Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Добровільного пожежного товариства України, виконавчого комітету Одеської міської ради, третя\~особа:\~Одеське спеціалізоване\~підприємство Пожежна\~техніка про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, посилаючись на те, що в листопаді 2019 року йому стало відомо про невизнання його права власності на об`єкт нерухомості нежитлові приміщення загальною площею 375,10 кв. м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] з боку Добровільного пожежного товариства. 31\~травня 2021\~року позивач\~подав уточнену\~позовну заяву,\~відповідно до\~якої просив\~суд визнати\~недійсним свідоцтво\~про право\~власності на\~нежитлові будівлі від 06 червня 2008 року, яке видане Добровільному пожежному товариству України виконавчим комітетом Одеської міської ради Серія: САВ №823025, та посвідчує право власності на об`єкт, який розташований за адресою: [ADDRESS] загальною площею 3626,6 кв.м., в частині включення до нього нежитлових будівель: літ. б, Б2, БЗ, Б4 загальною площею 375,10 кв. м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] та припинити речові права Добровільного пожежного товариства України на нежитлові будівлі літ. б, Б2, БЗ, загальною площею 375,10 кв. м., розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, з`явився його представник, який в судовому засіданні підтримав позовні\~вимоги,\~просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Добровільного пожежного товариства України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав у встановлений судом строк відзив, в якому просив у задоволенні позовної заяви відмовити повністю. Представник відповідача виконавчого комітету Одеської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги не визнала, просила суд у задоволенні позовної заяви відмовити, справу розглянути за відсутності. Представник третьої особи в судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позовної заяви відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору від 25 грудня 2009 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: [ADDRESS] загальною площею 375,1 кв.м. (копія договору міститься в матеріалах справи). В свою чергу [PERSON] придбав вказані нежитлові приміщення у [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 09 грудня 2009 року. В свою чергу право власності на вказані нежитлові приміщення у [PERSON] виникло на підставі рішення господарського суду Одеської області від 17 вересня 2008 року у справі №3/184-08-3741 за позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про зобов`язання виконати умови договору та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання права власності, яким зустрічну позовну заяву було задоволено та визнано за [PERSON] право власності на нежитлові приміщення загальною площею 375,10 кв. м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 1879,20 кв.м. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04 червня 2020 року по справі №3/184-08-3741 за апеляційною скаргою Добровільного пожежного товариства України та Одеського спеціалізованого підприємства «Пожежна техніка» Добровільного пожежного товариства України на рішення господарського суду Одеської області від 17 вересня 2008 року скасовано рішення господарського суду Одеської області від 17 вересня 2008 в частині задоволення зустрічного позову, відмовлено у задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання права власності на нежитлові приміщення загальною площею 375,10 кв. м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 1879,20 кв. м. Тобто скасовано рішення суду, на підставі якого була здійснена первинна реєстрація права власності [PERSON] на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 375,1 кв.м. Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У справі №3/184-08-3741 брали участь як позивач так і відповідачі, тому обставини встановлені постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04 червня 2020 року не мають повторно доказуватися. Таким чином у позивача не виникли майнові права стосовно вищезазначених нежитлових приміщень, оскільки такі права не виникли у первісного відчужувача - [PERSON] . В судовому засіданні в якості свідка допитано громадянина [PERSON] , який є батьком позивача та раніше був керівником Одеського спеціалізованого підприємства «Пожежна техніка». Суд критично ставиться до показань цього свідка, оскільки він є зацікавленою особою та ніяким чином не спростував та не заперечив проти доказів, які містяться в матеріалах справи. Зі змісту постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 04 червня 2020 року вбачається, що саме Добровільне пожежне товариство України є належним власником нежитлових приміщень, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 3626,6 кв. м., відображених у технічному паспорті виготовленому КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» станом на 11.09.2007 рік, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нежитлові будівлі серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Одеської міської ради від 06.06.2008 року на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих від 05.05.1966 року №305, акту приймання в експлуатацію державною приймальною комісією завершеного будівництвом об`єкту від 30.12.1975 року( копії вказаних документів містяться в матеріалах справи). \~Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 916/641/18 та постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 927/849/17 свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права, і не породжує, не змінює і не припиняє певні права та обов`язки, тобто не є правочином. Свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі. Чинність документа, в даному випадку свідоцтва є показником, який характеризує його юридичну силу, тобто якщо правова підстава (правочин), у зв`язку з якою був виданий документ, визнана недійсною, то такий правочин не породжує у його сторін прав, а відтак свідоцтво, як посвідчувальний документ, втрачає свою юридичну силу, і не може підтверджувати право, яке вже відсутнє. Відповідно до\~ст.\~328\~ЦК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до\~ст.\~182\~ЦК України\~право власності\~та інші\~речові права\~на нерухомі\~речі,\~обтяження цих\~прав,\~їх виникнення,\~перехід і\~припинення підлягають\~державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому\~законом. П. 1 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Оскільки рішення міської ради та її виконавчого комітету, які стали підставами для видачі оскаржуваного свідоцтва про право власності та реєстрації речових прав на нерухоме майно, не скасовані та є чинними, свідоцтво про право власності не є правочином, а тому і вимога про визнання його частково недійсним не може бути задоволеною. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed