Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України з метою отримання нового паспорта замість втраченого. Свою вимогу мотивує тим, що він більше двадцяти років проживає без реєстрації місця проживання із своєю сім`єю у житловому будинку по [ADDRESS] . Заявник втратив паспорт радянського зразка та своєчасно не оформив паспорта громадянина України, у зв`язку з чим виникло багато незручностей із документами; просить за рішенням суду встановити факт його постійного безвиїзного проживання на території України. Заявник [PERSON] до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі; заяву про встановлення факту просив задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не прибув, хоча належним чином повідомлявся у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи. З`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши надані по справі докази, суд приходить висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення;ч. 2 ст. 315 ЦПК України регламентує можливість встановлення у судовому засіданні також інші факти, від яких залежить виникнення, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] убачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Боб`ятин Сокальського району Львівської області. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] підтверджується факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 28 січня 1993 року Новосілкогостиннівською сільською радою Самбірського району Львівської області. Із довідки №34 виданої Рудківським центром надання соціальних послуг 28 серпня 2021 року відомо, що [PERSON] отримує соціальні послуги з 12.01.2021р. Довідкою про реєстрацію місця проживання особи №89, виданою Сокальською міською радою Львівської області 8 червня 2021 року підтверджується факт реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] з 30 листопада 1976 року по теперішній час. Із акту обстеження фактичного місця проживання [PERSON] вбачається, що такий проживає без реєстрації разом із своєю сім`єю в [ADDRESS] . Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України (після внесення змін Законом України №2147-VIIIвід 03.10.2017року ч. 2 ст. 315 ЦПК України) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Із указаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Вирішуючи питання встановлення належності до громадянства України, суд керується зокрема Законом України «Про громадянство України», а також Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок). Так, статтею 3 Закону України «Про громадянство України» визначені випадки належності до громадянства України. Згідно п. 1 цієї статті громадянами України є всі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону. При цьому юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року). Відповідно до п. 8 вищевказаного Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає, зокрема, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Відтак, на переконання суду, вищевказані зібрані по справі докази в сукупності з наведеними законодавчими нормами підтверджують те, що станом на 24 серпня 1991 року заявник постійно проживав на території України, а саме в с. Новосілки-Гостинні Самбірського району Львівської області, де проживає по даний час. При цьому відомостей про те, що заявник залишав територію України чи є громадянином іншої держави матеріали справи не містять. Таким чином, на підставі повного об`єктивного і неупередженого розгляду та оцінки усіх наявних у справі доказів, якими підтверджено факт проживання заявника [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року, враховуючи те, що встановлення цього факту дає заявнику можливість реалізувати своє право для отримання паспорта громадянина України, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, ніж як у судовому, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved