Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме просить встановити те, що померла 04.06.2015р., [PERSON] є його матірю. В обґрунтування вимог посилається на те, що померла його мати, після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він не може, оскільки вона не може підтвердити родинні відносини із матірю. Так в свідоцтві про смерть матері її прізвище записано [PERSON], зазначена помилка виникла при отриманні матірю паспорта громадянки України в якому її прізвище ОСЕТРОВА (російською мовою) було перекладено на українську як - ОСІТРОВА. Його прізвище в паспорті громадянина України зазначено українською ОСЕТРОВ та в свідоцтві про народження зазначено ОСЕТРОВ (російською мовою). Заінтересована особа Одеська міська рада про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, від представника надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи (а.с. 14). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 04 липня 2015 року померла [PERSON] (а/з про смерть № 6129, від 04.06.2015р.), що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Заявник, має намір звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але така можливість відсутня, оскільки він не може документально підтвердити факт родинних відносин між ним та його померлою матірю, оскільки в свідоцтві про смерть матері її прізвище записано ОСІТРОВА, а його прізвище в паспорті громадянина України зазначено українською ОСЕТРОВ. Зазначені розбіжності в документах, які видають органи РАЦС та міграційна служба унеможливлюють здійснення заявником своїх спадкових прав. Виправити зазначені розбіжності не можливо, оскільки мати померла, а встановлення факту належності свідоцтва про смерть не припустимо згідно ч. 3 ст. 256 ЦПК України. Згідно ст. 257 ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб'єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес. Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника тощо. Факт родинних відносин, а саме те, що померла 04.06.2015р., [PERSON] є матірю [PERSON] [INFO], підтверджується свідоцтвом про народження заявника в якому його прізвище та прізвище матері зазначені як [PERSON] та [PERSON], копією свідоцтва про смерть, свідоцтвом про шлюб, довідкою про реєстрацію місця проживання. Таким чином суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON], обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved