Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на добудовану частину до житлового будинку № 28 по вул. Християнській у м. Луцьку. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення народного суду м. Луцька від 23.02.1967 року було виділено на праві власності частину домобудівні, що знаходиться в м. Луцьку по вул. Доваторів, 24 (тепер вул. Християнська, буд. 28). Виділена [PERSON] частина будинку складається з кімнати 1-5 площею 14,9 кв.м., кімнати 1-4 площею 9,4 кв.м., коридора 1-3 площею 5,1 кв.м., частини сіней площею 3,3 кв.м. за технічним паспортом станом на 1967 рік. Після проведеної реконструкції згідно технічного паспорта на даний час позивачу належні - приміщення 1-4 площею 15,4 кв.м., 1-3 площею 10,2 кв.м., 1-5 площею 5,0 кв.м. Іншу частину домобудівні залишено за батьком позивача [PERSON]. До розділеного будинку позивачем до своєї частини та його батьком відповідно до своєї частини будинку було здійснено добудову. Відповідно до технічного паспорту від 25.06.2015 року було добудовано приміщення 1-1, 1-2, 2-2, 2-1. Згідно рішення Луцької міської ради від 17.05.2008 року здійснені добудови обома співвласниками прийнято в експлуатацію. 10 травня 2003 року батько позивача [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 131000 від 12.05.2003 року. На випадок своєї смерті батько склав заповіт, яким заповів свою частку в житловому будинку своїй дочці [PERSON]. Відповідач прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном. Позивач вказує, що на даний час не може зареєструвати здійснену добудову до його частини будинку, оскільки при прийнятті її в експлуатацію не визначено, яку частину добудови здійснено позивачем, а яку іншим співвласником. Відповідач на сьогодні не отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом та відмовляється в добровільному порядку, шляхом звернення до нотаріуса, здійснити розподіл даної добудови між двома співвласниками. Просив визнати за ним право власності на здійснену добудову до житлового будинку по вул. Християнській, 28 в м. Луцьку, а саме: приміщення 1-1 площею 6,5 кв.м. та приміщення 1-2 площею 14,4 кв.м. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, які викладено у позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та заперечень щодо задоволення позову не має. Заслухавши сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 57 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами свої інтелектуальної, творчої діяльності. Судом встановлено, що відповідно до рішення народного суду м. Луцька від 23.02.1967 року [PERSON] було виділено на праві власності частину домобудівні, що знаходиться в м. Луцьку по вул. Доваторів, 24 (тепер вул. Християнська, буд. 28 (а.с. 11-12)). Виділена [PERSON] частина будинку складається з кімнати 1-5 площею 14,9 кв.м., кімнати 1-4 площею 9,4 кв.м., коридора 1-3 площею 5,1 кв.м., частини сіней площею 3,3 кв.м. за технічним паспортом станом на 1967 рік. Після проведеної реконструкції згідно технічного паспорта на даний час позивачу належні - приміщення 1-4 площею 15,4 кв.м., 1-3 площею 10,2 кв.м., 1-5 площею 5,0 кв.м. Іншу частину домобудівні залишено за батьком позивача [PERSON] (а.с. 4-5). До розділеного будинку позивачем до своєї частини та його батьком відповідно до своєї частини будинку було здійснено добудову. Відповідно до технічного паспорту від 25.06.2015 року було добудовано приміщення 1-1, 1-2, 2-2, 2-1. Згідно рішення Луцької міської ради № 326-2 від 17.05.2008 року (а.с. 7) затверджено акт прийняття в експлуатацію двоквартирних житлових будинків з господарськими спорудами по вул. Доватора, 28 в м. Луцьку (а.с. 8-9). 10 травня 2003 року батько позивача [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 131000 від 12.05.2003 року (а.с. 6). На випадок своєї смерті батько склав заповіт (а.с. 10), яким заповів свою частку в житловому будинку своїй дочці [PERSON]. Відповідач прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном. Позивач вказує, що на даний час не може зареєструвати здійснену добудову до його частини будинку, оскільки при прийнятті її в експлуатацію не визначено, яку частину добудови здійснено позивачем, а яку іншим співвласником. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] на законних підставах провів добудову до житлового приміщення, яке є його приватною власністю. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, суд вважає, що позивач має право на визнання права власності на добудовані приміщення до житлового будинку № 28 по вул. Християнській у м. Луцьку в судовому порядку. На стягненні судового збору позивач не наполягав.

Outcome: approved