Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи - Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини. Позовну заяву обґрунтував тим, що 18.07.2015 року між сторонами було укладено шлюб. [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої на підставі ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України був записаний позивач. Однак, позивач стверджує, що з травня 2016 року сімейне життя між сторонами не склалось і вони почали проживати окремо. За таких обставин, позивач стверджує, що [PERSON] , [INFO] не є його донькою. У зв`язку з цим він просить суд виключити відомості про [PERSON] , як батька [PERSON] , [INFO] з актового запису, складеного Дарницьким районним у м. Києві відділом державної рестрації актів цивільного стану ГТУЮ у місті Києві від 30.11.2016 року за № 4168. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач свого права на участь у судовому засіданні не використала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 15.07.20 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа також свого права на участь у судовому засіданні не використала, про розгляд справи була повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 18.07.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджено відповідним Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . (а.с. 3) [INFO] народилась [PERSON] , яка відповідно до Свідоцтва про народження серія [NUMBER] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4) З метою встановлення факту відсутності біологічної спорідненості між позивачем та [PERSON] , позивачем було подано клопотання про призначення у справі судово-генетичної експертизи. На вирішення експерта було поставлено запитання: Чи являється [PERSON] [INFO] , біологічним батьком малолітньої [PERSON] [INFO] ? Однак, як вбачається з листа Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 28.01.2020 року проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації згідно ухвали суду від 12.09.2019 року є неможливим, тому що, незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, [PERSON] на відбір зразків крові не з`явилась. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Вимогами ст. 122 Сімейного кодексу України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Частина 2 ст. 136 СК України встановлює, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Частина 1 ст. 103 ЦПК України передбачає, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Частина 1 ст. 109 ЦПК України встановлює, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] була належним чином повідомлена про призначення у справі судової експертизи. Крім того, [PERSON] була належним чином повідомлена про виклики експерта щодо необхідності відбору зразків крові дитини - [PERSON] , однак не забезпечила надання необхідних матеріалів та фактично ухилилась від проведення судової експертизи. Вказана позиція узгоджується з висновками Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». За таких обставин, суд вбачає за можливе встановити факт того, що [PERSON] є не біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи те, що судом встановлено факт ухилення [PERSON] від проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації [PERSON] та [PERSON] , суд вбачає позовні вимоги про оспорювання батьківства доведеними, з огляду на те, що в інший спосіб позивач не може відновити своє порушене цивільне немайнове право. За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved