Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. В позовній заяві в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою за даним позовом вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2006 року по 20 жовтня 2009 року, коли шлюб був розірваний рішенням Красноградського районного суду Харківської області. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . У грудні 2020 року, поштою, він отримав копію судового, виданого Красноградським районним судом Харківської області 09.11.2020 року, на підставі якого з нього на користь відповідачки стягнуті аліменти на сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06.11.2020 року і до повноліття дитини. При розгляді заяви про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки він участі у судовому засіданні не брав, до розгляду заяви її копії не отримував, отже і не мав жодної можливості повідомити суду обставини, що мають значення для справи та надати відповідні докази. Так, рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2015 з нього на користь [PERSON] утримуються аліменти на утримання нашої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини від усіх видів мого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 07 грудня 2015 з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання їх доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів мого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.09.2015 року і до повноліття дитини. Таким чином, на момент видачі судового наказу, суду не було відомо та відповідно не враховувалось, що на його утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей, яких він повинен утримувати за законом і утримує, і ця обставина не була врахована при визначенні розміру аліментів, що стягнуті з нього судовим наказом на користь відповідачки. Позивач працює, його заробітна плата є єдиним джерелом його доходів. Побічних доходів з будь-яких інших джерел він не має, цінностей та предметів розкоші також не має. Від позивача до суду надійшла письмова заява в якій просить розглянути справу за його позовом про зменшення розміру аліментів за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] до неї про зменшення розміру аліментів на утримання дитини визнає в повному обсязі. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, та від них надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач з відповідачкою за даним позовом перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2006 року по 20 жовтня 2009 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . 09.11.2020 року Красноградським районним судом Харківської області виданий судовий наказі, на підставі якого з нього на користь відповідачки стягнуті аліменти на сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06.11.2020 року і до повноліття дитини. Також рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2015 з нього на користь [PERSON] утримуються аліменти на утримання нашої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини від усіх видів мого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 07 грудня 2015 з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання їх доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів мого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.09.2015 року і до повноліття дитини. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття При цьому суд зазначає, що зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини на утримання неповнолітньої дитини, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом для захисту прав неповнолітньої дитини. Крім того, відповідачка повністю визнала позов. Отже, у суду наявні підстави для задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст.180, 182, 184, 185, 192 СК України,

Outcome: approved