Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, треті особи: [PERSON], яка є законним представником неповнолітніх [PERSON], [PERSON], Комунальний заклад «Черкаський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради, який є законним представником неповнолітньої [PERSON], Служба у справах дітей Черкаської міської ради, Комунальне підприємство «Соснівська служба утримання будинків Черкаської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю, посилаючись на те, що на підставі ордеру про право на вселення до житлового приміщення [PERSON], [INFO] вселилась, проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] Згідно поквартирної карточки у квартирі [ADDRESS] також були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], як невістка [PERSON], дружина [PERSON] - в період з січня 1969 pоку пo 10.04.1985 року; [PERSON], [INFO], як онука [PERSON], донька [PERSON], [PERSON], мати позивача - в період з 21.06.1978 року; [PERSON], [INFO], як донька [PERSON] - в період з 02.06.1960 року по 30.12.2008 року; [PERSON], [INFO], як мати [PERSON]- в період з 21.06.1978 року по 12.04.1995 року. У зв'язку із смертю квартиронаймача [PERSON], рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів № 390 від 31.05.1995 року, особові рахунки найму двохкімнатної квартири [ADDRESS] були переоформленні на ім'я [PERSON], [INFO] (доньку [PERSON].). Таким чином, після переоформлення особових рахунків найму вище вказаної квартири на [PERSON], в квартирі залишилась проживати лише мати позивача - [PERSON], як племінниця нового квартиронаймача (онука попереднього квартиронаймача). 18.05.2005 року в квартирі також були зареєстровані малолітні діти [PERSON]: [PERSON] - позивач, сестри позивача - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач пам'ятає, що з народження він постійно проживав в [ADDRESS] разом з бабусею (двоюрідною бабою) - [PERSON]. Мама позивача систематично, на тривалий час залишала його з сестрами на бабусю - [PERSON], яка опікувалась ними, дбала про їх стан здоров'я та розвиток, фактично замінюючи батьків. Позивач по справі все своє дитинство ставився до [PERSON] ніби до матері. В свою чергу, [PERSON] здійснювала безпосереднє виховання та утримання [PERSON], а в подальшому і його сестер. [PERSON] завжди сприймала [PERSON], як свого онука, визнаючи наявність кровного споріднення. Після смерті [PERSON] в 2008 році, [PERSON] з сестрами, будучи малолітніми, фактично залишились без будь-якої опіки. Смерть [PERSON] підтверджується повідомленням відділу ДРАЦС по місту Черкаси від 18.02.2016 №446/07-02-04-05 на запит Служби у справах дітей Черкаської міської ради про державну реєстрацію смерті [PERSON] (актовий запис №1842 від 03.07.2008). Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.10.2008 року по справі № 2-5808-08 [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] (позивача), [PERSON], [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси від 10.12.2008 №794 [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Монастирищенської районної державної адміністрації «Про довлаштування дітей на виховання і спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу» [PERSON], [PERSON], [PERSON] влаштовано з 29.08.2008 року у створений дитячий будинок сімейного типу на базі родини [PERSON] та [PERSON]. На даний час [PERSON], [PERSON] знаходиться під опікою [PERSON] та [PERSON] та проживають в с. Антоніна Монастирищенського району. [PERSON] знаходиться на вихованні та утриманні в КЗ «Черкаський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради». Рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси від 15.11.2011 №514 збережено за [PERSON], [PERSON], [PERSON] житлову площу за адресою: [ADDRESS], тобто квартиру в якій вони проживали разом з двоюрідною бабусею [PERSON] з народження і до їх влаштування до дитячого будинку сімейного типу. 28.04.2014 Служба у справах дітей Черкаської міської ради направила до КП «Соснівська СУБ» Черкаської міської ради лист із проханням «посприяти у вирішенні питання переоформлення особового рахунку житла за адресою: [ADDRESS], на неповнолітнього [PERSON], який народився [INFO]». Листом від 05.05.2014 КП «ССУБ» ЧМР відмовила у задоволенні вище вказаного звернення Служби у справах дітей, посилаючись на неналежність [PERSON] до членів сім'ї померлого наймача - [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла. У зв'язку з необхідністю збереження за [PERSON] права користування житловими приміщеннями квартири [ADDRESS], виникла необхідність встановити факт проживання однією сім'єю позивача [PERSON] з двоюрідною бабою [PERSON] з часу його народження і до смерті останньої. Підтвердити наявність кровного споріднення між позивачем та [PERSON] та квартиронаймачем [PERSON] шляхом надання свідоцтва про народження [PERSON] (дідуся позивача) та [PERSON], мамою якого була [PERSON]) позивач не має можливості, оскільки йому невідома дата та місце народження [PERSON] Позивач вживав заходів для підтвердження кровних зв'язків між ним та [PERSON], але безрезультатно. Згідно листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Соснівського районного відділу у м. Черкаси від 10.02.2018: «для витребування документів із-за кордону відповідно до конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, в редакції Протоколу до неї 1997 року, необхідні відповідні підтверджуючі документи родинних стосунків, а також відомості стосовно запитуваної особи: дата та місце народження, прізвище, ім'я та по батькові, якщо витребовується документ про народження». Також позивач вважає необхідним вирішити в судовому порядку спір щодо визнання його наймачем квартири [ADDRESS] та визнання за ним права користування квартирою на умовах договору найму квартирою. Зважаючи на те, що позивач, [PERSON], з народження і до 2008 року проживав однією сім'єю з основним квартиронаймачем - [PERSON] в квартирі [ADDRESS], належав до членів її сім'ї, в 2008 році [PERSON] померла, інших повнолітніх членів сім'ї у вказаній квартирі не має, вважає необхідним просити суд визнати [PERSON] наймачем квартири [ADDRESS] та визнати за ним право користування на умовах договору найму вказаною квартирою. Просить суд встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO].н., інд.код [NUMBER] з [PERSON], [INFO], померлою в 2008 році, 2008 в квартирі [ADDRESS] в період з 1997 року по 2008 року. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.08.2018 року закрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, треті особи: [PERSON], яка є законним представником неповнолітніх [PERSON], [PERSON], Комунальний заклад «Черкаський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради, який є законним представником неповнолітньої [PERSON], Служба у справах дітей Черкаської міської ради, Комунальне підприємство «Соснівська служба утримання будинків Черкаської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання наймачем житлових приміщень (квартири) в частині позовних вимог про визнання [PERSON] наймачем квартири та визнання за ним права користування на умовах договору найму квартири [ADDRESS]. До судового засідання представник позивача скерувала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] підтримує та просить задовольнити. Представник виконавчого комітету Черкаської міської ради в судове засідання не з'явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, при винесенні рішення просить врахувати що виконавчий комітет Черкаської міської ради не заперечує проти задоволення п. 2 прохальної частини позовної заяви. Водночас, заперечують щодо п. 4, 5 прохальної частини, оскільки дані вимоги є дискреційні повноваженнями Соснівського СУБ ЧМР. [PERSON], яка є законним представником неповнолітніх [PERSON], [PERSON], Комунальний заклад «Черкаський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради, який є законним представником неповнолітньої [PERSON], Служба у справах дітей Черкаської міської ради, Комунальне підприємство «Соснівська служба утримання будинків Черкаської міської ради судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного та цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що на підставі ордеру про право на вселення до житлового приміщення [PERSON], [INFO] вселилась, проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] Згідно поквартирної карточки у квартирі [ADDRESS] також були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], як невістка [PERSON], дружина [PERSON] - в період з січня 1969 pоку пo 10.04.1985 року; [PERSON], [INFO], як онука [PERSON], донька [PERSON], [PERSON], мати позивача - в період з 21.06.1978 року; [PERSON], [INFO], як донька [PERSON] - в період з 02.06.1960 року по 30.12.2008 року; [PERSON], [INFO], як мати [PERSON]- в період з 21.06.1978 року по 12.04.1995 року. У зв'язку із смертю квартиронаймача [PERSON], рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів № 390 від 31.05.1995 року, особові рахунки найму двохкімнатної квартири [ADDRESS] були переоформленні на ім'я [PERSON], [INFO] (доньку [PERSON].). Таким чином, після переоформлення особових рахунків найму вище вказаної квартири на [PERSON], в квартирі залишилась проживати лише мати позивача - [PERSON], як племінниця нового квартиронаймача (онука попереднього квартиронаймача). 18.05.2005 року в квартирі також були зареєстровані малолітні діти [PERSON]: [PERSON] - позивач, сестри позивача - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач пам'ятає, що з народження він постійно проживав в [ADDRESS] разом з бабусею (двоюрідною бабою) - [PERSON]. Мама позивача систематично, на тривалий час залишала його з сестрами на бабусю - [PERSON], яка опікувалась ними, дбала про їх стан здоров'я та розвиток, фактично замінюючи батьків. Позивач по справі все своє дитинство ставився до [PERSON] ніби до матері. В свою чергу, [PERSON] здійснювала безпосереднє виховання та утримання [PERSON], а в подальшому і його сестер. [PERSON] завжди сприймала [PERSON], як свого онука, визнаючи наявність кровного споріднення. Після смерті [PERSON] в 2008 році, [PERSON] з сестрами, будучи малолітніми, фактично залишились без будь-якої опіки. Смерть [PERSON] підтверджується повідомленням відділу ДРАЦС по місту Черкаси від 18.02.2016 №446/07-02-04-05 на запит Служби у справах дітей Черкаської міської ради про державну реєстрацію смерті [PERSON] (актовий запис №1842 від 03.07.2008). Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.10.2008 року по справі № 2-5808-08 [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] (позивача), [PERSON], [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси від 10.12.2008 №794 [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Монастирищенської районної державної адміністрації «Про довлаштування дітей на виховання і спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу» [PERSON], [PERSON], [PERSON] влаштовано з 29.08.2008 року у створений дитячий будинок сімейного типу на базі родини [PERSON] та [PERSON]. На даний час [PERSON], [PERSON] знаходиться під опікою [PERSON] та [PERSON] та проживають в с. Антоніна Монастирищенського району. [PERSON] знаходиться на вихованні та утриманні в КЗ «Черкаський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради». Рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси від 15.11.2011 №514 збережено за [PERSON], [PERSON], [PERSON] житлову площу за адресою: [ADDRESS], тобто квартиру в якій вони проживали разом з двоюрідною бабусею [PERSON] з народження і до їх влаштування до дитячого будинку сімейного типу. 28.04.2014 Служба у справах дітей Черкаської міської ради направила до КП «Соснівська СУБ» Черкаської міської ради лист із проханням «посприяти у вирішенні питання переоформлення особового рахунку житла за адресою: [ADDRESS], на неповнолітнього [PERSON], який народився [INFO]». Листом від 05.05.2014 КП «ССУБ» ЧМР відмовила у задоволенні вище вказаного звернення Служби у справах дітей, посилаючись на неналежність [PERSON] до членів сім'ї померлого наймача - [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла. У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У відповідності до ч. 4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до пункту 21 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до змісту ст. 315 ЦПК України, судом можуть бути встановлені юридичні факти, зокрема, факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на день смерті останнього, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Проаналізувавши докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що стосунки, які склались між [PERSON] та [PERSON] були сімейними, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, а тому позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сім'єю підлягають до задоволення.

Outcome: approved