Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог Володимир-Волинської міської ради про виділення йому в натурі 2/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул. Борисоглібська, 14/2 в м. Володимир-Волинський та припинення права спільної часткової власності на дане будинковолодіння. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] в порядку ст. 123 ЦПК України про поділ земельної ділянки, на якій розташований зазначений будинок. Ухвалою суду від 21.11.2014 року дана позовна заява була прийнята до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки та об»єднана в одне провадження. В подальшому [PERSON] подала уточнену позовну заяву в порядку ст. 123 ЦПК України про виділення їй в натурі 1/3 частини садибного будинку з господарськими будівлями та спорудами та 1/3 частини земельної ділянки для їх обслуговування. Після проведення у справі за клопотанням позивача [PERSON] будівельно-технічної експертизи 30.06.2015 року позивач подав суду уточнену позовну про виділення йому конкретних приміщень в житловому будинку та господарських споруд. 01.09.2015 року [PERSON] було подано змінену позовну заяву про виділення йому в натурі частини житлового будинку з господарськими спорудами. Ухвалою суду від 20.11.2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із спільної часткової власності було залишено без розгляду. За клопотанням відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] ухвалою суду від 07.12.2015 року було призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу для вирішення питання про можливість варіантів поділу спірного будинковолодінння та земельної ділянки. Ухвалою суду від 30.06.2016 року за клопотанням позивача та її представника було призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу для уточнення варіантів виділу в натурі 1/3 частини будинковолодіння та варіанту поділу земельної ділянки. Позивач, не погодившись із запропонованими варіантами розподілу будинковолодіння відповідно до часток спільної часткової власності, надала свій висновок за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 27.02.2017 року, згідно з яким просить виділити їй в житловому будинку А: кухню- площею 24.5 кв.м., житлову кімнату- площею 25,6 кв.м., житлову кімнату 8,10 кв.м., терасу-балкон, ганок, разом по житловому будинку приміщень площею 58,20 кв.м., вартістю 338333 грн.; з господарських будівель Б: підсобне приміщення 1- площею 16,80 кв.м., підсобне приміщення 2- площею 8,50 кв.м., погріб, а разом 25,30 кв.м. вартістю 116846 грн.; з надвірних споруд : огорожу з цегли 4,88 метра, ворота металеві, колодязі інженерних мереж на суму 31526 грн., а всього по домоволодінню на суму 486705 грн., що складає 35/100 частки у домоволодінні. Решту житлових приміщень залишити відповідачу. Розподіл земельної ділянки провести в дольових частинах з виділенням їй 1/3 частини 246, 6 кв.м., відповідачу 2/3 частини -493,4 кв.м. та встановити тимчасовий сервітут на період виконання робіт для догляду за відповідними частинами будинку та надвірних будівель і здійснення їх поточного ремонту. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник зазначені позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, не заперечує щодо поділу будинку відповідно до висновку № 0-29 від 15.04.2016 року судової будівельно-технічної експертизи з виділенням відповідачу приміщень, які знаходяться на першому поверсі будинку, оскільки основна їх частина успадкована ним після смерті батька. Висновок будівельно-технічного дослідження від 27.02.2017 року просить до уваги не приймати, оскільки він проведений за проханням позивача без погодження і відома [PERSON] і є неналежним доказом. Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.10.1982 року. Рішенням суду від 16.01.2012 року шлюб між ними розірвано. Судом встановлено, що відповідач набув право власності на ? житлового будинку по вул. Полупанова (в даний час Борисоглібська), 14 в порядку спадкування після смерті батька. Відповідно до технічного паспорта дана частина будинку складалась з приміщень: 2-1 площею 8,8 кв.м., 2-2 площею 14,5 кв.м., 2-3 площею 11,3 кв.м., 2-4 площею 8,2 кв.м. Як встановлено судом, що за час шлюбу сторонами було добудовано та реконструйовано дану частину житлового будинку. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 24.06.2008 року за [PERSON] було визнано право власності на самочинно реконструйовану належну ? частину житлового будинку під квартиру № 2, яка згідно технічного паспорта складається з кухні 2.1.- площею 24,5 кв.м., кладової 2-2 - площею 2,0 кв.м., коридора 2-3 - площею 1,9 кв.м., ванни 2-4 - площею 8,5 кв.м., жилої кімнати 2-5 площею - 25,6 кв.м., жилої кімнати 2-6 - площею 8,1 кв.м., на першому поверсі будинку; коридора 2-7 - площею 2,3 кв.м., жилої кімнати 2-8 - площею 7,8 кв.м., жилої кімнати 2-9 площею - 28,3 кв.м., жилої кімнати 2-10 площею - 22,2 кв.м., на другому поверсі будинку і прибудови до будинку та на господарські приміщення: гараж, літню кухню, вольєр, вбиральню, які розташовані по вул. Борисоглібській, 14 в м. Володимир-Волинський. Відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду від 27.05.2013 року квартиру № 2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Борисоглібській, 14 м. Володимир-Волинський було визнано об»єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Визнано за [PERSON] право приватної власності на 1/3 частину даної квартири з господарськими будівлями та спорудами. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні відносини та наявний спір з приводу користування житловим приміщенням. Сторони не досягли домовленості, щодо поділу будинку в натурі. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. П. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», передбачено, що у справах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин, може провести його зі зміною ідеальних часток із присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якої зменшилась. Крім того, в абз. 4 п. 7, п. 8 Постанови № 7 роз»яснено, що при поділі житлового будинку, суд зобов»язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Отже, позовні вимоги [PERSON] щодо виділення їй в натурі 1/3 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами є підставними. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 005543 [PERSON] надано в приватну власність земельну ділянку площею 369 кв.м. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. Борисоглібській, 14/2 в м. Володимир-Волинський. Відповідно до договору дарування від 02.06.2008 року [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 340 кв.м., що знаходиться по вул.. І. Вишенського, 15/3 в м. Володимир-Волинський, яка, як встановлено судом, межує з земельною ділянкою [PERSON] Відповідно до рішення Володимир-Волинської міської ради № 29/22 від 19.11.2008 року [PERSON] була надана земельна ділянка площею 740 кв.м. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 03.12.2008 року серії ЯД № 286491, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 010807900429. В п. 11 Постанови № 7 роз»яснено, що одночасно з розв»язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким будинок належить на праві спільної часткової власності. Відповідно до роз»яснень Постанови Пленуму Верховного Суду від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність, шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя. Однак, якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу їх конкретної частини, до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України. Така ж Правова позиція викладена Верховним судом України в постанові по справі № 6-2710цс15 від 16.12.2015 року. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що земельна ділянка площею 740 кв.м., яка розташована по вул. Борисоглібська, 14/2 в м. Володимир-Волинський, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд також підлягає поділу. Отже, до позивачки переходить право користування на земельну ділянку у розмірі частки права власності у будинковолодінні відповідно до ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України. Згідно ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою на якій розташовані ці об»єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю , споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебувають у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщенні без зміни її цільового призначення. Визначаючи варіанти розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд, суд враховує інтереси кожної із сторін та висновок судової будівельно-технічної експертизи. Оскільки сторони не досягнули згоди щодо розподілу будинку в натурі за клопотанням позивача було призначено повторно судово-будівельну експертизу для встановлення можливих варіантів поділу та визначення ринкової вартості будинку та земельної ділянки. Позивач не погодилась із висновками комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 8203-8205 від 30.03.2015 року, яка була призначена відповідно до ухвали суду від 02.12.2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки із спільної часткової власності та клопотала про проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 07.12.2015 року дане клопотання було задоволено. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 0-29 від 15.04.2016 року, проведеної експертом Волинської торгово-промислової палати було визначено ринкову вартість житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки та визначено можливі варіанти виділу в натурі 1/3 їх частини. Судовим експертом надано два варіанти розподілу будинковолодіння та земельної ділянки. За клопотанням позивача для роз»яснень даного експертного висновку в судовому засіданні був допитаний експерт [PERSON] За клопотанням позивача для уточнення порядку визначення та розміру ринкової вартості житлового будинку та господарських будівель, варіанту виділення в натурі 1/3 їх частини, уточнення варіантів поділу земельної ділянки, ухвалою суду від 30.06.2016 року судом було призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу. Не погоджуючись з її висновками, позивачем в судовому засіданні було надано висновок експерта № 20/1 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 27.02.2017 року, складеного судовим експертом ТОВ «Українська експертна компанія» [PERSON] Виходячи з даного дослідження, позивач просить здійснити розподіл в натурі 1/3 дольової частки по запропонованому в ньому варіанту, виділивши їй: в житловому будинку А : кухню площею 24.5 кв.м., житлову кімнату площею 25,6 кв.м., житлову кімнату 8,10 кв.м., терасу-балкон, ганок, разом по житловому будинку приміщень площею 58,20 кв.м., вартістю 338333 грн.; з господарських будівель Б: підсобне приміщення 1- площею 16,80 кв.м., підсобне приміщення 2- площею 8,50 кв.м., погріб, а разом 25,30 кв.м. вартістю 116846 грн.; з надвірних споруд : огорожу з цегли 4,88 метра, ворота металеві, колодязі інженерних мереж на суму 31526 грн., а всього по домоволодінню на суму 486705 грн., що складає 35/100 частки у домоволодінні. Решту житлових приміщень залишити відповідачу. Розподіл земельної ділянки провести в дольових частинах з виділенням їй 1/3 частини 246, 6 кв.м., відповідачу 2/3 частини -493,4 кв.м. та встановити тимчасовий сервітут на період виконання робіт для догляду за відповідними частинами будинку та надвірних будівель і здійснення їх поточного ремонту. Однак суд вважає, що висновок експерта, проведений за заявою позивача, № 20/1 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 27.02.2017 року не може бути прийнятий судом до уваги, виходячи з наступних обставин. Відповідно до ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з»ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу. В клопотанні про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи позивач просила її проведення доручити експертам Волинської торгово-промислової палати. Дане клопотання судом було задоволено. Висновок експерта торгово-промислової палати по даній справі є мотивований, обстеження будинковолодіння і земельної ділянки проводилось в присутності обох сторін, зазначено про попередження експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України. В судовому засіданні за клопотанням позивача був допитаний експерт [PERSON], після чого судом призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу, після отримання результатів якої позивачем питання про призначення повторної, додаткової, комісійної чи комплексної експертизи за її позовом в судовому засіданні не ставилось. Разом з тим, з висновку експерта № 20/1 від 27.02.2017 року вбачається, що дослідження проводилось на підставі заяви позивачки у відсутність іншої сторони, без попередження експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. У зв»язку з вищенаведеними обставинами суд не вважає даний висновок належним та допустимим доказом по справі. Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 0-29 від 15.04.2016 року ринкова вартість будинковолодіння по вул. Борисоглібській, 14/2 в м. Володимир-Волинський становить 2077885 грн., без вбиральні (б1) та вольєру (б2), які пропонується демонтувати 2050930, 00 грн.; на 1/3 ідеальної частки приходиться 683643, 33 грн. Загальна площа будинку становить 146,4 кв.м. У відповідності до ідеальних часток співвласників: на 1/3 приходиться - 48,8 кв.м. на 2/3 частини 97,6 кв.м. Виходячи з внутрішнього планування даного будинку, ідеальних часток співвласників, вимог Державних будівельних норм, експерт прийшов до висновку, що розподіл в натурі будинку по вул. Борисоглібській, 14/2 в м. Володимир-Волинський в частках 1/3 до 2/3 частин будинковолодіння з метою обладнання окремих ізольованих квартир, можливий за умови виконання запропонованих експертом переобладнань будинку. Експертом пропонується два варіанти поділу будинковолодіння та земельної ділянки. Обоє із сторін претендують на виділення їм в натурі житлових приміщень на першому поверсі. З врахуванням тих обставин, що на першому поверсі знаходяться всі приміщення, які були успадковані відповідачем після смерті батька, що підтверджується рішенням Володимир-Волинського міського суду від 17.12.1985 року та технічним паспортом станом на 1987 рік, та враховуючи висновки дані в рішенні суду від 27.05.2013 року про те, що сторонами в успадкованому відповідачем житловому будинку було здійснено добудову другого поверху, ванни, санвузла, добудовано другий поверх над гаражем, літнею кухнею, суд вважає, що найбільш прийнятливим є поділ будинку по другому варіанту, з виділенням другому співвласнику (відповідачу) 2/3 ідеальної частки будинковолодіння, що становить в натурі: запроектоване приміщення 2-1* загальною площею 11,6 кв.м., запроектоване приміщення 2-1** - загальною площею 3,8 кв.м., запроектоване 2-1*** приміщення - загальною площею 8,1 кв.м., запроектоване приміщення 2-9* - загальною площею 15,4 кв.м., разом загальною площею 38,9 кв.м.; приміщення 2-10 площею 21,2 кв.м., приміщення 2-12 площею 1,0 кв.м., приміщення 2-13 -площею 3,5 кв.м., разом загальною площею 25,7 кв.м.; приміщення 2-5 площею 25,6 кв.м., приміщення 2-6 площею 28,1 кв.м., разом загальною площею 33,7 кв.м.; 82/100 частин тераси ( а-4) , частину господарської будівлі (Б-2) (перший поверх- літня, кухня, гараж), погріб під частиною будівлі (б); 56/100 частин огорожі (1-4). А всього вартістю 1253048, 89 грн., що становить 61/100 фактичних долей. Першому співвласнику (позивачу) виділяється 1/3 будинковолодіння, що складається з приміщень: 2-4 площею 8,5 кв.м., 2-2 площею 2,0 кв.м, 2-3 площею 1,9 кв.м., 2-7 площею 2,3 кв.м.; запроектоване приміщення 2-8* - площею 20,6 кв.м., а разом загальною площею 35,3 кв.м.; запроектоване приміщення 2-11* - площею 3,8 кв.м.; запроектоване приміщення 2-11** - площею 3,3 кв.м., а разом загальною площею 7,1 кв.м.; приміщення 2-14 загальною площею 4,3 кв.м.; сходи (б-3), балкон (а5); 18/100 частин тераси (а-4); частина господарської будівлі (Б-2) (другий поверх літнє приміщення); 44/100 частин огорожі (1-4), а всього вартістю 797881, 11 грн., що становить 39/100 фактичних долей. Визначаючи даний варіант найбільш прийнятливим суд також враховує, що на даний час сторони фактично користуються приміщеннями, які передбачені даним варіантом розподілу, а також ту обставину, що в приміщеннях, на які претендує відповідач, має намір проживати син сторін із сім»єю, який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка та підтвердив неприязні стосунки з позивачем. При цьому суд враховує і висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи за № 0-11 від 01.12.2016 року про те, що в разі виділу (поділу) першого поверху господарських будівель та споруд співвласнику 1/3 частини будинковолодіння передбачається суттєве збільшення частки співвласника 1/3 частини до 41/100 частини і зменшення вартості частки співвласника 2/3 частин на 149928,65 грн., що не є прийнятним при наявності можливості розподілу будинковолодіння між співвласниками з мінімальним відступом від ідеальних часток, а також передбачає необхідність суттєвого збільшення частки у площі земельної ділянки співвласника 1/3 частини при розподілі для обслуговування першого поверху господарської будівлі та неможливості повноцінного доступу та користування своєю частиною будинковолодіння та земельною ділянкою співвласником 2/3 частин у відповідності з вимогами ДБН 360-92 (Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень). Грошова компенсація за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння становить 114237, 78 грн. (797881, 11 грн. 683643, 33 грн.), яку позивач повинен сплатити відповідачу. Проведення переобладнань і будівельних робіт по влаштуванню двох ізольованих квартир слід покласти на обох співвласників відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи. При розподілі земельної ділянки суд враховує висновок судової будівельно-технічної експертизи виходячи з другого варіанту розподілу земельної ділянки в частках 1/3 до 2/3 частин відповідно до другого варіанту розподілу будинковолодіння. Зокрема, першому співвласнику (1/3 частина) виділяється земельна ділянка площею 0,0247 га, в тому числі в зоні дії сервітуту на користь другого співвласника для обслуговування своєї частини господарської будівлі та проходу 13 кв.м. (розміри земельної ділянки вказано в додатку № 10), другому співвласнику (2/3 частин) земельну ділянку площею 0,0493 га, в тому числі в зоні дії сервітуту на користь першого співвласника для проходу та обслуговування своєї частини будівель - 95 кв.м. (розміри земельної ділянки вказано в додатку № 10 судової будівельно-технічної експертизи). Відповідно до ч.1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до\~ст. 84 ЦПК України\~витрати,\~\~пов'язані з оплатою правової\~\~допомоги\~\~адвоката або іншого фахівця в галузі права,\~\~несуть сторони,\~\~крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача 6820,80 грн. за надання правової допомоги на підставі укладеного між позивачем та адвокатом [PERSON] договору про надання правової допомоги від 21.11.2014 року.\~\~ Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року № 4191-VI розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як роз'яснено в п. 48 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, витрати на правову допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу адвоката суд враховує, що позивачу була надана правова допомога в необхідному для такої оплати обсязі а саме: вивчення законодавства, що регулює спірні правовідносини та судової практики, підготовка та подання цивільного позову. Окрім того, судом також враховується час знаходження в судових засіданнях. А тому, суд вважає підставними вимоги про стягнення судових витрат понесених позивачем на оплату правової допомоги в сумі 6820, 80 грн., які підтверджені відповідним розрахунком та квитанцією на їх оплату. Щодо оплати витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи суд стягує з відповідача в користь позивача виходячи з наданої квитанції в сумі 1512 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачем судовий збір було сплачено лише частково в розмірі 243 грн. 60 коп., та подано клопотання про відстрочку його оплати в повному розмірі після проведення будівельно-технічної експертизи, однак в подальшому оплата в повному розмірі нею проведена не була, суд вважає за необхідне стягнути в дохід держави недоплачений позивачем судовий збір в сумі 3410, 10 грн. виходячи із ставок судового збору на день подання позовної заяви (листопад 2014 року) пропорційно задоволених вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial