Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до головного лікаря Віньковецької ЦРЛ [PERSON] про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що працює лікарем-хірургом хірургічного, хірургічно-гнійного, травматологічного відділення Віньковецької ЦРЛ. Наказом головного лікаря Віньковецької ЦРЛ № 20 від 03.02.2014 року його за неналежне ведення медичної документації та порушення функціональних обов'язків було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Позивач вважає наказ головного лікаря Віньковецької ЦРЛ № 20 незаконним, винесеним з мотивів давніх неприязних стосунків , а резолюція, яка була накладена на доповідній записці лікаря [PERSON], винесена передчасно. Це свідчить про порушення головним лікарем [PERSON] ст. 149 Кодексу законів про працю України. Ним не враховано всі обставини по даному факту (не призначене службове розслідування), що мало передувати оголошенню дисциплінарного стягнення. Позивач вважає, що він безпідставно притягнутий до дисциплінарної відповідальності, цим порушені права та гарантії його як працівника. Порушення привело до моральних страждань, погіршення стану здоров'я, втрати впевненості у завтрашньому дні та побоювань його незаконного звільнення з боку адміністрації ЦРЛ. Позивач просить стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 3000, 00 грн. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити. Повідомив, що працює на 0,5 ставки лікарем урологом та на 0,5 ставки лікарем хірургом з 2001 року у Віньковецькій ЦРЛ. Працює старанно. Мав заохочення в 2007 році у виді премії Кабінету Міністрів України. Головний лікар до нього відноситься упереджено і має намір його звільнити з посади. Саме тому застосував дисциплінарне стягнення за неналежне ведення медичної документації - нездання двох «історій хвороб». Таке ставлення керівника спричинило йому моральну шкоду, яку він оцінює в 3000 грн. і просить стягнути кошти з [PERSON], дії якого вважає протиправними. Повідомив, що такого документа, як «історія хвороби», не існує. Лікуючими лікарями ведеться «медична карта стаціонарного хворого». Карту він повинен здавати завідуючому відділенням, а не передавати в статистичний відділ, тому догану як дисциплінарне стягнення застосовано безпідставно. Представник позивача [PERSON] підтримав позов з мотивів, викладених у позовній заяві. Повідомив, що документа, вказаного в наказі, такого як «історія хвороби» не існує, тому лікар не зобов'язаний вести нерегламентовану законом медичну документацію. Саме про «історію хвороби» іде мова в наказі №20. При винесенні догани головний лікар недотримався вимог статті 149 КЗпП України, не врахував попередню роботу лікаря, його нагороду. Фактично працівнику оголосив догану 24.01.2014 року, наклавши на доповідній записці заступника головного лікаря свою резолюцію про це. Звернув увагу суду на те, що моральну шкоду слід стягувати з відповідача [PERSON] на підставі ст. 237-1 КЗпП України. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнав з підстав, зазначених у письмовому запереченні. Вважає, що дисциплінарне стягнення накладено на працівника з додержанням вимог ст. 147 КЗпП України. Медичні картки стаціонарного хворого відповідно до Порядку приймання та виписки хворих з Віньковецької ЦРЛ затвердженого наказом головного лікаря Віньковецького району № 24 від 10.01.2013 року протягом доби після вибуття хворого з стаціонарного відділення разом з статистичною карткою стаціонарного хворого передаються до інформаційно - аналітичного відділу закладу. [PERSON] в порушення зазначеного порядку та наказу без поважних на те причин це зроблено не було, не дивлячись на те, що з дня вибуття хворих з стаціонару пройшло більше одного місяця. Про це свідчить доповідна записка заступника головного лікаря [PERSON] та пояснення статистика медичного [PERSON], відсутність відповідного запису в Журналі обліку прийому хворих в стаціонар та відмові в госпіталізації. Усі ці документи є в матеріалах дисциплінарного провадження. При вирішенні питання про застосування стягнення враховано попередню роботу працівника, аналіз особової справи [PERSON], в якій є чисельні доповідні записки посадових осіб, що свідчить про неодноразове порушення ним вимог щодо ведення медичної документації, статистичної звітності, Правил внутрішнього трудового розпорядку. Стягнення застосовується вперше за останніх чотири роки, тому безпідставне звинувачення позивача, що воно накладено на грунті особистої неприязні головного лікаря до нього. Відповідач наголошував на тому, що лікар [PERSON] порушив пункт 1, підпункт 1.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку щодо ведення медичної документації, порушив наказ Головного лікаря ЦРЛ № 24 та наказ МОЗ України № 110. Зазначив, що термін «історія хвороби» аналогічний терміну «медична карта стаціонарного хворого», тому в наказі про дисциплінарне стягнення №20 застосоване словосполучення «історія хвороби». Видаючи наказ, він діяв як адміністратор, який зобов'язаний підтримувати трудову дисципліну в колективі. Судом в якості співвідповідача у справі притягнуто Віньковецьку центральну районну лікарню. ЇЇ представник [PERSON] заперечував проти позову з підстав, оговорених в письмовому запереченні. Суд, вислухавши сторони, представників, вивчивши матеріали справи, виходить з того, що, відповідно до ст. ст. 150, 231-233 Кодексу Законів про Працю України, позовні вимоги, пов'язані з трудовими правовідносинами і трудовий спір позивача про зняття дисциплінарного стягнення є предметом судового розгляду.Те, що спір виник в межах трудових правовідносин, повідомляє у позовній заяві [PERSON] та в судовому засіданні його представник [PERSON]. Вони посилаючись на статті Кодексу законів про працю України. На підтвердження існування трудових відносин позивачем надана копія трудової книжки, із якої слідує, що в 2001 році ним укладено трудовий договір з Віньковецькою центральною районною лікарнею (далі -ЦРЛ). Відповідно до статті 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства. Працівник бере на себе обов'язок виконувати роботу, а власник за виконану роботу виплачувати заробітну плату. Власником лікарні являється Віньковцька районна рада. Лікарня згідно статуту є юридичною особою. [PERSON] з лікарнею укладено трудовий договір як з найманим працівником. Таким же найманим працівником, але на підставі контракту (різновидність трудового договору) являється [PERSON], а тому позовні вимоги до останнього про відшкодування моральної шкоди та про визнання його дій протиправними не ґрунтуються на нормах трудового законодавства. У зв'язку з цим судом, відповідно до ст. 33 ЦПК України, залучено в якості співвідповідача Віньковецьку центральну районну лікарню. Судом встановлено, що з 2001 року [PERSON] перебуває в трудових відносинах з Віньковецькою ЦРЛ. Займає посади на 0,5 ставки лікаря - хірурга та лікаря - уролога. Наказом головного лікаря Віньковецької ЦРЛ № 20 від 03.02.2014 року [PERSON] притягнено до дисциплінарної відповідальності і оголошено догану. В наказі говориться, що проведений аналіз здачі історій хвороб заступником головного лікаря [PERSON] по відділенням райлікарні показав, що за 2013 рік до цих пір не здано дві історії хвороби лікарем-хірургом хірургічного відділення [PERSON] За неналежне ведення медичної документації, порушення функціональних обов'язків,

Outcome: partial