Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 27,3 кв.м., житловою площею 12,0 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 1653 кв.м., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.11.2011 року відповідачі, а саме [PERSON] зайняла у нього 25 000 гривень, строком повернення до 16.11.2013 року. В якості задатку, відповідач залишила зазначений житловий будинок. 16.11.2013 року відповідачі не виконали взяте на себе зобов'язання, а саме не повернули жодної частини боргу, а у відповідь на звертання позивача, просили оформити на себе їхній будинок [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явилась, у порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 16 листопада 2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно з яким [PERSON] позичила у позивача грошові кошти в розмірі 25 000 гривень, та зобов'язалась повернути їх до 16.11.2013 року. Згідно ст. ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно бути виконане належним чином сторонами у встановлений договором або законом строк, у встановленому місці, встановленим у договорі чином. Вчасно повернути позичені кошти відповідач не змогла, тому сторони дійшли згоди щодо передачі позивачу в рахунок погашення заборгованості належного відповідачам на спільній власності житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 27,3 кв.м., житловою площею 12,0 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 1653 кв.м. Право власності відповідачів підтверджується матеріалами справи, а саме договором купівлі-продажу серії ВВС № 006512 від 01.04.2004 року, реєстровий номер 1669. У відповідності до ст. 600 ЦК України, зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами. Передання відступного є одним із способів припинення зобов'язання за згодою сторін. В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржником позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові. Аналізуючи положення статті, об'єктом відступного може бути нерухоме майно. Розмір відступного встановлюється сторонами. Відступне має бути оформлено договором, в якому вказується розмір відступного, порядок та строк його надання. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним державним органом. Проте, вказаним положенням не передбачено можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке передано у якості відступного, тому суд вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, тим самим захистити її майнові права. На підставі викладеного та

Outcome: approved