Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру часток у спільній сумісній власності. В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідно до свідоцтва № 469 про право власності на житло від 21.04.1999 року, виданого відділом приватизації житла ВАТ «Гамма» згідно з розпорядженням № 72 від 21.04.1999 року [PERSON], його вітчим, відповідач по справі та його мати, [PERSON] (померла 22.04.2009 року) приватизували на праві приватної спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS], яка в цілому складається з трьох кімнат. Вказана квартира зареєстрована в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON], про що записано у реєстровій книзі № 287 р/№39557 від 20.05.1999 року. 22.04.2009 р. померла [PERSON] (до шлюбу Фадєєва). В звязку з виниклою необхідністю у оформленні договору відчуження частини квартири позивача, він звернувся до нотаріуса, де виявилось, що провести оформлення неможливо, оскільки в свідоцтві про право власності на житло немає чітко визначених часток у кожного зі співвласників, які є рівними та становлять по 1/3 частині кожному. Посилаючи на зазначені обставини, просить суд визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] по 1/3 частини кожному із її співвласників. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва № 469 про право власності на житло від 21.04.1999 р., ВАТ «Гамма» посвідчило, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстрована Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва № 469, про що записано у реєстровій книзі за № 287 р/№ 39557 від 20.05.1999 р. Згідно з свідоцтвом про смерть, виданим Тушинським відділом РАЦС Управління РАЦС м. Москви від 22.04.2009 р., [PERSON], [INFO], померла 22.04.2009 р., про що складено актовий запис про смерть № 3114. Відчужити частину нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] позивач не має можливості, оскільки в свідоцтві про право власності на житло від 21.04.1999 р. не має чітко визначених часток у кожного із співвласників. У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві\~власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному\~випадку існують підстави та необхідність для\~захисту прав позивача шляхом визначення часток у праві спільної сумісної власності з метою можливості подальшого відчуження своєї частки позивачем. Враховуючи вищевикладене, а також те, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо цього суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved