Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання втрати чинності правочину, визнання недійсним договору кредитної лінії. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки внаслідок заборгованості позичальника [PERSON] підприємства «Бурий ведмідь» перед Банком в загальній сумі 3156384,20грн. на підставі договору кредитної лінії №2006368 від 02 серпня 2011року. Ухвалою суду від 17 жовтня 2013 року позови були обєднані в одне провадження. [PERSON] мотивує свої вимоги тим, що він та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. 31.01.2002 року, під час перебування у шлюбі сторонами було придбано незакінчений будівництвом будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,2046 га. за адресою : Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Грушевського, 12. У листопаді 2009 року [PERSON], яка є фізичною особою-підприємцем, мала намір укласти договір позики грошових коштів, забезпеченням виконання зобовязань по якому мав бути договір іпотеки вищевказаного будинку та земельної ділянки площею 0,2046 га за адресою : Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Грушевського, 12, для чого надав нотаріально посвідчену заяву про надання [PERSON] згоди. 02.08.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПП «Бурий ведмідь» був укладений договір кредитної лінії № ВКЛ-2006368, в забезпечення виконання зобовязань, по якому між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] 02.08.2011 року був укладений іпотечний договір, згідно якого в іпотеку ПАТ «Дельта банк» було передано незакінчений будівництвом будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку. Позивач вважає, що письмової згоди на укладення цього договору іпотеки не надавав та вважає, що при укладенні цього договору могла бути використана згода, яку він надав 26.11.2009 року, що є підставою для визнання недійсним договору кредитної лінії № ВКЛ 2006368 від 02.08.2011 року. У позовній заяві позивач, ПАТ «Дельта Банк», посилається на те, що 02 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] підприємством «Бурий ведмідь» був укладений договір кредитної лінії №ВКЛ2006368, згідно з п.1.1 якого Кредитор надав Боржнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 2\~500\~000, 00 грн. (два мільйони пятсот тисяч гривень 00 копійок), який зменшується рівними частинами в останні 11 місяців у відповідності до Графіку, наведеному у Додатку №1 до цього Договору, який є невідємною частиною цього Договору, зі сплатою плати за користування крудитом у розмірі 25,99% (двадцять пять цілих девяносто девять сотих) процентів річних, в порядку, визначеному цим Договором та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше «01» лютого 2013 року на умовах, визначених цим Договором. Кредит був наданий Позичальнику для поповнення обігових коштів. У забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] як майновим поручителем [PERSON] підприємства «Бурий ведмідь» був укладений іпотечний договір від 02 серпня 2011 року. Предметом іпотеки є домоволодіння загальною площею 568,9 кв.м., розташоване за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Чайки, вул. Грушевського, буд.12; земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, загальною площею 0,2046 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Грушевського, буд.12, кадастровий номер:3222485903:02:011:0075. Позивач вважає, що у порушення умов Договору кредитної лінії зобовязання, що визначені ним, належним чином не виконані, а заборгованість за Договором кредитної лінії становить 3\~156\~384,20 грн. (три мільйони сто пятдесят шість тисяч триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок) та складається з: -сума заборгованості за кредитом 2\~500\~000, 00 грн. (два мільйони пятсот тисяч гривень 00 копійок); -сума заборгованості за відсотками 601\~650, 82 грн. (шістсот одна тисяча шістсот пятдесят гривень вісімдесят дві копійки); -розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 29\~733, 38 грн. (двадцять девять тисяч сімсот тридцять три гривні тридцять вісім гривень); -штраф згідно п.п. 4.2 Договору кредитної лінії 25\~000, 00 грн. (двадцять пять тисяч гривень 00 копійок). Також позивач, посилаючись на п. 7.1 Іпотечного договору, вважає, що набув право на задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки. Вважає, що зобовязання належним чином не виконані, що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки. Не визнавши первісний позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», [PERSON] звернулася з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», [PERSON] підприємства «Бурий ведмідь» про визнання іпотечного договору від 02 серпня 2011 року припиненим, вилучення запису про заборону відчуження нерухомого майна. Ухвалою суду від 14 грудня 2016 року було прийнято до свого провадження зустрічну позовну заяву [PERSON]. Зустрічні позовні вимоги обґрунтувала тим, що підстава про стягнення на предмет іпотеки є необґрунтованою, оскільки юридична особа боржник, що отримував грошові кошти на даний час є ліквідованим, а його діяльність припинена. [PERSON] зазначає, що згідно витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Приватне підприємство «Бурий ведмідь» (код ЄДРПОУ 36166199), що розташоване за адресою: Вінницька обл., Тростянецький р-н., с. Торканівка, вул. Виробнича, буд.6-А було припинено 17.11.2016 року за номером запису: 11671390006000503 відповідно до норм ст.110 ЦК України «ліквідація юридичної особи». Вважає, що, враховуючи ліквідований стан позичальника, іпотечний договір, укладений 02 серпня 2011 року для забезпечення повернення грошових коштів має бути припинений, враховуючи ст. 17 Закону України «Про іпотеку». У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Дельта Банк» [PERSON] позовні вимоги Банку підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, у задоволенні позову [PERSON] та зустрічного позову просила відмовити з підстав викладених у письмових запереченнях. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні у задоволенні позову банку просила відмовити, про задоволення позову [PERSON] не заперечувала, зустрічний позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. Особи, які беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.74, 76, 77 ЦПК України. Відповідно до статті 74 ЦПК України судові виклики здійснюються на основі судових повісток та судових повідомлень. Згідно ч.4 ст.74 УПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Приватне підприємство «Бурий ведмідь» у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку сторін по справі, вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON], третя особа ПП «Бурий ведмідь» про звернення стягнення на предмет іпотеки\~ за іпотечним договором є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, позов [PERSON] до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», [PERSON] нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання втрати чинності правочину та визнання недійсним договору кредитної лінії залишити без розгляду, а вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи ПП «Бурий ведмідь», [PERSON] про визнання іпотечного договору припиненим слід задовольнити. Відповідно до ст.3 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог\~ст.214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими\~ст.212 ЦПК України\~з урахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст.61 ЦПК України. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. При вирішенні спору суд враховує положення ст.1 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання. Статтею 213 ЦПК України встановлено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частинами 1-3 ст.212 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 Цивільного процесуального кодексу України). Судом встановлено, що позивач, ПАТ «Дельта Банк», не надав суду письмових доказів в обґрунтування позовних вимог, не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки грошове зобов'язання за кредитним договором припинено в зв'язку з ліквідацією ПП «Бурий ведмідь», а отже, в силу положень ст. ст. 593, 609 ЦК України припиненим також є і оспорюваний договір іпотеки. Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення первісних позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та вважає за необхідне задовольнити зустрічний позов [PERSON], визнавши припиненим договір іпотеки, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], від 02 серпня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №5302. Відповідно до статті 74 ЦПК України судові виклики здійснюються на основі судових повісток та судових повідомлень. Згідно ч.4 ст.74 УПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Судом на кожне судове засідання на адресу [PERSON] своєчасно направлялись судові повістки-повідомлення про місце, час проведення судового засідання, але в судові засідання не зявляється, повідомляється належним чином для надання пояснень та зясування обставин по справі, причини неявки суду не надав. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутність, суд залишає позовну заяву без розгляду. Згідно п.2 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] неодноразово не зявляється у судові засідання, заяв до суду про розгляд справи за його відсутність не надав, на судові засідання про причину неявки суду не повідомив, що призводить до затягування розгляду вказаної справи та є підставою для залишення позову без розгляду. Зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи ПП «Бурий ведмідь», [PERSON] про визнання іпотечного договору припиненим слід задовольнити з наступного. Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним кодексом України, зобовязаннями щодо кредитного договору. В судовому засіданні встановлено, що представник публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до відповідача [PERSON], треті особи [PERSON], ПП «Бурий ведмідь» з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки внаслідок заборгованості позичальника ПП « Бурий ведмідь» перед Банком в загальній сумі 3156384,20грн. на підставі договору кредитної лінії №2006368 від 02.08.2011р. Рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 26 жовтня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] підприємства «Бурий ведмідь» про стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2006368 від 02 серпня 2011 року задоволено у повному обсязі. Відповідно до даного рішення від 26 жовтня 2012 року з ПП «Бурий ведмідь» стягнуто заборгованість за договором кредитної лінії №ВКЛ-2006368 в розмірі 3\~156\~384,20 грн. Вказане рішення набрало чинності 26 жовтня 2012 року. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених в Аналізі судової практики щодо застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку, як заставу нерухомого майна від 01.02.2015 року, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно (постанова Верховного Суду України від 4 вересня 2013 р. у справі № 6-73цс13). Разом із тим задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов'язання. У забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором кредитної лінії №ВКЛ-2006368 від 02 серпня 2011року між Банком та [PERSON], як майновим поручителем було укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно: -домоволодіння загальною площею 568,9кв.м, житловою площею 185,1кв.м, що складається з житлового будинку р.п.2007, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Грушевського, будинок №12(предмет іпотеки №1); -земельна ділянка, на який розташований предмет іпотеки №1 загальною площею 0,2046га, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Грушевського, кадастровий номер 3222485903:02:011:075 (предмет іпотеки №2). Договір іпотеки посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №5302, накладено заборону на відчуження нерухомого майна, зареєстровано в реєстрі за №5303. Відповідно до п. 1.1.4 Договору кредитної лінії погашення кредиту здійснюється до 10 (десятого) числа місяця включно у відповідності до Графіку, наведеному у Додатку №1 до Договору кредитної лінії, на зазначений у Договорі рахунок Кредитора. У випадку, якщо день сплати платежу припадає на вихідний, святковий або календарний день, котрий у поточному місяці відсутній (29, 30 або 31 число), то Позичальник зобов'язаний сплатити платіж у наступний робочий день. Положення п.п. 3.3.3, 3.3.4., 3.3.5. 3.3.5.1. Договору кредитної лінії передбачають, що Позичальник зобов'язаний: дотримуватися положень цього Договору та Договорів забезпечення; протягом строку використання кредиту сплачувати проценти за їх використання в порядку, визначеному цим Договором.; повернути Кредитору у повному обсязі Кредит зі сплатою процентів та комісій Кредитора та можливих штрафних санкцій у терміни, визначені цим Договором; не пізніше останнього робочого дня строку дії відповідного максимального ліміту заборгованості, встановленого на поточний період, згідно з Графіком погашати Кредитору частину заборгованості за кредитом, на яку поточна заборгованість за Кодексом може перевищувати максимальний ліміт заборгованості, встановлений на наступний період згідно з Графіком. З метою обґрунтування звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, Банком суду представлено розрахунок заборгованості за договором кредитної лінії №ВКЛ-2006368 від 02 серпня 2011 року. Так, станом на 03 серпня 2012 року у ПП «Бурий ведмідь» існує заборгованість в загальному розмірі 3\~156\~384,20 грн. (три мільйони сто пятдесят шість тисяч триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок). 20 червня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» було направлено вимогу на адресу Іпотекодавця, [PERSON], та претензію на адресу основного боржника [PERSON] підприємства «Бурий ведмідь». Отже, між сторонами вникли правовідносини із забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором відповідно до договору іпотеки. За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори. За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами передбаченими ст. ст. 546, 572, 575, 585, 589, 593 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконана боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки.\~\~ Згідно із ст. ст. 1, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з п. 4.1.11 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умовах та в порядку, передбаченому цим Договором, Кредитним договором та чинним законодавством України. Пунктом 7.2 Іпотечного договору визначено, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема, на підставі рішення суду. Згідно п.7.5. Іпотечного договору за рахунок Предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Встановлено, що Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2014 року припинено юридичну особу Приватне підприємство «Бурий ведмідь» (а.с.228-230). З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що Приватне підприємство «Бурий ведмідь» було припинено 17 листопада 2016 року, номер запису 11671390006000503 (а.с.231-236). Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобовязання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобовязання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобовязаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Частина 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обовязковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі ліквідації боржника сторони основного зобовязання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. Таким чином, виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобовязань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобовязання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобовязання (кредитного договору). Зважаючи на це, припинення юридичної особи є підставою припинення іпотеки, оскільки зобовязання за кредитним договором припиняється. Отже, слід зробити висновок про те, що з моменту ліквідації Приватне підприємство «Бурий ведмідь», а саме з моменту внесення 17 листопада 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців цього запису, договір іпотеки слід вважати припиненим. Така позиція колегії суддів заснована на висновках Верховного Суду України, наведених у постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-52цс13, висновках Верховного Суду України, наведених у постанові від 06 липня 2016 року у справі №6-118цс16. В постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013р., прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка є обов'язковою для всіх судів і суди зобов'язані привести свою практику у відповідність з цим рішенням (ст. 360-7 ЦПК України), зазначено, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, ураховуючи імперативний характер норми п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчемним. З огляду на те, що позов є похідним до тих, що розглядались в справі 6-52цс13, тому згідно п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є обовязковим до виконання та застосування до всіх похідних спірних правовідносин. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на момент подання до суду зустрічної позовної заяви зобов'язання за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2006368 від 02 серпня 2011 року є припиненим у зв'язку з ліквідацією юридичної особи-боржника [PERSON] підприємства «Бурий ведмідь». Враховуючи, що зобов'язання за основним договором припинилося внаслідок ліквідації юридичної особи-боржника «Бурий ведмідь», суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання договору іпотеки, укладеного 02 серпня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], припиненим. Тому, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача за зустрічним позовом про припинення іпотеки, встановленої договором кредитної лінії. З огляду на те, що суд дійшов висновку про те, що іпотечний договір від 02 серпня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №5302 припинив свою дію, то наявні в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек порушують право позивача, як власника майна, а тому суд вважає за можливе вилучити запис за №5303 від 02 серпня 2011 року про заборону відчуження нерухомого майна на домоволодіння загальною площею 568,9 кв.м., розташоване за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Чайки, вул. Грушевського, буд.12; земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння, загальною площею 0,2046 га, що розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Грушевського, буд.12, кадастровий номер:3222485903:02:011:0075. Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно з п.5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5від 22.02.2012 року нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки), за рішенням суду.

Outcome: approved