Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Савранського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що після смерті його матері [PERSON] залишилася спадщина, яка серед іншого складається з земельної ділянки площею 5,09га, розташованої на території [PERSON] сільської ради, яку спадкодавиця отримала у спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, але отримати на неї державний акт на право власності не встигла, бо померла. Дану земельну ділянку позивач успадкував разом з іншими спадкоємцями за законом, на яку був укладений нотаріально посвідчений договір, за яким позивачу належить 1/5 частка вказаної земельної ділянки. Позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, але при зверненні до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на вказану частку земельної ділянки йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку за спадкодавцем [PERSON], що змусило [PERSON] звернутися до суду з позовом, в якому він просить визнати за ним право власності на 1/5 частку цієї спадкової земельної ділянки. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив їх задовольнити . Відповідач [PERSON] сільська рада Савранського району Одеської області позов визнала в повному обсязі, заперечень не має, справу просила розглянути за відсутності представника сільської ради. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 31.08.2012р. померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії I-ЖД №327438, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції в Одеській області 21.01.2013р. (а.с.6). Згідно ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Таким чином, 31.08.2012р. була відкрита спадщина [PERSON]. До складу спадщини серед іншого спадкового майна увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,09га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Савранського району Одеської області, масив №2, ділянка №11, яку [PERSON] отримала у спадщину після смерті 02.11.2005р. свого чоловіка [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.08.2006р., виданим державним нотаріусом Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області, спадкова справа №149/2006, реєстровий №3196 (а.с.9). Право власності на вказану земельну ділянку за спадкодавцем [PERSON] підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №028469, зареєстрованим 22.04.2004р. в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №753 (а.с.8). Своє майно [PERSON] нікому не заповідала. У разі відсутності заповіту спадкування здійснюється за законом відповідно до черговості спадкоємців (ч.2 ст.1223 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що між спадкоємцями першої черги за законом на все спадкове майно після смерті [PERSON] укладено договір про розподіл спадкового майна, який посвідчено державним нотаріусом Савранської районної державної нотаріальної контори 13.05.2013р. за реєстровим №713 (а.с.11). Отже, позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, але нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку за спадкодавцем (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України у редакції, що діяла на час відкриття спадщини, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Пунктом «б» ч.2 названої статті передбачено, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема, свідоцтвом про право на спадщину. Частиною 6 ст.126 ЗК України встановлено, що при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки; на державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. В силу Закону України 16.06.2011р. №3521-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури посвідчення права власності на землю» положення цього Закону щодо посвідчення права власності на земельні ділянки документами, зазначеними у ч.2 ст.126 ЗК України, поширюються також на випадки, коли зазначені документи були укладені (видані) до набрання чинності цим Законом, але державні акти на право власності на земельні ділянки видані не були. В такому випадку нотаріус, який посвідчив (видав) відповідний документ, звертається з письмовим запитом до органу, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, про підтвердження того, що державний акт на право власності на землю (земельну ділянку) не виданий новому власнику земельної ділянки. Після надходження до нотаріуса письмового підтвердження такого факту державний акт на право власності на земельну ділянку вилучається нотаріусом із його справ та після здійснення відмітки про перехід права власності на неї долучається до відповідного документа, зазначеного у ч.2 ст.126 ЗК України. За таких обставин, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Ананьївської державної нотаріальної контори 01.08.2006р. матері позивача [PERSON] після смерті 02.11.2005р. [PERSON] на вказану земельну ділянку є документом, що посвідчує виникнення права власності на неї за спадкодавицею [PERSON]. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). З огляду на наведене, та враховуючи, що позивач в установлений законом строк прийняв спадщину за законом після смерті матері [PERSON], а також приймаючи до уваги договір про розподіл спадкового майна, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання права власності на 1/5 частку зазначеної спадкової земельної ділянки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved