Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до ПАТ Банк «Траст» в особі Одеської регіональної дирекції ПАТ Банк «Траст» про стягнення коштів за договорами строкових банківських вкладів, який обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 27 серпня 2013 року був укладений договір банківського вкладу «Капітал Новий Плюс» №10631-КН+-980/15, згідно якого він вніс на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 855 288, 89 грн., строком до 09 вересня 2014 року зі сплатою 23 % річних на вказану суму. Цього ж дня між сторонами був укладений договір банківського вкладу «Капітал Новий Плюс» №10631-КН+-980/16, згідно якого позивач вніс на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 855 288, 89 грн., строком до 09 вересня 2014 року зі сплатою 23 % річних на вказану суму. В свою чергу, відповідач зобов'язався після закінчення строку повернути суми вкладів та нараховані відсотки. В подальшому, 27 січня 2014 року між сторонами були укладені Додаткові договори №2, за умовами яких у разі зростання на банківському ринку комерційного курсу продажу готівкового долара США в межах більш ніж 8, 50 грн. за один американський долар, Банк зобов'язався повернути позивачу вклад з урахуванням різниці між діючим комерційним курсом продажу готівкового долара США на дату повернення вкладу, у вигляді додатково нарахованих відсотків по депозиту в національній валюті. Також позивач зазначив, що 09 вересня 2014 року він звернувся до Банку з відповідними заявами про повернення коштів за депозитними вкладами, разом з нарахованими відсотками, а також додатково нарахованими відсотками по депозитам в національній валюті у зв'язку зі зростанням на банківському ринку комерційного курсу продажу готівкового долара США у розмірі 12, 90 грн. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення коштів за договорами вкладів виконав частково, повернув позивачу суми вкладів у розмірі 855 288, 89 грн. та нараховані 23 % річних у розмірі 195 384, 34 грн. за кожним депозитом. Проте, всупереч вимогам Додаткових договорів №2 від 27 січня 2014 року, Банк не оплатив на користь позивача додатково нараховані відсотки по депозиту в національній валюті у зв'язку зі зростанням курсу продажу готівкового долара США, які позивач просить стягнути в розмірі по 442 737, 75 грн. за кожним договором. Також позивач зазначив, що внаслідок порушення виконання зобов'язань за договорами, Банк також зобов'язаний виплатити суму боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, та збитки за період з 10 вересня 2014 року по 01 лютого 2016 року. У судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ Банк «Траст» в особі Одеської регіональної дирекції ПАТ Банк «Траст» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] та зазначив, що позивачем невірно проведені розрахунки додатково нарахованих відсотків по депозитам. Представник вважає, що в Банка з позивачем був проведений розрахунок за договорами банківських вкладів у повному обсязі. Тому, просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] В останнє судове засідання, яке відбулось 11 серпня 2016 року, представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Ухвалою суду від 14 липня 2016 року судом за клопотанням представника відповідача було призначено проведення судового засідання 11 серпня 2016 року о 10 год. 40 хв. в режимі відеоконференції з Печерським районним судом м. Києва. Проте, в зазначений час, Печерський районний суд м. Києва не вийшов на зв'язок з Приморським районним судом м. Одеси, у зв'язку з чим провести судове засідання в режимі відеоконференції виявилось неможливим, про що була складена відповідна довідка згідно ст. 158-1 ЦПК України. Тому, справу розглянуто за відсутності представника відповідача. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до положень ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За приписами ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 27 серпня 2013 року між [PERSON] та ПАТ Банк «Траст» в особі Одеської регіональної дирекції ПАТ Банк «Траст» був укладений договір банківського вкладу «Капітал Новий Плюс» №10631-КН+-980/15, згідно якого позивач вніс на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 855 288, 89 грн., строком до 09 вересня 2014 року зі сплатою 23 % річних на вказану суму. Цього ж дня між сторонами був укладений договір банківського вкладу «Капітал Новий Плюс» №10631-КН+-980/16, згідно якого позивач вніс на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 855 288, 89 грн., строком до 09 вересня 2014 року зі сплатою 23 % річних на вказану суму. В свою чергу, відповідач зобов'язався після закінчення строку повернути суми вкладів та нараховані відсотки. В подальшому, 27 січня 2014 року між сторонами були укладені Додаткові договори №2, за п. 1.9 яких у разі зростання на банківському ринку комерційного курсу продажу готівкового долара США в межах більш ніж 8, 50 грн. за один американський долар, Банк зобов'язався повернути позивачу вклад з урахуванням різниці між діючим комерційним курсом продажу готівкового долара США на дату повернення вкладу, у вигляді додатково нарахованих відсотків по депозиту в національній валюті. Також судом встановлено, що 09 вересня 2014 року позивач звернувся до Банку з відповідними заявами про повернення коштів за депозитними вкладами, разом з нарахованими відсотками, а також додатково нарахованими відсотками по депозитам в національній валюті у зв'язку зі зростанням на банківському ринку комерційного курсу продажу готівкового долара США у розмірі 12, 90 грн. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення коштів за договорами вкладів виконав частково, повернув позивачу суми вкладів у розмірі 855 288, 89 грн. та нараховані 23 % річних у розмірі 195 384, 34 грн. за кожним депозитом. Проте, всупереч вимог Додаткових договорів №2 від 27 січня 2014 року, Банк не оплатив на користь позивача додатково нараховані відсотки по депозиту в національній валюті у зв'язку зі зростанням курсу продажу готівкового долара США у розмірі по 442 737, 75 грн. за кожним договором. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Вимоги позивача про стягнення коштів ґрунтуються на двосторонніх правочинах - договорах банківських вкладів, вчинених у письмовій формі. Зважаючи на викладені обставини, беручи до уваги те, що відповідач у встановлені в Договорах строки не виконав свої зобов'язання щодо виплати по закінченню дії Договору додатково нарахованих відсотків по депозиту в національній валюті у зв'язку зі зростанням курсу продажу готівкового долара США, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону. Оскільки відповідач у встановлений строк своїх зобов'язань по поверненню вкладів не виконав, заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналогічна правова позиція закріплена в постанові ВСУ по справі №6-39цс13 від 209 травня 2013 року. Висновком №СЕ-2-5-164/15 судової бухгалтерсько-економічної експертизи від 15 лютого 2016 року, проведеної Одеською філією «Судова незалежна експертиза України» було встановлено, що додатково нараховані відсотки по депозитам, що є різницею курсів гривні по відношенню до долару США на момент закінчення дії договорів банківського вкладу від 27 серпня 2013 року за №10631-КН+-980/15 та №10631-КН+-980/16, належні до сплати згідно додаткових договорів №2 від 27 січня 2014 року документально підтверджуються в розмірі 442 737, 75 грн. по кожному договору. Також встановлено, що з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також 3% річних від вказаної простроченої суми загальний розмір простроченої заборгованості за період з 10 вересня 2014 року по 01 лютого 2016 року становить 726 459, 87 грн. по кожному договору банківського вкладу, з яких 442 737, 75 грн. - розмір вкладу, який банк зобов'язаний повернути вкладнику з врахуванням різниці між діючим комерційним курсом продажу готівкового долару США на дату повернення вкладу у вигляді додатково нарахованих відсотків по депозиту в національній валюті; 265 199, 91 грн. - розмір суми інфляції; 18 522, 21 грн. - розмір 3% річних від простроченої суми заборгованості. У вказаному висновку також встановлено, що з врахуванням вищевказаних сум, збитки позивача у вигляді неотриманого доходу за період з 10 вересня 2014 року по 01 лютого 2016 року становить 122 388, 30 грн. за кожним договором. Правдивість вищевказаного висновку сумнівів у суду не викликає, тому бере його за основу при вирішенні спору. Таким чином, зібранні у справі докази та їх належна оцінка вказують, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення коштів за договорами строкових банківських вкладів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому, суд вважає за можливе стягнути з Банку на користь позивача вищевказані суми. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Крім того, судом встановлено, що в процесі розгляду вказаної справи позивач поніс додаткові витрати за проведення судової бухгалтерсько-економічної експертизи у розмірі 30 000, 00 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Виходячи з вищевикладеного, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку позивача та його представника, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved