Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості, в якій зазначив, що 13 квітня 2017 року він надав [PERSON] грошові кошти в сумі 6100 гривень 00 копійок. В забезпечення виконання зобов'язання по поверненню грошей, [PERSON] було написано розписку, що є підтвердженням передання йому позикодавцем коштів у зазначеній сумі в борг. В розписці від 13.04.2017 року відповідач зобов'язався повернути позивачеві грошові кошти до 13 вересня 2017 року. Проте зобов'язання зі своєчасного повернення грошових коштів в сумі 6100.00 грн. до 13 вересня 2017 року відповідачем виконано не було. Причини невиконання взятого на себе боргового зобов'язання не повідомляє, тому позивач вимушений був звернутися до суду з позовною заявою про стягнення на його користь боргу в розмірі 6100.00 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги повністю підтримує та просить розглянути справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В судове засідання сторони не з'явилися , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Матеріалами справи встановлено, що згідно розписці від 13.04.2017 року [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 6100.00 гривень зобов'язавшись повернути до 13 вересня 2017 року.(а.с.7) З письмової вимоги про повернення грошових коштів за борговою розпискою від 15 вересня 2017 року, суд вбачає, що [PERSON] було направлено на адресу [PERSON] вимога про повернення грошових коштів в сумі 6100 грн.00 коп. (а.с.8) Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Пред'явлений позов не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та підлягає задоволенню, крім того на підставі ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути 640.00 гривень судового збору сплачених позивачем.

Outcome: approved