Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки загальною площею 0,433 га, які надані для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: смт Котельва Полтавської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.05.2000 року він придбав житловий будинок з надвірними будівлями та приватизовану земельну ділянку в розмірі 0,46 га, що надана для будівництва й обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства. Для належного оформлення своїх прав на земельні ділянки [PERSON] звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Котелевської селищної ради Полтавської області, який відмовив у проведенні державної реєстрації права власності на земельні ділянки, у зв`язку з тим, що документи не відповідають вимогам або не надають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (в наданих на реєстрацію документів є розбіжності площі земельних ділянок). Вирішити питання у Котелевській державній нотаріальній конторі про виправлення технічних (механічних) помилок у договорі купівлі-продажу також позивачу не вдалося, у зв`язку з тим державний нотаріус, який вчиняв нотаріальну дію, на даний час не працює. [PERSON] вважає, що єдиним способом захисту його прав є звернення до суду про визнання права власності на земельні ділянки. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 155-159, 163). [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 164). Відповідач Котелевська селищна рада Полтавської області подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 176). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надав, та в поясненні третьої особи щодо позову від 30.11.2020 року зазначив, що 10.05.2000 року позивач придбав у нього житловий будинок з надвірними будівлями та приватизованою земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), що належали йому на підставі свідоцтва про право на спадщину, які були успадковані ним після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідний договір купівлі-продажу був посвідчений Котелевською державною нотаріальною конторою. Підстав сумніватися у достовірності відомостей, зазначених у документах не було, оскільки вони видавалися уповноваженими службовими особами. Той факт, що у зазначених документах допущено технічну (механічну) помилку, також йому було не відомо (а.с. 172, 173). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до дублікату договору купівлі - продажу жилого будинку та приватизованої земельної ділянки від 10.05.2000 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив жилий будинок з надвірними будівлями та приватизовану земельну ділянку в розмірі 0,46 га, що знаходиться в [ADDRESS] ). Будинок належить продавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину на будинок, виданого Котелевською державною нотаріальною конторою 24.07.1998 року за реєстром №1464, й зареєстрованого Полтавським МБТІ за реєстром №один/142, та земельна ділянка площею 0,47 га, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку й ведення підсобного господарства, належить продавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю, виданого Котелевською селищною радою 15.10.1996 року І-ПЛ 040539 (а.с. 14). 16.05.2003 року Виконавчий комітет Котелевської селищної ради видав свідоцтво про право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради від 30.04.2003 року №134, взамін договору купівлі продажу, посвідченого Котелевською держнотконторою 10.05.2000 року за №1028, яке зареєстроване 16.05.2003 року Полтавським БТІ, реєстрова книга №1 за реєстровим №142 (а.с. 16). Згідно з архівним витягом архівного відділу Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області від 09.11.2020 року за №04-03.1/376, рішення виконкому Котелевської селищної ради від 31.01.2001 року за №11, анульовано право власності на житловий будинок в [ADDRESS] (стара адреса [ADDRESS] ), який належав [PERSON] , в зв`язку з тим, що в даний час будинок знесений. Рішенням виконкому Котелевської селищної ради №59 від 28.02.2001 року [PERSON] дозволено переобладнати літню кухню в житловий будинок в [ADDRESS] . Згідно з актом прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку, затвердженим рішенням виконкому Котелевської селищної ради №44 від 22.02.2002 року, прийнято до експлуатації одноповерховий житловий будинок. На підставі представлених матеріалів виконавчий комітет Котелевської селищної ради вирішив оформити право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS] (а.с. 146). Земельні ділянки загальною площею 0,46 га, які надані для обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,25 га, та ведення особистого підсобного господарства 0,21 га, що розташовані на території смт Котельва, Котелевської селищної ради Полтавської області, належали [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії I-ПЛ №040559, що виданий 15.10.1996 року Котелевською селищною Радою народних депутатів, і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №107 (а.с. 15). Відповідно до довідки виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області №31 від 13.01.2020 року, земельна ділянка площею 0,46 га, згідно договору купівлі продажу жилого будинку та приватизованої земельної ділянки, виданого 10.05.2000 року зареєстрованого в реєстрі за №1028, належить [PERSON] , і знаходиться за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] ), та надана для будівництва й обслуговування житлового будинку, та ведення особистого підсобного господарства (а.с. 22). Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно Андруховець Н.Г. №52601579, №52602240 й №52603734 від 11.06.2020 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на спірні земельні ділянки - кадастровий номер 5322255100:30:004:2588, кадастровий номер 5322255100:30:004:2589, кадастровий номер 5322255100:30:004:2590, у зв`язку з тим, що документи не відповідають вимогам або не надають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (в наданих на реєстрацію документів є розбіжності площі земельних ділянок) (а.с. 32, 33, 34). Згідно з витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.06.2020 року НВ-5316197972020, НВ-5316198082020, НВ-5316198162020, площа земельної ділянки, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5322255100:30:004:2588, місце розташування [ADDRESS] , становить 0,2500 га; площа земельної ділянки, яка надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5322255100:30:004:2589, місце розташування [ADDRESS] , становить 0,1242 га; площа земельної ділянки, яка надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5322255100:30:004:2590, місце розташування смт Котельва Полтавської області, становить 0,0588 га (а.с. 23-31). Тобто, відповідно до дублікату договору купівлі - продажу жилого будинку та приватизованої земельної ділянки від 10.05.2000 року [PERSON] купив приватизовану земельну ділянку загальною площею 0,46 га, яка надана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, а згідно з витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.06.2020 року загальна площа земельних ділянок становить 0,433 га. Як вбачається з «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] » (а.с. 36-64), «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1242 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] » (а.с. 65-85) та ««Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0588 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: смт Котельва, Котелевського району Полтавської області» (а.с. 86-104), завданням на складання технічної документації із землеустрою є роботи з встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). За матеріалами кадастрової зйомки обчислена фактична площа земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 0,2500 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 0,1242 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, та земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: смт Котельва, Котелевського району Полтавської області, 0,0588 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Місцеположення точок повороту зовнішніх меж земельної ділянки детально досліджено і встановлено в натурі по фактичному їх положенню на місцевості в присутності [PERSON] та узгоджено з суміжними землекористувачами, про що складені відповідні акти, які додані в складі технічної документації (акти приймання-передачі межових знаків на зберігання від 30.04.2020 року та 04.05.2020) (а.с. 45, 74, 95). Згідно з ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу. Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно з ст. 107 Земельного кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Зміна вимог державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів щодо показників точності або способів її визначення, зміна геодезичної або картографічної основи Державного земельного кадастру (у тому числі систем координат), що використовувалися для його ведення, не є підставою для визнання відомостей Державного земельного кадастру такими, що підлягають уточненню, якщо на момент їх внесення вони відповідали державним стандартам, нормам та правилам, технічним регламентам. Згідно з абз. 3 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок. Також, позивач звернувся до Котелевської державної нотаріальної контори щодо здійснення виправлення технічної (механічної) помилки у договорі купівлі продажу від 10.05.2000 року, реєстровий номер 1028, яка виникла при посвідченні даного договору державним нотаріус, а саме: допущені механічні помилки щодо зазначення площі земельної ділянки як «0,47 га», замість вірної - «0,46» га, та щодо номеру державного акта «040539», замість вірного «040559». Відповідно до листа Котелевської державної нотаріальної контори від 03.06.2020 року №142/01-16, п. 6.13 Правил ведення нотаріального діловодства передбачає, що виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставлення свого підпису і печатки на такому застереженні. У зв`язку з тим, що [PERSON] не працює державним нотаріусом в Котелевській державній нотаріальній конторі неможливо внести зміни до нотаріально оформленого документа (а.с. 35). Згідно з ст. 6, ч. 3, ч. 4 ст. 18 Земельного кодексу України в ред. (в редакції 1990 року) громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі купівлі-продажу. Придбання земельних ділянок, що перебувають у колективній або приватній власності, провадиться за договором купівлі-продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку. Договір купівлі-продажу земельної ділянки і документ про оплату вартості землі є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і видачі державного акта на право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Земельного кодексу України в ред. (в редакції 1990 року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Суд вважає, що [PERSON] на законних підставах набув право власності на спірні земельні ділянки, але в зв`язку з розбіжностями в правовстановлюючому документі на земельні ділянки, у витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та технічній документації із землеустрою, що виникли в зв`язку з визначенням фактичної площі земельних ділянок в натурі й допущення технічної (механічної) помилки в договорі купівлі - продажу жилого будинку та приватизованої земельної ділянки від 10.05.2000 року, позивач не має можливості зареєструвати своє право власності; та визнання за [PERSON] права власності на земельні ділянки, не призведе до порушення прав суміжних землевласників і територіальної громади селища. Визнання відповідачем пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved