Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть запис №31 від 14 грудня 2011 року, після якої залишилося спадкове майно до складу якого входить цілий житловий будинок з господарською будівлею, що знаходиться в [ADDRESS]. Заповітом на випадок своєї смерті від 03 серпня 2000 року, посвідченого Шведою Г.М. секретарем Гавришівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за №67, бабуся позивача [PERSON] усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму онукові, тобто позивачу [PERSON]. Даний заповіт на день смерті спадкодавці не замінено та не відмінено, про що 05 березня 2012 року року здійснено відповідний запис головою Гавришівської сільської ради Бахнівським О.Ф. на заповіті від 03 серпня 2000 року. Відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України [PERSON] подав до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. На підставі зазначеної заяви 06.01.2012 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Кудрінським П.В. заведено спадкову справу після смерті [PERSON] за № 8/2012. Спадкоємців які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Спадкове майно, а саме житловий будинок з господарською будівлею, що знаходиться в [ADDRESS] (на підставі рішення Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області №8 від 18 лютого 1997 року проведено перенумерацію житлового будинку з №26 на №28), Вінницького району Вінницької області згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок № 26 виданого 30 червня 1988 року належав [PERSON], який помер [INFO], як голові колгоспного двору, спадкоємицею якого за законом була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. 13 квітня 2016 року представник позивача [PERSON] звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілий житловий будинок з господарською будівлею, що знаходиться в [ADDRESS], однак у видачі свідоцтва було відмовлено, про що 13 квітня 2016 року за № 879/02-17 державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Гречко Ж.Б. надано відповідне роз'яснення де зазначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, таким чином встановити з свідоцтва про право власності на житловий будинок №26 виданого 30 червня 1988 року яка частка зазначеного будинку належала спадкодавцю не представляється можливим. Згідно записів домової книги та погосподарської книги Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області в домогосподарстві по [ADDRESS] постійно мешкали: [PERSON] (помер [INFO]) - голова двору; [PERSON] (померла [INFO]) - член колгоспного двору (дружина голови колгоспного двору). Домогосподарство відносилось до суспільної групи господарств - колгоспний двір, існування колгоспного двору припинено 15.04.1991 року на підставі набуття чинності Закону України «Про власність». На день припинення існування колгоспного двору було 2 члени колгоспного двору - [PERSON] - голова колгоспного двору та [PERSON], як член колгоспного двору. Згідно ст.ст. 120, 123 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, чинного на час виникнення та існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Виходячи з вищезазначеного кожний член колгоспного двору, мав 1/2 частку в господарстві по [ADDRESS]. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. [INFO] помер [PERSON] після якого відкрилась спадщина до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з господарською будівлею, що знаходиться в [ADDRESS], спадкоємицею першої черги після його смерті являється дружина [PERSON], яка її прийняла шляхом фактичного прийняття спадщини, однак за життя не оформила своїх спадкових прав. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із вищезазначеного випливає, що на момент смерті [PERSON] їй належав цілий житловий будинок з господарською будівлею, що знаходиться в [ADDRESS] (з урахуванням 1/2 частки яку вона прийняла однак не оформила після смерті чоловіка [PERSON]). З огляду на вищевикладене позивач звернувсь з даним позовом до суду, яким просить визнати право на - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], загальною площею 59,2 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м., що раніше належав померлій гр. [PERSON]. В зв'язку з викладеним вище, позивачка просить визнати за нею право власності на вищезазначене будинковолодіння в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] - позов підтримав, просив його задоволити. Відповідач по справі, представник Гавришівської сільської ради, в особі голови Бахнівського О.Ф. - при вирішенірапокладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла бабуся-спадкодавиця [PERSON] в с. Гавришівка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 14.12.2011 року, видане виконкомом Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.8). [INFO] помер чоловік спадкодавиця [PERSON] в с. Гавришівка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 25.04.2001 року, видане виконкомом Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.9). Факт родинних стосунків між померлим [PERSON] та померлою [PERSON], як подружжям, підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 14.06.1955 року (а.с.10). Заповітом на випадок своєї смерті від 03 серпня 2000 року, посвідченого Шведою Г.М. секретарем Гавришівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за №67, бабуся позивача [PERSON] усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму онукові, тобто позивачу [PERSON] (а.с.13). Даний заповіт на день смерті спадкодавці не замінено та не відмінено, про що 05 березня 2012 року року здійснено відповідний запис головою Гавришівської сільської ради Бахнівським О.Ф. на заповіті від 03 серпня 2000 року. (а.с.13). Як вбачається зі свідоцтва [NUMBER] від 30.06.1988 року про право привтаної власності на житловий будинок, власником будинковолодіння за адресою: [ADDRESS], власником був - голова колгоспного двору _ [PERSON] (а.с.14). Згідно записів домової книги та погосподарської книги Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області в домогосподарстві по [ADDRESS] постійно мешкали: [PERSON] (помер [INFO]) - голова двору; [PERSON] (померла [INFO]) - член колгоспного двору (дружина голови колгоспного двору) (а.с.11-12), також даний факт підтверджується випискою з погосподарської книги від 05.05.2016 року (а.с.20). Рішенням Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області №8 від 18 лютого 1997 року проведено перенумерацію житлового будинку з №26 на №28 за адресою [ADDRESS] (а.с.21). Однак оформити свої спадкові права [PERSON] не має можливості, що підтверджується відмовою нотаріуса від 13.04.2016 року за вих. № М-870/02-17 (а.с.22). Інших спадкоємців у спадкодавця не було. Заповіт не оспорювався. За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР 1963 року, чинного на час виникнення та існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Стягнення судових витрат позивач не вимагає.

Outcome: approved