Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за договором позики, яку неодноразово змінював, в розмірі 83082,31 грн., з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від суми боргу. В обґрунтовування позову зазначив, що 07 лютого 2013 року за договором позики надав відповідачу гроші в сумі 85 000 грн., а відповідач зобов'язався повернути борг до 01 серпня 2013 року. Договір був посвідчений приватним нотаріусом за реєстровим № 152. В визначений строк відповідач борг не повернула, проте періодично сплачувала по 500 грн. До теперішнього часу борг в повному обсязі не повернуто, що стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши заяву заяви про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, надавши письмову заяву. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 07 лютого 2013 року між сторонами укладено договір позики на суму 85 000 грн., яку відповідач зобов'язався повернути до 01 серпня 2013 року. Договір був посвідчений приватним нотаріусом за реєстровим № 152. Відповідач періодично сплачувала позичу частинами, на час ухвалення рішення, сума боргу складає 76500 грнЗ урахуванням сплачених сум, позивачем надано розрахунок індексу інфляції та 3% річних від суми боргу, яка складає 6581,31 грн. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян і на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, що в даному випадку і виконано сторонами. За умови вимог ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, сума боргу складає: 83 082,31 грн. = (76500+6582,31). Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 830,80 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved