overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюб. В судове засідання позивач зявився, але надав заяву про розгляд справи в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. В судове засідання відповідачка не зявилась, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується довідковим листом. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо 187 відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, актовий запис №374, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №274563 від 21.11.1999 року. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї стали різні погляди на сімейне життя та різні інтереси, шлюбні відносини припиненні, спільне господарство не ведуть. Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає заходи по примиренню подружжя, якщо це не протирічить моральним основам суспільства. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 грудня 2017 року клопотання відповідачки про надання строку для примиренення задоволено, судом подружжю надавався строк для примирення три місяці. Якщо після закінчення строку наданого подружжю, один з них наполягає на розірванні шлюбу, суд зобовязаний винести рішення про розлучення, оскільки суд не має права відмовляти у розірванні шлюбу проти волі одного з подружжя. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюб. Свої вимоги позивач мотивує тим, 30 квітня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції між ними зареєстровано шлюб. Вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Побудувати спільне життя на почуттях взаємної любові та поваги не вдалося. Подружні відносини між ними розладилися через взаємну втрату почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного. Постійні сварки та скандали не дають можливості зберегти сім`ю. Понад три місяці вони проживають окремо. До судового розгляду справи від позивача надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги він підтримує. Відповідачка також подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що проти розірвання шлюбу вона не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30 квітня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області (актовий запис № 133). Подружжя має малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сумісне проживання подружжя припинено через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємної поваги та любові . Починаючи з жовтня 2013 року мешкають окремо. До цього часу відносини не налагоджені. З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 04.11.2020 року до початку розгляду справи по суті від позивача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду. Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Оскільки позивач подав заяву про залишення даного позову без розгляду до початку розгляду справи по суті, тому його слід залишити без розгляду. Підстав для неприйняття заяви про залишення без розгляду, судом не встановлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 20 грудня 1996 року позивач уклав з відповідачкою шлюб, який зареєстровано Генічеським РАГС Херсонської області, актовий запис №217. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що на даний час шлюб існує лише формально, спільне життя у них не склалося, оскільки вони виявились занадто різними людьми із несумісним уявленням про шлюб, спільне господарство ними не ведеться. Шлюбні відносини між ними припинені з 2006 року. Спору про поділ спільного майна не має, досягнуто угоди про місце проживання та утримання їхньої дитини. В судовому засіданні позивач вимоги позова підтримав з підстав викладених в позовній заяві, додатково пояснив, що на даний час він не проживає з відповідачкою, оскільки вже понад пять років має іншу сімю. Відповідачка в судовому засіданні вимоги позову визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить визначити їй прізвище після розірвання шлюбу [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КГ №283470, виданого Генічеським РАГС Херсонської області 20.12.1996 року, [PERSON] та [PERSON] (за шлюбом [PERSON]) зареєстрували шлюбні відносини, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено відповідний актовий запис за №217. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що в період спільного проживання почуття любові, що поєднувало сторони згасло, в звязку з чим сторони проживають окремо, сімейні відносини між ними припинені з 2006 року, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають, позивач вже як пять років має іншу сімю, тому родину зберегти не можливо, шлюб позивача та відповідачки слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 21 червня 2014 року позивач уклав з відповідачкою шлюб, який зареєстрований відділом ДРАЦС реєстраційної служби Генічеського РУЮ у Херсонській області, актовий запис №67. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що на даний час шлюб існує лише формально, спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2015 року. Спору про поділ спільного майна не має, досягнуто угоди про місце проживання та утримання їхнього сина. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просить шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні вимоги позову визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує, зазначила, що підставою припинення шлюбних відносин стало неналежне ставлення позивача до обовязку матеріально утримувати родину, він не працював і працювати не хотів, не допомагав їй в побуті та у догляді за дитиною. Згідно свідоцтва про шлюб (повторне) серії 1-КГ №097397, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області 03.06.2015 року, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Риндіна) І.П. зареєстрували свої шлюбні відносини, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено відповідний актовий запис за №67. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що в період спільного проживання позивач не виконував обовязки члена сімї, не допомагав відповідачці в побуті та в догляді за дитиною, належне матеріальне забезпечення сімї не надавав. Зазначені обставини призвели до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, з січня 2015 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що родину зберегти неможливо, шлюб позивача та відповідачки слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 29.09.2014 року Дніпровським районним судом м. Херсона постановлено рішення по даній справі, згідно якого вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі, а саме: шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 28.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис 564 , розірвати.. 03.06.2015 року звернувся [PERSON], з заявою про винесення додаткового рішення, оскільки в резолютивній частині рішення не вирішено питання, щодо стягнення державного мита у розмірі 243,60 грн., на його користь, які при подачі він сплатив, що підтверджується квитанцією про сплату мита. В судове засідання сторони не зявилися про причину неявки суд не сповістили, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, але їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.1 п.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, а саме просить суд: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON], який був зареєстрований 26.05.2015 року відділом РАЦС по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 200. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є її заява, відповідно до якої заперечень проти позову не має, просить справу розглянути у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.05.2015 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом РАЦС по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 200. В позовній заяві позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, шлюб та сім'ю, будь-які відносини між сторонами припинені, збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, а саме просить суд: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 03.06.1995 року відділом РАЦС Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №76. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи є її заява, відповідно до якої з позовом згодна, просить справу розглянути у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.06.1995 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №76, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] В позовній заяві позивач зазначає, що шлюб виявився невдалим. Через різні погляди на життя, шлюбні відносини фактично припинені з квітня 2011 року; подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, а саме просить суд: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 13.02.1988 року Білгород-Дністровським міськвідділом ЗАГС Одеської області, актовий запис №47 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи є її заява, відповідно до якої заперечень проти позову не має, просить справу розглянути у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13.02.1988 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Білгород-Дністровським міськвідділом ЗАГС Одеської області, актовий запис №47 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. В позовній заяві позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, а саме просить суд: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 16 жовтня 2004 року виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД № 230757, актовий запис № 26. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи є її заява, відповідно до якої заперечень проти позову не має, просить справу розглянути у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 16.10.2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №230757, актовий запис № 26. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] В позовній заяві позивач зазначає, що з вересня 2014 року будь-які відносини між сторонами припинені, разом не проживають та спільного господарства не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, розбіжності в характерах, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін та дитини, шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, а саме просить суд: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом ДРАЦС по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №45 від 11.02.1984 р.н. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи наявна письмова заява з проханням справу розглянути у їх відсутність, позов задовольнити; проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.02.1984 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №45, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 11.10.2014 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. В позовній заяві позивач зазначає, що шлюб виявився невдалим через різні погляди на сімейне життя, що призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved