Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 220000,00 грн. за договором позики від 03.04.2014 року шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 03.04.2014 року, а саме: квартиру № 20 по вулиці Юрка Тютюнника (Войкова) будинок № 11-а в місті Житомир загальною площею 31.0 м2,в тому числі житлова площа 17.3 м2, шляхом набуття [PERSON] права власності на предмет іпотеки. В обгартування позову зазначено, що [PERSON] та\~[PERSON] 03.04.2014\~року був\~укладений договір\~іпотеки,\~за яким\~було передано\~в заставу\~квартиру [ADDRESS]. Дана квартира складається з однієї житлової кімнати та службових приміщень загальною площею 31.0 м2,в тому числі житлова площа 17.3 м2. Дана застава передана була в іпотеку, як забезпечення виконання зобов'язання щодо повернення грошей, переданих за Договором позики від 03.04.2014 року, укладеного між - [PERSON] та [PERSON] на суму 220 000,00 гривень зі строком повернення не пізніше 03.10.2014 року, а також сплати неустойки (штрафу) за основним зобов'язанням, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.10 договору іпотеки, зверненім стягнення на заставне майно здійснюється на розсуд іпотекодержателя або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса або іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору. Відповідно до п.3 договору іпотеки, вартість предмету іпотеки становить 220 000,00 гривень, що і є ціною позову. В зв'язку з невиконання обов'язку третьою особою щодо повернення в строк суми боргу позивач, як іпотекодержатель розпочав звернення стягнення за виконавчим написом. Позивач неодноразово звертався до Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] з письмовими заявами про передання Відповідачу та Третій особі вимог на виконання статті 84 Закону України «Про іпотеку» стосовно повернення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку не погашення заборгованості у визначені строки. При цьому, лише на одне звернення було отримано відповідь Відповідача - а саме лист - від 13.03.2015 року (вхідний №113/02-24 від 13.03.2015р.), з якого позивачу стало відомо про те, що Відповідач намагався уникнути відповідальності за договором іпотеки, намагаючись визнати недійсним правочин, на підставі якого він набув права власності. Тому позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Богунського районного суду м.Житомир в справі №295/19695/14-ц з метою повернення чинності діючому договору іпотеки та примушення Відповідача до належного виконання зобов'язань за даним договором іпотеки. Крім того, з даного приводу позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до Житомирського ВП ГУНП в Житомирскій області з відповідною завою про злочин та на даний час наявне кримінальне провадження 12015060020002087 зареєстроване в ЄРДР 17.04.2015р. за ознаками ч.1 ст.190 КК України. Але ні станом на 03.0.2014 року ні станом на сьогоднішній день жодні боргові зобов'язання Третьою особою невиконані і позика в сумі 220 000,00 гривень не повернута. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин. 03.05.2018 року відповідач надав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 03.04.2014 року між [PERSON] та\~[PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав у позивача грошові кошти у розмірі 220000,00 грн. зі строком сплати до 03.10.2014 року.(а.с.15-16) З метою забезпечення виконання зобовязання за договором позики, 03.04.2014 року між сторонами було укладено договір іпотеки. Згідно умов договору відповідач передала позивачу в іпотеку належну їй квартиру № 20 по вулиці Юрка Тютюнника (Войкова) будинок № 11-а в місті Житомир загальною площею 31.0 м2,в тому числі житлова площа 17.3 м2.(а.с.5-9) Згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1ст.\~12\~Закону України\~«Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Позивач неодноразово звертався до Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] з письмовими заявами про передання Відповідачу та Третій особі вимог на виконання статті 84 Закону України «Про іпотеку» стосовно повернення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку не погашення заборгованості у визначені строки.(а.с. 17-32) Відповідно п. 11.3.1. договору іпотеки, задоволення вимог шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, визначеному ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Ч. 1ст. 35 Закону України «Про іпотеку»передбачає, що у разі порушенням основного зобов'язання та\\або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку»звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 3ст.\~36\~Закону України\~«Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Враховуючи зазначені вище норми Закону та обставини справи, суд приходить до висновку, що через невиконання іпотекодавцем основного зобовязання за кредитним договором, позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України із відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved