Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Широківська сільська рада Виноградівського району про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачу [PERSON] належить будинок по вулиці Добровольців 73 в с.Широке, Виноградівського району. Відповідачка по справі [PERSON]-колишня дружина сина позивача [PERSON], шлюб було розірвано 05.12.2012 року. 16.08.2011 року відповідачка, залишила своїх трьох дітей у будинку позивача, а сама виїхала до Одеської області, де проживає у фатичних шлюбних стосунках із іншим чоловіком. З цього часу відповідачка [PERSON] в будинку не проживає, що підтверджується актом комісії від 09.11.2016 року, виданою головою Широківської сільської ради Виноградівського району. Цивільним законодавством України, а саме ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Оскільки, будинок належить до приватної власності, то відносини стосовно користування жилим приміщенням визначено Цивільним кодексом України. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння,користування та розпоряджання своїм майном. Позивачка [PERSON] як власник будинку не може у повному обсязі володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Позивач вважає, що відповідачка втратила право користування житловим будинком, так як в будинку вже декілька років не проживає. Її реєстрація в будинку впливає на оформлення субсидії, чим обмежує право позивача на користування будинком. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день, час і месце розгляду справи в судове засідання не з»явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд спраи за його відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, в тому числі в порядку окремого судового доручення Беляївським районним судом Одеської області, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі зібраних по справі доказів. Представник третьої особи Широківської сільської ради Виноградівського району, будучи належним чином повідомлений в судове засідання не з»явився. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] належить будинок по вулиці Добровольців 73 в с.Широке, Виноградівського району. Відповідачка по справі [PERSON]-колишня дружина сина позивача [PERSON], шлюб було розірвано 05.12.2012 року. 16.08.2011 року відповідачка, залишила своїх трьох дітей у будинку позивача, а сама виїхала до Одеської області, де проживає у фатичних шлюбних стосунках із іншим чоловіком. З цього часу відповідачка [PERSON] в будинку не проживає, що підтверджується актом комісії від 09.11.2016 року, виданою головою Широківської сільської ради Виноградівського району. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідачка не проживає, виникають проблеми з оформленням позивачем субсидій на оплату комунальних послуг, чим об'єктивно порушуються права позивача, тому позивач [PERSON], змушений звернутися за захистом до суду. Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.557 та ч.1 ст.321 ЦК України, - «Власникові належать права володіння,користування та розпорядження своїм майном» і «Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Згідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Статтею 55 Конституції України визначено, що - «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань». Підсумовуючи вищевикладене, можна чітко зробити висновок про те, що відповідачка [PERSON] у відповідності до чинного законодавства повністю втратила право на користування належним позивачу [PERSON] житловим будинком, але в зв'язку з тим, що вона не бажає знятись з реєстрації в добровільному порядку, тому позивач змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved