Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Мотивує свої вимоги тим, що він є власником 37/100 частин квартири [ADDRESS]. Право власності набуте на підставі договору дарування частини квартири від 13.06.2002 року, який зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» в кн.452 пр. стр.49-р.8, та свідоцтва про право власності на житло від 21.05.2002 року, яке зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» в кн.437 пр. стр.129, р.8. Позивач має намір розпорядитися своєю власністю, однак зробити цього не може, оскільки в ній зареєстрована відповідач, в звязку з чим звернулася до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання зявилася, підтримала позовні вимоги по викладеним підставам та просила їх задовольнити, пояснила, що відповідачка з 2009 року в спірній квартирі не мешкає, а тому з підстав ст. 405 ЦК України втратила право на користування житлом. Відповідач та третя особа в судове засідання не зявились про час та місце судового засідання були сповіщенні належним чином. Дослідивши матеріали справи, вислухавши свідків, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником 37/100 частин квартири [ADDRESS]. Право власності набуте на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.05.2002 року, яке зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» кн. 437 пр - стр.129, р.8 та договору дарування частини квартири від 13.06.2002 року, який зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» кн.452 пр - стр.49-р.8 (а.с. 8, 9). З 27.05.1987 року [PERSON] зареєстрована у зазначеній квартирі, що підтверджується довідкою №35 від 16.01.2017 року, виданою ЛТД - 92 «РЕНЕСАНС» та довідкою наданою відділом адресно довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Як вбачається з договору дарування від 13.06.2002 року, який посвідчено [PERSON] Державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №3-2567 [PERSON] подарувала [PERSON] 37/200 частин двохкімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.8). [PERSON] з 2009 року не проживає у вищевказаній квартирі, що підтверджується Актом про не проживання від 16.01.2017 року (а.с.13). Окрім цього, в судовому засіданні, були допитані [PERSON] та [PERSON], в якості свідків, які також підтвердила, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2009 року. Свідки пояснили, що відповідач у вказаній квартирі не проживає близько 8 років, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1-3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки з 2009 року та по теперішній час відповідач не проживає в спірній квартирі, тобто понад одного року, тому суд вважає можливим визнати його таким, що втратили право на користування вказаною житловою площею в квартирі. Враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до передбаченого ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved