Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на його користь суму основного боргу 51300 грн, суму процентів 40529 грн. 81 коп. та суму 3% річних 3032 грн., а всього стягнути 94861 грн. 81 коп. Свої вимоги обґрунтував тим, що 26.04.2013 [PERSON] взяла у нього в борг 2000 доларів США, які зобовязалася повернути до 26.04.2014, про що власноруч написала розписку. В обумовлений строк гроші вона не повернула, на його неодноразові прохання повернути борг не реагує, внаслідок чого вже пройшов досить тривалий час, що змусило його звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. Згідно з ухвалою Знамянського міськрайонного суду від 23.05.2016, розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно з розпискою, оригінал якої міститься в матеріалах справи, 26.04.2013 [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 2000 доларів США на дванадцять місяців, які зобовязалася повернути до 26.04.2014 (а.с.6). Аналізуючи зміст вказаної розписки, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з договору позики, відповідно до яких позивач передав відповідачеві 2000 (дві тисячі) доларів США, а відповідач у свою чергу зобов'язався повернути зазначені гроші в строк до 26.04.2014, однак не зробив цього, що підтверджується наявністю оригіналу розписки у позикодавця. З претензією до [PERSON] щодо повернення грошових коштів, [PERSON] звернувся 10.03.2016 (а.с.7). Дану претензію [PERSON] отримала 15.03.2016, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.8). Станом на 15.04.2016 Національним банком України встановлено офіційний курс гривні до Долару США, а саме 100 доларів США дорівнює 2564 грн. 7640 коп. (а.с.10-11). \~Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. \~ Зобовязання виникають із підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України, і повинні ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, що передбачено ст.3 цього Кодексу. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, а також інших актів цивільного законодавства, а в разі відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку саму суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того самого роду і такої самої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст.1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобовязання та не повернула суму позики у строк, визначений розпискою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] позики в сумі 51300 грн. та суми 3% річних від простроченої суми за період прострочення в розмірі 3032 грн. підлягають задоволенню. Вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України в сумі 40529 грн. 81 коп. не ґрунтуються на вимогах діючого закону. Так, ст.1048 Цивільного кодексу України передбачає можливість отримання позикодавцем від позичальника процентів від отриманої суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Однак в даному випадку сторонами не була дотримана письмова форма договору позики, а надана розписка свідчить лише про передання позивачем відповідачу 2000 доларів США в борг. На підставі викладеного ст.ст.3, 11, 509, 526, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України,

Outcome: partial