Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, за участю третьої особи: Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Слов'янську» про поновлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 березня 2011 року, його колишня дружина - [PERSON], яка є матір`ю [PERSON], була визнана безвісно відсутньою. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 15 червня 2011 року, Позивача було позбавлено батьківських прав у відношенні свого сина [PERSON], [INFO]. Опікуном дитини - [PERSON], [INFO], за рішенням суду, була призначена мати позивача - [PERSON]. Згідно з рішенням суду, з позивача на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дитини. [INFO] року, [PERSON] померла, а [INFO] року, померла мати позивача [PERSON], яка була опікуном [PERSON], [INFO]. На теперішній час, син позивача залишився без опікуна та за рішенням відповідача направлений до Комунального закладу « Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Слов`янськ». Хоча, Позивач і був позбавлений батьківських прав за рішенням суду, але його дитина постійно спілкувалася з ним, позивач матеріально забезпечував дитину. На теперішній час, Позивач працює та має матеріальну можливість утримувати та виховувати свого сина, не зловживає спиртними напоями, вважає, що наявні усі підстави для поновлення його батьківських прав. Просить суд поновити його, [PERSON], [INFO], батьківські права відносно дитини - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 14 січня 2019 року до суду надав Заяву, в якій просив суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у присутності його представника - адвоката Керанчук В.Б (а.с.40). Представник позивача - адвокат Керанчук В.Б., який діє на підставі Ордеру серії ДН № 060074 від 11 січня 2019 року (а.с.23), у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 15 лютого 2019 року надав до суду Заяву, в якій просив суд позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності (а.с.33). Відповідач - Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради, явку свого представника у судове засідання не забезпечив. 15 лютого 2019 року надав до суду Заяву, справу розглянути за відсутності представника Органу опіки, просить долучити до матеріалів справи висновок органу опіки та врахувати його при винесенні рішення (а.с.37). Представник третьої особи - [PERSON], яка діє на підставі Довіреності № 141 від 11 лютого 2019 (а.с.30), у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. 15 лютого 2019 року надала до суду Заяву, в якій просить суд справу розглянути за відсутності представника третьої особи (а.с.42). Судом, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, за участю третьої особи: Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Слов'янську» про поновлення батьківських прав підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] видане 23 вересня 2004 року, [PERSON] та [PERSON] 23 вересня 2004 року, уклали шлюб, про що Слов'янським міським Відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції було зроблено Актовий запис № 502 (а.с.10). Від цього шлюбу мають спільну малолітню дитину: [PERSON], [INFO], про що свідчить Свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 09 березня 2005 року Слов'янським міським Відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції (а.с.8). 23 березня 2011 року, рішенням Слов`янського міськрайонного суду, [PERSON] було визнано безвісно відсутньою (а.с.9-10). Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 15 червня 2011 року, [PERSON] було позбавлено батьківських прав у відношенні його сина - [PERSON], [INFO], [PERSON] призначено опікуном над її онуком - [PERSON], [INFO], присуджено стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини (а.с.11-14). Відповідно до Рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 20 липня 2011 року № 458/2 «Про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.15). [INFO] року, [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого 25 лютого 2012 року виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області (а.с.16). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року Слов'янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.17). Згідно з довідкою № 5 від 09 січня 2019 року, виданої директором ТОВ «Цидило и К», за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON] та його син - [PERSON] (а.с.18). Відповідно до Акту № 10, виданого 08 січня 2019 року комітетом суспільно-територіального самоврядування громадян мікрорайону ЖЕ-3, [PERSON] проживає зі своїм сином [PERSON], з 2005 року по грудень 2018 року, за вищевказаною адресою (а.с.19). Відповідно до Сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 2РРС № 322944 від 21 січня 2019 року, виданому [PERSON], наркологічних протипоказань до провадження про усиновлення не виявлено (а.с.20). Згідно з Громадською характеристикою № 21 від 14 січня 2019 року, [PERSON], за час проживання за вищевказаною адресою зарекомендував себе з позитивного боку, спиртними напоями не зловживає, дружелюбний, підтримує добрі стосунки з сусідами (а.с.21). Із Довідки про доходи [PERSON] вбачається, що останній, з липня 2018 року по теперішній час, систематично отримує заробітну платню, з якої отримуються податки (а.с.31). За характеристикою, наданою з місця роботи, [PERSON], за час роботи відзначився професіоналізмом та високою продуктивністю, дисциплінарним стягнення не піддавався, з підлеглими та колегами перебував у товариських стосунках, в роботі акуратний, пунктуальний, шкідливих звичок не має (а.с.32). У судовому засіданні встановлено, що відповідно до Висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради про поновлення батьківських прав № 29/03-288 від 14 лютого 2019 року, Орган опіки вважає, що доцільно надати дозвіл на поновлення батьківських прав [PERSON], [INFO]. [PERSON] виявив бажання проживати в родині свого батька - [PERSON] (а.с.38-39). Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст.7 Сімейного Кодексу України . Частина 1 статті 151 СК України визначає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень частин 1-3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частин 1, 4, 6 ст.169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Рішення суду про поновлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Слід також відмітити наступне рішення Європейського суду з прав людини від 16.07.2015 по справі «Мамчур проти України» (Заява № 10383/09), де зазначено, що відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України від 2002 року, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (пункти 2 і 3 статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини (п. 52 рішення). У відповідних положеннях Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зазначено: в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ст.. 3 Закону). Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Пунктами 19, 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов'язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття або була усиновлена, й усиновлення не скасоване чи не визнане недійсним. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України). Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що обставини, які були підставою для позбавлення позивача батьківських прав суттєво змінилися, позивач здатний та має бажання виконувати свої обов'язки по вихованню та утриманню дитини, дитина не була усиновлена та висловлює бажання про проживання разом із його батьком та беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та слід поновити батьківські права [PERSON] стосовно його сина [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved