Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 30234 грн. 36 коп.; моральну шкоду в розмірі 20000 грн. 00 коп.; витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 2500 грн. 00 коп.; судовий збір в розмірі 1681 грн. 60 коп. витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [PERSON] 26.09.2019 року об 11.30 год. на автодорозі між с.Петрове та с.Володимирівка, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2101» державний номерний знак [NUMBER] , не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109 державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.12.1, 13.1 ПДР України, тобто скоїв правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст.124 КУпАП. Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.11.2019, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. на користь держави, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. Зазначена постанова суду, набрала законної сили. Водночас, постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.11.2019 справу про його притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного провапорушення. Крім того, зазначено, що згідно висновку експертного авто-товарозначого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 2109, д.р.н. [NUMBER] , №73.2019 від 10.10.2019 становить 30234 грн. 36 коп., а також понесених ним витрат за проведення експертного дослідження. Проте, в добровільному порядку відповідач зазаначену суму збитків відшкодовувати не бажає, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Також вказав, що при подачі позову до суду ним сплачено судовий збір в сумі 1681,60 грн., також для подачі зазначеного позову до суду звернувся за правничою допомогою, розмір якої складає 10000,00 грн. Отже, просить стягнути з відповідача на його користь зазначені судові витрати. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперчував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позом, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали оформлені відносно [PERSON] за порушення ст.124 КУпАП, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником транспортного засобу марки ВАЗ 2109, легковий загальний хетчбек-В [NUMBER] , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.10). З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 028852 від 26.09.2019 року, вбачається, що [PERSON] 26.09.2019 року об 11.30 год. на автодорозі між с.Петрове та с.Володимирівка, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2101» державний номерний знак [NUMBER] , не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109 державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.12.1, 13.1 ПДР України, тобто скоїв правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст.124 КУпАП. Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.11.2019 [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. та стягнкто судовий збір в сумі 384,20 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що [PERSON] у судовому засіданні свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав (а.с.52). Згідно з висновком №73.2019 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збутку, завданого власнику автомобіля марки ВАЗ, моделі 2109, реєстраційний номер [NUMBER] від 10.10.2019, вартість матеріального збутку, що завдана в [PERSON] в результаті ДТП, складає 30234,36 грн (а.с.11-50). Згідно з рахунком №24 від 12.10.2019 за виготовлення Висновку по визначенню вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки ВАЗ, моделі 2109, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті пошкодження при ДТП 26.09.2019 року, [PERSON] , необхідно сплатити 2500,00 грн. (а.с.51). Згідно з квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 14.11.2019, [PERSON] за проведення експертизи сплатив на ім`я експерта [PERSON] , 2500,00 грн. (а.с.52). Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (абз.1 ч.3 ст.22 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Зі змісту п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фонду Державного Майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, вбачається, що відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Таким чином, відновлювальний ремонт це - ремонтні роботи, до яких входить усунення пошкоджень транспортного засобу, які отримав даний транспортний засіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Під шкодою, що має бути відшкодована, розуміються знешкодження або зменшення блага потерпілого внаслідок порушення його матеріальних прав або приниження нематеріальних благ (життя, здоров`я, тощо). В абзаці 1 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 №6 (зі змінами) роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вину відповідача встановлено постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.11.2019, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Тож, у відповідача виникло зобов`язання по відшкодуванню шкоди позивачу, завданої йому внаслідок пошкодження його майна. Позивач має право на отримання відшкодування від особи, що заподіяла таку шкоду, в повному обсязі. Висновком експерта встановлено, що фактичний розмір завданої позивачу шкоди складає 30234 грн. 36 коп. Отже, зазначена сума завданої шкоди підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зокрема, п.п. 1-3 ст. 23 ЦК України, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно роз`яснень ч.2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. В обґрунтування завданої йому моральної шкоди, позивач посилається на те, що отримав моральну шкоду внаслідок морального стресу в результаті ДТП, необхідністю довготривалого прийому заспокійливих та снодійних препаратів, страху керування транспортними засобами. Крім того, зазначені обставини призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки, працюючи торгівельним представником, що безпосередньо пов`язано з доставкою товарів до магазинів власним автотранспортом, він був вимушений терміново вишукувати кошти для залучення іншого транспортного засобу для виконання своїх посадових обов`язків, щоб не втратити роботу. Паралельно був вимушений займатися ремонтом власного автомобіля, спілкуватися з працівниками поліції, адвокатом, приймати участь у судових засіданнях, що для нього є нетиповим та викликає психологічний дискомфорт. З метою участі у судових засіданнях, був вимушений віднаходити можливість з`являтися до суду у робочий час, домовляючись з колегами на роботі про підміну, у зв`язку з чим відчував психологічний дискомфорт. Отже, суд дійшов висновку про те, що в результаті ДТП, позивачу дійсно завдано моральну шкоду, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування в розмірі 20000,00 грн. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем в судовому засіданні надано докази понесених ним судових витрат, а саме судового збору в сумі 1681 грн. 60 коп. (квитанція №0.0.1583697692 від 16.01.2020), витрати на проведення експертного дослідження в сумі 2500 грн. (рахунок №24 від 12.10.2019), витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн. (розрахункова квитанція до прибуткового кассового ордера №05-20 від 14.01.2020), отже, сума судових витрат має бути стягнута з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.22, 23, 1167, 1188, 1192, 1194 ЦК України,

Outcome: approved