Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.05.2011 року з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно та просив зменшити розмір аліменти до 1/6 частки зі всіх видів заробітку (доходу). Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 01.02.2013 року був укладений шлюб між ним та [PERSON], який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №6. У подружжя від спільного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Таким чином, враховуючи, що у позивача змінився сімейний стан, що на його утримані є малолітній син [PERSON], позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання дочки [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі посилаючись на їх необґрунтованість та документальну недоведеність. Заслухавши думку відповідачки, дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно з рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.05.2011 року з позивача було стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2011 року та до її повноліття тобто до [INFO] року (а.с.9). Згідно з рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17.05.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25.09.2003 року у Новоукраїнському відділі РАЦС Новоуркаїнського районного управління юстиції Кіровоградської області було розірвано (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач на даний час заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей не має, що підтверджується довідкою з ДВС Глобинського районного управління юстиції Полтавської області (а.с.11). Відповідно до ч.3 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Жодного доказу погіршення матеріального стану з часу ухвалення вказаного судового рішення позивачем до суду не надано, посилання позивача на утримання малолітнього сина не підтверджені жодним доказом, інших аліментних зобов'язань позивач не має. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що позивачем не було доведено обставин, на які він посилався. На підставі ст. ст. 180, 192 СК України,

Outcome: dismissed