Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між ним та відповідачкою 22.11.1986 року у Лисогірській сільській раді Первомайського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №36. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2000 року із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, на даний час подружжя мешкає окремо, поновлювати шлюбні стосунки не бажає. Крім того позивач в нього вже майже три роки нова сім`я, а добровільно в органах ЗАГС відповідачка розірвати шлюб відмовляється. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність та відсутність позивача, позов підтримує, просить не надавати строк на примирення, а також зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася без поважних причин, про причини неявки до суду не повідомила, хоча про час і місце судового розгляду справи повідомлена була належним чином, відзив по суті позову не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається з свідоцтва про шлюб 22.11.1986 року у Лисогірській сільській раді Первомайського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 36 (а.с. 6). Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2000 року із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, на даний час подружжя мешкає окремо, поновлювати шлюбні стосунки не бажає. Позивач вже майже три роки має нову сім`я, а відповідачка добровільно в органах ЗАГС розірвати шлюб відмовляється. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, проте заяву, з проханням відновити до шлюбне прізвище суду не надала, то суд не знаходить підстав для його відновлення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved