Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони, [PERSON] та [PERSON] , від подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та дочку [PERSON] . 10 грудня 2018 року шлюб між сторонам розірвано. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.11.2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2011 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. За виконавчим листом було розпочато примусове стягнення аліментів з [PERSON] , що підтверджують постанови Прилуцького МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області про відкриття виконавчого провадження, та про звернення стягнення на заробітну плату від 29.10.2019 року. Рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 20.01.2020 року зменшено розмір аліментів на двох дітей до 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] . Як підставу для припинення стягнення аліментів позивач зазначає, що починаючи з кінця січня 2020 року, син [PERSON] , за своїм власним бажанням, почав проживати з ним за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою комітету самоорганізації населення. Дочка [PERSON] продовжує проживати з матір`ю. Незважаючи, що син [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні, з нього на користь відповідача продовжують стягуватися аліменти на утримання сина [PERSON] . Відповідач відмовитись від стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] добровільно не бажає та ігнорує неодноразові прохання сина надати йому, стягнуті з позивача, аліменти для придбання одягу, взуття. Кожен з батьків зобов`язаний брати участь в утриманні своїх дітей. Один з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний, зокрема, на підставі рішення суду, сплачувати аліменти на її утримання. Одержувачем таких аліментів, як правило, являється особа з якою проживає дитина (другий з батьків). Сплачені аліменти являються власністю дитини, але їх одержувач має право розпоряджатися ними виключно на потреби дитини та в її інтересах. Таким чином, якщо батьки дитини проживають окремо та коли особа, з якої стягуються аліменти, починає проживати разом із дитиною, на яку такі аліменти сплачує, та утримує цю дитину, сплата аліментів іншому з батьків, який відповідно, починає проживати окремо від дитини, втрачає сенс, адже вказані кошти платник аліментів має можливість безпосередньо витратити саме на утримання дитини. Зважаючи, що на даний час син [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, позивач вважає це обставиною, що має істотне значення і є підставою для звільнення його від сплати аліментів. Відповідно до ст. 273 ЦПК України позивач, в зв`язку зі зміною обставин, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, шляхом пред`явлення нового позову, просить звільнити його від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , стягнутих з нього у зміненому розмірі на користь [PERSON] , на підставі рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 20.01.2020 року в розмірі 1/4 часткиз усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% для дитини відповідного віку, щомісячно. Одночасно позивач просить стягнути аліменти на його користь на утримання сина [PERSON] з відповідача. При цьому зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи, отримує заробітну плату. З урахуванням вимог розумності та справедливості вважає, що розмір аліментів, що повинен стягуватись з відповідача на його користь на утримання сина [PERSON] має становити 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 1 лютого 2020 року до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду відзив, в якому зазначила, що не заперечує проти звільнення позивача [PERSON] від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] ; не заперечує проти стягнення з неї аліментів на утримання дитини - сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу); просить відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України присудити аліменти за рішенням суду від дня пред`явлення позову; не заперечує про стягнення з неї судового збору, який сплатив позивач при пред`явленні позову. Також просить розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2018 року розірваний. Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дітей: сина, [PERSON] , [INFO] , та дочку, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2011 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] для утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.10.2011 року і до досягнення повноліття старшою дитиною. Рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 20 січня 2020 року зменшено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2011 року із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 1/2 до 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] . Син [PERSON] відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України, ч. 3 ст. 160 СК України самостійно визначив місце свого проживання разом з батьком- [PERSON] , про що вбачається із заяви [PERSON] від 10.11.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Ігнатовим Д. Є., зареєстровано в реєстрі за №3465. Наведене підтверджується довідкою комітету самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону Прилуцької міської ради Чернігівської області 024/1-09 №954 від 12.03.2010 року, із змісту якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом з сином - [PERSON] , [INFO] , з кінця січня місяця 2020 року. Таким чином, з січня 2020 року син проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, що визнано відповідачем. Довідкою Прилуцької гімназії №5 ім. В. А. Затолокіна №1.43/287 від 11.12.2019 року підтверджено, що [PERSON] дійсно опікується сином, [PERSON] . Протягом 2014-2019 років систематично відвідував батьківські збори, своєчасно реагував на рекомендації класного керівника, учителів, приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина. Таким чином, судом встановлено та визнано відповідачем, що з січня 2020 року [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] та перебуває на його утриманні. З аналізу положень ст. ст.179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи викладене та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про припинення стягнення аліментів на користь відповідача на утримання сина [PERSON] знайшли підтвердження в ході розгляду справи, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, позивач просить звільнити його від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , стягнутих з нього у зміненому розмірі на користь [PERSON] , на підставі рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 20.01.2020 року в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Проте, зважаючи, що розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , становить 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] на обох дітей, суд вважає, що підстави для звільнення позивача [PERSON] від сплати аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] відсутні, тому що буде порушено право на утримання за даним рішенням суду іншої дитини- дочки [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] слід припинити в тій частці, що припадала на його утримання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] є обґрунтованими, оскільки по справі встановлено, що син [PERSON] з січня 2020 року проживає разом з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні. Суд враховує обов`язок, а також можливість та бажання відповідача [PERSON] утримувати сина. Отже, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 березня 2020 року, дня пред`явлення позову, до досягнення ним повноліття, та відмовляє в задоволенні позову про стягнення аліментів з [PERSON] за період з 1 лютого 2020 року до дня пред`явлення позову. В порядку ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 840 грн. 80 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Outcome: partial