Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог вказує, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок по вул. Благовісній, 93 в с. Сагунівка, Черкаського району, Черкаської області. Після придбання будинку йому стало відомо що в ньому зареєстровані та проживають сторонні особи, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідачі не є членами родини чи родичами позивача. 28.09.2016 року позивач звертався до відповідачів листами з вимогою про виселення їх з будинку та зняття з реєстраційного обліку. Дані вимоги вони отримали, але ніяких дій не вчинили. Тому позивач для захисту своїх прав був вимушений звернутися до суду, оскільки реєстрація відповідачів в його будинку перешкоджає у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, та просив суд, визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та виселити їх з будинку із зняттям з реєстраційного обліку з місця проживання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, хоч про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно чинного законодавства, про що є відомості в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи встановив факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 2106 від 27.09.2016 року, належить житловий будинок за адресою: вул. Благовісна, 93 в с. Сагунівка, Черкаського району, Черкаської області. 28.09.2016 року позивач звертався до відповідачів з вимогою про виселення їх з будинку та зняття з реєстраційного обліку. Дані вимоги вони отримали, але ніяких дій не вчинили. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та може розпоряджатись ним на власний розсуд, і на зміст права власності не впливають місце проживання власника. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ст. 397 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, а саме підлягає до задоволення вимога позивача щодо визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, оскільки позивач є єдиним власником будинку, його право власності є непорушним та підлягає на захист в судовому порядку. Та підлягає відмові щодо зняття з реєстраційного обліку так як дана вимога є передчасною, оскільки рішення суду щодо визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстраційного обліку. Суд також позбавлений можливості вирішення питання щодо інших осіб які не вказані в позові, не зясувавши питання щодо підстав їх користування спірним житловим будинком.

Outcome: partial