Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 2/3 частини житлового будинку, що залишився після померлої [INFO] його матері [PERSON] та померлого [INFO] батька [PERSON] , й знаходиться в [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері спадщину прийняли він та його батько, а він, в свою чергу, прийняв спадщину після смерті батька, але не може оформити право власності на спадкове нерухоме майно за законом через нотаріальну контору, оскільки у покійних спадкодавців відсутні правоустановлюючі документи на належне їм домоволодіння, яке відносилося до колгоспного двору. Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в підготовче судове засідання представника не направив, відзиву на позов не подав, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнає. Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. За змістом положень ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. Згідно роз`яснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні і розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. \~Відповідно до\~ст.120 ЦК УРСР\~в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться у його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Згідно із ч.2\~ст.123 ЦК УРСР\~в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, розмір частки члена двору встановлюється, виходячи із рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З матеріалів справи слідує, що спірний будинок побудований на законних підставах і не є самочинним будівництвом, а відтак право власності на нього виникло у членів відповідного колгоспного двору. В судовому засіданні встановлено, що в домоволодінні, яке розташоване в [ADDRESS] , та мало статус «колгоспного двору», проживали батьки позивача [PERSON] і [PERSON] та позивач, яким згідно діючого на той час законодавства і належало зазначене домоволодіння в рівних долях (по 1/3 частині кожному). Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , не склавши при житті заповіту, й спадкоємцями її майна на підставі ст.1261 ЦК України є чоловік [PERSON] та син (позивач) [PERSON] , які прийняли спадщину так як постійно проживали з нею на час відкриття спадщини (ч.3 ст.1268 ЦК України), (по половині частки матері). [PERSON] помер [INFO] й спадкоємцем його майна на підставі ст.1261 ЦК України є син [PERSON] позивач по справі, який прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини та вже успадкувала частину спадкового майна (земельна ділянка). Зазначені обставини підтверджується копіями свідоцтв про народження, одруження, смерть, про право на спадщину за законом, про право власності на нерухоме майно, копією витягу про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, довідкою Комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради № 94 від 22.07.2020р., довідками Шаповалівського старостинського округу Борзнянської міської ради № 449 від 22.06.2020р., № 450 від 22.06.2020р., № 451 від 22.06.2020р. та Борзнянської районної державної нотаріальної контори № 920/01-16 від 02.09.2020р. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] (позивачем). За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Відповідно до приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті своїх матері [PERSON] та батька [PERSON] , цивільна правоздатність яких припинилася, прийняв спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, померлим спадкодавцям, як членам колгоспного двору, належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по 1/3 частині кожному, що знаходиться в [ADDRESS] , і збереглися після припинення існування колгоспного двору, на які відсутні відповідні правовстановлюючі документи, що перешкоджає позивачу оформити право власності на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе його позов задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому засіданні. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved