Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 110034,26 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.03.2011 року з відповідачки на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.11.2010 року і до повноліття дитини. Відповідачка починаючи з листопада 2010 року не регулярно сплачувала присуджені йому судом аліменти на утримання доньки , внаслідок чого станом на 01.01.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 10549,11 грн. Відповідно до розрахунку позивача , за період з 17.04.2011 року по 17.01.2015 року сума неустойки складає 110034,26 грн. , яку він просив стягнути з відповідачки. Також позивач вважає, що у зв*язку з невиплатою аліментів відповідачка спричинила йому моральну шкоду, яка полягає нанесенні травми дитині у зв»язку з неприйняттям участі у вихованні дитини, яку він оцінює у розмірі 5 000 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала , посилаючись на те, що станом на 28.01.2013 року заборгованість по сплаті аліментів у неї відсутня, а за період з квітня 2013 року і по березень 2014 року заборгованість невірно обчислена державним виконавцем. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Комінтернівським ВРАЦС ХМУЮ від 31 березня 2009 року розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.03.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини доходів [PERSON], починаючи з 17.11.2010 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищезазначеного рішення 06.04.2011 року був виданий виконавчий лист № 2-712/11, який прийнято до примусового виконання Комінтернівським ВДВС Харківського міського управління юстиції. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз'яснено в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 p. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітною плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. При цьому, за загальновстановленими правилами та виходячи з положень СК України стосовно того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість, неустойка за прострочення сплати аліментів нараховується не на всю суму заборгованості в арифметичній прогресії, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за кожен день прострочення без її накопичення в прогресії, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної сумі заборгованості платником аліментів у добровільному порядку або на момент стягнення. Таким чином, розмір неустойки повинен нараховуватися не із загальної суми основного боргу, а лише із суми боргу за певний місяць. Загальний розмір пені обчислюється шляхом складення нарахованої неустойки (пені) за кожний такий період. Це пов'язано з тим, що відповідно до ст. 6 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Отже, для обчислення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів сума несвоєчасно виконаного аліментного зобов'язання визначається відповідно на 1 число місяця, який слідує за місяцем, коли необхідно було сплатити аліменти. Така сума заборгованості помножується на один відсоток (розмір пені) та на кількість днів, які пройшли до погашення заборгованості платником аліментів або до пред'явлення позову одержувачем аліментів, що в принципі укладається у відповідну формулу: N * 0,01 * X, де N накопичена заборгованість за попередній місяць; 0,01 - ( 1% від простроченої суми); Х - загальна кількість днів прострочення сплати аліментів. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання дитини і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів, а з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, яке в силу ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. З ст. 129 Конституції України, ст.14 ЦПК України є обов'язковим для всіх органів державної влади та громадян і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. По справі також встановлено, що свої аліментні зобов'язання відповідачка [PERSON] виконувала неналежним чином, допускаючи прострочення чергових платежів, та сплачуючи поточні щомісячні платежі не завжди в повному обсязі. З наданого позивачем розрахунку державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції від 11.06.2014 року, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з листопада 2010 року по квітень 2013 року складає 9678, 55 грн. Однак, відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 березня 2011 року за період з 01 квітня 2011 року по 31 жовтня 2012 року у розмірі 4000 грн. За період з листопада 2012 року по квітень 2013 року наявна заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів: в листопаді 2012 року - 708,81 грн., в грудні 2012 року - 227,09 грн., однак сплачено 540 грн., в січні 2013 року - 157,25, грн., однак сплачено 522 грн., в лютому 2013 року - 563,60 грн., однак сплачено 121 грн., в березні 2013 року - 356,75 грн., однак сплачено 384 грн., в квітні 2013 року - 73,64 грн., однак сплачено 123 грн. Відповідно до розрахунку державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції від 04.09.2014 року, наявна заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з березня 2014 року по серпень 2014 року, а саме : в березні 2014 року - 282,92 грн., в квітні 2014 року - 767,75 грн., в травні 2014 року - 767,75 грн., в червні 2014 року 563,20 грн. + 102,88 грн., липень -серпень 2014 року - 792 грн. Доказів на підтвердження того, що після набрання рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.03.2011 року несвоєчасна сплата присуджених за цим судовим рішенням аліментів на утримання малолітньої дитини мала місце не з її вини , відповідачка [PERSON] суду не надала. З огляду на вищевикладене, враховуючи дані розрахунків заборгованості відповідачки [PERSON] зі сплати аліментів та періодичного її погашення, що здійснені державними виконавцями, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів їх платником [PERSON] становитиме: - з суми боргу 708,81 грн., починаючи: з листопада 2012 року - (707,81 грн. х 0,01 х 30 = 212,64 грн.) + (227,09 грн. х 0,01 х 31 = 70,40 грн.) + (157,25 грн. х 0,01 х 31 = 48,75 грн.) + (563,50 грн. х 0,01 х 28 = 157,78 грн.) + (356,75 грн. х 0,01 х 31 = 110,60 грн.) + (73,64 грн. х 0,01 х 30 = 22,09 грн.) , а всього включаючи квітень 2013 року - 622,26 грн.; з березня 2014 року - (282,92 грн. х 0,01 х 22 = 62,24 грн.) + (767,75 грн. х 0,01 х 30 = 230,32 грн.) + (767,75 грн. х 0,01 х 31 = 238,00 грн.) + ((563,20+ 102,88 грн.) х 0,01 х 30 = 199,82 грн.) + (792,00 грн. х 0,01 х 31 = 245,52 грн.) , а всього по 31 серпня 2014 року - 975, 90 грн. А всього загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачкою [PERSON] за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.03.2011 року становить 1598, 16 грн. (622,26 грн. + 975,90 грн.) . Відповідно до розрахунку державного виконавця Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції від 13.01.2015 року, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.01.2015 року складає 10 549, 11 грн. Однак, з даного розрахунку неможливо визначити пеню за прострочення сплати аліментів відповідно до вимог ст. 196 СК України, оскільки в розрахунку вказано загальний розмір заборгованості по аліментам, а розмір неустойки повинен нараховуватися не із загальної суми основного боргу, а лише із суми боргу за певний місяць. Крім того, станом за період з червня 2013 року по жовтень 2013 року та листопада 2013 року по лютий 2014 року, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів відсутня, що підтверджується розрахунками державних виконавців Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції від 13.11.2013 року та 04.03.2014 року відповідно. Вимога позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн., задоволенню не підлягає, оскільки ті обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не свідчать про наявність підстав, передбачених ст.23 ЦК України для стягнення моральної шкоди. Крім того, між сторонами виник спір з приводу стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, який регулюється нормами СК України, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди відсутні. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню , в частині стягнення неустойки по аліментам в розмірі 1598, 16 грн., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: partial