Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, адміністрація Індустріального району Дніпропетровської міської ради про встановлення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 січня 2014 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Після розлучення між ним та [PERSON] було досягнуто згоди, що дитина буде проживати з матір`ю, при умові, що вона гарантує батьку - [PERSON] право вільно відвідувати та спілкуватися з дитиною, а також приймати спільну і рівну з матір`ю участь у вихованні та розвитку дитини. Відповідач такої угоди не дотрималась, дозволяла йому брати сина тільки коли їй було це потрібно. Відповідач власного житла не має, з моменту їх розлучення спочатку проживала у своєї матері, з якою через деякий час побилася на очах у дитини чим травмувала його психіку. У подальшому відповідач з сином проживає в орендованих квартирах. Відповідач взагалі не піклується ані про моральний, ані про матеріальний добробут дитини. Вона не має постійного місця роботи, аліменти витрачає на свої потреби, ходить до церкви «Свет миру», але не для того, щоб молитись, а щоб заводити нові знайомства. Позивач вважає, що в інтересах сина, йому краще проживати саме з ним, а не з матір`ю, так як він має постійну роботу, власне комфортне житло та автомобіль, стабільний дохід, яким може в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Просить суд визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з ним та припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Меркулова Т.П. позовні вимоги не визнали та надали відзив на позовну заяву, відповідно до якого, вважають, що викладені у позові обставини щодо неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина не відповідають фактичним обставинам та є суб`єктивною думкою позивача, який у будь-який спосіб бажає розлучити дитину з матір`ю, при цьому керується тільки своїми інтересами, а не інтересами дитини. Також зазначили, що дитині лише п`ять років, тому враховуючи її вік, розлучення з матір`ю може мати негативні наслідки для психічного здоров`я дитини, так як у даному віці, діти більш прихильні до матері та більше потребують любові, опіки, тепла та ласки від матері. Передання дитини у новостворену сім`ю позивача, може завдати психологічну травму дитині, оскільки їй прийдеться звикати та вимушено сприймати чужу для неї жінку, як нову матір. Крім того, позивач ставить свої інтереси вище інтересів дитини, бажає розлучити дитину з матір`ю, виходячи тільки з тих міркувань, що він має кращі умови для проживання, розвитку дитини, та з метою припинення сплати аліментів на утримання дитини, не усвідомлюючи при цьому, що для дитини відрив від матері може стати психологічною травмою. Прохали суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позивач [PERSON] подав відповідь на відзив в якому зазначив, що протягом усього часу з моменту їх розлучення та до моменту звернення до суду, відповідачка не піклувалась про моральний, матеріальний добробут дитини. Аліменти, які вона отримує, витрачала та продовжує витрачати на свої потреби. Відповідачка вела аморальний спосіб життя та вживала спиртні напої. Вважає, що дитині буде краще проживати разом з ним, оскільки він має роботу, стабільний заробіток, квартиру та машину. Якщо дитина буде проживати з ним, він зможе задовольнити їй гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Також вважає, що перебування дитини з відповідачкою негативно впливає на її виховання та здоров`я. Відповідачка не може дати дитині належного виховання та розвитку, матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальні, безпечні для здоров`я дитини умови проживання, оскільки не має власного житла, проживає у орендованій квартирі. Відповідачка негативно впливає на розвиток малолітньої дитини оточуючи її людьми, які зловживають спиртними напоями, палять та висловлюються нецензурними словами. Дитина необхідна відповідачці лише для того, щоб надалі продовжувати отримувати аліменти та витрачати їх на власні потреби. Просить суд задовольнити його позовні вимоги та визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з ним. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Меркулова Т.П. надали заперечення на відповідь на відзив в якому зазначили, що доводи позивача [PERSON] про те, що [PERSON] негативно впливає на дитину, настроює її проти батька, не займається її вихованням, є його суб`єктивною думкою, яка не підтверджена ніяким доказами. Вважають, що дитина повинна залишитись разом з матір`ю [PERSON] , так як таке розлучення суперечить інтересам дитини. Просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. У судовому засіданні позивач та його представник просили суд позов задовольнити на підставі обставин, викладених у ньому, а також позивач додатково зазначив, що відповідач на даний час дитиною не займається, син інтелектуально не розвивається, ніякі гуртки та секції не відвідує, в той час як у нього є бажання та можливість надати сину найкраще, та йому в цьому згідні допомагати його батьки та співмешканка, яка працює вчителем молодших класів. У судовому засіданні відповідач та її представник просили суд відмовити у задоволенні позову, оскільки дитина бажає мешкати з матір`ю, якою створено всі умови для проживання та належного розвитку сина. Представник третьої особи адміністрації Індустріального району Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області позовні вимоги не підтримала та зазначила, що залишає визначення питання про місце проживання дитини на розсуд суду, та просила постановити рішення з урахуванням інтересів дитини. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, встановленими наступні факти та обставини. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 25 січня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №05. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 06 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (Т-1 а.с.15). Судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) (Т-1 а.с.27). Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2018 року, шлюб між сторонами розірвано (Т-1 а.с.13-14). Сторонами не заперечувалось, що після розірвання шлюбу вони мешкають окремо. Довідкою №610, яка видана 01.10.2019 року головним фахівцем по УП ВСП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» [PERSON] , [PERSON] працює з 06.09.2010 року у ВСП «ШУ Першотравенське» на посаді майстра гірничого дільниці з видобутку вугілля №1 (Т-1 а.с.6). Загальна сума нарахованого доходу позивача [PERSON] за період з вересня 2018 року по серпень 2019 року включно становить 391070,77 грн., що підтверджується довідкою №1295, яка видана 02 жовтня 2019 року директором ВСП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Гречушкіним В.В.(Т-1 а.с.18). Довідкою №1294, виданою 02 жовтня 2019 року директором ВСП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» [PERSON] , підтверджується, що [PERSON] за період з вересня 2018 року по серпень 2019 року включно сплачено аліментів на користь [PERSON] в розмірі 77243,77 грн. (Т-1 а.с.19). Відповідно до акту №634, виданого 16.10.2019 року ПП «Комунальщик-1», [PERSON] , [INFO] , під час проживання у орендованій квартирі [ADDRESS] , зі слів сусідів вела аморальний спосіб життя. У квартирі збирались компанії, було чутно ненормативну лексику. Дитина в цей час бігала біля будинку (Т-1 а.с.7). Згідно довідок, які видані лікарями КЗ «Першотравенська ЦМЛ», [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває (Т-1 а.с.8,20). Заявою [PERSON] від 10.10.2019 року підтверджується, що останній звертався до мера міста Першотравенська з прохання вирішити питання щодо нецільового витрачання коштів, які він сплачує на малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що дитина не кожного дня відвідує дитячий садок «Черемшина», не виконує призначеного лікування лікарем при захворюванні, не в повній мірі і несвоєчасно харчується та кошти, які він сплачує на її утримання не повною мірою витрачаються на потреби дитину (Т-1 а.с.9). Відповідно до виробничої характеристики на [PERSON] , виданої директором ВСП «ШУ Першотравенське» [PERSON] 01 жовтня 2019 року, за час роботи у ВСП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», останній відзначився професіоналізмом та високою продуктивністю. До дисциплінарних стягнень не притягувався. З колегами перебуває в товариських стосунках, комунікабельний, відповідальний. В роботі акуратний та пунктуальний (Т-1 а.с.16). Актом №640, який виданий 17.10.2019 року ПП «Комунальщик-1», підтверджується, що [PERSON] , 1990 року народження проживає у квартирі [ADDRESS] , разом з цивільною дружиною. Зі слів сусідів, приймає активну участь у вихованні дитини. До дитини ставиться з турботою та уважністю. Сім`я дружна. Шкідливих звичок не має (Т-1 а.с.17). Характеристикою на дошкільника КНДЗ «Черемшина» [PERSON] №01-33/232, яка видана 31.10.2019 року завідуючою д/з [PERSON] підтверджується, що вихованням дитини цікавляться і мама і тато. Останні проявляють інтерес до консультацій і рекомендацій вихователя, тато [PERSON] регулярно відвідував батьківські збори, брав активну участь в житті дитячого закладу. Вихованням дитини займаються обоє батьки, хоча дитина проживає з мамою. Без поважних причин Данііл дитячий заклад не пропускав (Т-1 а.с.44). Довідкою №84, яка видана 13.11.2019 року завідувачем КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №217» [PERSON] підтверджується, що [PERSON] працює у Комунальному закладі освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №217» з листопада 2019 року (Т-1 а.с.45). Відповідно до довідки №88, яка видана 15.11.2019 року завідувачем КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №217» [PERSON], [PERSON] , [INFO] , відвідує КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №217» ДМР з листопада 2019 року (Т-1 а.с.46). Актом обстеження умов проживання від 08 листопада 2019 року складеного службою у справах дітей управління соціальних питань адміністрації Індустріального району Дніпровської міської ради підтверджується, що [PERSON] проживає разом з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , у квартирі [ADDRESS] . У квартирі створені належні умови для проживання, навчання та розвитку дитини (Т-1 а.с.47). Талонами-повідомленнями Єдиного обліку №408 від 10.11.2019 року та №31322 від 18.11.2019 року про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію підтверджується, що [PERSON] двічі зверталась до Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП в Дніпропетровській області з приводу постійних погроз та психологічного тиску з боку її колишнього чоловіка [PERSON] (Т-1 а.с.49-50). Довідкою №159, яка видана 28.11.2019 року КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» ДОР та надана службі у справах дітей Індустріального району у місті Дніпрі ради, підтверджується, що домінуючою особою в житті [PERSON] є мати. Поруч із матір`ю хлопчик почуває себе захищеним та розкутим, між ними встановлені довірливі відносини та мають місце сумісні плани на майбутнє. Ознак маніпулювання з боку матері не виявлено, потреби дитини всебічно задовольняються. Згідно результатів психологічного діагностування виявлено, що психоемоційний стан [PERSON] стабільний, має адекватну самооцінку. Стиль батьківської поведінки у [PERSON] - авторитетний. Вона відкрита для спілкування та обговорення з дитиною встановлених правил поведінки, допускає зміни своїх вимог у розумних межах. Визначає та заохочує автономію своєї дитини. Має теплі стосунки з сином (Т-1 а.с.91-92). Фотокопією трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 13 грудня 2012 року на ім`я [PERSON] підтверджується, що з 11 листопада 2019 року вона працює у Комунальному закладі освіти «Дошкільний навчальний заклад )ясла-садок) №2017» Дніпровської міської ради на посаді помічника вихователя дітей віком від 3-х років, на підставі наказу №75-К-тр від 08.11.2019 року (Т-1 а.с.93-95). Копією карти профілактичних щеплень, виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] , підтверджується, що він має усі щеплення відповідно до свого віку (Т-1 а.с.96). Відповідно до довідки №6/10-1602, яка видана Департаментом охорони здоров`я КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №6» ДМР 09 грудня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , та спостерігається сімейним лікарем амбулаторії загальної практики сімейної медицини №3 [PERSON] з 16.10.2019 року. На диспансерному обліку не перебуває (Т-1 а.с.98). Характеристикою, яка видана завідуючою КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №217» ДМР [PERSON], підтверджується, що за час роботи помічником вихователя дітей віком від 3-х років [PERSON] зарекомендувала себе як гарна мама, добрий працьовитий працівник. Користується повагою серед дітей, врівноважена, тактовна та комунікативна (Т-1 а.с.99). Відповідно до довідки №16501/1 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої головним спеціалістом з міграційної роботи [PERSON] , у квартирі [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] (Т-1 а.с.126). Довідкою №01-33/233, яка видана завідуючою Комунальним дошкільним навчальним закладом «Черемшина» Виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області 01.11.2019 року, [PERSON] у період з 01.09.2018 року по 31.09.2019 року відвідував дошкільний заклад 239 днів, не відвідував дошкільний заклад 86 днів, з них 36 днів по хворобі, 50 днів за іншими обставинами (Т-1 а.с.127). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області №2489/04.1-14 від 28 грудня 2019 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити участь батька [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , у такий спосіб: забирати [PERSON] з дошкільного закладу у п`ятницю і привозити його до матері у неділю до 19:00 год. двічі на місяць (через вихідні) за попередньою домовленістю з матір`ю (Т-1 а.с.129). Актом обстеження умов проживання від 20 листопада 2019 року підтверджується, що у квартирі [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , створено належні умови для проживання малолітнього [PERSON] (Т-1 а.с.134). Відповідно до висновку органів опіки та піклування виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради №18/5-214 від 04 червня 2020 року, доцільно визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] (Т-1 а.с.175-178). Відповідачка у судовому засіданні не погоджувалась з вказаним висновком органу опіки та піклування, посилаючись на його необґрунтованість. Довідкою про заробітну платню №124, яка видана 23 лютого 2021 року заступником директора - начальником управління освіти департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради Салогубом О.В. підтверджується, що [PERSON] працює помічником вихователя у Департаменті гуманітарної політики ДМР КЗО ДНЗ №217 та її заробітна платня за період з 01 серпня 2020 року по 31 січня 2021 року становить 32146,60 грн.(Т-2 а.с.32). Відповідно до довідки №1037 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої виконавчим комітетом Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (Т-2, а.с.33). Згідно договору оренди від 01 жовтня 2019 року, укладеного між орендодавцем [PERSON] та орендарем [PERSON] , орендодавець передав орендарю у тимчасове користування квартиру [ADDRESS] , строком на один рік. Вартість оренди квартири становить 3000,00 грн. в місяць. Як вбачається з договору, він був пролонгований на рік, тобто до 31 грудня 2021 року (Т-2, а.с.26). Відповідно до акту обстеження умов проживання з фототаблицею, складеного 19 лютого 2021 року службою у справах дітей управління соціальних питань адміністрації Індустріального району Дніпровської міської ради, у квартирі [ADDRESS] , проживає [PERSON] разом з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . У квартирі для дитини створені належні умови для проживання, навчання та розвитку (Т-2, а.с.28-31). Характеристикою на [PERSON] , яка видана адміністрацією Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №118 з поглибленим вивченням англійської та німецької мов і предметів природничо-математичного напрямку» Дніпровської міської ради, підтверджено, що хлопчика виховує мати [PERSON] , яка відповідально ставиться до виховання та навчання сина, підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником, відвідує батьківські збори (Т-2, а.с.34). У судовому засіданні судом за згодою батьків, за їх відсутності та у присутності представників сторін та представника органу опіки та піклування, заслуховувалась думка дитини. При цьому хлопчик зазначив, що він любить обох батьків, проте з матір`ю він відчуває себе більш спокійно і комфортно, чим з батьком та його співмешканкою. Дитині більш до вподоби проживання в м.Дніпро так як останній там ходить до школи та має друзів, а у місті Першотравенську друзі у нього відсутні. Зазначив, що бажає проживати з матір`ю. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та перераховує, що може бути способами захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з частиною шостою статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечать інтересам дитини. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Індустріальної районної у м.Дніпрі раді прийшов до висновку, про доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . При цьому зазначений орган виходив з того, що після розірвання шлюбу в 2018 році малолітня дитина залишилася проживати з матір`ю, яка на даний час працює та має дохід в розмірі 4500 грн. на місяць в той час, як батько має середній щомісячний дохід в сумі 32589 грн. [PERSON] за місцем проживання в м.Першотравенську( акт ПП «Комунальщика-1» №634 від 16.10.2019 р.) характеризується негативно, в той час як [PERSON] за місцем роботи характеризується позитивно (характеристика з місця роботи від 14.10.2019 р.) Оскільки дитина проживає з матір`ю і на даний час у дитини перерваний емоційний зв`язок з батьком, хлопчик може проецировать відношення матері до батька. Так в ході судового розгляду встановлено, що обидва з батьків: працюють та мають стабільний заробіток, який у батька значно більший ніж у матері; проживають в квартирах у яких створені всі умови для проживання та розвитку дитини- мати в орендованій однокімнатній квартирі в м.Дніпро; батько в двокімнатній квартирі ( яка на праві приватної власності належить [PERSON] ) в м.Першотравенську. Обоє з батьків на захворювання, які б перешкоджали виконанню ними батьківських обов`язків не страждають. За місцем роботи характеризуються добре, шкідливих звичок не мають. Батько спілкується з дитиною у спосіб, визначений згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради від 28 грудня 2019 року №2489/04.1-14, який на теперішній час сторонами виконується в повному обсязі. Мати не чинить перешкод у спілкуванні дитини з батьком. Суд критично відноситься до показів свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які були допитані в ході судового розгляду, так як останні надали характеристику [PERSON] станом на літо 2019 року. З моменту від`їзду [PERSON] з міста Першотравенська - жовтень 2019 року, нічого про поведінку відповідача повідомити суду не змогли. При таких обставинах, виходячи з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому її сталі соціальні зв`язки, вік, місце навчання, психологічний стан, зокрема більшу прихильність до матері та бажання дитини проживати з нею, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, суд дійшов висновку про доцільність подальшого проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю, що сприятиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому, позивачем не було надано суду достатніх доказів на підтвердження неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків щодо виховання та утримання сина. З огляду на вищенаведене суд вважає, що висновок органу опіки та піклування не вмотивований належним чином, суперечить дійсним обставинам справи та не відповідає інтересам дитини. Тому не може бути врахований при ухваленні рішення в цій справі. У контексті першочергового врахування інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, з урахуванням ставлення матері [PERSON] до дитини, яка належним чином виконує свої батьківські обов`язки, наявність облаштованого житлового приміщення, позитивну характеристику матері, її участь у вихованні і навчанні дитини, наявність заробітку та аліментів, які сплачує батько на утримання сина, що дозволяє забезпечувати дитину, а також звичний уклад життя дитини, який з 2018 року проживає з матір`ю та для збереження розвитку дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у визначенні місця проживання малолітнього [PERSON] із батьком. Зазначені вище висновки суду, не суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). При цьому суд зауважує, що [PERSON] не обмежений у можливості реалізації належного йому права на спілкування із сином, вирішивши питання про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини, якщо йому недостатньо спілкування у спосіб визначений висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради від 28 грудня 2019 року №2489/04.1-14. Розуміючи, що спір стосується чутливої сфери правовідносин, в яких батьки не дійшли спільного рішення, суд надає першочергове значення саме найкращим інтересам дитини та проживання дитини з матір`ю не впливатиме на взаємовідносини батька із сином, оскільки таке проживання дитини, не позбавляє батька батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Суд не визначає місце проживання дитини з матір`ю, так як останньою така вимога в рамках даної справи не заявлялася. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed