Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи: [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача в рахунок погашення боргу за договором позики 75654,27 гривень; понесені витрати на оплату судового збору в сумі 756,54 грн. Позивач посилається на те, що 17.01.2013 року відповідач позичила у нього грошову суму у розмірі 3200 доларів США, що та той час складало 26144,00 грн., про що відповідач особисто написала розписку. На даній розписці також розписався її чоловік, [PERSON] Відповідно до умов позики відповідач зобов'язалася повернути зазначену грошову суму до 17.03.2013 року згідно графіку: 100 доларів США до 17.02.2013 року, 3100 доларів США до 17.03.2013 року. На теперішній час грошове зобов'язання відповідачем не виконано, на його вимогу про повернення позики не відповідають, що змушує звертатися до суду. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином (зворотні поштові повідомлення про отримання судових повісток), причини неявки суду не повідомила. Тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, причини неявки до суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] 17 січня 2013 року позичила у [PERSON] грошову суму у розмірі 3200,00 доларів США, яка за офіційним курсом НБУ долара до гривні станом на 14.01.2016 року складає 75654,27 грн., що підтверджується розпискою, яка написана власноруч відповідачем та нею підписана. 04 липня 2008 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з «Вороніної» на «Пантелеймонову», що підтверджується копією актового запису про шлюб від 04.07.2008 року, Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 25.05.2016 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно розписки від 17.01.2013 року [PERSON] зобов'язалась повернути гроші до 17.03.2013 року за графіком: 100,00 доларів США до 17.02.2013 року, 3100,00 доларів США - до 17.03.2013 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таким умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті згідно з ч.. 1 та 2 ст. 533 ЦК України має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, в разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суд визначає в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню в цій валюті, з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну грошову одиницю на день здійснення платежу. Доказів про те, що відповідач погасила борг в судове засідання не представлено, тому борг відповідача перед позивачем складає 3200,00 доларів США. Із службового розпорядження Національного банку України від 14.01.2016 року вбачається, що курс гривні до долару США на час подачі позову до суду складає 23.64 грн., тобто заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню складає 75654,27 грн. З огляду на вищевикладене, враховуючи вимогу позивача стягнути з відповідача борг в гривнях, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 756,54 грн., що підтверджується квитанцією від 16.01.2016 року (платіж № 98). Тому суд стягує на користь позивача сплачені їм судові витрати у сумі 756,54 грн., оскільки відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved