Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та визнання права власності на транспортний засіб, посилаючись на те, що 25 грудня 2013 року він передав відповідачу за попередньою домовленістю грошові кошти у сумі 60 000 грн., за що в свою чергу отримав від [PERSON] транспортний засіб - фургон малотонажний ОРЕL MOVANO, 2003 року випуска, державний номерний знак [NUMBER], № кузова [NUMBER], білого кольору (далі - транспортний засіб). Договір купівлі-продажу транспортного засобу не оформлявся в зв'язку з відсутністю грошей на переоформлення та можливості одночасно з'явитися до нотаріуса на протязі робочого часу. Тому, замість оформлення договору купівлі-продажу транспортного засобу відповідач видав йому розписку про отримання грошових коштів та передачу транспортного засобу, нотаріально завірену довіреність на право розпоряджатися транспортним засобом (продати, обміняти, здати в оренду, позичку, тощо). Ще раніше - 28 грудня 2011 року власник транспортного засобу - [PERSON] видав відповідачу [PERSON] нотаріально засвідчену довіреність на право розпоряджатися транспортним засобом (продати, обміняти, здати в оренду, позичку, тощо). Вважає, що між ним та відповідачем в усній формі вчинено правочин - договір купівлі-продажу транспортного засобу, що підтверджується наданою йому відповідачем [PERSON] розпискою. Просить суд визнати договір купівлі-продажу таким, що відбувся та визнати за ним право власності на транспортний засіб. Ухвалою від 29 вересня 2014 року до участі у справі в якості співвідповідача був залучений власник транспортного засобу [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність та те, що він позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений двічі рекомендованим листом під розписку, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення повістки про виклик до суду за місцем реєстрації. За згодою позивача суд вирішив розглядати справу за відсутністю відповідачів в порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії картки реєстрації транспортного засобу, виданої 27 грудня 2013 року ДАІ м. Херсона, автомобіль ОРЕL MOVANO, 2003 року випуска, державний номерний знак [NUMBER], № кузова [NUMBER], білого кольору зареєстрований 29 грудня 2007 року Красилівським ВРЕР УМВС у Хмельницькій області, власником якого є [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію (техпаспорту) транспортного засобу [NUMBER] (а.с.10); [PERSON] 28 грудня 2011 року видав [PERSON] посвідчену приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу довіреність на право розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду, позичку, тощо) належним йому транспортним засобом, довіреність видана строком на десять років з правом передоручення повноважень іншим особам (а.с.8); згідно розписки від 25 грудня 2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 60 000 грн. за транспортний засіб, після чого виписав довіреність на [PERSON] (а.с.6); згідно довіреності від 25 грудня 2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, [PERSON], який діяв в інтересах та в силу повноважень, що грунтуються на довіреності від імені [PERSON], уповноважив (за попередньою з ними домоленістю, згідно з усним безоплатним договором) [PERSON] розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду, позичку, тощо) належним власнику на підставі свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорту) транспортним засобом (а.с.7). Статтею 244 ЦК України передбачено здійснення представництва за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно ч. 2 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Стаття 240 ЦК України передбачає передоручення повноважень частково або в повному обсязі іншій особі. За змістом ст. ст. 238, 240, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності. Оформлення купівлі-продажу автомобіля та перехід права власності на нього від однієї особи до іншої особи шляхом оформлення відповідної довіреності не передбачено чинним законодавством України. Навпаки з метою захисту цивільних прав та інтересів представлюваного закон встановлює заборону укладення правочину представником стосовно себе особисто, або стосовно іншої особи, представником якої він одночасно виступає. Представник має право і зобов'язаний вчиняти правочин лише в інтересах того, кого він представляє. Як видно із матеріалів справи відповідач [PERSON] видав відповідачу [PERSON] доручення з правом передоручення повноважень іншим особам на розпорядження транспортним засобом (продаж, обмін, здачу в оренду, позичку, тощо). Відповідач [PERSON] передоручив позивачу повноваження розпоряджатися транспортним засобом (продаж, обмін, здачу в оренду, позичку, тощо), що належить відповідачу [PERSON] Передоручення вчинено за попередньою домовленістю між відповідачем [PERSON] та позивачем та згідно з усним безоплатним договором (а.с.7-8). Отже, відповідач [PERSON], представляючи інтереси власника по розпорядженню транспортним засобом, мав право на вчинення договору купівлі-продажу лише в інтересах власника. Із розписки видно, що відповідач [PERSON] одержав від позивача гроші в сумі 60 000 грн. за транспортний засіб, але не вказано на підставі якого договору. Підстави набуття права власності на транспортний засіб визначені цивільним законодавством. Так, ч. 5 ст. 656 ЦК України передбачає особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна. Згідно ст. 34 закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353- XII реєстрація транспортних засобів здійснюється органами ДАІ, а порядок установлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року за № 1388 затверджено Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Правила), які є обов'язковими для всіх юридичних та фізичних осіб, що є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх (п. 2 Правил). Пунктами 7, 8 цих Правил визначено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі транспортні засоби або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Отже, Правила передбачають письмову форму договору купівлі-продажу автомобіля та його перереєстрацію протягом десяти діб після придбання. Пунктом 8 Правил встановлений перелік документів, які підтверджують правомірність придбання транспортного засобу. Розписка не є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд вважає, що матеріали справи не містять тексту купівлі-продажу спірного транспортного засобу. Так, надана позивачем розписка, підписана ним та відповідачем [PERSON], містить відомості про те, що відповідач [PERSON] отримав від позивача гроші в сумі 60 000 грн. за транспортний засіб та видав довіреність на позивача. Проте розписка не містить ознак договору купівлі-продажу, визначених ст. 655 ЦК України. Аналіз норм цивільного законодавства, що регулюють правовідносини між сторонами, дають підстави вважати, норми Цивільного кодексу України в поєднанні з Правилами передбачають особливий порядок укладення договорів купівлі-продажу автомобілів. Крім того, п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян належить вчиняти у письмовій формі. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За змістом ч. 2 ст. 220 ЦК України в судовому порядку може бути визнаний дійсним лише договір, який підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Оскільки договір купівлі-продажу автомобіля не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, то він не може бути визнаний і дійсним. За таких обставин, суд вважає, що підстав для визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу таким, що відбувся і визнання за позивачем права власності на цей транспортний засіб немає. Заявлений позов є безпідставним в зв'язку з відсутністю між сторонами спору про право, відсутністю підстав для захисту порушенного права в спосіб, який обрав позивач. Суд не приймає до уваги обґрунтування позивача в тій їх частині, що між ним та відповідачем [PERSON] 25 грудня 2013 року був укладений усний договір купівлі-продажу транспортного засобу, так як вони стростовуються довіреністю, яка видана позивачу відповідачем [PERSON] на підставі попередньої домовленості та усного безоплатного договору між ними. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed