Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив виділити йому в натурі 9/25 частин земельної ділянки по [ADDRESS] Позов обґрунтований тим, що позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Також, йому на праві власності належить 9/25 частин земельної ділянки для обслуговування зазначеного житлового будинку та господарських споруд, на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2005 року та державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.11.2005 року. Співвласником 16/25 частин земельної ділянки є відповідач [PERSON] На даний час позивач бажає виділити в натурі свою частку земельної ділянки, але відповідач не бажає робити це в добровільному порядку. У зв'язку з цим, просить суд виділити йому в натурі його частину земельної ділянки. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали з викладених у ньому підстав, а також просили суд призначити у справі судово-технічну експертизу для визначення можливих варіантів поділу земельної ділянки. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 03.02.2016 року позов визнала і не заперечувала проти поділу земельної ділянки, пояснила, що на даний час співвласником 16/25 частин земельної ділянки є [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2015 року, яке вона отримала після смерті [PERSON]. В судові засідання 05.08.2016 року та 23.08.2016 року представник відповідача та відповідач не прибули, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі статтею 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 19.10.2005 року. Також, позивачу [PERSON] на праві власності належить 9/25 частин земельної ділянки по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер [NUMBER], на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 19.10.2005 року та державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.11.2005 року. Співвласником 16/25 частин земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2015 року та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 33637239 від 14.02.2015 року. Згідно зазначених документів земельна ділянка має загальний розмір 0,25 га. Ухвалою суду від 09.02.2016 року за клопотанням позивача у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання визначення можливих варіантів поділу земельної ділянки. Згідно з висновком експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 2194 від 01.06.2016 року, визначено один варіант розподілу земельної ділянки по [ADDRESS] між співвласниками відповідно до розмірів їх ідеальних частин, а саме запропоновано: 1) виділити [PERSON] земельну ділянку площею 900 кв.м. (S-1), що відповідає частці 9/25 частин земельної ділянки, яка має розміри: від точки 4 до точки 5 протяжністю 42,32 м; від точки 5 до точки 6 протяжністю 20,93 м; від точки 6 до точки 7 протяжністю 43,40 м; від точки 7 до точки 4 протяжністю 21,10 м; 2) виділити [PERSON] земельну ділянку площею 1600 кв.м. (S-2), що відповідає частці 16/25 частин земельної ділянки, яка має розміри: від точки 1 до точки 2 протяжністю 101,69 м; від точки 2 до точки 3 протяжністю 24,75 м; від точки 3 до точки 4 протяжністю 59,37 м; від точки 4 до точки 7 протяжністю 21,10 м; від точки 7 до точки 6 протяжністю 43,40 м; від точки 6 до точки 1 протяжністю 3,50 м. В судовому засіданні 23.08.2016 року був допитаний судовий експерт [PERSON], який пояснив, що експертиза проведена нимз дотриманням вимог законодавства. У висновку експерта ним визначений один можливий варіант розподілу земельної ділянки, який найбільше відповідає ідеальним часткам співвласників та розміру земельної ділянки, а також з урахуванням розташування на території земельної ділянки будівель, які належать [PERSON] До земельної ділянки [PERSON] забезпечено доступ шляхом надання проїзду шириною 3,5 м. На даний час, експертиза проведена з урахуванням всіх будівель, зазначених у новому технічному паспорті. Ухвалою суду від 23.08.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про проведення повторної експертизи. Посилання представника відповідача на необґрунтованість експертизи суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Будь-яких змістовних доводів або доказів на спростування висновку експерта відповідачем надано не було. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частинами 1, 3 статті 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Статтею 87 ЗК України визначено, що право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає, зокрема, при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Згідно зі ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Таким чином, на переконання суду позивач має право на виділ частини земельної ділянки, що відповідає розміру його частки у праві спільної часткової власності, і ним доведено можливість такого виділу, будь-яких порушень прав відповідача внаслідок поділу земельної ділянки судом не встановлено, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з суми судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. а також витрат на оплату експертизи в сумі 2500 грн., а всього 2987 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved