Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 07.10.2000 року позивач уклав шлюб з відповідачкою. Шлюб зареєстровано у виконкомі Вилоцької селищної ради Виноградівського району за актовим записом № 7. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Причиною звернення позивача до суду стало те, що біля пятьох років тому відносини між позивачем та відповідачкою погіршилися, між ними виникла недовіра, яка призвела до відчуження одне від одного. Між ними постійно виникали сварки, непорозуміння, які призвели до того, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і більше року припинили сімейні відносини. Шлюб існує формально, а фактично сімя розпалась. Ухвалою Виноградівського районного суду від 21.07.2017 року сторонам було надано строк на примирення тривалістю три місяці, однак такий позитивних наслідків не дав і сторони не примирилися. Позивач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність та розірвати шлюб, оскільки примирення з відповідачкою неможливе, вони проживають окремо, а він, позивач, проживає з другою жінкою, має другу сімю і щоб узаконити свої відносини з другою жінкою просить суд винести рішення про розлучення. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, тому на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність відповідачки. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.10.2000 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у виконкомі Вилоцької селищної ради Виноградівського району за актовим записом № 7, що стверджується свідоцтвом про одруження, серії І-ФМ № 026042 від 07.10.2000 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у сторін не склалося. Біля пятьох років тому відносини між сторонами погіршилися, між ними виникла недовіра, яка призвела до відчуження одне від одного. Між ними постійно виникали сварки, непорозуміння, які призвели до того, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і більше року припинили сімейні відносини. Шлюб існує формально. Позивач має другу сімю, та бажає розірвати шлюб. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Тому позов, заявлений позивачем обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між ним та відповідачкою слід розірвати.

Outcome: approved