Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 01.12.2017 року по 23.10.2019 року працював на посаді апаратника обробки зерна ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України. Разом з тим, під час перебування у трудових відносинах у відповідача виникла перед ним заборгованість по заробітній платі, яку в день звільнення і по даний час йому не виплачена. Посилаючись на вищенаведене, просив стягнути нараховану, але не виплачену йому при звільненні заробітну плату, а також середній заробіток за період затримки. 25 листопада 2020 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою просив стягнути з відповідача державного підприємства «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України 7944,82 грн. нарахованої, але не виплаченої при звільненні заробітної плати, а також середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні станом на 13.02.2020 року в розмірі 25066,08 грн. До початку розгляду справи по суті, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги, згідно поданої ним заяви про уточнення позовних вимог, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював у ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України на посаді апаратника обробки зерна (а.с. 2-3). Як з`ясовано судом, 23.10.2019 року [PERSON] був звільнений з роботи за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України і при звільненні з ним не було проведено розрахунок і заборгованість по заробітній платі становить 7944,82 грн. (а.с. ). Відповідно до вимог частини першої статті 115\~КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 6 ст.\~24\~Закону України\~«Про оплату\~праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Відповідно до ч. 2 ст.\~233\~КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник маж право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені права позивача, передбачені ст. 116 КЗпП України, дане право підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 7944,82 грн. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні станом на 13.02.2020 року в розмірі 25066,08 грн. Інших доказів, які б спростовували дану суму боргу суду не представлено, а тому вказаний розрахунок суд приймає до уваги. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved