Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього боргу за договором позики у сумі 50000 грн. 00 коп. Позивач зазначив, що 05.01.2011 року [PERSON] і [PERSON] в письмовому виді уклали договір позики, згідно якому [PERSON] одержав від [PERSON] у борг грошові кошти у сумі 50000 грн., зобов'язавшись повернути їх у строк до 01 липня 2011 року. Факт передачі [PERSON] [PERSON] грошей ц вказаній сумі підтверджується розпискою [PERSON] До цього часу [PERSON] своє зобов'язання за договором позики не виконав і одержані грошові кошти не повернув. 11.11.2013 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги (заміна кредитора), згідно з яким первісний кредитор [PERSON] передала належне їй право вимоги згідно з договором позики від 05.01.2011 року між нею і [PERSON], а [PERSON] прийняв право вимоги за вказаним договором позики. Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач позов не визнав і пояснив, що в дійсності він грошей за договором позики у [PERSON] не отримував, ні 50000 грн., ні будь - яку іншу суму. Підписи на представленому позивачем договорі позики і розписці про отримання грошей належать йому, але цього договору він не укладав. Він, як постраждалий від аварії на ЧАЕС, звертався до адвоката [PERSON], і той від його імені готував позови до судів. При цьому він, [PERSON], підписував виготовлені [PERSON] проекти документів, а бувало, що й чисті аркуші. Мабуть, при цьому він підписав і договір позики з розпискою. Можливо, на підписаний ним чистий аркуш паперу потім було надруковано тексти договору позики і розписки. Надати докази на підтвердження своїх заперечень він не може. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 05.01.2011 року [PERSON] і [PERSON] в письмовому виді уклали договір позики, згідно якому [PERSON] одержав від [PERSON] у борг грошові кошти у сумі 50000 грн., зобов'язавшись повернути їх у строк до 01 липня 2011 року. Факт передачі [PERSON] [PERSON] грошей ц вказаній сумі підтверджується розпискою [PERSON] 11.11.2013 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги (заміна кредитора), згідно з яким первісний кредитор [PERSON] передала належне їй право вимоги згідно з договором позики від 05.01.2011 року між нею і [PERSON], а [PERSON] прийняв право вимоги за вказаним договором позики. Після відступлення первісним кредитором права грошової вимоги позивачу, у відповідності до ст.ст. 512, 513, 514, 516 Цивільного кодексу України, відповідачу повідомлення про це в письмовому вигляді не направлялось. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 516 ЦК України передбачає, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. За клопотанням відповідача у справі було призначено судово - технічну експертизу документів. Згідно висновку комісійної судово - технічної експертизи документів від 28.03.2014 року 3 11699/1247, встановити, чи в один час надруковано текст на обох сторінках договору позики від 05 січня 2011 року та чи відповідає час створення договору даті, вказаній на ньому, чи він був створений пізніше, не представилося можливим. На зворотному боці наданого на дослідження договору позики від 05 січня 2011 року спочатку на аркуш паперу був нанесений друкований текст, а потім виконані підписи від імені [PERSON] та [PERSON] Наведений вище висновок експертизи не підтверджує заперечень відповідача, навпаки, спростовує його заперечення в тій частині, що він підписував чистий аркуш паперу, на який пізніше були запечатані тексти договору позики і розписки. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю таку ж суму грошей у термін і в порядку, передбаченими договором. Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог законодавства. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В порушення зазначених норм закону відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав повністю ні перед первісним кредитором [PERSON], ні перед позивачем. Згідно зі ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. На підтвердження своїх заперечень відповідач не надав суду жодних доказів. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 500 грн. 00 коп.

Outcome: approved