Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Військово-цивільна адміністрація міста Сєвєродонецька Луганської області, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивача її представник [PERSON] зазначає, що позивач є власником домоволодіння, в якому також зареєстрований її син - відповідач [PERSON] . Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач з 2012 року не проживає у вказаному домоволодінні і добровільно з реєстраційного обліку не знімається. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] у судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Представник третьої особи Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] ( [PERSON] ) є власницею житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 16.08.1979 року, посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Фесенко Р.А. реєстр № І-4006, який вона придбала у [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 01.09.1979 року Райвідділ ЗАГС смт. Калинівка Вінницької області, [PERSON] та [PERSON] 01.09.1979 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 124. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Сєвєродонецьким міським ЗАГС Луганської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 431. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно з довідкою про склад сім`ї № 12103, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку 17.08.2020, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано [PERSON] та [PERSON] . Згідно з актом від 17.08.2020, складеним за підписами сусідів та затвердженим Управлінням житлово-комунального господарства Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецька Луганської області, [PERSON] , [INFO] зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2012 року. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач за місцем реєстрації не проживає без поважних причин більше одного року, не є його власником, а існування реєстрації відповідача в будинку обмежує право власності позивача, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову [PERSON] , поданого в інтересах [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 26.08.2020 про сплату судового збору у сумі 840, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved