Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Вознесенівський відділ реєстрації фізичних осіб Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, в якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та зняти його з реєстраційного обліку. [PERSON] обґрунтовує позов тим, що він 30.03.2017 згідно з договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеним з представником [PERSON] на підставі довіреності [PERSON], став власником зазначеної квартири. Але у зазначеній квартирі, яка належить позивачу на праві приватної власності, по теперішній час зареєстрований [PERSON], який відповідно до п. 7 договору купівлі - продажу квартири від 30.03.2017 був зобовязаний знятися з реєстраційного обліку до 04.04.2017. Враховуючи, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачеві в реалізації свого права власності, позивач просив задовольнити позовні вимоги. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення без його участі. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причини неявки не повідомив. Як вбачається з довідок поштового відділення на конвертах із поштовими відправленнями судових повісток, конверти були повернуті на адресу суду за не запитом, що свідчить про відмову відповідача від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Представник третьої особи Вознесенівського відділу реєстрації фізичних осіб Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причини неявки не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 30 березня 2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 323, [PERSON], який діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 16 березня 2017 р., зареєстрованої в реєстрі за № 207 від імені [PERSON] продав, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], загальною площею 55,93 кв.м, житловою 38,77 кв.м. (арк. справи 13-15). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 83844073 від 30.03.2017, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.03.2017, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] (арк. справи 21). Таким чином, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Відповідач [PERSON] з моменту укладання договору купівлі-продажу квартири та станом на час розгляду справи у вказаній квартирі не проживає, але зареєстрований з 2016 року, що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області (арк. справи 22) Оскільки у квартирі [ADDRESS], що є власністю позивача, зареєстрований відповідач, це перешкоджає позивачу здійснювати права володіння, користування та розпорядження належною йому квартирою. Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права\~\~власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження\~\~своїм майном. За правилами ст. 150 ЖК України власник має право використовувати житло для власного проживання. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання. За змістом зазначених норм права влсник майна має право на вільне користування зазначеним майном у повному обсязі та має право на усунення перешкод у такому користуванні у будь-який час. Верховний Суд України в своїй постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 зазначив, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зазначена постанова є обовязковою для суду з огляду на положення частини 1 статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Оскільки судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], в якій зареєстрований, але не проживає понад один рік відповідач [PERSON], що перешкоджає позивачу у здійсненні права розпорядження своїм майном, тому суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням та зняття відповідача з реєстраційного обліку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені (арк. справи 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved