Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вказуючи, що відповідно до рішення виконавчого комітету Ізяславської міської ради Хмельницької області від 21 травня 2008 року № 80 йому надано дозвіл на будівництво житлового будинку (на місці старого), хліва та гаража по пров. Демчука, 15 у м. Ізяслав. У 2017 році позивач закінчив будівництво даного житлового будинку та виготовив технічний паспорт на нього. Також 04 квітня 2017 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вищевказаною адресою. 20 квітня 2017 року позивач звернувся до державних реєстраторів Комунального підприємства «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» з питанням реєстрації права власності на спірне нерухоме майно, однак йому повідомили про неможливість здійснення реєстраційної дії, оскільки ним належним чином не оформлено початок будівництва і його закінчення. Тому [PERSON] змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Ізяслав, пров. Демчука, 15. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] не заперечила проти задоволення даного позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ізяславської міської ради Хмельницької області від 21 травня 2008 року № 80 [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку (на місці старого), хліва та гаража по пров. Демчука, 15 у м. Ізяслав Хмельницької області. З метою поліпшення житлових умов позивачем було зруйновано старий будинок та на його місці збудовано новий. Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 15 по пров. Липневому (раніше - Демчука) у м. Ізяслав Хмельницької області будинок складається з 2-х коридорів, 2-х кімнат, кухні та санвузлу загальною площею 64,9 кв. м. На підставі розпорядження Ізяславської міської ради від 15 лютого 2016 року № 5 було перейменовано назву провулку у м. Ізяслав з «Демчука» на «Липневий». Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10 квітня 2017 року [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що по пров. Демчука, 15 у м. Ізяслав Хмельницької області. Як зазначає позивач, у нього відсутнє повідомлення про початок будівельних робіт та документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта. Висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження № 19/17-26 від 31 травня 2017 року встановлено, що при будівництві житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по пров. Демчука, 15 у м. Ізяслав Хмельницької області всі необхідні будівельні роботи виконанні в повному обємі, технічний стан їх несучих та огороджувальних конструкцій розцінюється як добрий. Будівництво вказаного будинку з надвірними будівлями виконано відповідно вимогам державних будівельних норм ДБН 360-92* «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», з дотриманням будівельних, пожежних, санітарних та технічних норм і правил без порушення нормативних документів, діючих в галузі будівництва та не порушують прав добросусідства. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до п. 2 статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За змістом ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй введена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Частиною 5 вищевказаної статті передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Статтею 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно з ч. 2 вищевказаної статті ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Крім того, відповідно до ч. 3. ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за позивачем, оскільки він являється власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування даного житлового будинку, а також у звязку з відсутністю істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому обєкті нерухомості. На підставі викладеного,

Outcome: approved