Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва, скасування державної реєстрації права власності. В обгрунтування позову зазначив, що 03 січня 2016 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входять житловий будинок, що знаходиться по вул. Б.Хмельницького м.Ізяслава, та земельна діляка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,4555 га, кадастровий номер 6822186900:05:034:0013, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 098198, виданий 11 липня 2006 року, отриманий на підставі розпорядження Ізяславської районної державної адміністрації № 191 від 22.06.2004 року. За життя [PERSON] заповіту не склав. Спадкоємцями за законом є позивач та [PERSON] Відповідачка оформила свої спадкові права, набула право власності на 1/3 частину спірної земельної ділянки, що призвело до неправильного розподілу часток та безпідставного набуття права власності. В звязку з чим позивач звернувся до суду про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.04.2017 року № 1-278, виданого Ізяславською державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON] на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,4555 га., кадастровий номер 6822186900:05:034:0013 та скасування державної реєстрації права власності. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був подомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні при вирішенні зазначеної справи покладається на думку суду. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. 03 січня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БВ № 268580. З свідоцтва про народження позивача вбачається, що [PERSON] являвся батьком [PERSON] За життя [PERSON] заповіту не склав. Відповідно до листа Ізяславської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області № 1789/10-16 від 22.09.2017 р. в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 118/2016 після смерті [PERSON], який помер 03 січня 2016 року. Спадкоємцями першої черги за законом являються дружина померлого [PERSON] та син [PERSON] 08 квітня 2017 року Ізяславською державною нотаріальною конторою видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4, 4555 га., що знаходиться на території Сошненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (Державний акт серії ЯБ № 098198, кадастровий номер 6822186900:05:034:0013). [PERSON] подав до Ізяславської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки вищезазначеної земельної ділянки не видано. Дочка померлого [PERSON] подала до Ізяславської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 13.07.2017 р. № 91924988 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-278, виданого 08.04.2017 р. Ізяславською державною нотаріальною конторою власником 1/3 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,4555 га., кадастровий номер 6822186900:05:034:0013, що знаходиться на території Сошненської сільської ради, є [PERSON]. Згідно з ст. 3 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством (абз. 2 п. 23). П. 26 Постанови передбачено, що при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК України, про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до абз. 3 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво відповідно до ст. 1301 ЦК України про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним; визнання відмови від спадщини недійсною; визнання шлюбу недійсним; порушення у звязку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до п.п. 3.29, 4.1, 4.7-4.9 глави 10 Наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» у разі заведення спадкової справи та встановлення складу спадкового майна нотаріус надає спадкоємцю письмову довідку щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, із зазначенням розміру плати за вчинення відповідних нотаріальних дій. Така довідка має бути підписана нотаріусом та скріплена його печаткою. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Такий договір не може порушувати прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обовязкову частку у спадщині. Частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Спадкоємці можуть за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, або за нотаріально посвідченим договором, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, змінити розмір частки у спадщині когось із них. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276\~ЦК України - не раніше зазначених у цих статтях строків. П 4.13 глави 10 Наказу передбачено, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Тому діючим законодавством передбачено порядок оформлення спадкових прав, зокрема, отримання свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивач в обґрунтування позову посилається на те, що підставою недійсності свідоцтва про право на спадщину за законом є те, що 08 квітня 2017 року відповідачка [PERSON] зареєструвала своє право спільної часткової власності на земельну ділянку, знаючи про перебування справи № 675/233/17 на розгляді в Ізяславському районному суді Хмельницької області, та не дочекавшись рішення суду по даній справі, чим порушила у звязку з видачею свідоцтва про право на спадщину права [PERSON] Згідно\~ст. 60 ч. 1 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 червня 2017 року скасовано розпорядження Ізяславської районної державної адміністрації № 191/2004-р від 22 червня 2004 року «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок громадянам власникам земельних паїв, розташованих на території Сошненської сільської ради» в частині затвердження проекту землеустрою, виділення в натурі на місцевості земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видачі державного акта на право власності на земельну ділянку для [PERSON]. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 098198 від 11 липня 2006 року, виданий на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 4,4555 га з кадастровим номером 6822186900:05:034:0013 та скасовано його державну реєстрацію. Відповідно до вимог статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується. Враховуючи вищевикладене, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що видачею на імя [PERSON] свідоцтва про право на спадкове майно були порушені права позивача, який у відповідності до вимог чинного законодавства прийняв спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON], але йому не видано свідоцтво про право на спадщину, оскільки в судовому порядку вирішувалося питання щодо скасування розпорядження та визнання недійсним державного акта на право власності на спірну земельну ділянку, а тому позовні вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути 640,00 грн. судового збору.

Outcome: approved