Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свій позов обгрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суд Волинської області від 03 червня 2016 року, було постановлено стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі однієї тисячі гривень щомісячно, починаючи з 24 лютого 2016 року, та проводити стягнення протягом часу проживання [PERSON] з сином інвалідом дитинства, [PERSON], [INFO]. До останнього часу позивач сплачував вказані кошти в повному обсязі, однак на даний час не має такої можливості, з поважних причин, а саме: за станом свого здоровя та необхідністю постійного догляду за своєю тіткою [PERSON], що є інвалідом першої-Б групи. Вказує, що протягом 10.03.2015 року по 01.04.2016 року він проходив військову службу в Збройних Силах України, за мобілізацією, в умовах АТО, що негативно позначилось на його здоровї та можливості виконувати фізичну роботу, відповідно до цього, на даний час він не має можливості працювати за фахом. З огляду на наведене, просить суд зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням суду від 03.06.2016 року, з 1000 гривень на 50 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову та проводити стягнення протягом часу проживання [PERSON] з сином інвалідом дитинства, [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 02 січня 2019 року було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Відповідно до ч.2\~ст.279 ЦПК України\~розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення проти\~розгляду справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження від\~сторін у\~справі не\~надходили. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні. Правом подачі письмового відзиву на позов не скористалась. Дослідивши письмові докази у справі та заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку відмову у позові з наступних підстав. Згідно положень ч.1\~ст. 88 СК України, \~якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Положеннями\~ст. 88 СК України\~передбачено право на утримання саме того з подружжя, з яким проживає дитина - інвалід.\~\~При цьому особливістю цього права є його тривалий характер, оскільки воно триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 03 червня 2016 року, що набрало законної сили, було ухвалено стягувати з [PERSON], [INFO], в користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1000 (одну тисячу) грн. щомісячно, починаючи з 24 лютого 2016 року та проводити стягнення протягом часу проживання [PERSON] з дитиною-інвалідом та опікування нею (а.с.4). Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). З пояснень позивача та долучених ним доказів вбачається, що останній на даний час проживає з тіткою [PERSON], [INFO] (а.с.14), в с. Веселе Луцького району, яка є інвалідом першої Б групи (а.с. 13). Відповідно до відомостей з Луцького районного управління соціального захисту позивач отримує компенсаційні виплати у розмірі 176,20 грн., як особа, що надає послуги громадянам похилого віку (а.с.7-10). Однак, такі доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зміни (зменшення) розміру аліментів. [PERSON] не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану або здоров'я, порівняно із тим, коли судом було присуджено стягнення аліментів з нього на утримання [PERSON] чи появу інших поважних підстав, що свідчили б про необхідність зменшення розміру аліментів. Позивач є працездатним, інвалідом не визнаний, інших осіб, які потребують утримання згідно вимог закону (інші діти, непрацездатні чоловік, дружина, батьки, дочка, син (положення ст. 182 СК України) немає. Посилання на ту обставину, що він є опікуном своєї тітки не позбавляє його обовязку надавити допомогу на утримання дружини, яка доглядає за їх спільною дитиною-інвалідом з дитинства. Виходячи з справедливих й розумних критеріїв належного розміру аліментів, враховуючи встановлені по справі обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed