Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право влас- ності на 1/2 частину земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог, посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який за життя, а саме 19.10.2005 р., вчинив за- повідальне розпорядження, яким заповів у рівних долях своїм дітям - йому та [PERSON] усе своє майно. З 2005 р. його сестра [PERSON] знялася з реєстраційного обліку на терито- рії України та переїхала проживати до Сполучених Штатів Америки. 19.11.2012 р. Татарбунарсь- кою державною нотаріальною конторою Одеської області йому було видано свідоцтво про прий- йняття спадщини за заповітом, а саме на 1/2 частину житлового будинку, який належав спадкодав- цю. На іншу 1/2 частку житлового будинку свідоцтва про право на спадщину на видано. Рішен- ням Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.11.2015 р. його позовні вимоги про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку задоволенні у повному обсязі. По приїзду із закордону, його сестра дізнавшись, що ним було прийнято спадщину на весь житловий будинок, оскаржила вказане судове рішення до апеляційної інстанції. Постановою Одеської апеляційного суду від 02. 09.2020 р., рішення Татарбунарського районного суду залишено без змін. 24.04.2017 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Але рішенням Татарбунарського районного суду їй було відмовлено у задоволенні позовних ви- мог. 02.09.2020 постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] за- лишено без задоволення, а рішення суду від 06.02.2019 р. - без змін. 22.08.2020 р. державним но- таріусом йому видано свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом на 1/2 частку земельної ді- лянки, розташованої на території Татарбунарської міської ради, площею 4,4148 га на підставі де- ржавного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД №082143, кадастровий номер 51 25010100:01:001:0478, цільове призначення якої - для введення товарного сільськогосподарського виробництва. Свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/2 частку зазначеної земельної ділянки до теперішнього часу нікому не видавалося. Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на залишену 1/2 частку земельної ділянки, яка ніким у спадщину не прийнята. Зважаючи на те, що успадкувати земельну ділянку у нотаріальному порядку він не має можливості, просив визнати за ним право власності на спадкове майно. 09 листопада 2020 р. від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просив визнати за ним право власності на 1/2 частку банківського вкладу з відповідними відсот- ками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у ТВБВ №10015/0379 у м.Татарбунари по ра- хункам: № [NUMBER] на суму 2305,47 грн; № [NUMBER] на суму 0,15 коп.; № [NUMBER] на суму 491, 912 грн.; № [NUMBER] на суму 0,07 коп., які належали спадкодавцю на підставі ощадної книжки ви- даної тієї ж ощадною касою. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу роз- глянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с. 31 ). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відс- утності представника міської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на позов не подав (а.с. 32 ). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- зписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійсню- ється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках. З копії паспорту серії [NUMBER] (а.с.4) вбачається, що позивач народився [INFO] у м. Татарбунари Одеської області. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) підтверджується, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] у м.Татарбунари Одеської області. З копій свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.11.2012 р., 22.08.2018 р., зареєст- рованих в реєстрі за № № 2673, 513, 2676 (а.с.8,9,26) слідує, що позивач прийняв у спадщину1/2 частку: житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] ; земельної ділянки, розташованої на території Татарбунарської міської ради, площею 4,4148, када- стровий номер 5125010100:01:001:0478; вкладу відповідними відсотками та нарахованою компен- сацією, що знаходяться ТВБВ № 1015/0379 у м. Татарбунари по рахункам : № [NUMBER] на суму 4610,95 грн, № [NUMBER] на суму 0,31 коп., № [NUMBER] на суму 983,85 грн, № [NUMBER] на суму 0.14 коп., вищевказане майно залишилося після смерті [PERSON] Свідоцтво про право на спад- щину на 1/2 частку вищевказаного майна не видавалося. Вартість земельної ділянки загальною площею 4,4148 га, кадастровий номер 5125010100:01: 001:0478, що перебувала у власності [PERSON] , становить 230147 грн., що видно зі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 15.10.2020 р. (а.с.10-12). Постановами Одеського апеляційного суду від 02.09.2020 р. (а.с.13-14, 15-17) апеляційні скарги [PERSON] на рішення Татарбунарського районного суду від 05.11.2015 р. за позовом [PERSON] до Татарбунарської міської ради, третя особа - [PERSON] , про встановлення фа- кту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на 1/2 частку спадкового майна та від 06.02.2019 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - залишені без задоволення, а рішення суду - без змін. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власно- сті, сформованого 22.08.2018 р. (а.с.18) підтверджується, що власником 1/2 частки земельної діля- нки, кадастровий номер 5125010100:01:001:0478, розташованої на території Татарбунарської місь- кої ради Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарсь- кого виробництва є [PERSON] . Копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №082143 (а.с.20) пі- дтверджується, що земельна ділянка загальною площею 4,42 га, що розташована на території Та- табунарської міської ради, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарсь- кого виробництва, передана у приватну власність [PERSON] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізи- чної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спад- кодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спад- коємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийня- ти спадщину чи не прийняти її. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки та банківського вкладу, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved