Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належність свідоцтва про право власності на житло від 28.10.1993 року [PERSON], яка померла 25 грудня 2001 року. Заявник обґрунтовує заяву тим, що 25 грудня 2001 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина спадкоємцем якої являється заявник. Предметом спадщини є квартира [ADDRESS], власницею якої була [PERSON] Однак, у свідоцтві про право власності на житло від 28.10.1993 року по-батькові [PERSON] значиться як « Терентіівна», а у свідоцтві про смерть від 26.12.2001 року « Терентіївна». У звязку з зазначеними розбіжностями, заявник не має можливості прийняти спадщину за законом. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне поштове повідомлення про вручення представнику судової повістки. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем, і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] померла 25 грудня 2001 року, про що свідчить свідоцтво про смерть від 26.12.2001 року. Після її смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем якої є її онук [PERSON] Предметом спадщини є квартира [ADDRESS], власницею якої була [PERSON] Судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло від 28.10.1993 року по-батькові [PERSON] значиться як « Терентіівна», а у свідоцтві про смерть від 26.12.2001 року « Терентіївна». У звязку з зазначеними розбіжностями, заявник не має можливості використовувати інші документи за призначенням. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] батьком вказаний [PERSON] М, який помер 08 листопада 2015 року. В свідоцтві про народження [PERSON] матірю вказана [PERSON], яка померла 25.12.2001 року. Відповідно до листа Пятої одеської нотаріальної державної кантори в№ 1685/02/14 від 23.12.2016 року [PERSON] є спадкоємцем померлих : батька- Горбатовського О.М., діда [PERSON], баби [PERSON], прабаби [PERSON] Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Таким чином, судом встановлено, що свідоцтво про право власності на житло від 28.10.1993 року належить [PERSON]. Тому, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved