Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 19 червня 2004 року між ним та відповідачем по справі було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №23. Від указаного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Шлюб у обох - перший. Сімейне життя не склалось, рішення про розірвання шлюбу прийняв у зв'язку з тим, що близько восьми років разом не проживають та не підтримують шлюбних стосунків. Між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя та сімейні стосунки, через несумісність характерів, сім'я розпалась. Шлюб носить виключно формальний характер. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між ним та відповідачем неможливе, в зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання на розгляд справи позивач не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.8), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, при цьому витрати по справі залишити за ним. Відповідач в судове засідання на розгляд справи також не з'явилася, повідомлялась належним чином, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись на адресу суду (а.с.12,16,18). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, неявку відповідача, дослідивши документи по справі суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований 19 червня 2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.7). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, постійно виникали сварки, в даний час разом не проживають, кроків до примирення не роблять, наявність неповнолітньої дитини, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати при цьому всі витрати по справі покласти на позивача, враховуючи його бажання.

Outcome: approved