Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та, уточнивши свої позовні вимоги (а.с. 26-27) та прохає суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 29 травня 2014 року в розмірі 163 380 грн 00 коп., а також 3 % річних від простроченої суми боргу в розмірі 3 625 грн 70 коп, всього 167005 грн 70 коп. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 29 травня 2014 року відповідач отримав від нього кошти за договором позики в розмірі 6 000 доларів США 00 центів, що підтверджується наданою [PERSON] розпискою. Вказану суму коштів відповідач був зобов»язаний повернути до 29 травня 2015 року. Однак отримані за договором позики кошти [PERSON] в обумовлений договором термін не повернув. Станом на 29 лютого 2016 року 6 000 доларів США у перерахунку на національну валюту України із розрахунку, що 1 долар США дорівнював 27 грн 23 коп, становить 163 380 грн 00 коп. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України прохає стягнути з відповідача на його користь 3 % річних від простроченої суми боргу, які розраховані станом на 29 лютого 2016 року за 270 днів прострочення повернення боргу в розмірі 3 625 грн 70 коп. Всього прохає стягнути з відповідача на його за договором позики від 29 травня 2014 року кошти в розмірі 167 005 грн 70 коп. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі. У своїй заяві [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 40). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначивши, що позов визнає в повному обсязі (а.с. 41-43). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 29 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики та [PERSON] отримав у борг від [PERSON] кошти в розмірі 6 000 доларів США 00 центів, що підтверджується наданою відповідачем розпискою від 29 травня 2014 року (а.с. 4, 21). Як вбачається із заяви відповідача, наданої ним до суду, він не заперечує факт отримання ним коштів. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частинами 1-3 ст. 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов»язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов»язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов»язку. Оригінал розписки від 29 травня 2014 року про отримання [PERSON] у борг коштів був наданий суду позивачем За договором позики від 29 травня 2014 року строк повернення коштів був встановлений - 29 травня 2015 року (а.с. 4, 21). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов»язань за договором позики від 29 травня 2014 року перед [PERSON] та на час розгляду справи сума коштів, яка не повернута відповідачем становить 6 000 доларів США. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Разом із тим ч. 2 ст. 553 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов»язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов»язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Згідно з ч. 3 ст. 553 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов»язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України). Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст. 192, 533 ЦК України дають підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов»язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов»язання і його виконання є національна валюта України - гривня. Відповідно до правової позиції Верховного суду України в постанові від 2 липня 2014 року по справі № 6-79 цс 14 незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов»язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов»язання і його виконання є національна валюта України - гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобов»язання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України. Позивач прохає стягнути з відповідача кошти за договором позики від 29 травня 2014 року в гривнях України, виходячи з курсу долару США до гривні України, встановленого Національним банком України, на час його звернення з позовом до суду (станом 29 лютого 2016 року) 27 грн 23 коп за 1 долар США. Проте станом на 29 лютого 2016 року за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України 100 доларів США дорівнювало 2705,4389 гривень України. Таким чином 6 000 доларів США у перерахунку на національну валюту України із розрахунку, що 100 доларів США дорівнювало 2705,4389 гривень України, становить 162 326 грн 33 коп (6000 дол США х 27, 054389 грн України). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 29 травня 2014 року в розмірі 162 326 грн 33 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач [PERSON] не виконав своє зобов»язання за договором позики від 29 травня 2014 року, то, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, з нього на користь позивача слід стягнути 3 % річних від простроченої суми боргу. Позивачем проведених розрахунок 3 % річних, виходячи із суми боргу 163 380 грн 00 коп та станом на 29 лютого 2016 року. В той же час, суд вважає, що при проведенні розрахунку 3% річних слід виходити з суми боргу 162 326 грн 33 коп. При визначенні розміру 3 % річних від простроченої суми боргу за договором позики суд виходить з того, що за період з 30 травня 2015 року о 29 лютого 2016 року відповідач [PERSON] прострочив виконання зобов»язання за договором позики від 29 травня 2014 року на 275 днів. Проте позивач прохає стягнути з нього 3 % річних від простроченої суми боргу за договором позики за 270 днів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, суд проводить розрахунок 3 % річних від простроченої суми боргу 162 326 грн 33 коп та в межах заявлених [PERSON] позовних вимог (за 270 днів): 162 326 грн 33 коп х 3% : 365 х 270 = 3 602 грн 31 коп , де - 162 326 грн 33 коп -сума боргу за договором позики; - 365 - кількість днів у році; - 270 - кількість днів прострочення. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути борг за договором позики від 29 травня 2014 року в розмірі 162 326 грн 33 коп та 3 % річних від простроченої суми боргу в розмірі 3 602 грн 31 коп, всього 165 928 грн 64 коп. В іншій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх необґрунтованістю. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог слід стягнути понесені останнім судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1 659 грн 28 коп.

Outcome: partial