але він продовжував сплачувати по ньому 4852,09 грн. у місяць,що склало 58225,12 грн. за рік. Крім того, як видно з договору оренди він не має державної реєстрації. Згідно з п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є данні державного земельного кадастру. Отже,згідно з даним державного земельного кадастру договори оренди земельної ділянки він не має, але не зважаючи на це, він все одно сплачував на землю чималу суму - 58225,12 грн. на рік. Відповідач є платником єдиного податку, займається господарською діяльністю за адресою [ADDRESS]. Ніяких інших об'єктів у власності не має. Договорів оренди земельних ділянок не має. Згідно чинного законодавства випливає, що відповідач звільняється від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку. Отже на сьогодні має переплату перед бюджетом. Просить суд в позові відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд провести розгляд справи за його відсутністю, з заявленим позовом не погодився у повному обсязі, надав письмові заперечення, згідно яких зазначив, що 1 січня він дійсно уклав договір оренди з позивачем. Згідно з даними договорами, орендодавець передає орендареві у строкове платне користування нежитлові приміщення, також згідно з п. 2.3 договору орендодавець зобов'язаний надати орендатору належним чином завірені квитанції про сплату податку на землю, а також податкові декларації і договору оренди. Також [PERSON] пообіцяв позивачу надати документи, що підтверджують сплату земельного податку. [PERSON] має у власності наступні об'єкти нерухомості, що знаходяться за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], у [ADDRESS]. Зараз знаходиться на стадії оформлення договору оренди на земельну ділянку, що знаходиться за [ADDRESS], а також у с. Елизаветівка Петриківського району [ADDRESS]. Оплату на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] [ADDRESS] здійснює згідно рішення суду. Згідно з п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є данні державного земельного кадастру. Згідно діючого законодавства, якщо право власності на земельну ділянку оформляється на фізичну особу і земельна ділянка використається ним для провадження господарської діяльності, то такий підприємець звільняється від обов'язку нарахування, сплати подання податкової звітності з земельного податку. [PERSON] є платником єдиного податку. Просить суд в позові відмовити у повному обсязі. Визнати таким що відповідають вимогам чинного законодавства, подані податкові декларації з плати за землю за період з 2014-2015 роки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд провести розгляд справи за його відсутністю, з заявленим позовом не погодився у повному обсязі, надав письмові заперечення, згідно яких зазначив, що 1 січня він дійсно уклав договір оренди з позивачем. Згідно з даними договорами, орендодавець передає орендареві у строкове платне користування нежитлові приміщення, також згідно з п. 2.3 договору орендодавець зобов'язаний надати орендатору належним чином завірені квитанції про сплату податку на землю, а також податкові декларації і договору оренди. Також [PERSON] пообіцяв позивачу надати документи, що підтверджують сплату земельного податку. [PERSON] має у власності наступні об'єкти нерухомості, що знаходяться за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS]. Зараз знаходиться на стадії оформлення договору оренди на земельну ділянку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що стосується об'єктів по [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], на ці об'єкти відповідач має діючі договори, згідно яких здійснює оплату. Оплату на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] відповідач здійснює згідно з рішенням суду, з моменту вступу його в закону силу. Згідно з п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є данні державного земельного кадастру. Згідно діючого законодавства, якщо право власності на земельну ділянку оформляється на фізичну особу і земельна ділянка використається ним для провадження господарської діяльності, то такий підприємець звільняється від обов'язку нарахування, сплати подання податкової звітності з земельного податку. [PERSON] є платником єдиного податку. Просить суд в позові відмовити у повному обсязі. Визнати таким що відповідають вимогам чинного законодавства, подані податкові декларації з плати за землю за період з 2014-2015 роки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд провести розгляд справи за його відсутністю, з заявленим позовом не погодився у повному обсязі, надав письмові заперечення, згідно яких зазначив, що 1 січня вона дійсно уклала договір оренди з позивачем. Згідно з даними договорами, орендодавець передає орендареві у строкове платне користування нежитлові приміщення, також згідно з п. 2.3 договору орендодавець зобов'язаний надати орендатору належним чином завірені квитанції про сплату податку на землю, а також податкові декларації і договору оренди. Також [PERSON] пообіцяла позивачу надати документи, що підтверджують сплату земельного податку. [PERSON] має у власності наступні об'єкти нерухомості, що знаходяться за адресами: [ADDRESS]. Зараз знаходиться на стадії переоформлення договору оренди на земельну ділянку, оскільки срок дії договір оренди закінчився. Оплату на земельну ділянку здійснює згідно договору. Згідно діючого законодавства, якщо право власності на земельну ділянку оформляється на фізичну особу і земельна ділянка використається ним для провадження господарської діяльності, то такий підприємець звільняється від обов'язку нарахування, сплати подання податкової звітності з земельного податку. [PERSON] є платником єдиного податку. Просить суд в позові відмовити у повному обсязі. Визнати таким що відповідають вимогам чинного законодавства, подані податкові декларації з плати за землю за період з 2014-2015 роки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд провести розгляд справи за його відсутністю, з заявленим позовом не погодився у повному обсязі, надав письмові заперечення, згідно яких зазначив, що 1 січня вона дійсно уклала договір оренди з позивачем. Згідно з даними договорами, орендодавець передає орендареві у строкове платне користування нежитлові приміщення, також згідно з п. 2.3 договору орендодавець зобов'язаний надати орендатору належним чином завірені квитанції про сплату податку на землю, а також податкові декларації і договору оренди. Також [PERSON] пообіцяла позивачу надати документи, що підтверджують сплату земельного податку. [PERSON] має у власності наступні об'єкти нерухомості, що знаходяться за адресами: [ADDRESS]. Зараз знаходиться на стадії переоформлення договору оренди на земельну ділянку. Інших об'єктів не має. Згідно діючого законодавства, якщо право власності на земельну ділянку оформляється на фізичну особу і земельна ділянка використається ним для провадження господарської діяльності, то такий підприємець звільняється від обов'язку нарахування, сплати подання податкової звітності з земельного податку. Просить суд в позові відмовити в повному обсязі. Судом досліджені докази по справі: - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом; право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою; право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі. Відповідно до ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно із ст. 269 ПК України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Згідно ст. 270 ПК України, об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності. Згідно з п. 286.1 статті 286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є данні державного земельного кадастру. Згідно п. 286.6 ст. 286 ПК України, за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території. Згідно з п. 287.6 ст. 287 ПК України, при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Відповідно до пп. 297.1.4 п. 297.1 ст. 297 ПК України, платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності із земельного податку, крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються ними для провадження господарської діяльності. Згідно п.п. 291.5.3 п. 291.5 ст. 291 ПК України, встановлено, що не можуть бути платниками єдиного податку, зокрема, фізичні особи - підприємці, які надають в оренду земельні ділянки, загальна площа яких перевищує 0,2 гектара, житлові приміщення, загальна площа яких перевищує 100 квадратних метрів, нежитлові приміщення (споруди, будівлі) та/або їх частини, загальна площа яких перевищує 300 квадратних метрів. Згідно п. 2.18.Постанови Пленуму ВГС України №6 від 17.05.2011 р., вирішення спорів про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення частини першої статті 626 ЦК України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору. Згідно п. 2.19 Постанови Пленуму ВГС України №6 від 17.05.2011 р., у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку. Згідно зі ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Згідно ст. 30 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Оскільки відповідно до ч. 1 ст.188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, внесення змін до договору оренди землі у разі зміни ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів уповноваженим органом повинно здійснюватися з дотриманням порядку, визначеного цією статтею ГК України. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому згідно з ч. 3 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Згідно п. 2.20 Постанови Пленуму ВГС України №6 від 17.05.2011 р.,. при вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених ст. 24 і ст. 25 Закону України «Про оренду землі», у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно ст. 796 ЦК України, одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму. У договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві. Якщо розмір земельної ділянки у договорі не визначений, наймачеві надається право користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець. Згідно ст. 797 ЦК України, плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судовому засіданні встановлені наступні обставини та визначені до них правовідносини. 01 січня 2015 року позивач [PERSON] уклав Договори Оренди з відповідачами. Згідно з даними договорами, орендодавець передає орендареві у строкове платне користування нежитлові приміщення. Також, згідно з п. 2.3 договору, «Арендодатель обязан предоставить арендатору надлежащим образом заверенные квитанции об уплате налога на землю, а так же налоговые декларации и договора аренды.» Строк дії договорів до 31грудня 2015 р. Також у позивача була домовленість, що після укладення договору оренди відповідачі нададуть квитанції із сплати орендної плати за землю, оскільки вони необхідні позивачу для ведення його господарської діяльності, а саме, для оформлення дозвільних документів. Відповідачі ні в січні 2015р, ні до теперішнього часу не надали позивачу жодного документу, на підтвердження сплати ними оренди за землю. Позивачу, як орендаря непокоїть питання, що до правильності сплати власниками земельних платежів, оскільки він бере в оренду у них нерухомість, і від цього залежить успішність його бізнесу. Суду від відповідачів надані заперечення та додані до них документи , згідно яких вбачається відповідність чинному законодавству поданих відповідачами декларацій зі сплати за землю за період 2014-2015 років. Суд вважає встановленим відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача та наявність фактів, якими обґрунтовуються заперечення відповідачів з таких мотивів. Відповідач [PERSON] має в оренді приміщення, що знаходиться за адресою м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS]. Згідно податкової декларації за 2012 рік останній сплачував податок за земельну ділянку пл.. 2191 кв.м. по [ADDRESS] згідно договору оренди № 10281. Термін дії договору закінчився 28 лютого 2011 року. Однак [PERSON] продовжує сплачувати замельний податок у сумі 4852,09 грн. за місяць, що за рік склало 58225,12 грн. Крім того, договір не має державної реєстрації. Зараз відповідач знаходиться на стадії оформлення договору оренди на земельну ділянку. Згідно зі пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу, підставою для нарахування земельного податку є данні державного земельного кадастру. Отже, згідно з даними державного земельного кадастру договори оренди земельної ділянки кадастрового номеру вона не має. Відповідно до підпункту 291.5.3 пункту 291.5 статті 291 Кодексу, якщо право власності на земельну ділянку оформлене на фізичну особу (фізичну особу - підприємця) і земельна ділянка використовується ним для провадження господарської діяльності (наприклад - магазин, СТО тощо), то такий підприємець (платник єдиного податку) звільняється від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку. [PERSON] є платником єдиного податку. Орендоване приміщення він використовує для провадження господарської діяльності. Ніяких інших об'єктів у власності не має. Договорів оренди земельних ділянок не має. З цього випливає, що він звільняється від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку. Отже, на сьогодні [PERSON]. має переплату перед бюджетом. Відповідач [PERSON] має в оренді наступні об'єкти нерухомості, що знаходиться за адресою м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] [ADDRESS]. Зараз він знаходиться на стадії оформлення договору оренди на земельну ділянку, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Що стосується об'єктів м. Дніпродзержинськ, то [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS]. на ці об'єкти відповідач має діючи договори, згідно яких здійснює оплату. Договори на об'єкти по [ADDRESS]., [ADDRESS] розірвані у зв'язку із продажем цих об'єктів. Оплату на земельну ділянку за адресою [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] відповідач [PERSON] здійснює згідно з рішенням суду, з моменту вступу його в законну силу. Згідно з даними державного земельного кадастру, відповідач [PERSON] має договори оренди земельної ділянки на об'єкти нерухомості, що знаходиться за адресою м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS]. З урахуванням підпункту 291.5.3 пункту 291.5 статті 291 Податкового Кодексу України, якщо право власності на земельну ділянку оформлене на фізичну особу (фізичну особу - підприємця) і земельна ділянка використовується ним для провадження господарської діяльності (наприклад - магазин, СТО тощо), то такий підприємець (платник єдиного податку) звільняється від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку. [PERSON] є платником єдиного податку, таким чином відповідач [PERSON] звільняється від сплати земельного податку. На сьогодні заборгованості перед бюджетом [PERSON] не має, що підтверджується Податковою декларацією за 2014-2015 роки. Відповідач [PERSON] має в оренді об'єкти нерухомості, що знаходиться за адресою м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS], [ADDRESS], та [ADDRESS], а також у [ADDRESS]. Зараз він знаходиться на стадії оформлення договору оренди на земельну ділянку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] а також у [ADDRESS]. Що стосується об'єктів розташованих за адресою м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS], [ADDRESS], то на ці об'єкти відповідач має діючи договори, згідно яких здійснює оплату. Оплату на земельну ділянку за адресою [ADDRESS], здійснює згідно з рішенням суду, з моменту вступу його в законну силу. Згідно зі пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є данні державного земельного кадастру. Отже, згідно з даними державного земельного кадастру, відповідач має договори оренди земельної ділянки на об'єкти нерухомості, що знаходиться за адресою м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS], [ADDRESS]. Відповідно підпункту 291.5.3 пункту 291.5 статті 291 Кодексу якщо право власності на земельну ділянку оформлене на фізичну особу (фізичну особу - підприємця) і земельна ділянка використовується ним для провадження господарської діяльності (наприклад - магазин, СТО тощо), то такий підприємець (платник єдиного податку) звільняється від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку. Відповідач [PERSON] є платником єдиного податку. На сьогодні заборгованості перед бюджетом відповідач не має. Відповідач [PERSON] має в оренді об'єкти нерухомості, що знаходиться за адресою м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS]. Зараз [PERSON] знаходиться на стадії переоформлення договору оренди на земельну ділянку, оскільки термін дії договору закінчився. Оплату договору здійснює згідно з договором. Згідно з пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є данні державного земельного кадастру. Отже, згідно з даними державного земельного кадастру, вона має один договір оренди земельної ділянки на об'єкт нерухомості, що знаходиться за адресою м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS]. [PERSON] є платником єдиного податку. Згідно підпункту 291.5.3 пункту 291.5 статті 291 Кодексу, якщо право власності на земельну ділянку оформлене на фізичну особу (фізичну особу - підприємця) і земельна ділянка використовується ним для провадження господарської діяльності (наприклад - магазин, СТО тощо), то такий підприємець (платник єдиного податку) звільняється від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку. Таким чином, відповідач [PERSON] звільняється від сплати земельного податку. Що стосується об'єкту нерухомості, що знаходиться за адресою м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS], то відповідач платить згідно з діючим договором. На сьогодні заборгованості перед бюджетом відповідач [PERSON] не має. Відповідач [PERSON] має в оренді приміщення, що знаходиться за адресою м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS]. Зараз відповідач знаходиться на стадії оформлення договору оренди на земельну ділянку. Згідно зі пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу, підставою для нарахування земельного податку є данні державного земельного кадастру. Отже, згідно з даними державного земельного кадастру договори оренди земельної ділянки кадастрового номеру вона не має. Відповідно до підпункту 291.5.3 пункту 291.5 статті 291 Кодексу, якщо право власності на земельну ділянку оформлене на фізичну особу (фізичну особу - підприємця) і земельна ділянка використовується ним для провадження господарської діяльності (наприклад - магазин, СТО тощо), то такий підприємець (платник єдиного податку) звільняється від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку. [PERSON] є платником єдиного податку. Орендоване приміщення вона використовує для провадження господарської діяльності. Ніяких інших об'єктів у власності не має. Договорів оренди земельних ділянок не має. З цього випливає, що вона звільняється від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку. Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Ніяких доповнень до договору відповідачі не підписували. Встановлені судом факти й обставини справи підтверджуються: - копією договору від 01 січня 2015 року /а.с.4/, згідно якого підтверджується факт оренди приміщення за адресою: м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS], відповідачем [PERSON]. та підстави оренди; - копією договору від 01 січня 2015 року /а.с.5/, згідно якого підтверджується факт оренди приміщення за адресою: м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS], відповідачем [PERSON] та підстави оренди; - копією договору від 01 січня 2015 року /а.с.6/, згідно якого підтверджується факт оренди приміщення за адресою: м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS] відповідачем [PERSON] та підстави оренди; - копією договору від 01 січня 2015 року /а.с.7/, згідно якого підтверджується факт оренди приміщення за адресою: м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS] відповідачем [PERSON]. та підстави оренди; - копією договору від 01 січня 2015 року /а.с.8/, згідно якого підтверджується факт оренди приміщення за адресою: м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS], відповідачем [PERSON]. та підстави оренди; - копією договору від 01 січня 2015 року /а.с.9/, згідно якого підтверджується факт оренди приміщення за адресою: м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS], відповідачем [PERSON] та підстави оренди; - копією договору від 01 січня 2015 року /а.с.10/, згідно якого підтверджується факт оренди приміщення за адресою: м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS] відповідачем [PERSON] та підстави оренди; - копією договору від 01 січня 2015 року /а.с.11/, згідно якого підтверджується факт оренди приміщення за адресою: м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS], відповідачем [PERSON] та підстави оренди; - копією договору від 01 січня 2015 року /а.с.12/, згідно якого підтверджується факт оренди приміщення за адресою: м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS] відповідачем [PERSON] та підстави оренди; - копією договору від 01 січня 2015 року /а.с.13/, згідно якого підтверджується факт оренди приміщення за адресою: м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS], відповідачем [PERSON] та підстави оренди; - копією договору від 01 січня 2015 року /а.с.14/, згідно якого підтверджується факт оренди приміщення за адресою: м. Дніпродзержинськ, [ADDRESS], відповідачем [PERSON] та підстави оренди; - копією рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2012 року, /а.с.15-17, 20-21/, згідно якого підтверджується факт внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 09 квітня 2004 року; - копією заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, рішення Господарського суду Дніпропетровської області /а.с.18-19,22-24/, згідно якого підтверджується факт внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 25 листопада 2002 року; - копією заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, рішення Господарського суду Дніпропетровської області /а.с.25-27/, згідно якого підтверджується факт внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 13 лютого 2009 року; - наданими відповідачами копіями податкових декларацій за 2014-2015 роки, доданих до них відомостей із договору оренди землі щодо земельних ділянок, які знаходяться в оренді у позивача, якими підтверджено оренда, наявність та адреси земельних ділянок, які знаходяться в оренді у позивача; - наданими відповідачами свідоцтвами платника єдиного податку, згідно яких підтверджується наявність підстав звільнення відповідачів від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку. На підставі ст. 30 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 269,270, 286-1, 286, 287.6, 287, п.п. 291.5.3 п. 291.5 ст. 291, п.п.297.1.4 п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України, ст. ст. 116, 126, 206 Земельного кодексу України, ст.ст. 16, 796, 797 ЦК України,

Outcome: dismissed