Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька. Свої вимоги позивач мотивував тим, що йому виповнилося 74 роки. Він являється пенсіонером, отримує пенсію, яка є єдиним його доходом та засобом для існування. Разом з ним в квартирі зареєстрований його син - [PERSON] та члени його родини - [PERSON] та [PERSON] (дочки його сина) та [PERSON] (онука його сина). На сьогоднішній день позивач отримує незначну пенсію за рахунок якої харчується, одягається, лікується та сплачує комунальні послуги. Значну частку пенсії він витрачає на оплату комунальних послуг. Як свідчить виписка по особовому рахунку на його квартиру, в якій зареєстровані його син із своєю сім`єю, місячні платежі тільки за опалення складають в середньому від 2164 грн. до 11017 грн. Якщо до цих сум додати оплату інших комунальних платежів то загальна сума сягає величезних розмірів. Весь тягар оплати за комунальні послуги ліг на нього. Відповідач та члени його родини самоусунулись від оплати вартості комунальних послуг пропорційно до кожного зареєстрованого в квартирі. З метою заощадження коштів позивач подав заяву до Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради. Рішенням № 022446 від 27.12.2019 року йому було відмовлено в призначенні субсидії, так як вартість комунальних послуг пропорційно була розподілена між всіма зареєстрованими в квартирі, відповідно за сумою загального доходу, субсидія не була призначена. Окрім лікування, комунальних платежів, оплати послуг соціального працівника позивач має витрати на продукти харчування та одяг. При своїй пенсії він фактично позбавлений можливості забезпечити собі мінімальні умови для виживання. Змушений жити впроголодь, обмежувати придбання необхідних препаратів та відмовитись від важливих медичних процедур. Відповідач по справі являється підприємцем, здійснює вантажні перевезення власним транспортом, має значний дохід і може за своїми доходами надавати позивачу певну матеріальну допомогу. За таких складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності та не отримавши від сина підтримки, він вимушений просити суд стягнути аліменти із відповідача на його користь. Просить стягнути з [PERSON] , 1969 року народження, аліменти на його утримання - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 гривень, щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. Ухвалою судді від 10.09.2020 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Ухвалу судді про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви з додатками, було направлено за зареєстрованою адресою проживання відповідача. Проте, документи були повернуті оператором поштового зв`язку на адресу суду з відміткою про те, що «адресат відсутній». Відмітка зроблена 22.09.2020 року. У відповідності до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, який належним чином 22.09.2020 року отримав повідомлення суду про дату судового розгляду, а також копії ухвали судді про відкриття провадження у справі і позовної заяви з додатками. Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав. З доданих позивачем до позовної заяви копій документів судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] і є пенсіонером. Згідно копії Довідки №5812 від 07.11.2018 року, виданої КП «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3», позивач проживає за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: син - [PERSON] , 1969 р.н., внучка - [PERSON] , 1992 р.н., внучка - [PERSON] , 1994 р.н., правнучка - [PERSON] , 2018 р.н. Згідно Довідки від 21.05.2020 року, виданої Головним управлінням ПФУ в Черкаській області, позивач отримує пенсію за віком. Розмір пенсії становив: у грудні 2019 року - березні 2020 року - 4293,38 грн щомісячно; у квітні 2020 року - 5293,38 грн; у травні 2020 року - 4732,72 грн. Згідно повідомлення про надання субсидій №022446 позивачу відмовлено в призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Також, позивачем додано копії документів, які свідчать про заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг, а також копії документів, які свідчать про звернення позивача за наданням медичних послуг. У відповідності до ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дочки або сина утримувати своїх батьків виникає на підставі сукупності наступних умов: 1. Походження дочки або сина від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення). 2. Непрацездатність матері, батька. 3. Потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Отже, зобов`язання повнолітніх дочки або сина утримувати своїх батьків не виникає в разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач не надав суду жодного належного доказу, який би свідчив про те, що відповідач дійсно є сином позивача. Посилання у Довідці №5812 від 07.11.2018 року, виданій КП «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3», на те, що до складу сім`ї позивача входить його син [PERSON] , суд не може взяти до уваги як доказ спорідненості осіб, так як спорідненість визначається за документами, які видає орган реєстрації актів цивільного стану, або рішенням суду. Враховуючи те, що позивач не надав суду доказів споріднення позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed