Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа опікунська рада Великокопанівської сільської ради Цюрупинського району, про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та її вихованні. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, та пояснив, що з 25.07.2003 року він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області було розірвано. Від даного шлюбу в них народилися двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO].. Син проживає з ним, а донька - з відповідачем. При розгляді питання про часи перебування доньки в його домі, вони з відповідачем не досягли згоди, тому йому рішенням опікунської ради Великокопанівської сільської ради Цюрупинського району було встановлено графік спілкування з дітьми: кожної суботи та неділі, а у випадку виникнення перешкод - запропоновано звернутися з цього приводу до суду. Тому позивач просить усунути перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO], та надати йому часи спілкування з дитиною кожної суботи та неділі за межами її мешкання з залишенням дитини на ніч. У судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнала частково, просила другі вихідні в місяці залишити для спілкування з дитиною її самій, можливості підготовки останньої до дитячого садочка, а також заперечувала проти залишення доньки [PERSON] на ніч у позивача. Вважала за можливим позовні вимоги задовольнити частково, а саме надати позивачеві можливість спілкуватися з дитиною кожної п'ятниці з 16:00 год. по 19:00 год. та кожної суботи з 09:00 год. по 19:00 год.. В судовому засіданні представник третьої особи опікунської ради Великокопанівської сільської ради Цюрупинського району Грицаєнко Л. М. не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, оскільки батько належним чином виховує дітей, піклується про них, має позитивну характеристику, працює приватним підприємцем, а тому має стабільний дохід та є матеріально забезпеченим. При обстеженні житлово-побутових умов будинку відповідача [PERSON], було встановлено, що умови проживання є задовільні, проте родина не достатньо матеріально забезпечена. Заслухавши сторони, представників позивача, третьої особи та перевіривши письмові докази по справі, суд приходить наступних висновків. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами, їх малолітня донька [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, відповідачем по справі. Рішенням виконавчого комітету Великокопанівської сільської ради від 31.07.2014 року за заявою батька дитини, позивачу по справі, було надано дозвіл на спілкування з дітьми кожної суботи та неділі, у випадку виникнення спору, рекомендовано [PERSON] звернутися до суду. У зв'язку з чим позивач пред'явив вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та просить призначити дні та години для спілкування з дитиною. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З іншої сторони законом закріплено і право дитини на належне батьківське виховання (ст.152 СК України) та право на безперешкодне спілкування дитини з кожним із батьків. Через спілкування з дитиною має здійснюватися право кожного із батьків на участь у процесі виховання дитини, і не має право перешкоджати той з батьків з ким проживає дитина у спілкуванні з тим із батьків, який проживає окремо від дитини, що закріплено положеннями ст.157 СК України. Судом встановлено, що батько є працюючою особою, позитивно характеризуються за місцем проживання та роботи, має належні житлово-побутові умови, любить дитину, але мати дитини обставину того, що дитина проживає з нею, тлумачить як своє переважне право у вихованні доньки. Судом встановлено, що з її сторони допускається перешкода у спілкуванні батька з дитиною, що не на користь останньої. Таким чином, оцінивши отримані докази, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтовані. Разом з тим, суд враховує, що дитина є малолітньою, повинна відчувати наявність постійного місця проживання та оточення, вона потребує достатнього спілкування також і з матір'ю, у вихідні дні. При цьому, оскільки обидві сторони претендують на спілкування з дитиною саме у суботу, неділю, то суд при частковому задоволені заявлених вимог враховує графік роботи позивача і з метою забезпечення прав батька та дитини у процесі виховання, вважає, що спілкування батька з дитиною має бути достатньо частим і визначає, що вимога батька про щотижневе спілкування є обґрунтованою. Разом з тим, суд вважає за необхідне визначити інші дні для спілкування доньки з батьком та залишити неділю для можливості спілкування матері з донькою. Тому для позивача належить визначити дні з 16:00 год. до 20:00 год. кожної п'ятниці та з 09:00 год. по 20:00 год. кожної суботи поза межами її мешкання. При цьому суд вважає за доцільне визначити вказані дні щомісячно з метою не допустити великої перерви у спілкуванні дитини з батьком та врахувати необхідність матері здійснювати виховання дитини. Крім того, більше часу дитина має проводити за місцем постійного проживання. Визначення такого порядку у спілкуванні на думку суду має, в першу чергу, задовольнити рівноцінну потребу дитини у спілкуванні з обома батьками з метою покращання її психологічного стану. Відповідно ч.1, 2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має гарантоване законом рівне з матір'ю дитини право на спілкування з донькою [PERSON] та право на її виховання, а відповідач [PERSON] не вправі перешкоджати йому в цьому. Судом встановлено, що спілкування батька з донькою не створюватиме перешкод у нормальному розвитку дитини, тому [PERSON] належить усунути перешкоди у спілкуванні з малолітньою донькою та визначає дні та години для такого спілкування. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial