Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розстрочку сплати заборгованості за аліментами, третя особа - Відділ державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції Донецької області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Торезького міського суду від 17 лютого 2011 року з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Після рішення суду він (позивач), за домовленістю з відповідачкою, сплачував їй аліменти щомісячно на руки. Він довіряв відповідачці, тому не брав від неї розписок про отримання грошей. [PERSON], скориставшись даною ситуацією, звернулась до органів ДВС з приводу того, що він (позивач) нібито ухиляється від сплати аліментів. Оскільки у нього були відсутні будь-які докази того, що він платив аліменти регулярно, державний виконавець нарахував заборгованість за аліментами в сумі 19 225,26 грн. Він почав виплачувати заборгованість, що склалася, але в теперішній час не може повністю сплатити цю заборгованість. Рішенням Торезького міського суду від 27.02.2013 року він зобов'язаний до сплати аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, у зв'язку із чим він зобов'язаний сплачувати аліменти у розмірі 50% від його доходу. В теперішній час він ніде не працює, оскільки не може влаштуватись за своєю спеціальністю, змушений перебиватися випадковими заробітками, знаходиться на обліку в Торезькому центрі зайнятості. Позивач просить розстрочити сплату заборгованості за аліментами, які стягнуті на підставі рішення Торезького міського суду Донецької області від 17.02.2011 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], визначивши до стягнення по 350 грн. щомісячно до поліпшення його матеріального становища. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив, що в теперішній час у нього немає можливості погасити всю суму заборгованості за аліментами. Він звертався у три Банка з метою отримання кредиту, але у видачі кредиту йому було відмовлено. Просив позовні вимоги задовольнити. На запитання головуючої позивач пояснив, що він знав, що рішенням суду з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, знав, що виконавчий лист, виданий на виконання цього рішення суду знаходиться на виконанні у ВДВС. Після постановлення судом зазначеного рішення він офіційно він ніде не працював, аліменти платив за домовленістю з колишньою дружиною. З лютого 2013 року по вересень 2013 року аліменти на утримання сина він не платив, оскільки намагався розібратися з відповідачкою по всім проведеним раніше виплатам та взяти від неї розписки. Він підписував у ВДВС документи про суми заборгованості з аліментів, із сумами заборгованості був ознайомлений. До теперішнього часу суму заборгованості з аліментів, визначену судовим виконавцем, він не оспорював, звернувся до суду з позовом про розстрочку заборгованості з аліментів. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила суду, що позивач мав можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, але він не виплачував аліменти навмисне. Позивач мав можливість погасити заборгованість з аліментів, якщо виплачував би по 1000 - 1500 грн., але до теперішнього часу він цього не зробив. Розстрочку по сплаті заборгованості за аліментами позивач просить для того, щоб було знято арешт з автомобіля. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. На запитання головуючої відповідачка пояснила, що із сумою заборгованості, визначеною державним виконавцем, вона згодна. Представник третьої особи - ВДВС ТМУЮ Чеснакова І.О., просила вирішити справу на розсуд суду. Пояснила суду, що на виконанні у ВДВС ТМУЮ знаходиться виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина. Позивач аліменти на утримання неповнолітнього сина сплачував нерегулярно та не у повному обсязі, у зв'язку із чим державним виконавцем, у порядку, встановленому діючим законодавством, була нарахована заборгованість по аліментам. Надані боржником розписки стягувача щодо сплати аліментів та квитанції щодо сплати аліментів були враховані при визначенні сум заборгованості. Боржник та стягувач були ознайомлені з нарахованими сумами боргу по аліментам. За період з 04.02.2011 року по 31.12.2013 року сума заборгованості позивача перед відповідачкою зі сплати аліментів, з урахуванням проведених виплат, складає 18272,17 грн. Вислухавши позивача, відповідачку, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.83). Рішенням Торезького міського суду Донецької області від 21.02.2011 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано (а.с.2). Рішенням Торезького міського суду Донецької області від 17 лютого 2011 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON], який про розгляд справи за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів був повідомлений належним чином, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, зазначив, що інших обов'язкових платежів на теперішній час не має, на його утриманні ніхто не знаходиться (а.с.4). На виконання зазначеного рішення суду [PERSON] було видано виконавчий лист, який був пред'явлений нею до примусового виконання (а.с.29). Постановою державного виконавця відділу ДВС ТМУЮ від 11.01.2012 року було відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа та запропоновано боржнику добровільно виконати рішення суду (а.с.32). Рішенням Торезького міського суду Донецької області від 27 лютого 2013 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14.02.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON], який про розгляд справи за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів був повідомлений належним чином, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, зазначив, що рішенням суду від 17.02.2011 року він зобов'язаний до сплати аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку)(а.с.6). Постановою державного виконавця відділу ДВС ТМУЮ від 07.08.2013 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №247/767/13-ц, виданого Торезьким міським судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця (а.с.31). Постановою державного виконавця відділу ДВС ТМУЮ від 29.08.2013 року було об'єднано в зведене виконавче провадження виконавчі документи по стягненню аліментів з [PERSON] (а.с.33). Постановами державного виконавця відділу ДВС ТМУЮ від 29.08.2013 року виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-253, виданого 17.02.2011 року, та виконавчого листа №247/767/13-ц, виданого 27.02.2013 року, було приєднано до зазначеного зведеного виконавчого провадження (а.с.34-35). Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст 194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Судом встановлено, що рішенням Торезького міського суду від 17.02.2011 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист, виданий на виконання зазначеного рішення суду, був пред'явлений [PERSON] до виконання у Відділ ДВС Торезького МУЮ, де до теперішнього часу знаходиться на виконанні. [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина за вказаним виконавчим листом, у зв'язку із чим виникла заборгованість. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно із зазначеною статтею, в редакції, яка діяла до 08.03.2011 року, розмір заборгованості по аліментам визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержанного боржником за час, протягом якого стягнення не проводилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Згідно із зазначеною статтею, в редакції, яка діє з 08.03.2011 року по теперішній час, розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Відповідно до ст. 195 Сімейного кодексу України із змінами, внесеними згідно із Законом № 2677-VI від 04.11.2010 року, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ч. 1 ст. 197 Сімейного кодексу України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] знав про стягнення з нього рішенням Торезького міського суду від 17.02.2011 року аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. У період з 04.02.2011 року (з дня, з якого рішенням суду з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина) до 03.10.2013 року позивач ніде не працював, аліменти сплачував нерегулярно та не в повному обсязі. Згідно із довідкою-розшифровкою від 16.01.2014 року сума заборгованості за аліментами за період з 04.02.2011 року по 31.12.2013 року складає 18272 грн. 17 коп. (а.с.94-96). Позивач знав про наявність заборгованості по аліментам, про що підтвердив у судовому засіданні, та що підтверджується поясненнями у судовому засіданні представника ВДВС ТМУЮ і наданими розрахунками заборгованості за аліментами, які містять підпис боржника про ознайомлення (а.с.99-108). До теперішнього часу суму заборгованості з аліментів, визначену судовим виконавцем, [PERSON] не оспорював. У судовому засіданні позивач не довів факт того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин (у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тощо). Доказів про наявність хвороби, або про наявність інших причин, які перешкоджали працевлаштуванню у період з 04.02.2011 року до 03.10.2013 року, позивач не надав. Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців [PERSON] зареєстрований у зазначеному Реєстрі 03.10.2013 року як фізична особа-підприємець (а.с.38). Згідно із повідомленням від 04.12.2012 року [PERSON] є власником вантажопасажирського автомобіля, на який постановою державного виконавця від 21.11.2012 року накладено арешт у зв'язку із наявністю у боржника заборгованості з виплати аліментів за виконавчим листом № 2-253, виданим 17.02.2011 року (а.с.36,98) . 17.10.2013 року [PERSON] звернувся до Торезького міського центу зайнятості, надав неправдиві відомості, зазначивши, що через відсутність роботи він не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, не є суб'єктом підприємницької діяльності, та був зареєстрований як безробітний, в той час, коли 03.10.2013 року він був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Зазначені дії [PERSON] суд розцінює як намагання ухилитись від сплати заборгованості за аліментами на утримання неповнолітнього сина. З урахуванням наведеного, з урахуванням того, що [PERSON] мав можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина своєчасно та у належному розмірі, 03.10.2013 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, має стабільний дохід, є власником вантажопасажирського автомобіля, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення вимог позивача про розстрочку сплати заборгованості за аліментами, стягнутими з нього рішенням Торезького міського суду Донецької області від 17 лютого 2011 року на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, немає.

Outcome: dismissed