Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у його спілкуванні з дитиною - [PERSON] , [INFO] ; встановити йому для виховання та спілкування з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , такі способи участі: забирати доньку до себе до дому кожні першу та третю суботу місяця о десятій годині ранку від матері за місцем її мешкання та повертати дитину матері відповідно до двадцятої години вечора в неділю; у будь-який будній день тижня та у будь-який час зустрічатися з дитиною та за попереднім повідомленням забирати дитину до себе за місцем свого проживання з ночівлею; на прохання матері, забирати дитину до себе; за попередньою домовленістю з відповідачем відпочивати разом з дитиною на території України або за кордоном. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] у них з відповідачем народилась донька [PERSON] . 22 листопада 2008 року укладено шлюб між сторонами за актовим записом № 2176. До 2018 року вони втрьох мешкали в його квартирі за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 серпня 2018 року шлюб між ними розірвано. Зазначає, що відповідно до договору між батьками, посвідченого 20 липня 2018 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Дремлюгою Ю.О, зареєстровано в реєстрі за № 589 (далі по тексту Договір), визначено, що їхня спільна дитина постійно проживатиме разом зі своєю матір`ю - [PERSON] , в квартирі за адресою: [ADDRESS] , а він проживатиме окремо. У відповідності з п. 3, п. 8 вказаного Договору він зобов`язався: щомісячно сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, розмір якої за домовленістю встановлено у розмірі 5000,00 грн.; крім сплати аліментів здійснювати оплату комунальних платежів по квартирі у повному обсязі, згідно з квитанціями, які він отримує як співвласник квартири; брати участь у додаткових витратах на дитину. Стверджує, що зазначені вище обов`язки виконуються ним у повному обсязі. Крім того, оскільки відносини з відповідачем ще до розірвання шлюбу не складалися вже протягом довгого періоду, він, з метою забезпечення дитини власним житлом, подарував дочці 1/2 частку квартири, що підтверджується Договором дарування від 27.02.2018 р. Тобто він належним чином виконує Договір та свої батьківські обов`язки. Водночас, згідно з п. 7 Договору, він має право за попередньою домовленістю з відповідачем та у разі задовільного стану здоров`я дитини, зустрічатися та без перешкод спілкуватись з дитиною у будь-який день тижня та у будь-який час, а також за попередньою домовленістю з відповідачем, брати дитину за місцем свого проживання у будь-який день тижня. Звертає увагу суду на те, що відповідно до договору дарування квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 1109, він є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Тобто він має куди забирати свою дитину. Для реалізації, свого права на спілкування з дитиною, він неодноразово звертався до відповідача з метою зустрічі з дитиною, але відповідач постійно безпідставно відмовляє йому у побаченні з дитиною, чим порушує умови договору та його права на участь у вихованні дитини. Ухвалою суду від 19 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 28). 10 вересня 2021 року відповідачем надано відзив на позовну заяву (а.с. 34-36), в якому просить визначити такий спосіб спілкування з дитиною: кожну суботу з 10 до 20 години з поверненням дитини додому у цей же день. Решту позову задовольнити. У відзиві відповідач зазначає, що після розлучення між нею та позивачем укладено нотаріально посвідчений договір щодо місця проживання дитини, прав та обов`язків батьків у її вихованні, способів спілкування з дитиною. Вона не заперечує проти належного виконання [PERSON] умов зазначеного договору, тобто [PERSON] у будь-який день, у будь-який час без перешкод спілкувався з дитиною в обстановці на свій розсуд. Але то був садочок. Однак у договорі відсутнє, що [PERSON] може забирати дитину додому з ночівлею. Це питання обговорювалось ними ще до підписання договору. Вона була проти цього і пояснила причину незгоди. [PERSON] погодився з її думками, а тому такий спосіб спілкування, як ночівля у його помешканні, не внесено у договір. У подальшому це питання не виникало і він спілкувався як зазначено у договорі. Спору ніякого стосовно спілкування з дитиною також не виникало. Навпаки, він попросив додатково надати йому для спілкування з донькою «батьківську годину» і вона без вагань це зробила. Зазначає, що з позовної заяви не вбачається яким чином і коли вона чинила опір щодо спілкування з дитиною. Також не вбачається що є недостатнім у спілкування та вихованні дитини, яке існує на даний час. Вказує, що на даний час дівчинка є ученицею першого класу і для неї, як і для батьків, це новий період життя, який потребує неабияких зусиль з боку батьків, щоб не збентежити її головну зараз ціль - навчання у школі, що навчання у школі це головна на сьогодні програма її життя. Вона забирає дитину із школи і вони разом планують її вільний час та час виконання домашнього завдання. І дитина повинна для цього спокійно почувати себе, налаштовувати себе на такий розклад дня, нікуди не відволікатись. І не чекати, як було до цього, весь час телефонного дзвінка батька про зустріч через 15-20 хвилин. У дитини має бути свій вже новий режим, який вже вони, батьки, повинні дотримувати. Про це наголошують і у шкільному закладі. А якщо з ночівлею, то весь режим першокласниці буде порушений. Вказує, що вона не працює і може забезпечити всім необхідним у цей період дитину: підготовка домашнього завдання, спокійні прогулянки, дитячі розваги, своєчасне харчування, гігієна, що також має значення. [PERSON] цього не змозі зробити. Зараз між [PERSON] та донькою існують теплі родинні відносини. Він дійсно цікавиться її життям, шкільними успіхами, станом здоров`я, вільно та спокійно, виключаючи час виконання уроків, спілкується з нею по телефону. І вона його також любить. Наскільки відомо відповідачу, у [PERSON] є інша дружина, після зустрічі з якою дівчинка заявила, що вона погана тьотя, але папа з нею не свариться і папа сказав, що вона хороша. Одного разу вона вже ночувала у тата, але повернулась додому у хворобливому стані і лікували абструктивний бронхіт більше місяця. У подальшому дитина не заявляла бажання ночувати. Крім того, дитина звикла до гігієни купання перед сном і вона сама себе до цього готує. Відповідач стверджує, що це робила завжди вона, позивач ніякої участі у цьому не приймав. У сім`ї позивача вона буде соромитись такої процедури, що також негативно відобразиться на її емоційному стані. І це має також враховуватись при визначенні такого способу участі у спілкуванні з дитиною як ночівля. Тому такий спосіб спілкування як ночівля є передчасний. Також зазначає, що дитина стала школяркою і забирання доньки у будь-який день-це пряме відволікання від нового життя. Тому зустріч кожної суботи з 10 до 20год,з поверненням дитини у цей же день буде достатні для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини з користю для неї. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 19 серпня 2021 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначає, що не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву. Вважає, що має всі можливості та належні умови для забезпечення дитини усім необхідним, зокрема, своєчасним харчуванням,розвагам,прогулянками, допомогою у виконанні домашнього завдання, а також дотриманням правил гігієни та комфортною ночівлею у його помешканні. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги визнали частково, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи - Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради в судовому засіданні зазначила, що з урахуванням інтересів дитина вважає за доцільне встановити порядок спілкування батьком з дитиною відповідно до наданого висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради 20.10.2021р. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Дитина народилась у період зареєстрованого шлюбу, який укладено 22.11.2008 року. 27 серпня 2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова (а.с.10-11). Згідно копії договору дарування частки квартири від 27.02.2018р. [PERSON] подарував [PERSON] 1/2 частку квартири [ADDRESS] (а.с.12-15). 20.07.2018року сторони уклали у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Дремлюги Ю.О., зареєстрований в реєстрі № 589 договір щодо місця проживання дитини, прав та обов`язків батьків у її вихованні, способів спілкування з дитиною (а.с.16-17). 20 жовтня 2021 року рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради затверджено висновок щодо розв`язання спору про визначення способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] (а.с.57-58). Відповідно до ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 157 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.160, ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.02.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.1 ст. 9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При вирішенні питання про місце проживання дитини, суд, оцінивши всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , повністю погоджується з висновком Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської щодо розв`язання спору про визначення способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] . Так, згідно висновку органу опіки та піклування за доцільне визначити [PERSON] способи участі у вихованні малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме: встановити наступний порядок спілкування: щосуботи з 10.00 год. до 20.00 год., за умови: задовільного стану здоров`я дитини; попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною шляхом направлення їй смс-повідомлення; повідомлення матері про місце перебування дитини; відвідування позашкільних навчальних та розважальних закладів, секцій, гуртків; обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений час; дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку (а.с. 57). Враховуючи висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] , суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно визначити такі способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини: дозволити [PERSON] забирати для спілкування малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , щосуботи з 10-00 год. до 20-00 год., за умови: задовільного стану здоров`я дитини; попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною шляхом направлення їй смс-повідомлення; відвідування позашкільних навчальних та розважальних закладів, секцій, гуртків; обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений час; дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку. На підставі викладеного та

Outcome: partial