overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про виключення відомостей про його батьківство з актового запису № 90 від 15.01.2009 року про народження [PERSON], [INFO], здійсненого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та [PERSON] було укладено шлюб, але позивачу стало відомо про те, що його дружина обманула його, і дитина, народжена нею у шлюбі з позивачем, народжена від іншого чоловіка, чого не заперечує і сама відповідач. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, при викладенні пояснень посилався на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заявлені до неї позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Між сторонами укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], виданого 15.01.2009 року зазначені в графі батько - [PERSON], в графі мати - [PERSON] (а.с.6, 37). Відповідно до висновку експерта № 462 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 30.10.2014 року, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON], народженої [PERSON], виключається (а.с. 39 - 41). Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON], [INFO]. Проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутнє кровне споріднення між позивачем і дитиною [PERSON], [INFO], а тому вважає можливим постановити рішення про виключення відомостей про батька дитини із актового запису про народження № 90 від 15.11.2009 року, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON]\~ звернувся до суду з позовною заявою до\~ [PERSON] про\~ виключення з актових записів про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],\~ його як батька. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Свої\~\~вимоги\~\~мотивує\~\~тим,\~\~що\~\~перебував\~\~у\~\~\~шлюбі з [PERSON], який в подальшому було розірвано. Вказує, що згідно з свідоцтв про народження є батьком\~[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Разом з тим позивач вказує, що в стосунках з відповідачем було виявлено, що він не є батьком дітей, а відтак вважає, що є необхідність виключення його з актових записів про народження дітей як батька. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні визнала позов та пояснила, що дійсно [PERSON]\~не є біологічним батьком [PERSON] та [PERSON]. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши, наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Як встановлено судом, згідно свідоцтва\~\~ про\~\~народження\~\~[PERSON], який народився 24.06.2006 року серії І-БВ №029396, виданого 06.07.2006 року Плужненською сільською радою складено актовий запис №20, до якого внесено відомості про батька [PERSON] та матері [PERSON]. Крім того, вбачається, що згідно свідоцтва\~\~ про\~\~народження\~\~[PERSON], яка народилася 06.12.2004 року серії І-БВ №180326, виданого 04.01.2005 року Плужненською сільською радою складено актовий запис №01, до якого внесено відомості про батька [PERSON] та матері [PERSON]. У ході розгляду встановлено і те, що відомості про батька дітей - [PERSON] та [PERSON] було внесено під час фактичних шлюбних відносин сторін у справі (свідоцтво про одруження 1-ТП №109083, видане Плужненською сільською радою 15.10.2004 року). Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд враховував також наступне. Так, відповідач в ході розгляду справи підтвердила, що дійсно [PERSON]\~не є біологічним батьком [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1\~ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 136 СК України\~передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Таким чином, позов про оспорювання батьківства та виключення запису про батька із актового запису про народження дітей є підставним, обгрунтованим, наведені в ньому факти доведені в судовому засіданні, а тому він підлягає задоволенню. У порядку ст. 88 ЦПК України суд присуджує з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про витребування майна - автомобіля «Фіат Дукато», 1991 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], з чужого незаконного володіння. В подальшому позивач подав доповнення до позовної заяви, просив стягнути з відповідача 32000 грив.- вартість автомобіля. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 січня 2014 року в задоволенні позову про стягнення вартості автомобіля відмовлено. Судом при ухваленні рішення не вирішені позовні вимоги про витребування майна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним доповнити рішення суду, ухвалити додаткове рішення відносно позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння - автомобіля «Фіат Дукато», 1991 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. У відповідності до п 1 ч 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, не ухвалене рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, які стягуються з нього за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27.05.2013 року на користь відповідача на утримання повнолітньої дитини [PERSON] на період навчання у розмірі 400 гривень. Позивач пояснив, що з 2013 року стан його здоров'я значно погіршився, у нього діагностували артеріальну гіпертонію, хронічний простатит, а також було виявлено та видалено пухлину сечового міхура. У зв'язку з цими захворюваннями позивачеві важко пересуватися, він покинув роботу, йому встановили першу групу інвалідності і на даний час він фактично перебуває на утриманні матері. Оскільки він потребує тривалого лікування, не працює та не отримує доходів, а змушений витрачати кошти на харчування, лікування та інші витрати, тому сплачувати аліменти він просто неспроможний. У судове засідання представник позивача не з'явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі (а.с.31). Відповідач у судове засідання не з'явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у її відсутність, позов визнає в повному обсязі (а.с.32). Третя особа без самостійних вимог у судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27.05.2013 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання повнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 400 гривень щомісячно на період продовження навчання, починаючи з 29.01.2013 року до 30.06.2016 року (а.с.2). Відповідно до медичних довідок (а.с.3-4) позивачеві проведено операції по видаленню пухлини сечового міхура та діагностовано ряд захворювань. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №817875 [PERSON] з 17.07.2014 року встановлена перша група інвалідності (а.с.5). Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішення суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги повністю, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням Савранського районного суду Одеської області від 10.09.2014р. з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх його заробітків (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття. Оскільки у 2014 році позивач вдруге одружився і [INFO]. у нього народився син [PERSON], тому, посилаючись на зміну сімейного стану і погіршення матеріального положення, пов'язаного з відсутністю постійної роботи протягом тривалого часу, наявністю у нього лише нерегулярного, мінливого заробітку, просить змінити розмір аліментів на дочку [PERSON] шляхом зміни способу присудження аліментів з 1/4 частини з усіх його заробітків (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 300грн. в місяць до досягнення дочкою повноліття (а.с.2-3). У судовому засіданні до початку розгляду судом справи по суті позивач в порядку ч.2 ст.31 ЦПК України змінив позовні вимоги в частині присудження аліментів у твердій грошовій сумі з 300грн. до 350грн. (а.с.19) і просив їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, що передбачені ст.182 СК України, способи виконання обов'язків батьків щодо утримання дитини, встановлені ст.ст.183, 184 цього Кодексу, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки можливість зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, у зв'язку зі зміною сімейного стану та погіршенням матеріального положення платника аліментів передбачена ч.1 ст.192 СК України, а в судовому засіданні встановлено, що у позивача (платника аліментів) у зв'язку з народженням ще однієї дитини суттєво змінився сімейний стан, до того ж через відсутність постійної роботи у позивача погіршився матеріальний стан, він має лише нерегулярний, мінливий дохід, що також має істотне значення при визначенні розміру аліментів, а грошова сума, яка визначена позивачем у розмірі 350грн., є вищою за мінімальний розмір аліментів на дитину віком до 6 років, встановлений ч.2 ст.182 СК України, який у 2015 році складає 309,60грн. (1032грн. х 30% = 309,60грн., де 1032грн. - це розмір прожиткового мінімуму на 2015 рік, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. №80-VIII), а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням Савранського районного суду Одеської області від 08.09.2014р. з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання двох дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Також рішенням Савранського районного суду від 14.04.2010р. з нього на користь батьків [PERSON] і [PERSON] на їх утримання стягнуто аліменти в розмірі по 150грн. на кожного. Крім того, рішенням Савранського районного суду від 26.04.2010р. з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 150грн. до його повноліття. Враховуючи наведене, позивач, посилаючись на погіршення матеріального стану у зв'язку з відсутністю постійної роботи протягом тривалого часу, наявністю у нього лише нерегулярного, мінливого заробітку, просить змінити розмір аліментів на дітей [PERSON] і [PERSON] шляхом зміни способу присудження аліментів з 1/3 частки від усіх видів його доходів на тверду грошову суму по 150грн. на кожну дитину в місяць до досягнення ними повноліття. 22.01.2015р. до початку розгляду судом справи по суті позивач в порядку ч.2 ст.31 ЦПК України змінив позовні вимоги в частині присудження аліментів у твердій грошовій сумі з 150грн. до 200грн. на кожну дитину в місяць, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.27). Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, позовні вимоги визнала, про що надала суду письмову заяву, справу просила розглянути без її участі (а.с.28). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачкою позову, обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, що передбачені ст.182 СК України, способи виконання обов'язків батьків щодо утримання дитини, встановлені ст.ст.183, 184 цього Кодексу, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки можливість зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, у зв'язку з погіршенням матеріального стану платника аліментів передбачена ч.1 ст.192 СК України, а в судовому засіданні дійсно встановлені обставини погіршення матеріального стану позивача (платника аліментів), пов'язані з відсутністю постійної роботи та наявністю лише нерегулярного, мінливого доходу, що має істотне значення, та ці обставини визнані відповідачкою, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дітей. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на ті обставини, що у відповідності з рішенням Городищенського районного суду від 22 квітня 2002 року з нього визначено стягнення на користь [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 3 вересня 2013 року з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON], в розмірі 1/6 всіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Таким чином, на підставі даних рішень він повинен сплачувати на утримання обох дітей 5/12 частини його заробітку, що майже дорівнює половині його доходу. В даний час позивач проживає з іншою сім»єю і в разі сплати аліментів у присудженому обсязі, він повинен буде сплачувати половину своєї зарплати, що позбавить його можливості вести нормальний спосіб життя, забезпечити себе житлом та створити гідні умови для своєї сім»ї. Тому він невзмозі сплачувати такий розмір аліментів, і змушений звертатися до суду з проханням зменшення розміру аліментів. Позивач в судове засідання не з»явився, попередньо надавши суду заяву з проханням розгляду справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. В судовому засіданні відповідачка позов визнала та не заперечує щодо його задоволення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при попередньому судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що дійсно у відповідності з рішенням Городищенського районного суду від 22 квітня 2002 року з нього визначено стягнення на користь [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 3 вересня 2013 року з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON], в розмірі 1/6 всіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Таким чином, на підставі даних рішень він повинен сплачувати на утримання обох дітей 5/12 частини його заробітку, що майже дорівнює половині його доходу. Чинне сімейне законодавство, а саме ч.1 ст.192 допускає зменшення розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Аналізуючи зібрані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру сплачуваних аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі, а отже слід зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON], на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO], до розміру 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно. Виконавчий лист № 2-762-02р. року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів повернути без подальшого виконання. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що під час шлюбу сторонами спільно нажито житловий будинок та земельну ділянку по вул.Повстанців, 55, в смт.Володимирець Рівненської області, які просила поділити між сторонами в рівних частинах. В судове засідання позивач [PERSON] надала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила провести розгляд справи без її участі. Відповідача [PERSON] визнав позов, про що надав суду письмову заяву, просив розглянути справу у його відсутності. Дослідивши обставини справи, проаналізувавши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зустрічний позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Так, у відповідності до ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбі з 21 січня 2001 року, і їх шлюб розірвано рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 01.07.2015 року. Також сторонами визнано, що [PERSON] та [PERSON] під час перебування у шлюбі спільно нажито наступне майно: житловий будинок №55 по вул.Повстанців в смт.Володимирець Рівненської області та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель загальною площею 0,1457 га по вул.Повстанців, 55, в смт.Володимирець Рівненської області. У відповідності до ч.1 ст.69 Сімейного Кодексу України,\~ дружина і чоловік мають право на поділ майна,\~ що належить їм на праві спільної сумісної власності,\~ незалежно від розірвання шлюбу. Майно,\~ що є об'єктом права\~ спільної\~ сумісної\~ власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина\~ та\~ чоловік\~ не\~ домовилися\~ про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси\~ дружини,\~ чоловіка,\~ дітей\~ та інші обставини,\~ що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, як це вбачається зі ст.71 Сімейного Кодексу. З огляду на викладене, враховуючи що жодна із сторін не просила суд про передачу їй житлового будинку із виплатою компенсації та не дала згоду на отримання грошової компенсації частини спільного майна, суд вважає за необхідне провести поділ майна із дотриманням принципу рівності часток.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що він є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Після народження сина [PERSON] 18.11.2013 року відповідач визнала позивача батьком дитини, не перебуваючи з ним в офіційному шлюбі. З цього часу позивач з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, але спільне життя не склалося. Фактично з народження дитини відповідач не виконувала обов»язків, покладених на неї ст.. 150 Сімейного кодексу України, а саме: не піклувалася про здоров»я дитини, не займалася фізичним, духовним та моральним розвитком дитини, дитина була позбавлена батьківського піклування зі сторони матері. Майже після народження дитини відповідач передала дитину на виховання позивачу та матері позивача, [PERSON]. [PERSON] починаючи з 2014 року майже не приїзжає до сина, матеріально не забезпечує, не надсилає переказів, з дитиною не спілкується, повністю самоусунулась від виконання батьківських обовязків, крім того місце проживання її постійно змінюється, що унеможливлює проведення обстеження її умов проживання. З 2014 року батько та бабуся [PERSON] опікується долею маленького хлопчика. До цього часу вони удвох доглядають та утримують його, піклуються про його здоров»я та всебічний розвиток. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що мати участі у вихованні дитини не приймає. Намагалися жити з відповідачем у цивільному шлюбі, але коли дитина захворіла в 2014 році і його поклали до лікарні, в той же день з лікарні зателефонували і сказали що мати залишила лікарню. 1 рік мати не бачила дитину, у спілкуванні з дитиною позивач не перешкоджає. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що дитячі гроші спочатку отримувала мати, потім переоформили на батька. В квітні 2014 року представник позивача бачила відповідача в останній раз, просила, щоб та була поруч, вона погодилася, але не прийшла. Спочатку відповідач та рідні забирали дитину перший рік, а потім взагалі не зявлялися. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він кожен день спілкується з дитиною, оскільки живе з ним. [PERSON] не бачив 7 місяців, дитина її може не впізнати. Свідок бачив що [PERSON] брала дитину гуляти, це було весною 2016 року, вона привела дитину в дитячий садок і втекла. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила що про матір нічого не знає, дитину бачила тільки з бабусею та батьком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою по дачі [PERSON] та [PERSON], дитина постійно з бабусею. [PERSON] говорила, що мати забирала дитину на три дні. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомлено.

Outcome: approved