Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 24 лютого 2014 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Коболчинської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №02. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із відповідачкою. Сім'я розпалась по тій причині, що вони не знайшли взаємопорозуміння, у них різні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними почали виникати сварки та непорозуміння, які призвели до того, що з червня 2016 року вони припинили спільно проживати, і з того часу будь-яких подружніх відносин не підтримують. Примирення не бажає. На утримання сина надає матеріальну допомогу в добровільному порядку. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], який зареєстрований 24 лютого 2014 року виконавчим комітетом Коболчинської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №02. Позивач в судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечив проти винесення судом заочного рішення. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася та про причину своєї неявки суду не повідомила і заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін та вважає за можливе постановити по справі заочне рішення. Дослідивши подані позивачем письмові докази на підтвердження своїх позовних вимог, оцінивши вказані докази щодо їх належності та допустимості, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 24 лютого 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 24 лютого 2014 року виконавчим комітетом Коболчинської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області складено відповідний актовий запис №02, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 01.12.2016 року. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із відповідачкою. З червня 2016 року і по даний час сторони подружніх стосунків фактично не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач примиритися з відповідачкою не бажає. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, стягнувши з відповідача у відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved