Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача та просив суд зобов'язати відповідача перерахувати грошові кошти -196300,00грн. на розрахунковий рахунок ПАТ «Завод ім..Фрунзе» №26009014977000, відкритий в Харківському відділенні Центральної філії ПАТ «Кредобанк», код банку 325365; стягнути з відповідача судовий збір. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 27.10.2014 р. ним, на підставі рахунку ЗиФ-0251211 від 27.10.2014р. за квитанцією №53240 від 27.10.2014р. у відділенні №341 ПАТ «Імексбанк» у м.Харкові по вул.Плеханівській, 63, на рахунок ПАТ «Завод ім.Фрунзе» було перераховано 196300,00грн. вартість автомобіля, однак станом на 17.11.2014р. вказані грошові кошти на його розрахунковий рахунок не надійшли. Відповідно до п.8.1. ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Пунктом 8.4 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів. Відповідно до п.30.1 ст.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування сум переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Згідно з п.1.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.03.2004р. за №377/8976, доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, встановлений законодавством України. У судовому засіданні позивач свої позивні вимоги підтримав. Відповідач -представник ПАТ «Імексбанк» у судове засідання не з'явився , подав клопотання про передачу справи за підсудністю до господарського суду м. Одеси. Враховуючи згоду позивача та його представника суд вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі ст..ст.224-225 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника по справі, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з квитанцією №53240 від 27.10.2014р. [PERSON] через відділення №341 ПАТ «Імексбанк» у м.Харкові було сплачено на розрахунковий рахунок ПАТ «Завод ім.Фрунзе» 196300,00грн., призначення платежу -сплата за автомобіль «Черрі» (а.с.3). Відповідно до п.8.1. ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Пунктом 8.4 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів. Відповідно до п.30.1 ст.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування сум переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Згідно з п.1.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.03.2004р. за №377/8976, доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, встановлений законодавством України. Відповідно до ч.3 ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12.05.1991р., споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, в тому числі, на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Суд доходить висновку про те, що позовні вимоги є доведеними і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved