Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20.11.1999р., але сімейні стосунки припинено і з 09.01.2016 р. проживають окремо. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які після розпаду сім*ї проживають разом з ним та знаходяться на його повному утриманні. Діти не бажають проживати з матір'ю через її негативне ставлення до них. Дочці виповнилось 14 років, і вона скористалася своїм правом і самостійно визначила місце свого проживання разом з ним. Сину виповнилося лише сім років, тому, хоча він фактично проживає разом з ним, він прийняв рішення визначити це питання юридично, оскільки відповідач взагалі не цікавиться життям дітей. Діти з матір*ю не бажаються спілкуватися. Остання не намагалася знайти з ними спільну мову, завжди принижувала їх, тому між відповідачем та дітьми склалися непримиренні відносини. Відповідач хворіє, самостійно пересовуватись не може, проживає в будинку своєї матері, яка її доглядає. Він має всі умови для нормального проживання та розвитку обох дітей і молодшого сина, зокрема, але відповідач вирішити це питання добровільно не бажає, ніякої матеріальної допомоги добровільно на утримання дітей не надає, не цікавиться їх долею. Шлюбні відносини з дружиною припинили через різні погляди на життя, часті сварки, відсутність взаємопорозуміння між ними. Вважає, що для належного і повноцінного розвитку сина місце проживання його належить визначити з ним з урахуванням малолітнього віку дитини та наявності глибокого психологічного зв*язку між ним та дитиною. Просить його позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Заяв, клопотань про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення розгляду справи не надходило. Преставник опікунської ради Подокалинівської сільської ради Цюрупинського району Шлаган В.В. проти задоволення заявлених вимог не заперечує, окремо зазначив, що при обстеженні житлово- побутових умов позивача встановлено, що в будинку чисто, охайно, у дітей є всі необхідні речі для проживання, навчання і ігор. Обоє дітей проживають з батьком, який забезпечив дітей всім необхідним: їх утримує і постійно займається їх вихованням. Вважає в інтересах малолітнього сина доцільним визначити місце проживання дитини з батьком. Представник органу опіки та піклування Цюрупинської РДА Сучкова І.О. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, допитавши представників третіх осіб та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.11.1999 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Раденської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. (а.с.7). Вiд шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.8-9)., які проживають разом з позивачем та знаходиться на його вихованні та повному утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Подо-Калинівської сільської ради Цюрупинського району №236 від 29.02.2016 року(а.с.13). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 25.02.2016 року малолітній [PERSON], 2008 р.н., проживає у батьківському будинку у відповідних для нормального проживання та розвитку дитини умовах, має достатню кількість одягу та продуктів харчування, відповідну кількість шкільних підручників та іграшок. Згідно з положеннями ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно із ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що відповідач з січня 2016 року не займається вихованням дитини. Враховуючи малолітній вік дитини, яка виказує свою більшу прихильність до батька, відповідальність позивача, який створив для сина всі необхідні умови для проживання, розвитку і навчання, та те, що останній фактично займається вихованням дитини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд також приймає до уваги позицію органу опіки та піклування та служби у справах дітей про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком. На підставі викладеного,

Outcome: approved