Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на його утримання. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 15 січня 2007 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який з часу народження постійно проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. [PERSON] з 2006 року не відвідує сина, не приймає участі у його вихованні, не цікавиться навчанням, не піклується про стан здоров'я та матеріальне забезпечення дитини. З 13 липня 2005 року по теперішній час [PERSON] перебуває на обліку в дитячій консультації Комунального некомерційного підприємства «Близнюківський районний центр первинної медичної допомоги», постійно обстежується, всі рекомендації лікарів виконуються батьком дитини. Також, його син є учнем Близнюківського ліцею Харківської області з 01.09.2011 року. Позивач забезпечує його шкільною формою, шкільним приладдям, турбується про зовнішній вигляд, постійно контролює регулярність і правильність виконання домашніх завдань, постійно відвідує батьківські збори, присутній на шкільних святах. [PERSON], будучи матір'ю [PERSON], зовсім не приймає участі у вихованні сина, не доглядає його. На даний час [PERSON] має іншу сім'ю, проживає у м. Краматорську. 06 лютого 2013 року відповідач [PERSON] з 2006 року єдиний раз з'явилася у Близнюківському ліцеї, де навчається [PERSON] та вимагала віддати їй сина. Після вищевказаних подій позивач змушений був разом із класним керівником [PERSON] звернутися до практичного психолога Близнюківського ліцею, у зв'язку з надмірною тривожністю та емоційністю сина [PERSON]. Практичний психолог Близнюківського ліцею [PERSON] проводила діагностику стосунків у родині, а також наявності страхів та визначаючи рівень тривожності зробила висновки: у [PERSON] розлад в емоційно - вольовій сфері, нестійка увага, дитячі істерики, опір, підвищення імпульсивних реакцій, занижена самооцінка, що супроводжується підвищеним рівнем тривожності, наявністю дитячих страхів, діагностика родинних стосунків вказує на тісний взаємозв'язок дитини з батьком, і страхи дитини проявляються через те, що їх можуть розлучити. Висновком служби у справах дітей Близнюківської районної державної адміністрації від 11.03.2013 позивачу рекомендовано звернутися до суду про позбавлення матері [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], так як мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Орган опіки та піклування Близнюківської районної держаної адміністрації надав висновок щодо встановлення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], у якому зазначив, що [PERSON] доцільно проживати з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та рекомендовано вирішити питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], так як мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Також зазначив, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 13 березня 2014 року його зобов'язано надавати можливість [PERSON] для спілкування з дитиною [PERSON] [INFO], два дні на тиждень на території смт. Близнюки, однак до теперішнього часу [PERSON] жодного разу не відвідала сина та не поцікавилася його здоров'ям. За таких обставин, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] як таку, що ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини та стягнути з неї аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов із вказаних підстав, вказавши, що він є достатньо обґрунтованим та просили його задовольнити. Представник третьої особи - служби у справах дітей Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні вважала за необхідне позов задовольнити, вказуючи на те, що дійсно мати дитини тривалий час участі у вихованні дитини не приймає, не спілкується з сином, не цікавиться його життям та навчанням, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Крім того, зазначила, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 13 березня 2014 року частково задоволені позовні вимоги [PERSON] та зобов'язано [PERSON] надавати можливість [PERSON] для спілкування з дитиною [PERSON] [INFO], два дні на тиждень на території смт. Близнюки в загальнодоступних громадських місцях (скверах, парках, тощо) у присутності представника органу опіки та піклування Близнюківської райдержадміністрації Харківської області до відновлення взаємовідносин між матір'ю [PERSON] та сином [PERSON], за бажанням дитини, яке потрібно вияснити у нього в присутності представника органу опіки та піклування Близнюківської райдержадміністрації Харківської області та матері дитини. Однак з моменту прийняття вказаного рішення і до цього часу [PERSON] жодного разу не відвідала дитину і не поцікавилася його життям, навчанням та станом здоров'я. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Прокурор у судовому засіданні вважав за необхідне позов задовольнити, вказуючи на його обґрунтованість. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання повторно не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, свідків, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичній, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ст. 155 Сімейного Кодексу України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли вона з ними не проживає. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У відповідності до ст. 165 цього Кодексу право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.54). [PERSON] в зв'язку із реєстрацією шлюбу 21 грудня 2010 року із [PERSON], змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.209). Згідно довідки Близнюківського комунального підприємства «Комунальник» №101 від 14.02.2013 року, [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.35). Відповідно до наданих суду актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 10 квітня 2007 року, 16 липня 2008 року, 04 серпня 2009 року, 11 березня 2011 року, 12 лютого 2013 року, 19 лютого 2013 року та 05 липня 2013 року, встановлено, що [PERSON] 12.12.2006 року поїхала з речами та документами до своєї матері в м. Краматорськ, де і проживає на даний час, на дзвінки не відповідала, у вихованні та матеріальному забезпеченні свого сина [PERSON] участі не приймала, його життям не цікавилась, соціальну допомогу, виділену на сім'ю, отримувала в м. Краматорську та розпоряджалась нею сама на власний розсуд. На даний час в сім'ї [PERSON] санітарний стан житла задовільний, в будинку прибрано, є санвузол, водопровід, забезпечені всіма необхідними меблями та технікою, у [PERSON] є окрема кімната, комп'ютер, необхідне приладдя для утримання дітей. Батько та його дружина [PERSON] ведуть здоровий спосіб життя, стосунки в родині доброзичливі, сприяють всебічному розвиткові дітей [PERSON] та [PERSON]. (а.с.13,14,15,16,17,18,19) Зазначене підтверджується також наданими письмовими поясненнями сусідів та односельців: [PERSON] від 06.02.2013 року, [PERSON] від 05.07.2013 року, [PERSON] від 04.07.2013 року, [PERSON] від 05.07.2013 року та [PERSON] від 04.07.2013 року (а.с.61,62-63,64,65). Згідно виписки з історії хвороби [PERSON], [INFO], виданої 18 липня 2013 року Близнюківською ЦРЛ, дитина перебуває на обліку з 13.07.20105 року і до теперішнього часу. Протягом цих років дитина часто хворіла, відвідувала дитячий садок. [PERSON] були зроблені усі щеплення, всі рекомендації лікарів виконувались. Весь час протягом восьми років при зверненні до дитячої консультації ВКП «Близнюківськеий РЦПМД» (за доглядом дитини, при захворюванні, направленні на консультації та профілактичних щеплень був батько дитини, а мати була лише один раз, 13.07.2005 року (а.с.47). Згідно інформаційного листа про подію, яка сталася в Близнюківському ліцеї 06.02.2013 року, завіреного директором ліцею Крицькою Н.М. та заступником директора з виховної роботи Бартош Т.М., до класу, в якому навчався [PERSON], увійшла невідома жінка та представилась матір'ю хлопчика, вона вимагала віддати їй дитину, однак дирекція школи викликала дідуся та батька [PERSON], оскільки за весь час навчання хлопця мати жодного разу не з'явилася в Близнюківському ліцеї, не цікавилась його вихованням та навчанням дитини не займалась (а.с.49). Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 13 березня 2014 року позовну заяву [PERSON], в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], до [PERSON], [PERSON], третіх осіб служби у справах дітей Краматорської міської ради, служби у справах дітей Близнюківської районної державної адміністрації , прокурора м. Краматорська про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини, встановлення спілкування з дитиною про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, задоволено частково. [PERSON] зобов'язано надати можливість [PERSON] спілкування з дитиною [PERSON], [INFO], два дні на тиждень на території смт. Близнюки в загальнодоступних громадських містах (скверах, парках, тощо) у присутності представника органу опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області до відновлення взаємовідносин між матір'ю [PERSON] та сином [PERSON] за бажанням дитини, яке треба вияснити у нього в присутності представника органу опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області; надавати [PERSON] інформацію про стан здоров'я дитини в разі її звернення; дозволити систематичні побачення [PERSON] з сином [PERSON] у м. Краматорську та сумісні поїздки в літній період для оздоровлення за бажанням дитини. В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовлено (а.с. 123 - 125). В судовому засіданні встановлено, що з 13 березня 2014 року до теперішнього часу відповідач [PERSON] жодного разу не бачилася із сином [PERSON], не цікавилася його станом здоров'я. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] участі у вихованні сина [PERSON] не приймає, не спілкується з дитиною, не цікавиться його станом здоров'я, навчанням, матеріальної допомоги на його утримання не надає. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] розглядалося Органом опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області, яка надала висновок щодо встановлення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], в якому зазначається, що враховуючи ставлення батьків до виконання своїх батьківський обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан здоров'я, психічний стан, зроблено висновок що дитині доцільно проживати з батьком за адресою: [ADDRESS] та рекомендовано вирішити питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], так як мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини ( а.с.25). У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наданих у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Зважаючи на встановлені судом обставини, ставлення матері до дитини, яка тривалий час ухиляється від батьківських обов'язків, не дбає про сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймає участі у його вихованні, що на думку суду знайшло підтвердження в судовому засіданні, з урахуванням того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, суд вважає, що підстави для позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина [PERSON] є наявними та доведеними, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки у відповідності з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини і одночасно із позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Будь-яких заперечень відповідачем проти позову не надано. У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позов було пред'явлено 22 липня 2013 року, то вони і мають бути присудженими з цього дня. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved