Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач з травня 2006 року добровільно пішов з квартири на інше місце проживання, забравши з собою особисті речі. Відповідач у добровільно порядку так і не знявся з реєстраційного обліку за даною адресою, не сплачує рахунки за квартирні та комунальні послуги. Сторони в судове засідання не з'явилися. Про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог, розгляд справи у його відсутність, а також вказав, що не заперечує проти винесення заочного рішення в разі не явки відповідача. Від відповідача та третьої особи жодних клопотань, заяв не надходило, про причини не явки суд не повідомляли. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі приватизаційного розпорядження № 195898 від 06.09.2006 року виданого управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради (а.с.6) та свідоцтва про право власності від 06.09.2006 року у розмірі 1/5 частки (а.с.9), на підставі договору дарування від 30.10.2009 року у розмірі 1/5 частки, який засвідчений нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, Туйск Ф.Л. (а.с.10), на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.06.2010 року у розмірі 1/10 частки (а.с.8). Згідно з вищевказаними правовстановлюючими документами власниками також є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.11). Факт не проживання відповідача в квартирі підтверджується актом про не прожиття, який складений сусідами та посвідчений за місцем проживання КП «ЖКС «Північний» від 20.01.2014 року (а.с.12). Жодних поважних причин з приводу відсутності відповідача у даній квартирі судом під час розгляду справи не виявлено. Згідно ч.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно за ст.217 ЦК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач з травня 2006 року без поважних причин не проживає у зареєстрованому будинку.

Outcome: approved