Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу слухати в його відсутність та без фіксації технічними засобами. В судове засідання представник відповідача не зявився, але надав заяву згідно якої просив справу слухати в його відсутність, заперечень проти позовних вимог не має. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, судом встановлено, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 жовтня 2015 року по справі №495/6968/15-ц подання державного виконавця виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження виїзду за межі України [PERSON] задоволено. Встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України до виконання ним аліментних зобовязань за виконавчим листом №2-2323/2006 від 04 квітня 2006 року, виданим Київським районним судом м.Одеси про стягнення з боржника на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини: доньки [PERSON], [INFO]. Підставою для тимчасового обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України є заборгованість по аліментам, яка станом на 31.08.2015 рік складає 34372 грн.. Тобто, підставою для обмеження у праві виїзду за межі України стало наявне невиконаних аліментних зобовязань, покладених на [PERSON] судовим рішенням. Також, у звязку із наявністю заборгованості по аліментах у розмірі 34372 грн. по виконавчому провадженню ВП №48603118, з примусового виконання виконавчого листа №2-2323/2006 від 04.04.2006 року, виданим Київським районним судом м.Одеси, постановою старшого державного виконавця державної виконавчої служби Білгород- Дністровського міськрайонного управління юстиції від 22 вересня 2015 року накладений арешт на майно, яке належить [PERSON], а саме: ? частину, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Бритівка, вул.Миру 6/13 та заборонено відчуження будь-якого майна, яке належить мені на праві власності у межах суми бору. Аліментна заборгованість за виконавчим листом №2-2323/2006 від 04.04.2006 року, виданим Київським районним судом м.Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утримання дитини: доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 34372 грн. сплачена позивачем у квітні 2016 року в повному обсязі. Станом на сьогодні на примусовому виконанні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавчий лист №520/13955/15-ц, виданий 22.12.2015 року Київським районним судом м.Одеси про зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням Київського районного суду м.Одеси від 20.03.2006 року, за яким присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до 02 липня 2021 року. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 02 вересня 2016 року, яка проведена старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON], станом на 31 серпня 2016 року борг відсутній (переплата в сумі 644,09 грн.) по виконанню виконавчого листа №520/12955/15-ц, виданого 22.12.2015 року Київським районним судом м.Одеси щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 01 вересня 2016 року відсутня будь-яка законодавчо обгрунтована необхідність застосування до [PERSON] та існування тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі Украйни, оскільки ці заходи застосовані судом саме у звязку з наявністю заборгованості по аліментних зобовязаннях, яка ним погашена, а аліментні зобовязання виконуються у повному обсязі та своєчасно, що підтверджено відповідним розрахунком державної виконавчої служби та довідкою Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 06.09.2016 року №03-29-35759. Відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України. Частиною 2 ст.124 Конституції України, в чинній редакції, передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. У п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань. Відповідно до ч.1, абз.2 ч.3, ч.4 ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження». Тимчасове обмеження мене у праві на виїзд за межі України відбулось у звязку із наявністю саме заборгованості по аліментах, яка станом на 31.08.2016 року погашена. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved