Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , посилаючись на те, що останнім 19.02.2020 було складено заповіт на його ім`я, спадкодавець хворів на онкологічне захворювання та [INFO] помер. Позивач здійснив поховання [PERSON] та мав намір прийняти спадщину, отримав від нотаріуса консультацію та перелік необхідних для подання заяви про прийняття спадщини документів, однак напочатку жовтня 2020 року у зв`язку із терміновим відрядженням у період з 05.10.2020 по 22.10.2020 пропустив визначений законом шестимісячний строк для подання відповідної заяви про прийняття спадщини, про що ПН ХМНО Городніченко О.А. складено постанову від 26.10.2020 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач [PERSON] вважає, що строк ним пропущений з поважних причин. Від відповідача Харківської міської ради до суду надійшов відзив на позов, в якому вказується, що позивачем не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для подання відповідної заяви нотаріусу, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Смілянського Я.Г. про слухання справи за його відсутності із зазначенням щодо підтримання доводів позовної заяви в повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Від третьої особи - Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Городніченко О.А. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності із зазначенням щодо відсутності заперечень з приводу заявлених позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 13.04.2020 складено відповідний актовий запис № 5406. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений ПН ХМНО Городніченко О.А. 19.02.2020, яким заповів все його майно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова станом на 09.04.2020 спадкодавець [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира [ADDRESS] зареєстрована вцілому за [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого ХМЦП ДЖФ 07.05.1998, а також свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Сьомою ХДНК 29.10.2016. 26.10.2020 позивач [PERSON] подав ПН ХМНО Городніченко О.А. заяву про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] , того ж дня було заведено спадкову справу № 24/2020. 26.10.2020 ПН ХМНО [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна померлого [INFO] [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] , оскільки спадкоємець [PERSON] не був зареєстрований із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом визначеного ст. 1270 ЦК України строку не подав заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] вказує, що не встиг подати заяву про прийняття спадщини за заповітом у встановлений законом шестимісячний строк, оскільки у період з 05.10.2020 по 22.10.2020 перебував у відрядженні; лише після повернення з відрядження він одразу звернувся до нотаріуса. Так, позивач обіймає посаду начальника дільниці «Вироби з дерева» ТОВ «Спот технолоджис» (код ЄДРПОУ 37364992), наказом по підприємству за № 15/2020 від 02.10.2020 [PERSON] направлено у відрядження до м. Подільськ Одеської області з 05.10.2020 по 12.10.2020 включно, наказом № 15-1/2020 від 09.10.2020 [PERSON] було продовжено термін відрядження з 13.10.2020 по 22.10.2020. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини та має виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Досліджуючи підстави пропуску [PERSON] встановленого законом строку для прийняття спадщини, суд приймає їх до уваги та, враховуючи наявні у справі письмові докази, вважає їх поважними. Також судом враховується та обставина, що пропущений позивачем строк є незначним та складає менше 20 календарних днів. При цьому, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Така позиція узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17. Суд не приймає до уваги доводи та заперечення представника відповідача щодо відсутності у справі належних та допустимих доказів на підтвердження вимог позивача, оскільки його позиція базується на формальних запереченнях без надання відповідних належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved