Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] У позові зазначив, що з 2004 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], відповідачем у справі. Від спільного життя у них 24.07.2005 року народився син [PERSON], 10.01.2011 року народилась дочка [PERSON]. З серпня 2015 року фактичні шлюбні стосунки припинили, проживають окремо один від одного. З 2016 року діти проживають разом з ним за адресою: м. Запоріжжя, вул. Івана Мейлуса, 14. Мати дітей веде неупорядкований спосіб життя, має короткочасні відносини з різними чоловіками, систематично змінює своє місце проживання. Така поведінка відповідача негативно впливає на виховання дітей. Тому просив суд визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом з ним за адресою: м. Запоріжжя, вул. Івана Мейлуса, 14. Також просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, викладених у позові. При цьому позивач пояснив, що він не перешкоджає відповідачу спілкуватися з дітьми. Відповідач у судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вважає позов обґрунтованим, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи органу опіки та піклування не заперечує проти позову, пояснивши, що 24.04.2018 року комісією відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, були обстежені умови проживання малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] за адресою: м Запоріжжя, вул. Івана Мейлуса, 14. Діти були вдома, спілкувалися з ними, вони повідомили, що бажають проживати з батьком. Заслухавши пояснення учасників справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 2004 року по серпень 2015 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сімєю. Від спільного життя мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно із ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. За положеннями ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. З довідки № 41, виданої адміністрацією Запорізької загальноосвітньої школи I-III ступенів № 65 від 27.03.2017 року випливає, що [PERSON] мати учня [INFO], ні в якій формі не здійснює звязків з педагогами та адміністрацією школи (а.с. 8). [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, веде нормальний спосіб життя, займається вихованням малолітніх дітей, діти доглянуті. (а.с. 11). Як вбачається з акту обстеження умов проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, вул. Івана Мейлуса, 14 від 24.04.2018 року, житло розташоване в двоповерховому будинку, перший поверх складається з двох кімнат, коридору, кухні, ванної кімнати, туалету. Другий поверх в стадії будівництва. В наявності газо-водо та електропостачання. Умови проживання добрі, в наявності необхідні меблі, із побутової техніки є компютер, 2 телевізора, холодильник, пральна машина, посудомийна машина, електрична духовка. [PERSON] мешкає в окремій кімнаті, в якій є ліжко, стіл для занять, шафа для речей. [PERSON] мешкає у другій кімнаті разом з батьком, в наявності ліжко, особисті речі, канцелярське приладдя та все необхідне. Стосунки добрі, сімейні. Батьком дітей [PERSON] створені належні умови для проживання, відпочинку та навчання малолітніх дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності законних підстав для визначення місця проживання малолітніх дітей з їх батьком суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позов. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 1280 грн.

Outcome: approved