Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Бахмутська міська рада Донецької області, про відновлення стану земельної ділянки, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: Третій провулок Шевченка, 65, у м.Бахмуті Донецької області; земельна ділянка площею 0,0614 га, кадастровий номер якої 1410300000:00:006:0001 належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 22 серпня 2006 року, державний акт на право власності на земельну ділянку виданий 19 жовтня 2012 року. Відповідач є власником суміжної земельної ділянки, від літери Б до В, яка розташована за адресою: Третій провулок Шевченка, 65, у м.Бахмуті Донецької області. Стверджує, що коли у 2006 році він купував земельну ділянку, межа між ділянками його та відповідача стояла від стіни будинку №65 на 0,9 м, однак восени 2009 року відповідач безпідставно захопила частину земельної ділянки по межі від літери Б до В та перенесла межу до стіни його будинку. Зазначає, що у 2010 році на підставі рішення суду відповідач отримала новий державний акт, за яким спірна межа зсунута у сторону його земельної ділянки на 0,85 см, однак в подальшому як це рішення, так і цей державний акт були скасовані, проте фактично межа земельної ділянки не відновлена. Просить суд відновити стан належної йому на праві власності земельної ділянки, кадастровий номер 1410300000:00:006:0001, яка розташована за адресою: Третій провулок Шевченка, 65, у м.Бахмуті Донецької області, шляхом відновлення межі зі земельною ділянкою №67. У подальшому позивач уточнив позовні вимоги та за підстав, викладених у позові, просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: Третій провулок Шевченка, 65, у м.Бахмуті Донецької області, шляхом відновлення межі між земельними ділянками №65 по Третьому провулку Шевченка у м.Бахмуті Донецької області, та №67 по Третьому провулку Шевченка у м.Бахмуті Донецької області, у відповідності до державного акта серії ЯМ №679590 від 19 жовтня 2012 року. Ухвалою судового засідання Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2016 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Відділ Держгеокадастру у м.Артемівску Донецької області. У звязку зі смертю позивача по справі ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2017 року залучено до участі у справі правонаступника [PERSON]. [PERSON] подала уточнену позовну заяву (Т.1 а.с.201-206). З мотивів, викладених у позові [PERSON] та у звязку з успадкуванням права власності на відповідну земельну ділянку, просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: Третій провулок Шевченка, 65, у м.Бахмуті Донецької області, відновивши межі між земельними ділянками №65 та №67, які розташовані по Третьому провулку Шевченка у м.Бахмуті Донецької області, відповідно до кадастрового плану земельної ділянки, що розташована за адресою: Третій провулок Шевченка, 65, з кадастровим номером 1410300000:00:006:0001, до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 лютого 2017 року №НВ-1402385312017, шляхом перенесення на 0.71 м на відстані від житлового будинку №65 в сторону земельної ділянки №67 на довжину межі 16,3 м від літери В, відповідно до кадастрового плану земельної ділянки з кадастровим номером 1410300000:00:006:0001. Крім того, просить зобовязати відповідача сприяти встановленню межових знаків між земельними ділянками 65 та 67 по пров.Третій Шевченка у м.Бахмуті Донецької області. Ухвалою судового засідання Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2017 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Відділ Держгеокадастру у м.Артемівську Донецької області на Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області. Представник позивача у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та уточненій позовній заяві, додатково зазначивши, що судом повно та всебічно досліджено усі наявні в сторін та представлені докази, при цьому у всіх технічних документах на рисунках меж земельної ділянки позивача зазначена відстань між межею із земельною ділянкою відповідача та обєктом нерухомого майна позивача. Також зауважила, що на даний час перетину земельних ділянок немає, а відповідач, не визнаючи позов та претендуючи на частину земельної ділянки позивача, підтверджує створення перешкод у користуванні спірною частиною земельної ділянки на відстані 0,71 м від житлового будинку позивача. Просить уточнені позовні вимоги задовольнити. Позивач підтримала позицію свого представника, просить уточнені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення про те, що позивачем та її представником не доведено перебування спірної частини земельної ділянки на відстані 0,71 м від житлового будинку позивача, зі сторони межі зі земельною ділянкою відповідача, у приватній власності позивача. Просить врахувати, що кадастровий план земельної ділянки не є правовстановлюючим документом. Зазначив, що вимірювання довжини меж земельних ділянок здійснювалось від кута будинку відповідача, що і стало причиною спору між сторонами. Просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач підтримала пояснення свого представника та просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи Бахмутської міської ради Донецької області, у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та вирішення спору на розсуд суду. Представник третьої особи у судовому засіданні 11 липня 2017 року надав пояснення про те, що органи по земельних ресурсах здійснювали неодноразові виїзди з метою врегулювання спору між сторонами, однак жодних результатів це не дало. Ствердив, що скасування державного акта позивача від 2010 року не повело за собою скасування державної реєстрації земельної ділянки, оскільки це не було предметом розгляду суду. Зазначив, що обміри земельних ділянок здійснюються від твердої нерухомої точки та у випадку сторін проводились від кута будинку відповідача, оскільки він є останнім зі сторони дороги, хоча вулиця за генеральним планом формується з першого номера. Також відзначив, що відомості, вказані у кадастрових планах земельних ділянок не посвідчуть право власності на ці земельні ділянки з відповідним розташуванням на них обєктів нерухомого майна, оскільки туди дані вносяться з технічної документації та не перевіряються і не звіряються із фактичним землекористуванням. Просить вирішити спір на розсуд суду, за можливості застосувати норми ст.107 Земельного кодексу України. Подальші судові засідання та судові дебати просить проводити без його участі. Крім того, у судовому засіданні 31 травня 2016 року надала пояснення [PERSON], яка діяла як представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, відділу Держагеокадастру у м.Артемівську Донецької області, до заміни третьої особи на Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області. Представник зазначила, що вона є головним спеціалістом сектору землеустрою та ринку земель відділу Держагеокадастру у м.Артемівську Донецької області та їй відомі причини спору між сторонами. Пояснила, що, на її переконання, при видачі перших державних актів на земельні ділянки №№65 та 67 [PERSON] та [PERSON] повинні були братись до уваги відомості з технічних паспортів на землю, де у [PERSON] вказано 14,90 м по червоній лінії від дороги в сторону будинку [PERSON], однак при узгодженні меж [PERSON], яка займалась приватизацією землі, вказала для [PERSON], якої на місці не було, 13,90 м для того, щоб отримати 1 метр від будинку. Після того, як [PERSON] виявила ці відмінності, почались судові спори. Стверджує, що вона була у складі комісії, яка виїжджала на місце для здійснення замірів земельних ділянок у 2011 році після початку спорів та встановлено, що якщо заміряти 14,90 м від кута будинку [PERSON], то межа між земельними ділянками проходитиме по фундаменту будинку [PERSON] Також ствердила, що у випадку сторін і при видачі державних актів, і в подальшому усі заміри здійснювались від твердої точки будинку [PERSON], оскільки її земельна ділянка є крайньою. Звернула увагу на те, що на даний час у Національній кадастровій системі занесені розміри земельної ділянки [PERSON] на підставі державного акта від 2010 року, виданого на підставі постанови суду, яка була скасована, що не потягло скасування державної реєстрації земельної ділянки. Спочатку вносились координати земельної ділянки [PERSON] у 2010 році, потім уже, при оформленні технічної документації [PERSON] у 2012 році, координати його земельної ділянки були приєднані до координат [PERSON], тому у кадастрі жодних помилок не помітно. При цьому координати земельних ділянок у Національній кадастровій системі не привязані до обєктів нерухомого майна. Просила вирішити спір на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, провівши допит свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що 22 серпня 2006 року [PERSON] придбав у [PERSON] земельну ділянку площею 0, 0614 га, кадастровий номер 1410300000:00:006:0001, для будівлі і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташовану у місті Артемівську Донецької області, по провулку Третій Шевченка, 65, зазначену в плані від А до Б міські землі, прохід, від Б до В присадибна ділянка №67, від В до Г міські землі, провулок Третій Шевченка, від Г до А присадибна ділянка №63, за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] (Т.1 а.с.7). Зазначена земельна ділянка належала продавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН №078291, виданого виконавчим комітетом Артемівської міської ради Донецької області від 16 листопада 2000 року (Т.1 а.с.15). За цим державним актом площа земельної ділянки складає 0,0614 га; межі від А до Б (міські землі, прохід) 13,30 м, від Б до В (присадибна ділянка №67) 46,90 м, від В до Г (міські землі, провулок Третій Шевченка) 13,0 м, від Г до А (присадибна ділянка №63) 47,45 м. Межа від Б до В позначена як пряма лінія. У подальшому, 19 жовтня 2012 року [PERSON] отримав новий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №679590 (Т.1 а.с.12), за яким площа земельної ділянки, розташованої у місті Артемівську Донецької області, по провулку Третій Шевченка, 65, складає 0,0614 га. За планом меж земельної ділянки межа від А до Б (землі Артемівської міської ради) становить 12,91 м; від Б до В (земельна ділянка №67) 30,33 м до точки, 0,85 м між точками та 16,30 м до В; від В до Г (землі Артемівської міської ради) 0,71 м між В та точкою, 6,42 м між точками та 5,68 між точкою та Г; від Г до А (земельна ділянка №63) 16,61 м між Г та точкою, 30,64 м між точкою та А. Межа від Б до В позначена як лінія, увігнута під кутом у точці вглиб земельної ділянки №65. Після смерті [PERSON] за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 27 грудня 2016 року приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу [PERSON], спадкоємцем земельної ділянки, розташованої у місті Бахмуті Донецької області, по провулку Третій Шевченка, 65, є [PERSON] (Т.1 а.с.176-176г, 182). Крім того, згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 лютого 2017 року серії НВ-1402385312017, земельна ділянка, розташована у місті Бахмуті Донецької області, по провулку Третій Шевченка, 65, кадастровий номер 1410300000:00:006:0001, належить на праві приватної власності [PERSON] (Т.1 а.с.211-213). За кадастровим планом земельної ділянки, який є додатком до витягу, межа від А до Б (землі Бахмутської міської ради) складає 12,91 м; межа від Б до В (земельна ділянка №67) 30,33 м до точки, 0,85 м між точками та 16,30 м до В; від В до Г (землі Артемівської міської ради) 0,71 м між В та точкою, 6,42 м між точками та 5,68 між точкою та Г; від Г до А (земельна ділянка №63) 16,61 м між Г та точкою, 30,64 м між точкою та А. Межа від Б до В позначена як лінія, увігнута під кутом у точці вглиб земельної ділянки №65. У кадастровому плані земельної ділянки пунктирною лінією позначені обриси обєкта нерухомого майна. Відомості про державну реєстрацію земельної ділянки внесені на підставі технічної документації із землеустрою від 13 серпня 2012 року. Власником суміжної земельної ділянки, розташованої у місті Бахмуті Донецької області, по провулку Третій Шевченка, 67, є [PERSON]. Так, 9 січня 2000 року [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН №037478. За планом зовнішніх меж земельної ділянки межа від А до Б (міські землі) складає 22,3 м; від Б до В (міські землі) 31,70 м до згину, 3,00 м на згині, 9,55 м до точки В; від В до Г (міські землі, провулок Третій Шевченка) 13,90 м; від Г до А (присадибна ділянка №65) 42,3 м. Межа від Г до А позначена як пряма лінія (Т.1 а.с.14). Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2010 року у справі №2а-1140/10/0503 за позовом [PERSON] до Артемівської міської ради Донецької області про визнання державного акта недійсним та зобовязання до вчинення дій позов задоволено. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДН №037478 в частині площі і параметрів та дати видачі державного акту; зобовязано Донецьку регіональну філію ДП ЦДЗК при «ДК України» по земельним ресурсам» видати позивачу новий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку за адресою: м.Артемівськ, Донецька область, провулок Третій Шевченка, 67, згідно з останнім актом обстеженням №1 від 11 лютого 2010 року (Т. 2 а.с.112). На виконання цієї постанови у жовтні 2010 року відділом Держкомзему у м.Артемівську Донецької області [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №9464168 (Т.1 а.с.13), за яким загальна площа земельної ділянки складає 0,0990 га. За планом зовнішніх меж земельної ділянки межа від А до Б (землі Артемівської міської ради) складає 38,15 м від А до згину вглиб земельної ділянки, 3,84 м на згині, 9,96 м від згину до Б; від Б до В (провулок Третій Шевченка) 14,95 м; від В до Г (земельна ділянка №65) 16,49 м від В до згину вглиб земельної ділянки №67, 0,83 м на згині та 32,23 м від згину до Г; від Г до А (землі Артемівської міської ради) 25,78 м. Однак, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2010 року скасовано, провадження у справі закрито, оскільки спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (Т.2 а.с.113). Ухвала набрала законної сили. У подальшому, у звязку зі скасуванням постанови, на підставі якої видано [PERSON] новий державний акт, рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2013 року у справі №0503/10456/2012 за позовом [PERSON] до Артемівської міської ради, [PERSON], третя особа Відділ Держземагенства у м.Артемівську, про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку, скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №9464168, виданий [PERSON] (Т.2 а.с.118-120). У цій частині рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2013 року рішенням Апеляційного суду Донецької області від 30 травня 2013 року, яке в подальшому не оскаржувалось, залишено без змін (Т.2 а.с.121-123, 124). Крім того, рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 5 березня 2015 року у справі №219/8804/2013-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], Артемівської міської ради, третя особа - Відділ Держземагенства у м.Артемівську Донецької області, про скасування державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, у якому позивач просила скасувати державні акти серії ІІ-ДН №037478, виданий їй, та серії ЯМ №679590, виданий [PERSON], у задоволенні позову відмовлено (Т.2 а.с.125). Це рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2015 року (Т.2 а.с.126-128). Не зважаючи на скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №9464168, виданого [PERSON], зміни до Державного земельного кадастру не вносились, оскільки державна реєстрація земельної ділянки з відповідною площею та конфігурацією не скасована. Так, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 грудня 2015 року №49924356 (Т.2 а.с.110) [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка за адресою: Донецька область, м.Бахмут, провулок Третій Шевченка, 67, площею 0,099 га, кадастровий номер 1410300000:00:006:0595. За витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22 травня 2017 року серії НВ-1402561462017, земельна ділянка, розташована у місті Бахмуті Донецької області, по провулку Третій Шевченка, 67, кадастровий номер 1410300000:00:006:0595, належить на праві приватної власності [PERSON] Загальна площа земельної ділянки складає 0,0990 га. Згідно з Кадастровим планом земельної ділянки, який є додатком до витягу, межа від А до Б (землі Артемівської міської ради) складає 38,15 м від А до згину вглиб земельної ділянки, 3,84 м на згині, 9,96 м від згину до Б; від Б до В (провулок Третій Шевченка) 14,95 м; від В до Г (земельна ділянка №65) 16,49 м від В до згину вглиб земельної, 0,83 м на згині та 32,23 м від згину до Г; від Г до А (землі Артемівської міської ради) 25,78 м. (Т.2 а.с.33-35). У кадастровому плані земельної ділянки не позначено обрисів обєктів нерухомого майна, які знаходяться на цій земельній ділянці. Відомості про державну реєстрацію земельної ділянки внесені на підставі технічної документації із землеустрою станом на 23 червня 2010 року. Положеннями ст.152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Позивач стверджує, що їй на праві власності належить частина земельної ділянки, яка пролягає за будинком №65 на відстані 0,71 м від стіни будинку в сторону земельної ділянки №67 на довжину межі 16,3 м. Відповідач, у свою чергу, зазначає, що ця частина земельної ділянки належить їй на праві власності, а позивач, знаючи, що її будинок збудовано на межі, здійснила підробку документів при оформленні права власності на земельні ділянки у 2000 році. Так, у провадженні Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 12015050150001976 від 25 червня 2015 року (Т.1 а.с.104) за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України, оскільки фактом того, що 25 червня 2015 року звернулась [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], про притягнення до кримінальної відповідальності невстановлених осіб за підробку документів щодо права власності на її земельну ділянку за вказаною адресою, а конкретніше меж земельної ділянки. Предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні є План існуючих меж ділянки №65 про провулку Третій Шевченка у м.Бахмуті Донецької області, який є частиною Технічного звіту про передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] від 26 квітня 2000 року (Т.1 а.