Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради, треті особи [PERSON],[PERSON], [PERSON] в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] який помер 21.04.2014 року актовий запис про смерть №6703 зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції на 34/100 частини комунальної квартири за адресою [ADDRESS] яка складається з житлової кімнати 3-2 пл.13,2 кв.м, кухня 3-8 пл.5,3 кв.м.,1/3 частина туалету 1V пл..1,10 кв.м., 1/3 частина коридору 111 пл.05 кв.м.,У пл..1,7 кв.м., загальною площею 22,10 кв.м. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 21 квітня 2014 року помер його батько [PERSON], його батьки розірвали шлюб більше 20 років назад, після розірвання шлюбу він постійно проживав з матірю, йому було відомо, що його батьку на праві власності належало 34/100 частин комунальної квартири [ADDRESS]. Правовстановлюючих документів на квартиру після смерті батька він не найшов, ухвалою суду з КП «ХарківміськБТІ» були витребувані матеріали інвентаризаційної справи, які містять копію правовстановлюючого документу на 34/100 частин комунальної квартири №3 будинку 6 по пров.Горяївському, у м.Харкові (раніше була адреса: Харківський район, смт Кулиничі, пров.Амбулаторний, 10, кв.3). Згідно матеріалів інвентаризаційної справи на імя його батька зареєстровано право власності на 34/100 частин зазначеної комунальної квартири. Відповідно договору дарування від 03.09.2001 року [PERSON] подарував 34/100 квартири №3 будинку 10 за адресою: Харківський район, смт Кулиничі, пров.Амбулаторний, у власність батька перейшли приміщення: жила кімната 3-2, пл.13,2 кв.м, кухня 3-8 пл.5,3 кв.м.,1/3 частина туалету 1V пл..1,10 кв.м., 1/3 частина коридору 111 пл.05 кв.м.,У пл..1,7 кв.м., загальною площею 22,10 кв.м. Постановою Верховної Ради від 06.09.2012 року, змінені межі м.Харкова, Дергачівського і [PERSON] районів Харківської області збільшена територія м.Харкова, в тому числі і за рахунок Кулиничівської селищної ради. Відповідно Рішення сесії [PERSON] міської ради від 26.03.2014 року «Про зміну і впорядкування адрес обєктів нерухомого майна на території, яка включена в межі м.Харкова » змінені та впорядковані адреси обєктів нерухомого майна на території Фрунзенського району, пров. Амбулаторний, 10, у м.Харкові змінив назву на пров.Горяївський, буд.6, у м.Харкові. 39/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.04.2008 року. 27/100 частин спірної квартири належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.05.2008 року. 18 грудня 2014 року він звернувся до Дванадцятої [PERSON] нотаріальної контори з усною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, їй було рекомендовано звернутися до суду, оскільки він не надав оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру. У судовому засіданні позивач, представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. У судове засідання представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що для набуття права на спадщину спадкоємець має її прийняти не лише встановленими законом способами, але і з додержанням встановлених законом строків, загальний строк для прийняття спадщини шість місяців і починає вираховуватися з часу відкриття спадщини, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження належності на праві власності [PERSON] частини комунальної квартири [ADDRESS]. В матеріалах справі відсутні докази, які підтверджують коло спадкоємців, які фактично прийняли спадщину. [PERSON] при житті не було зареєстровано право власності на частину квартири №3 за зазначеною адресою, у звязку з чим просив відмовити у задоволенні позову. [PERSON] особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, надали суду заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. У ході судового розгляду встановлено, що позивач є сином [PERSON] (свідоцтво про народження серія ІV-ВЛ№273580 від 05.02.1986 року). [PERSON] помер 21 квітня 2014 року, про що 06 травня 2014 року зроблено відповідний актовий запис №6703 (свідоцтво про смерть серія І-ВЛ №445917). Після його смерті відкрилася спадщина 34/100 частин комунальної квартири [ADDRESS]. ([ADDRESS]), що належала йому на підставі договору дарування від 03.09.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] (реєстровий №2-1896), згідно якого [PERSON] подарував 34/100 квартири №3 будинку 10 за адресою: Харківський район, смт Кулиничі, пров.Амбулаторний, у власність [PERSON] перейшли приміщення: жила кімната 3-2, пл.13,2 кв.м, кухня 3-8 пл.5,3 кв.м.,1/3 частина туалету 1V пл..1,10 кв.м., 1/3 частина коридору 111 пл.05 кв.м.,У пл..1,7 кв.м., загальною площею 22,10 кв.м. Постановою Верховної Ради від 06.09.2012 року, змінені межі м.Харкова, Дергачівського і [PERSON] районів Харківської області збільшена територія м.Харкова, в тому числі і за рахунок Кулиничівської селищної ради. Відповідно Рішення сесії [PERSON] міської ради від 26.03.2014 року «Про зміну і впорядкування адрес обєктів нерухомого майна на території, яка включена в межі м.Харкова » змінені та впорядковані адреси обєктів нерухомого майна на території Фрунзенського району, пров. Амбулаторний, 10, у м.Харкові змінив назву на пров.Горяївський, буд.6, у м.Харкові. 39/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.04.2008 року. 27/100 частин спірної квартири належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.05.2008 року. Згідно повідомлення Дванадцятої [PERSON] державної нотаріальної контори від 18 грудня 2014 року, [PERSON] 01 серпня 2014 року звернувся до Дванадцятої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на підставі чого було заведено спадкову справу №618/2014, однак, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він не надав до Дванадцятої [PERSON] державної нотаріальної контори оригінал правовстановлюючого документу на обєкт нерухомого майна квартиру за адресою: м.Харків, пров.Горяївський[ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно до ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті батьків є діти спадкодавця позивач [PERSON] та його сестра, донька померлого, [PERSON] . [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до п. 3, 20, 23 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» N 7 від 30.05.2008 року визначено, «що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначаєтеся за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК. Спадкування за законом має здійснюватись почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, як підтверджені належними доказами, та такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved