Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], який діяв в інтересах неповнолітнього [PERSON], про стягнення грошової компенсації за 1/3 спільної квартири [ADDRESS] із зобов'язанням сплатити цю суму протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили, припинення свого права власності на цю частку спільної квартири. Позов обґрунтовано тим, що позивач не може проживати у квартирі, оскільки там проживає [PERSON], яке не впускає його в квартиру. Спільне проживання неможливе через постійні сварки. Змушений звернутися до суду у зв'язку з порушенням права власності. У судовому засіданні сторона відповідачів позову не визнала. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та суду пояснили, що позивач придбав квартиру за власні кошти, однак зараз між сторонами виник конфлікт, який унеможливлює спільне проживання в квартирі. Отримання компенсації за частку в квартирі є єдиним можливим варіантом вирішення конфлікту, оскільки позивач не має в даний час де проживати та потребує коштів. Просили позов задовольнити. Сторона відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Суду пояснили, що кошти у відповідачів в даний час відсутні, а тому вони не зможуть виплатити компенсацію за частку. Позивачу пропонувалися варіанти житла за межами міста, однак він відмовився. Просили у задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, відповідно до яких вона є сусідкою сторін та знає, що в квартирі на [ADDRESS] вони проживали усі разом. Зараз між ними триває конфлікт і позивач не має де жити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, відповідно до яких вона перебуває у родинних відносинах з відповідачем [PERSON] та спілкувалася з ним часто. З його слів знає, що його батько [PERSON] придбав квартиру на [ADDRESS], де вони і проживали. Пізніше [PERSON] казав, що отримав квартиру та переїздить в інший район міста, а його батько розірвав шлюб та не має де жити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, відповідно до яких вона є сестрою дружини [PERSON] та знає, що одразу після весілля батько вигнав його з квартири, а потім знову прийняв, виділивши одну кімнату та зачинивши іншу. Потім вони придбали квартиру на [ADDRESS], щоб запобігти продовженню конфлікту. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, відповідно до яких вона є матір'ю відповідача [PERSON] та знає, що батько та син перебувають у конфлікті з часу одруження [PERSON] Квартиру на [ADDRESS] придбав позивач за свої кошти. Допитаний в якості свідка [PERSON] дав суду показання, відповідно до яких знає, що у відповідачів [PERSON] та [PERSON] є конфлікт з позивачем [PERSON] Суду пояснив, що цей конфлікт важко вирішити. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог та заперечень, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що із встановлених обставин справи випливають цивільні правовідносини, а також про необґрунтованість позовних вимог у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, копія якого міститься в матеріалах справи, власниками однокімнатної квартири [ADDRESS], є [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівний частках розміром 1/3 (а.с. 16). Згідно висновку № 4/10/14 судової будівельно-технічної експертизи від 28 жовтня 2014 року експерта [PERSON], вартість 1/3 частини квартири [ADDRESS] становить 58436,27 грн., а 2/3 - 116872,54 грн. (а.с. 80-86) Визнаються сторонами обставини наявності між сторонами неприязних відносин, небажання проживати у спільній квартирі, наявність чинення перешкод позивачу у доступі до квартири, а тому, у відповідності до положень ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, доказуванню не підлягають. Однак, саме бажання позивача проживати у даній квартирі неодноразово висловлювались ним у судовому засіданні. Проте, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якими суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд досліджував виключно обставини наявності у позивача права на припинення у судовому порядку його права власності на частку та стягнення компенсації за неї з інших співвласників. У відповідності до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Однак визначена стаття не дає права на припинення частки позивача у судовому порядку, а тільки за згодою інших співвласників у договірних правовідносинах. Положеннями ст. 365 Цивільного кодексу України, на яку теж посилається позивач, визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, а також цією статтею встановлено підстави і порядок такого припинення. З наведеного аналізу обставин справи та норм матеріального права вбачається, що право власності позивача не порушується іншими співвласниками шляхом наявності у [PERSON] рівної з ними частки в квартирі. Виділ його частки можливий за спільною згодою сторін, а [PERSON] вправі розпоряджатися власною часткою та мати до неї доступ. Звертаючись до наведених положень ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту права власності у виді позбавлення його від цього права не може бути підставою для встановлення наявності між сторонами спору з приводу захисту такого права власності позивача. [PERSON] фактично звернувся до суду про позбавлення самого себе права власності шляхом зобов'язання інших співвласників придбати його майно, що прямо суперечить принципу вільного волевиявлення сторін правочину, а також, відповідно, суперечить інтересам та правам інших співвласників, які проти цього заперечують. За таких обставин,

Outcome: dismissed