Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 10.07.2020 р. у справі №569/10747/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті протиправних дій відповідача, позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 50000 грн. Моральну шкоду позивач визначає у фізичному болю та стражданнях , які зазнав у зв`язку із ушкодженням здоров`я, та у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою відповідача. Ухвалою суду від 07.09.2020 року, прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження по справі. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю. Просили позов задовольнити. Не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач та його представник не заперечують проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 10.07.2020 року, яка набрала законної сили, у справі №569/10747/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Даною постановою також встановлено, що 26.06.2020 р. складено протокол серії БД №290142, з якого вбачається, що о 08 год. 10 хв. 02.06.2020 року в м.Рівне по вул.Соборга 420, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки CHERY Jaggi д.н.з [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху , не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який зупинився по переду рухаючись в попутному напрамку. В результаті дтп водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. Відповідно до ч. 4, 5\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої\~ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 10.07.2020 р., згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили. За правилами статей\~2,\~12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пленум Верховного Суду України у абзаці 2 пункту 5\~постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди»\~роз`яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Обгрунтовуючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, позивач [PERSON] у позовній заяві зазначав, що моральна шкода полягає фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою відповідача, пережитому страху та паніці, спричинених дтп, депресії зумовленої усвідомленням того, що протягом тривалого часу не зможе утримувати сім`ю. Окрім того, зазначає, що йому завдано моральних страждань, оскільки не знає, як отримані травми в подальшому вплинуть на його самопочуття та здоров`я. Позивач оцінив завдану йому моральну шкоду в розмірі 50000 гривень. Завдана шкода здоров`ю позивача підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, де зазначено діагноз поставлений [PERSON] та період захворювання з 02.06.2020 р по 23.06.2020 р. (а.с.10). Судом досліджено довідку про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо транспортній пригоді (а.с.11). Враховуючи, факт отримання позивачем внаслідок дтп тілесних ушкоджень та загалом ушкодження здоров`я, а протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вину останнього в її заподіянні, суд вважає, що позивач [PERSON] зазнав душевних страждань і зазначені ним обставини підтверджують факт завдання шкоди. Оціюючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить із характеру правопорушення, перебування позивача [PERSON] на лікуванні, що підтверджується наданими суду документами, підтвердженими витратами на лікування та діагностику. З огляду на це, ураховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань позивача, їх тривалість, можливість відновлення немайнових втрат, недопущення безпідставного збагачення позивача, суд вважає, що розумним, справедливим та виваженим відшкодуванням моральної шкоди позивачу у розмірі 10000 грн. Відповідно до\~статті 141\~ЦПК України\~\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial