Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа відділ державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, мотивуючи тим, що 20.06.2003 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] .. Перебуваючи в шлюбі вони за спільні кошти 26 червня 2013 року придбали житловий будинок з надвірними господарськими будівлями в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 605 кв.м. з цільовим призначенням будівництво та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5310700000:07:028:0013. Здійснюючи купівлю будинку з земельною ділянкою вони вирішили оформити їх на відповідача. Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 02 жовтня 2019 року їх шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу продовжують проживати в одному будинку, але в позасудовому порядку вирішити питання належності майна не представляється можливим. Позивач [PERSON] прохав суд визнати житловий будинок загальною площею 80,4 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м. з надвірними господарськими будівлями та земельну ділянку площею 605 кв.м. з цільовим призначенням будівництво та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5310700000:07:028:0013, в [ADDRESS] сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] .. Поділити майно, набуте ним за час шлюбу з [PERSON] , виділивши йому 1/2 частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та 1/2 частку земельної ділянки площею 605 кв.м. з цільовим призначенням будівництво та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5310700000:07:028:0013 в [ADDRESS] , а [PERSON] виділити іншу 1/2 частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та 1/2 частку земельної ділянки площею 605 кв.м. з цільовим призначенням будівництво та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5310700000:07:028:0013 за цією ж адресою. Визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та 1/2 частку земельної ділянки площею 605 кв.м. з цільовим призначенням будівництво та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5310700000:07:028:0013 в [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, [PERSON] надав суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують і прохають його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та її представника, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. З`ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 20 червня 2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Відповідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Перебуваючи в шлюбі, сторони [PERSON] та [PERSON] придбали житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 605 кв.м., цільове призначення для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5310700000:07:028:0013, що розташовані за адресою [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5377467 від 26.06.2013 року житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2013 року виданий приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Галич Н.М.. Земельна ділянка площею 605 кв.м., цільове призначення - для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5310700000:07:028:0013, що розташована за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5314643282019 від 15.11.2019 року. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Так, під час перебування сторін у шлюбі за рахунок спільних коштів подружжя, ними набуто право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 605 кв.м., що розташовані за адресою [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи, що спірне майно було придбане під час шлюбу сторін, хоча і оформлено на одного із подружжя, суд вважає, що житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 605 кв.м., що розташовані за адресою [ADDRESS] є спільним сумісним майном позивача та відповідача та кожен із них має право власності на 1/2 частину даного майна, а тому позовні вимоги позивача у частині визнання даних об`єктів нерухомого майна спільною сумісною власністю його та відповідача та визнання за позивачем права власності на його 1/2 частину підлягають до задоволення. Разом з тим, в задоволенні позовних вимог щодо поділу даного спірного нерухомого майна та виділення позивачу і відповідачу кожному по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 605 кв.м., що розташовані за адресою [ADDRESS] , суд вважає за необхідне відмовити, дані вимоги позивачем не доведені, клопотання про призначення експертизи щодо варіантів розподілу нерухомого майна учасниками справи не заявлялось, а для поділу даного нерухомого майна необхідні спеціальні знання в області будівництва. Так, відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Суд зазначає, що в результаті виділу нерухомого майна, яке належить сторонам на праві спільної власності, у даному випадку виникає два нових об`єкти права власності. При виділу співвласником у натурі частки із спільного нерухомого майна необхідно визначити кому із співвласників мають відійти конкретні приміщення у житловому будинку, господарські будівлі, питання щодо перепланування приміщень у зв`язку з поділом майна, в тому числі виходи із будинку, з урахуванням варіантів розподілу будинку і господарських будівель необхідно визначити яку саме частину земельної ділянки необхідно виділити співвласникам, необхідність встановлення сервітутів того. Вказані обставини, які відносяться до спеціальних знань в сфері будівництва, позивачем не доведені. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково.

Outcome: partial