overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 07 червня 1988 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 188. Від шлюбу мають сина, який на даний час повнолітній. Між ними поступово почали погіршуватись шлюбні відносини, що в кінцевому результаті призвело до втрати почуття поваги та взаєморозуміння. Вказує на те, що більше тринадцяти років разом не проживать та спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, а шлюб носить формальний характер, тому просить суд його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, ствердивши обставини, на які посилається в позові та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстрований 07 червня 1988 року відділом РАЦС Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 188, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.01.2016 року. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалась, більше тринадцяти років вони проживають окремо, ведення спільного господарства між ними припинено. Позивач не бажає підтримувати подружніх стосунків та наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, остання не заперечує проти позову, у зв'язку з чим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 08 серпня 2009 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований Грицівською селищною радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 17. Від шлюбу мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось через несумісність характерів та протилежні погляди на сімейне життя, у зв'язку із чим в сім'ї часто виникали сварки та непорозуміння, що стало причиною припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. З 18.12.2015 року разом не проживають та спільного господарства не ведуть. На даний час він втратив до відповідачки почуття поваги та любові, примирення між ними неможливе, шлюб носить формальний характер, тому просить суд його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позов підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстрований 08 серпня 2009 року Грицівською селищною радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 08.08.2009 року. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалась, вони проживають окремо, ведення спільного господарства між ними припинено. Позивач не бажає підтримувати подружніх стосунків та наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, у зв'язку з чим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 17 травня 1997 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис № 125. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Між ними поступово почали погіршуватись шлюбні відносини та з вересня 2015 року разом не проживають.Діти проживають з ним. За час окремого проживання з відповідачкою не помирились, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, а шлюб носить формальний характер, тому просить суд його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, ствердивши обставини, на які посилається в позові, зазначив, що примирення між ними не можливе, відповідачка проживає з іншим чоловіком, тому просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, згідна на ррозірвання шлюбу з позивачем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстрований 17 травня 1997 року Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис № 125, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.05.1997 року. Відповідно до свідоцтв про народження, серії [NUMBER] від 17.07.2014 року та серії [NUMBER] від 30.06.2005 року, виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського МРУЮ Хмельницької області, від шлюбу, [INFO] них народилась дочка - [PERSON] та [INFO] народився син - [PERSON]. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалась, вони проживають окремо, ведення спільного господарства між ними припинено та шлюб носить формальний характер. Позивач не бажає підтримувати подружніх стосунків та наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, примирення неможливе, оскільки остання проживає з іншим чоловіком та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, у зв'язку з чим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 22 листопада 2013 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 389. Від шлюбу мають одну малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спочатку спільне життя з відповідачкою складалось добре, однак згодом вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку із чим в сім'ї часто виникали скарки. В подальшому вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Близько чотрирьох місяців разом не проживають та не спілкуються. Вважає, що примирення між ними неможливе, шлюб носить формальний характер, тому просить суд його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позов підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, подала суду заяву про слухання справи без її участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстрований 22 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 389, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.04.2016 року. Від шлюбу, [INFO], у них народилася дочка - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.04.2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалась, вони проживають окремо, ведення спільного господарства між ними припинено. Позивач не бажає підтримувати подружніх стосунків та наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, яка не заперечувала проти розірвання шлюбу, у зв'язку з чим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 28 серпня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Грицівськоюселищною радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 19. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Між ними поступово почали погіршуватись шлюбні відносини, протягом останніх семи років відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та скандали, під час яких виражається нецензурною лайкою, вчиняє фізичне насильство. Вказує на те, що неодноразово намагалась схилити відповідача до лікування від зловживання спиртними напоями, однак позитивних результатів не отримала. Така поведінка відповідача в кінцевому результаті призвела до того, що вони припинили веження спільного господарства та протягом останніх шести місяців разом не проживать. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, а шлюб носить формальний характер, тому просить суд його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, ствердивши обставини, на які посилається в позові та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, згоден на ррозірвання шлюбу з позивачкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстрований 28 серпня 2009 року Грицівською селищною радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2009 року. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 13.05.2011 року,виданого Грицівською селищною радою Шепетівського району Хмельницької області, від шлюбу, [INFO] у них народився син - [PERSON]. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалась, вони проживають окремо, ведення спільного господарства між ними припинено та шлюб носить формальний характер. Позивач не бажає підтримувати подружніх стосунків та наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, останній не заперечує проти позову, примирення неможливе, у зв'язку з чим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 03.10.2003 р. Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 1405, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, внаслідок чого були втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Збереження сім'ї і подальше спільне життя неможливо, шлюбні відносини припинені, сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви в яких просять розглядати справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають. Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, 03.10.2003 р. сторони зареєстрували шлюб, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції зроблено актовий запис № 1405. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини і сумісно не проживають, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, взаємних прав та обов'язків не виконують, тобто розлад у сім'ї має не короткочасний характер, що на думку суду свідчить про відсутність ознак сім'ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього категорично заперечує. Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що вона намагався зберегти сім'ю та докладав для цього будь-яких зусиль. Відповідно до ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Але позивач по справі вважає не можливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, оскільки вони суперечать його особистим інтересам, тому суд не може зобов'язати позивача прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 09.04.1993 р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 133, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, внаслідок чого були втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Збереження сім'ї і подальше спільне життя неможливо, шлюбні відносини припинені, сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви в яких просять розглядати справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають. Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, 09.04.1993 р. сторони зареєстрували шлюб, про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, зроблено актовий запис № 133. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини і сумісно не проживають, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, взаємних прав та обов'язків не виконують, тобто розлад у сім'ї має не короткочасний характер, що на думку суду свідчить про відсутність ознак сім'ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього категорично заперечує. Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що вона намагався зберегти сім'ю та докладав для цього будь-яких зусиль. Відповідно до ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Але позивач по справі вважає не можливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, оскільки вони суперечать його особистим інтересам, тому суд не може зобов'язати позивача прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 09.12.2005 р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 819, мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, внаслідок чого були втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Збереження сім'ї і подальше спільне життя неможливо, шлюбні відносини припинені, сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви в яких просять розглядати справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають. Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, 09.12.2005 р. сторони зареєстрували шлюб, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблено актовий запис № 819. Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] р.н Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини і сумісно не проживають, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, взаємних прав та обов'язків не виконують, тобто розлад у сім'ї має не короткочасний характер, що на думку суду свідчить про відсутність ознак сім'ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього категорично заперечує. Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що вона намагався зберегти сім'ю та докладав для цього будь-яких зусиль. Відповідно до ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Але позивач по справі вважає не можливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, оскільки вони суперечать його особистим інтересам, тому суд не може зобов'язати позивача прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved