Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить суд розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачкою. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 02 листопада 1996 року Верхньопокровською сільскою радою н/д Старобільського району Луганської області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою за актовим записом № 6. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає разом з ним. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині того, що дружина не піклується про створення нормальних стосунків, взаємну повагу один до одного. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить його інтересам. Спору про виховання дитини немає, майнового спору немає. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свій позов, наполягав на розірванні шлюбу, пояснив, що сімейні стосунки фактично припинені п'ять місяців назад, сумісний побут не ведеться, має стосунки з іншою жінкою. Вважає, що збереження сім'ї не можливе. Подальше надання строку для примирення на його думку не є доцільним. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що фактично сімейні відносини дійсно припинені, спільний побут з позивачем не ведеться, фактично він проживає разом з іншою жінкою. Проте вважає, що існую можливість примирення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 1996 року який зареєстрований Верхньопокровською сільскою радою н/д Старобільського району Луганської області за актовим записом № 6. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сім'ї неможливим, на примирення не згоден, спору про майно не має, та спору по вихованню дитини не заявляє. Відповідач позов не визнає, вважаючи можливим збереження сім'ї, проте в судовому засіданні судом встановлено, що фактично збереження сім'ї не є можливим. Згідно вимог ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо не суперечить моральним засадам суспільства. На виконання припису цієї норми закону судом був наданий строк для примирення подружжя тривалістю 1 місяць, проте примирення не відбулося. Позивач взагалі вважає, що примирення не є можливим. Після з'ясування обставин справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд у відповідності до вимог ст. 111 СК України, а також задовольняючи клопотання відповідачки [PERSON], вжив заходи щодо примирення подружжя. Після закінчення строку на примирення подружжя позиції сторін не змінилися, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка - суперечить. Враховуючи обставини справи, взаємовідносини сторін, суд прийшов до висновку що збереження шлюбу на паритетних засадах, на почутті взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, не можливе. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.105, 110 - 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved