Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності зареєстрована за [PERSON], [PERSON] (1-й відповідач), [PERSON] (2-й відповідач) та [PERSON] (3-й відповідач). [INFO] помер [PERSON] (чоловік 1-го відповідача, батько позивача та 2-го відповідача). До його смерті між сторонами була домовленість, що спадщину після батька приймуть сестра та матір, яка в наступному складе заповіт на ім'я позивача, отже йому не має необхідності приймати спадщину після батька. Матір позивача, [PERSON], після смерті чоловіка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у прийнятті заяви, так як виявилось, що шлюб між ними розірвано ще 07.12.1973. Про це позивач не знав, так як на той час був малолітнім, а батьки продовжували проживати однією сім'єю як чоловік та дружина, до самої смерті батька. Після отримання 10.12.2013 повторного свідоцтва про розірвання шлюбу між батьками, позивач 13.12.2013 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після батька, проте листом від тієї ж дати нотаріус повідомив позивача що ним пропущено строк для подання відповідної заяви і рекомендовано звернутись до суду. Крім того, у свідоцтві про смерть батька прізвище останнього записано як [PERSON], тоді як прізвище позивача відповідно до паспорта - [PERSON], що перешкоджає оформленню спадщини. Позивач просить визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, надати додатковий строк для цього та встановити факт родинних відносин між ним та померлим [PERSON], як між сином та батьком. В суді позивач підтримав заявлені вимоги та дав пояснення відповідно до обставин, викладених в позові. Додатково [PERSON] пояснив, що успадкування матір'ю та сестрою в рівних частках батькової частки в спірній квартирі повинно було позбавити позивача необхідності двічі оформлювати спадщину, а саме після батька, а потім, за заповітом, після матері. На теперішній час отримання спадщини після батька йому необхідно для можливості безперешкодного потрапляння до спірної квартири з метою відвідування матері, яка там мешкає, так як 2-й відповідач і члени його сім'ї чинять перешкоди в цьому. [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі та підтвердила обставини, на які послався позивач. 2-й та 3-й відповідачі проти задоволення позову заперечували, показавши що жодної домовленості між ними та позивачем стосовно спірної квартири не було. Позивач на протязі тривалого часу через суперечки з матір'ю і батьком не спілкувався з ними і поновив відносини з матір'ю лише після смерті батька, на похоронах якого був присутнім. Причини, з яких позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вважають не поважними та надуманими. Третя особа до суду не з'явилась, причини неявки не повідомила, що не є перешкодою для розгляду справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. З оглянутого в судовому засіданні паспорта позивача вбачається, що його прізвище «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження, складеного російською мовою і виданого 02.10.1959 Пісочинською селищною радою Харківської області прізвище ім'я та по батькові позивача, який народився 20.09.1959, записані «[PERSON]», а його батьків - «[PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження, сформованого 25.01.2012 батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 6). В повторному свідоцтві про розірвання шлюбу прізвище батька позивача також записане «[PERSON]», разом з тим з листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] вбачається, що до спадкової справи залучена копія свідоцтва про смерть [PERSON], померлого [INFO]. [PERSON] не заперечує, що позивач є її рідним братом і вони мають одних й тих самих батьків, проте як саме написане прізвище позивача в його паспорті, їй не відомо. У суду немає підстав ставити під сумнів пояснення позивача і надані ним документи. Розбіжності в написанні прізвища його батька в свідоцтві про смерть та прізвища позивача в паспорті мають місце, проте це не спростовує спорідненості зазначених осіб, отже суд вважає доведеним, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], померлого [INFO]. Сторонами не заперечуються, отже не підлягають доказуванні ті обставини, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності зареєстрована за померлим [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; що [PERSON] є батьком позивача та [PERSON] і відповідно до свідоцтва про смерть помер [INFO]; що сторони були обізнані про смерть батька і були присутніми на похованні останнього. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] на час відкриття спадщини, яким відповідно до ст. 1220 ЦК України є смерть особи, мав інше, ніж спадкодавець місце реєстрації і з останнім разом не проживав, що підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті позивача, довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку (а.с. 9). Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Така заява, відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, повинна бути подана протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини. В силу ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. [PERSON] зазначає, що звертатись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька він взагалі не збирався, так як мав домовленість з матір'ю про прийняти останньою спадщини після чоловіка і заповідання в наступному цього майна йому, проте дізнавшись, що матір не зможе успадкувати майно після батька, одразу звернувся до нотаріальної контори. Таким чином, позивач будучи обізнаним про своє право прийняти спадщину після смерті батька, не маючи перешкод для цього, легковажно поставився до цього факту і, добровільно допустивши бездіяльність, фактично відмовився від спадщини. Отже, викладені в позовній заяві обставини щодо причин пропуску строку для прийняття спадщини суд не вважає поважними і не може задовольнити позов в цій частині. Разом з тим позов в частині встановлення факту родинних відносин, враховуючи викладене вище, повинен бути задоволений.

Outcome: partial