Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 23 лютого 2008 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. 22 грудня 2009 року шлюб було розірвано за ініціативою відповідачки, по незрозумілим йому причинам. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. З вересня 2013 року син мешкає разом з ним, він піклується про нього, займається його вихованням, дитина відвідує школу та інші заклади. Він як батько опікується сином, утримує його матеріально, дбає про фізичний та психологічний розвиток хлопчика, створює належні умови як для проживання дитини, так і для навчання та духовного розвитку сина. Син живе разом з ним, він бажає спілкуватися з ним, тільки деякий час дитина спілкується з матір'ю, але вона не приділяє належної уваги, та не має достатнього часу для власної дитини. До теперішнього часу він та відповідачка не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Відповідачка веде розгульний образ, постійно міняє чоловіків, примкнула до сторонніх людей, не має власного житла, заробітку, дитина їй потрібна тільки для того, щоб отримувати кошти, та отримати статус особи, що тимчасово отримала притулок яка перемістилася з зони проведення АТО. Відповідачка наполягає забрати сина в нього, але не може надати розумних пояснень, чому вона покинула власного сина, а тепер бажає з ним жити. Залишення дитини у відповідачки небезпечно для життя дитини, її здоров'я та морального виховання. На даний час він проживає в квартирі, де є все необхідне для дитини, де і мешкає син, всі речі дитини, комп'ютер знаходяться за вказаною адресою. Він працює приватним підприємцем, маю гнучкий графік праці, тому має достатньо часу приділяти синові. Просить суд визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] разом з ним за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась по невідомій суду причині, про час слухання справи була належним чином повідомлена, судовими повістками. Про причини неявки у судове засідання, суд не повідомила. Представник третьої особи Чибор Н.Д. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Правовідносини по позову регулюються Цивільним Кодексом України, Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.161 СК України , якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до 6 принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яким проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Судом встановлено, що позивач є батьком, а відповідачка є матір'ю [PERSON], [INFO]. (а.с.12). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис 22.12.2009 року. (а.с.11). Позивач [PERSON] зареєстрован та проживає у [ADDRESS], дитина зареєстрована та проживає разом із ним. (а.с.13). Як вбачається з довідки від 09.10.2015 року, [PERSON] навчається в 1 В класі ЗОШ №3 м. Краматорськ. (а.с.14). Як вбачається з характеристики зі школи, батьківські збори відвідує та вихованням дитини займається його батько [PERSON], або його бабця [PERSON]. (а.с.15) Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджених наявних у справі доказів. Відповідно до ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Тобто, суд оцінивши усі докази, письмові докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - підлягають задоволенню, бо як вбачається з матеріалів справи [PERSON], [INFO], на час спору має 7 рочків, мати становить загрозу для його життя, здоров'я та морального виховання, та

Outcome: approved