с.65 на звороті). За цим планом межа земельної ділянки №65 та №67 проходить на відстані 0,65 м від стіни будинку, що узгоджено між землекористувачами ділянок №№63, 65 та 67 та стверджується їхніми підписами, зокрема підписом чоловіка [PERSON] [PERSON] У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено почеркознавчу експертизу та згідно з висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Головного управління МВС України в Донецькій області від 6 листопада 2015 року №2220 (Т.1 а.с.107-110) у правому нижньому куті плану існуючих меж ділянки №65 за адресою прокулок Третій Шевченка, м.Артемівськ, Донецької області «землепользователь участка №67» виконаний не [PERSON], а іншою особою. Крім того, на виконання постанови слідчого про залучення спеціаліста Державним підприємством «Донбаське державне підприємство геоінформатики та маркшейдерії» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру 2015 року складено Пояснювальну записну виконання топографічної зйомки земельних ділянок в адміністративних межах м.Артемівська за адресою: провулок Третій Шевченка, 65, 67 (Т.1 а.с.112-124), за якою складено план топографічної зйомки садиб та визнаяено лінію існуючого розмежування земельних ділянок, яка проходить про проекції житлового будинку садиби №65, далі поворот в бік садиби №67, далі вздовж огорожі, яка розмежовує ділянки №№65 та 67. Допитана в якості свідка [PERSON] надала показання про те, що вона була дружиною [PERSON] та вкінці 1970-х років приїхала з чоловіком проживати у м.Артемівськ, де розпочали будівництво будинку на земельній ділянці по провулку Третій Шевченка, 65. Будинок побудовано на відстані приблизно 1 метр від межі зі земельною ділянкою №67 та тривалий час стояв паркан між домогосподарствами, який в подальшому було прибрано та нового не встановлено. У 2010 році першими приватизувала будинок [PERSON], а її чоловік, [PERSON] розписувався у технічній документації, знаючи, що йому належить довжина межі 13,90 м по лінії від дороги з розрахунку приблизно 1 метра відстані від будинку. Після розлучення з [PERSON] та одруження з [PERSON], новий чоловік придбав будинок та земельну ділянку у [PERSON] та вони продовжувати там жити. Стверджує, що, на її думку, наділ земельних ділянок відбувався з протилежної сторони вулиці та довжина межі її ділянки по лінії від дороги складала 13,90 м від межі з ділянкою №63 та до межі з ділянкою №67, на відстані приблизно 1 метра від будинку. Допитана в якості свідка [PERSON] та свідок [PERSON] у судовому засіданні надали показання про те, що вони є чоловіком та дружиною, а [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка №67 по провулку Третій Шевченка у м.Бахмуті Донецької області. Наполягають на тому, що сусіди побудували будинок №65 на межі між їхніми земельними ділянками. Між ними впродовж тривалого час не було жодних суперечок щодо межі, [PERSON] збудував гараж на місці літньої кухні та заїжджає своїм автомобілем у гараж зі сторони будинку №65 якраз по ділянці за будинком №65, яку він забетонував. Ствердили, що ніколи не чинили перешкод сусідам у доступі до стіни їхнього будинку, в тому числі для миття вікон. Також зауважили, що після того, як вони дізнались про те, що позивач у 2000 році оформила технічну документацію на земельні ділянки без узгодження з ними меж та виявили, що за цією документацією позивачеві повинно належати приблизно 1 метр за її будинком, вони розпочали тривалі судові процеси. На їхню думку, позивач намагається маніпулювати розмірами земельної ділянки, щоб відійти на 1 метр від стін свого будинку в сторону їхньої земельної ділянки, у звязку з чим навмисне перенесла межу між ділянкою №63 та своєю, внаслідок чого навіть її колонка для води на даний час знаходиться за огорожею, на ділянці №63. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надав показання про те, що він є сусідом сторін та власником земельної ділянки по провулку Третій Шевченка, 63, у м.Бахмуті Донецької області. Зазначив, що він проживає за цією адресою з 1979 року, ще до купівлі земельної ділянки №65 батьком [PERSON] та ділянки №67 [PERSON] Стверджує, що на час, коли він отримав земельну ділянку, між ділянками №№63 і 65 та №№65 і 67 стояли огорожі. Зазначає, що межі між його ділянкою та ділянкою №65 ніколи не змінювались і не пересувались; колонка для води [PERSON] знаходиться на її земельній ділянці. Не пригадує чи коли-небудь йшла мова про те, що [PERSON] будує будинок №65 на межі земельних ділянок. Знає, що певний час між земельними ділянками №№65 та 67 стояла огорожа за будинком №65, однак хто її зламав йому не відомо. Крім того, до минулого року між ділянкою №67 та дорогою стояла огорожа на відстані приблизно 2 метри від будинку [PERSON], проте її зняли. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надав показання про те, що він товаришує зі сімєю [PERSON] та працював з її чоловіком [PERSON] У 2015 році у звязку з погіршенням стану здоровя [PERSON] він на прохання останнього приходив часто до них додому та допомагав по господарству, зокрема, здійснював ремонт колонки для води. Колонка знаходиться на земельній ділянці [PERSON] з боку садиби №63; між садибами №63 та №65 стоїть примітивна деревяна огорожа та росте виноград на арці, край якої закріплено на межі між ділянками №63 та №65. Зазначив, що, наскільки він памятає, за будинком №67, зі сторони дороги стояла огорожа на відстані 1,5-2 метра від стіни будинку, однак зараз її вже немає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала показання про те, що вона є сусідкою сторін та памятає коли батько [PERSON], попереднього власника будинку і земельної ділянки №65 по провулку Третій Шевченка у міста Бахмуті, розповідав її матері про те, що він планує будувати будинок для свого сина на межі земельних ділянок №№65 та 67. Представник третьої особи у судовому засіданні просить перевірити можливість застосування норм ст.107 Земельного кодексу України та виділення кожній стороні однакову за розміром частину спірної ділянки. Відповідно до ст.107 Земельного кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Суд зазначає, що обєктом дослідження та підставою спору є наявність розбіжностей між даними правовстановлюючих документів, земельно-кадастрової документації та фактичного землекористування. Виявлення меж земельних ділянок повинно здійснюватися, перш за все, виходячи з належним чином зареєстрованого права власності на них, не позбавляючи власника земельної ділянки його прав та/або відновлюючи порушені права. При цьому розгляд справи здійснюється з дотриманням принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. Вирішення питання про виділення однакової за розміром частини спірної ділянки не є предметом розгляду суду та можливість такого заперечується власниками суміжних земельних ділянок. Згідно зі ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст.126 Земельного кодексу України). Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції Закону від 26 листопада 2015 року, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. Документами, що посвідчують право власності на земельну ділянку є, зокрема, державні акти, видані у встановленому законом порядку, та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У цих документах відсутні описи меж земельних ділянок з вказівкою на місцерозташування обєктів нерухомого майна по відношенню до цих меж. Водночас, у відповідності до ст.15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 8 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. На кадастровому плані земельної ділянки відображаються: площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності); координати поворотних точок земельної ділянки; лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності); межі земельних угідь; межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту; контури об'єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці (ч.1 ст.34 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). У судовому засідання встановлено, що кадастровий план земельної ділянки, розташованої у місті Бахмуті Донецької області, по провулку Третій Шевченка, 65, та яка належить [PERSON], що є додатком до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 лютого 2017 року серії НВ-1402385312017, містить контури об'єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці. У свою чергу, у кадастровому плані земельної ділянки, розташованої у місті Бахмуті Донецької області, по провулку Третій Шевченка, 67, та яка належить [PERSON], що є додатком до витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22 травня 2017 року серії НВ-1402561462017, відсутні контури об'єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці. Представник Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, який перебуває на посаді начальника міськрайонного управління у Бахмутському районі та м.Бахмуті Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, що ліквідується, у судовому засіданні надав пояснення про те, що відомості в Державний земельний кадастр заносяться з технічної документації із землеустрою та не перевіряються. Якщо власник надав технічну документацію із зазначенням контурів об'єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці, тоді ці відомості відображені у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст.1 Закону України «Про землеустрій» \~технічна документація із землеустрою це сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування. Розробниками документації із землеустрою є:\~юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою;\~фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою (ч.2 ст.26 Закону України «Про землеустрій»). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22 травня 2017 року серії НВ-1402561462017 (щодо земельної ділянки [PERSON]Г.), відомості про державну реєстрацію земельної ділянки внесені на підставі технічної документації із землеустрою від 23 червня 2010 року. Так, на підставі завдання на виконання робіт від 23 червня 2012 року (Т.1 а.с.81) товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівський земельно-кадастровий центр» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0990 га за адресою: Донецька область, м.Артемівськ, пров.Третій Шевченка, 67 (Т.1 а.с.79-92). Ця технічна документація складається, зокрема, з плану меж землекористування, де відсутні контури обєктів нерухомого майна, та виготовлена у час дії постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2010 року, скасованої ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року. У свою чергу, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 лютого 2017 року серії НВ-1402385312017 (щодо земельної ділянки [PERSON]П.), відомості про державну реєстрацію земельної ділянки внесені на підставі технічної документації із землеустрою від 13 серпня 2012 року. Установлено, що на підставі завдання на виконання робіт від 14 серпня 2012 року (Т.1 а.с.72 на звороті) Сектором в м.Артемівську Відділу земельних відносин Донецької Торгово-промислової палати виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд із земель житлової та громадської забудови в м.Артемівську по пров.Третій Шевченка, 65, Донецької області (Т.1 а.с.70-78). Ця технічна документація складається, зокрема, з державного акта серії ІІІ-ДН №078291, виданого на імя [PERSON]; з опису меж земельної ділянки, де наявні контури обєкта нерухомого майна на відстані 0,71 м від межі зі земельною ділянкою №67. Суд звертає увагу на те, що за державними актами 2000 року розміри земельних ділянок №№ 65 та 67 зі сторони дороги по провулку Третій Шевченка складали 13,0 м та 13,90 м відповідно. Станом на сьогодні, за відомостями з Державного земельну кадастру, розміри земельних ділянок №№ 65 та 67 зі сторони дороги по провулку Третій Шевченка складають 12,81 м (сума 5,68 м, 6,42 м, 0,71 м між точками) та 14,95 м відповідно. При цьому, згідно з Національною кадастровою системою земельні ділянки не мають між собою перетину (Т.2 а.с.77), що підтвердив у судовому засіданні представник третьої особи. Суд зауважує, що технічна документація із землеустрою у 2010 році виготовлена та внесена до Державного земельного кадастру на земельну ділянку [PERSON] площею 0,0990 га та з довжиною межі зі сторони дороги по провулку Третій Шевченка 14,95 м. У подальшому, у 2012 році технічна документація із землеустрою виготовлялась та вносилась до Державного земельного кадастру на земельну ділянку [PERSON] Крім того, при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру відстані від обєкта нерухомого майна до межі земельної ділянки не враховуються. Тому позивачеві слід було усунути сумніви у ймовірності внесення відомостей про її земельну ділянку лише шляхом приєднання координат такої до координат земельної ділянки відповідача, що й стало причиною відсутності перетину земельних ділянок. При цьому, конфігурація придбаної земельної ділянки №65 по провулку Третій Шевченка у 2006 році (Т.1 а.с.15) та конфігурація сформованої у 2012 році (Т.1 а.с.12) в частині межі зі земельною ділянкою №67 відрізняється. На підставі представлених доказів суд не може встановити чи відповідає інформація щодо розташування будинку №65 по провулку Третій Шевченка в межах земельної ділянки на відстані 0,71 м від межі із земельною ділянкою №67, зазначена у технічній документації, відомостям про державну реєстрацію земельної ділянки. Суд наголошує на тому, що кадастровий план земельної ділянки не є правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку з відповідною конфігурацією і розташуванням у її межах обєктів нерухомого майна, а відтак порушення права власності, а також відповідність фактичної межі земельної ділянка межам, зазначеним у правовстановлюючих документах, підлягають доведенню особою, яка звертається з відповідним позовом до суду. Крім того, у провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області перебувала цивільна справа №2-60/2012 за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа відділ Держкомзему у м.Артемівську Донецької області, Артемівська міська рада, про відновлення межі між суміжними земельними ділянками, усунення перешкод власнику права користування фундаментом будівлі, обновлення межі суміжної земельної ділянки та стягнення матеріальної та моральної шкоди. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 6 червня 2012 року, зокрема, відмовлено у задоволенні зустрічного позову (Т.2 а.с.114-115). Підставою для відмови у зустрічному позові стало, серед іншого, те, що [PERSON] не довів наявність права власності на земельну ділянку, щодо користування якою існує спір. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17 липня 2012 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 6 червня 2012 року залишено без змін (Т.2 а.с.116-117). У ході розгляду справи №2-60/2012 складено акт виїзної комісії від 14 липня 2011 року, членами якої були головний спеціаліст-юрисконсульт Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради [PERSON], головний спеціаліст відділу Держкомзему у м.Артемівську [PERSON], спеціаліст ТОВ «Артемівський земельно-кадастровий центр» [PERSON] (Т.2 а.с.111). За цим актом, при роботі комісії представником ТОВ «Артемівський земельно-кадастровий центр» зроблені необхідні проміри, які починали від твердої, закріпленої на місцевості, точки, яка не може бути пересунена фундаменту будинку №67 (власник [PERSON]Г.). Більш того, ця земельна ділянка є останньою у кварталі та у технічному паспорті Бюро технічної інвентаризації вказано, що будинок стоїть на межі земельної ділянки, тобто квартал закінчується саме цим будинком. По червоній лінії було встановлено розмір, який вказаний у державному акті 14,95 м (у технічному паспорті 14,90 м). Далі було відкладено промір земельної ділянки №65 (власник [PERSON]С.), вказаний у державному акті 13,0 м (у технічному паспорті 13,0 м). Межа між земельними ділянками склалась по фундаменту будинку №65. Якщо робити проміри від огорожі між земельними ділянками №№63 та 65, то межа між ділянками №№ 65 та 67 знаходиться на відстані 0,70 м від фундаменту будинку №65. Однак починати відлік від огорожі між ділянками №№63-65 неможливо, тому що вона не є твердо закріпленою і може пересуватися. Що стосується земельної ділянки №63, то межі цієї ділянки ніколи не встановлювались. При розгляді цієї справи суд бере до уваги проміри, здійснені комісією у 2011 році, та зауважує, що у технічній документації на земельну ділянку відповідача, по провулку Третій Шевченка, 67, (Т.1 а.с.79-92), яка стала основою державної реєстрації земельної ділянки відповідача, що не скасована, а саме у технічному звіті про передачу земельної ділянки у власність, обєкт нерухомого майна розташований на межі по червоній лінії зі сторони дороги (Т.1 а.с.84 на звороті). За результатами промірів комісії відстань від кута будинку відповідача (№67) до кута будинку позивача (№65) склала 14,90 м (з врахуванням такої довжини межа між земельними ділянками склалась по фундаменту будинку №65). Тому у суду виникають підставні сумніви у тому, що відсутність перетину земельних ділянок в Державному земельному кадастрі вказує на наявність достатньої відстані між земельними ділянками для існування довжини 14,90\~м земельної ділянки відповідача зі сторони дороги та 0,71 м від будинку позивача як частини її земельної ділянки. Для зясування цих обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні землевпорядні знання.\~ Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 Цивільного процесуального кодексу України). З метою забезпечення змагальності сторін, на виконання вимог ч.4 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, суд, сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи роз'яснив особам, які беруть участь у справі, право на проведення земельно-технічної експертизи з метою визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об'єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки. Сторони та представники сторін не скористались правом на проведення експертизи та просили вирішити спір на підставі представлених доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування (ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України). Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного представленого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позивач не довела невідповідність фактичного землекористування межам, зазначеним у правовстановлюючих документах на земельну ділянку, не довела відповідність розташування та конфігурації земельної ділянки при державній реєстрації, складовою якої є кадастровий план земельної ділянки, відомостям, вказаним у технічній документації, порушення її права користування земельною ділянкою, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed