Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в липні 2008 року почав зустрічатись з [PERSON] та на початку 2009 року сторони стали мешкати однією сім`єю. Зі слів [PERSON] остання знаходилась у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] народилась дитина, батьками якої записані відповідачі по справі. [PERSON] росла на очах у позивача, періодично позивач та [PERSON] проживали разом та [PERSON] займався вихованням дитини, допомагав в її утриманні. Факт батьківства позивача підтвердився генетичним дослідженням, а відтак позивач просить визнати його батьком дитини. Ухвалою судді від 24.12.2020 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22.02.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явились про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином, позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву або клопотань з процесуальних питань суду не надходило. Враховуючи викладене, оскільки відповідачі повідомлені про час та місце слухання справи своєчасно та належним чином, позивач надав згоду на ухвалення заочного рішення, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 02.10.2008 року. Заочним рішенням Дзержинського районного суду від 11.11.2010 року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо [PERSON] . За звітом тесту ДНК вірогідність батьківства позивача щодо [PERSON] становить 99.9999%. Частиною 1 статті 50 СК України встановлено, що чоловік має право на батьківство. Згідно з ч.1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК ( 1618-15 ), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Суд приймає за належний доказ звіт тесту ДНК на батьківство, враховуючи визнання [PERSON] позовних вимог та рішення суду по справі №638/17792/20 про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позивач постійно виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання, виховання та розвитку дитини, які встановлені ст. 150 Сімейного Кодексу України, що підтверджується також листом Харківської загальноосвітньої школи I-III ступенів №131 Харківської міської ради Харківської області №01-25/235 від 19.11.2020 року. Також, в заяві від 10.07.2008 року [PERSON] зазначає про виїзд до іншої країни в 2006 року та відсутність з того часу спільних дітей. Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. При цьому, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (ст.136 СК України). Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. За положенням п. 2.16.4 розділу 2 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи викладене, судомо встановлено, що [PERSON] з [PERSON] мешкали однією сім`єю та остання народила дитину, батьком якої є позивач, проте запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень у відділі реєстрації актів цивільного стану вчинено відповідно до статті 122 СК України, оскільки на момент народження дитини [PERSON] , перебувала у шлюбі з [PERSON] , а відтак позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved