Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 19.04.2016 у сумі 14 100 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач за усною угодою позики 19.04.2016 року передав позичальнику [PERSON] 14 100 грн., про що відповідач надав розписку при двох свідках. Згідно умов договору, терміном повернення взятих в борг грошей було визначено 22 квітня 2016 року. Проте, у вказаний в розписці термін відповідач не приступив до виконання зобов'язання з повернення позики та не повернув отримані у борг кошти. На неодноразові вимоги позивача, відповідач не виконав зобов'язання , хоча від боргу не відмовляється. Просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу в сумі 14 100 грн., а також судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, про день та час проведення повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі та без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання даної справи повідомлений (а.с.18), про поважні причини неявки суду не відомо, з клопотанням про відкладення розгляду даної справи до суду не звертався. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19.04.2015 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, про що відповідачем було складено розписку в присутності двох свідків: [PERSON] та [PERSON], відповідно до якої відповідач взяв в борг у позивача 14 100 грн. та зобов'язався повернути гроші в строк до 22.04.2016 року ( а.с. 3). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною другою ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] . на момент розгляду справи в суді взяті в борг грошові кошти не повернув, заборгованість по борговій розписці від 19.04.2016 року складає 14100 грн., що відповідачем не оспорюється. Суд, враховуючи викладене, знаходить вимоги позивача обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними, тому з відповідача на користь слід стягнути грошові кошти у сумі 14100 грн. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за позови майнового характеру, який подано фізичною особою, справляється в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Тому, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved