Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 13 травня 2013 року померла його мати [PERSON] в с. Якушинці Вінницького району. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за №47 по вул. Садова в с. Якушинці Вінницького району. Вартістю 75139 грн. Згідно заповіту від 21 вересня 2013 року все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося спадкодавець заповіла позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] в рівних частках кожному. Цей заповіт посвідчено секретарем Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за №118. Заповіт не змінено і не відмінено. [PERSON] і [PERSON] є єдиними спадкоємцями. Інших спадкоємців за законом, які б мали право на обовязкову частку в спадковому майні немає. [PERSON] і [PERSON] спадщину прийняли згідно ст.1270 ЦК України, так як подали заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору. 5 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадкового майна та отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом, [PERSON] на присадибну земельну ділянку розміром 0,25 га і 0,1328 га, а [PERSON] на земельну ділянку, площею 1,9225 га. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивач не має можливості, оскільки свідоцтво №274 про право особистої власності на будинковолодіння№47 по вул. Садовій в с. Якушинці належить колгоспному двору, голова якого [PERSON]. Із вищезазначеного випливає, що спадкоємиць не має змоги оформити своє право на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В судове засідання сторони не зявилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю, змін та доповнень немає, просить вимоги позову задоволити. Відповідач по справі [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 13 травня 2013 року померла спадкодавець [PERSON] в с. Якушинці Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 255449 від 13.05.2013 року (а.с. 51). Згідно заповіту від 21 вересня 2012 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право своїй доньці [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Даний заповіт був посвідчений 21.09.2012 року [PERSON], секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 118 (а.с.50). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] і померлою [PERSON] як між дітьми та матірю підтверджується копіями свідоцт про народження згідно якого в графі «мати» вказано «Бровко Марія Антонівна» (а.с.58-59). Відповідно до свідоцтва № 274 від 07.12.1990 року про право приватної власності, власником цілого житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Якушинці, вул. Садовій,47, Вінницького району Вінницької області є [PERSON], також вона є головою колгоспного двору (а.с.43). Ринкова вартість житлового будинку загальною площею 75,9 кв.м., що знаходиться за адресою: с. Якушинці, вул. Садовій,47, Вінницького району Вінницької області становить 75\~139, що підтверджується звітом про оцінку майна № 157 (а.с.14- 32). 5 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадкового майна та отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за яким [PERSON] успадковує присадибну земельну ділянку розміром 0,25 га і 0,1328 га, а [PERSON] успадковує земельну ділянку, площею 1,9225 га. (а.с.8). Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [PERSON] не має можливості, оскільки свідоцтво №274 про право особистої власності на будинковолодіння№47 по вул. Садовій в с. Якушинці належить колгоспному двору, голова якого [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1325/02-31 від 6.07. 2017 року (а.с. 46). Також факт володіння житловим будинком [PERSON] підтверджується копіями виписок з погосподарських книг та копією технічного паспорту (а.с. 34-45, 9-13). Відповідно до довідки № 2707 від 12.07.2017 року виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, померла [PERSON] за життя володіла, користувалася та розпоряджалася будинковолодінням, що знаходиться за адресою: с. Якушинці, вул. Садовій,47, Вінницького району Вінницької області (а.с.52). За життя [PERSON] проживала та була зареєстрована до дня смерті за адресою: с. Якушинці, вул. Садовій,47, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується довідкою № 2719 від 12.07.2017 року виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.54). Інших спадкоємців немає. Заповіт не оспорювався та не скасовувався. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути\~\~визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо. За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved