Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, в обґрунтування якого зазначив, що 02.11.2013 року відповідач взяв у нього в борг грошові кошти у розмірі 10000,00 доларів США, про що був укладений письмовий договір позики та складена розписка. Згідно до даного договору позики відповідач зобовязався повернути суму позики 01.11.2016 року за адресою проживання позивача: Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул.. Берегова, 15. 02.12.2016 року між сторонами укладено додаткову угоду та змінено строк повернення позики до 14.05.2017 року. 01.06.2017 року між сторонами укладено ще одну додаткову угоду та змінено строк повернення позики до 16.09.2017 року. Станом на 17.10.2017 року сума позики відповідачем не повернута. У звязку із цим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача зазначену суму боргу, що в еквіваленті складає 266300,00 грн. та судові витрати в розмірі 2663,00 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд зазначеної справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розстрочення виконання судового рішення. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, однак просить розстрочити виконання судового рішення про стягнення з нього заборгованості на 12 місяців рівними частинами до 30 числа кожного місяця, а саме по 22191,17 грн. Судом встановлено наступне. 02.11.2013 року відповідач взяв у борг в позивача грошові кошти у розмірі 10000,00 доларів США, про що був укладений договір безпроцентної позики та складена відповідачем розписка. Згідно до п.4.1 даного договору позики, відповідач зобовязався повернути суму позики о 10 годині 01.11.2016 року, за адресою проживання позивача: Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Берегова, 15. 02.12.2016 року додатковою угодою до договору безпроцентної позики від 02.11.2013 року сторонами було змінено термін повернення позики в сторону збільшення та встановлено нову дату повернення позики 10 година 14.05.2017 року. 01.06.2017 року додатковою угодою № 2 до договору безпроцентної позики від 01.06.2017 року сторонами було змінено термін повернення позики в сторону збільшення та встановлено нову дату повернення позики 10 година 16.09.2017 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Сторонами при укладенні договору позики, з урахуванням укладених пізніше додаткових угод, встановлено термін повернення грошових коштів 16.09.2017 року. Однак відповідач на даний час не повернув зазначені кошти позивачу. Станом на час подання позову сума в розмірі 10000,00 доларів США в перерахунку на гривні складає 266300,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Згідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З заяви відповідача вбачається, що він визнає суму боргу, проте просить розстрочити виплату на 12 місяців. На підставі викладеного та з урахуванням згоди позивача на розстрочення, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення суми боргу строком на 12 місяців з щомісячною оплатою в розмірі 22191,66 грн.

Outcome: approved