Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення боргу за розпискою у розмірі 40 750 (сорок тисяч сімсот п'ятдесят гривень) а також 3% вказаної суми за три роки, що складає 1326,32 грн., збиток по інфляції 5244,52 грн., а також судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON], позовні вимоги не визнала, та пояснила що працювала головним бухгалтером на підприємстві, 10.12.2013 року вона дійсно написала розписку про отримання від позивача 40 750 тис. грн. але вказані кошти вона не отримувала, а вони були перераховані на користь підприємства, а не їй особисто, тому вважає що розписка яка була складена нею мала бути складена від імені керівника підприємства, вважає, написання цієї розписки було її помилкою. Вислухавши представника позивача, відповідачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. В судовому засіданні встановлено, що 10.12.2013 р. згідно розписки відповідачка отримала від позивача суму в розмірі 40 750 (сорок тисяч сімсот п'ятдесят гривень) з кінцевим строком повернення - до 24.12.2013 р., тобто між ними фактично було укладено договір позики. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Оскільки відповідач свої зобов'язання щодо повернення грошової суми не виконав, з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума позики 40 750 грн. а також 3% вказаної суми за три роки, що складає 1326,32 грн., збиток по інфляції 5244,52 грн. Також з відповідачки підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі, які понесені позивачем у розмірі 1500 грн. що підтверджується квитанцією № 7 від 05.02.2015 року та розрахунком адвоката. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved