Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що у вересні 2014 року домовився з відповідачкою про купівлю-продаж належного їй жилого будинку та земельної ділянки по [ADDRESS], погодивши всі умови договору та визначивши його ціну. Оскільки не були готові всі необхідні документи для нотаріального посвідчення договору, він передав відповідачці на підтвердження свого наміру придбати будинок 2 000 доларів США, про що остання надала йому розписку. В подальшому договір купівлі-продажу так і не був укладений з вини відповідачки, однак і гроші вона йому не повернула, набувши їх таким чином без достатньої правової підстави. Добровільно повернути кошти [PERSON] відмовляється, а тому просить стягнути з неї на його користь 26 860 грн., що відповідає 2 000 доларів США, та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] повністю підтримали позов, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Визнала, що в рахунок оплати за будинок отримала від позивача 2 000 доларів США, про що надала йому розписку, однак позивач сам відмовився від укладення договору купівлі-продажу, гроші вона витратила і не може їх повернути. Вважає, що такі гроші є завдатком і не підлягають поверненню, оскільки правочин не вчинено з вини позивача. Просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що у вересні 2014 року сторони попередньо усно домовились про купівлю-продаж належного відповідачці жилого будинку та земельної ділянки по [ADDRESS]. Попередній договір у формі, що відповідає умовам договору купівлі-продажу жилого будинку, відповідно до ст. 635 ЦК України, сторонами не укладався. Зазначені обставини сторонами не оспорюються. В рахунок попередньої оплати суми за основним договором позивач 12.09.2014 року передав відповідачці 2 000 доларів США, про що остання надала йому розписку. Такі обставини не оспорюються сторонами і підтверджуються оригіналом вказаної розписки. В подальшому договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був. Отримані від позивача гроші в сумі 2 000 доларів США відповідачка йому не повернула. Відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Надана суду розписка не містить посилання на те, що отримана відповідачкою сума грошових коштів надана на забезпечення виконання зобов'язання і є завдатком. Відтак, відповідно до вимог ст. 635, 570 ЦК України такі гроші передані як аванс і підлягають поверненню особі, яка їх сплатила у разі, якщо укладення договору не відбулося. Зазначена позиція викладена також у Постанові Верховного Суду України № 6-176цс12 від 13.02.2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою до застосування. Враховуючи наведене, з відповідачки на користь позивача слід стягнути безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 2 000 доларів США, що за офіційним курсом гривні по відношенню до долара США згідно наданої суду довідки складає 26 860 грн. Оскільки позов задоволено, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати, зокрема витрати по сплаті судового збору в сумі 268 грн. 60 коп.

Outcome: approved