Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником вказаної квартири, відповідачі зареєстровані в ній, користуються належним позивачу майном, відповідач [PERSON] втратила право власності на вказану квартиру відповідно до рішення Апеляційного суду Одеської області від 09.09.2014 р., а відтак й право користування нею, право користування квартирою [PERSON] було похідним від права власності на квартиру [PERSON] Ухвалою суду від 31.01.2017 року позов [PERSON] в частині вимог до [PERSON] за заявою представника позивача залишено без розгляду. Також до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовано тим, що вона є власницею квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі укладеного 15.09.2007 року договору міни, який визнано Приморським районним судом м.Одеси дійсним, однак [PERSON] не визнається та оспорюється її право власності на вказану квартиру, що стало підставою для звернення до суду із захистом своїх прав. Ухвалою суду від 15.09.2016 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON]. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 29.09.2016 року обєднано в одне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири за адресою [ADDRESS] (справа № 521/13619/16-ц), та позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] (справа № 521/11350-16-ц). Справі присвоєно єдиний унікальний номер 521/13619/16-ц.(а.с.43-44) Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 29.06.2016 року, в рамках цивільної справи № 521/11350/16-ц, вжито заходів забезпечення позову, накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] (а.с.76-77) Представник [PERSON] [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала, просила їх задовольнити, позов [PERSON] не визнала, додатково пояснила, що [PERSON] є законним власником спірної квартири, його право власності зареєстровано у встановленому законом порядку, [PERSON] зареєстрована у спірній квартирі, проте право проживання у ній втратила з огляду на скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2007 року, яким було визнано дійсним договір міни, укладений між [PERSON], [PERSON]К.з одного боку та [PERSON], з іншого боку, спадкоємцем якої є [PERSON] Представник [PERSON] позов [PERSON] не визнав, позовні вимоги [PERSON] підтримав, зазначив, що [PERSON] є власником спірної квартири, оскільки зазначене рішення Приморського районного суду м.Одеси набрало законної сили, право власності [PERSON] було зареєстровано у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та про відмову в задоволенні позову [PERSON] з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 01.08.2007 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради згідно інвестиційного договору від 15.12.2006 року ; акту прийому-передачі квартири, що підтверджується копією вказаного свідоцтва (а.с.10), право власності [PERSON] зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.12), копією рішення державного реєстратора про реєстрацію речових прав від 22.06.2016 р. (а.с. 195). Також судом встановлено, що 15.08.2007 року між [PERSON], [PERSON] з одного боку та [PERSON], з іншого боку, був укладений договір про міну належних їм на праві власності обєктів нерухомого майна, згідно умов якої [PERSON] та [PERSON] передали належні їм на праві власності квартири № 28,30,46 в будинку 73 по вул. Овідіопольська дорога, 3 в місті Одесі в обмін на належне [PERSON] домоволодіння, що розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Садиковська, 22, що підтверджується копією договору міни від 15.08.2007 року(а.с.57-58) Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 27.09.2007 року, вказаний договір міни визнано дійсним. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право спільної власності на домоволодіння, що розташоване в м.Одесі по вулиці Садиковській, 22, визнано за [PERSON] право власності на квартири № 28, 30, 46 в будинку № 73 по вул. Овідіопольська дорога 3 в м.Одесі, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 6-7). На підставі зазначеного рішення, за [PERSON] 21.11.2007 року було зареєстровано право власності на спірну квартиру, що підтверджується відомостями, що містяться в реєстраційній справі на квартиру (а.с. 193) Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 09.09.2014 року, зазначене рішення Приморського районного суду м.Одеси скасовано, постановлено нове рішення про відмову в задоволенні позову, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с.8-9). Доводи представника [PERSON] про належність їй спірної квартири з посиланням на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27.09.2007 р. відхиляються судом, оскільки зазначене рішення скасовано, скасований судовий акт не породжує\~жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, й, відповідно договір міни від 15.08.2007 року, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не є дійсним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Таким чином, з моменту скасування рішення Приморського районного суду м.Одеси, яке стало правовою підставою для реєстрації права власності на спірну квартиру за [PERSON], остання втратила право користування нею. [PERSON] зареєстрована в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою (а.с.5), з пояснень представника вбачається, що [PERSON] вважає себе власником квартири, який має право володіння, користування та розпорядження нею. Також з пояснень представників сторін вбачається, що [PERSON] фактично у спірній квартирі на час розгляду справи не проживає. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в спосіб, визначений законом або договором. З урахуванням положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~ від 04.11.1950р., суд може захистити право особи у визначений позивачем спосіб, якщо такий спосіб є ефективним, тобто таким, що є адекватним змісту порушеного права, характеру порушення та наслідкам, які це порушення потягло за собою. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] й про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою.

Outcome: approved