Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Малиновського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання батьківства, в якому просить суд визнати його, [PERSON] батьком [PERSON] , а також внести зміни до актового запису, складеного Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси №407 від 08 травня 1992 року про народження [PERSON] , змінивши відомості про батька з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 1991 року до 1992\~року . [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31 травня 2007 року про що в Книзі реєстрації народжень 08 травня 1992 року зроблено відповідний актовий запис №407. Матір`ю дитини записана [PERSON] , а батько дитини був записаний зі слів матері - [PERSON] . Позивач вказує, що після народження дитини регулярно приймав участь у його вихованні, допомагав матеріально. [INFO] року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 31 травня 2007 року. Відповідно до Експертного висновку №NG18 - 45969/С1F1 від 08.05.2018 року, виданого Medical Genomic LTD біологічне батьківство [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] не може бути виключено. Вірогідність батьківства: 99.9997%. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд визнати його батьком [PERSON] , [INFO] . Представник позивача - адвокат Мастюк К.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, підтвердивши суду що [PERSON] є його рідним батьком. Відповідач розповів, що мати померла у 2005 році, його виховувала тітка, але батько - позивач по справі завжди приймав участь у його вихованні та утриманні. Представник відповідача - Малиновського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області в судовому засіданні просив ухвалити рішення на розсуд суду, відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON] ., представника Малиновського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, про що в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис за № 407 та що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке було видано повторно Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси. Під час реєстрації [PERSON] відомості про батька було внесено зі слів матері, [PERSON] та записано батьком [PERSON] , тобто ім`я та по батькові позивача [PERSON] , а прізвище матері - [PERSON] . Відповідно до Експертного висновку №МG18 - 45969/С1F1 від 08.05.2018 року, виданого Medical Genomic LTD біологічне батьківство [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] не може бути виключено. Вірогідність батьківства: 99.9997%. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. У зв`язку з тим, що мати дитини померла, можливості подати спільну заяву немає, тому виникла необхідність звернутись до суду. У відповідності до ч. 2, ч. З ч. 4 ст. 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.І ст. 135 цього Кодексу. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 постанови пленуму). Відповідно до статей 213,215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його ' вчинено) (п. 9 постанови Пленуму). В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 зазначено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Статтею 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України, чинної на момент виникнення правовідносин, встановлено, що в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду/ Відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно до ч.2 ст.128 СК України - підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, а утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства обґрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved