Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приват Банк», Глибоцького РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 12 червня 2018 року він отримав виклик державного виконавця виданий Глибоцьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області від 11.06.2018 №12949. Ознайомившись з даним викликом він дізнався, що відкрите виконавче провадження № 54855625 від 09.10.2017 року на підставі виконавчого напису № НМЕ794560 виданого 20.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем, він є боржником. Даний виконавчий напис був вчинений на підставі кредитного договору №CVXRRX39020124 від 13.09.2007 року на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк». [PERSON] вважає, що виконавчий напис №НМЕ794560 виданий 20.07.2017 року був вчинений з порушенням чинного законодавства і виконавче провадження, відкрите на його підставі, порушує його законні права і інтереси, тому просить суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис № НМЕ794560 виданий 20.07.2019 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтвердив обставини, викладені в позові, просив суд зміненні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача АТ КБ «Приват Банк» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Представник відповідача Глибоцького РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву, в якій просив суд, розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору № CVXRRX39020124 від 13.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11976,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.09.2009 року. 26 червня 2009 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області, за заявою ЗАТ КБ «Приват Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № CVXRRX39020124 з 13.09.2007 року в сумі 28 019,26 гривень, в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 11976,00 грн., заборгованість за відсотками - 8114,85 грн., комісія - 2586,78 грн., пеня - 3531,19 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) - 1310,44 грн. 12 липня 2017 року за заявою банківської установи приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинений виконавчий напис № 7890, за яким з [PERSON] на користь АТ «КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 13 вересня 2007 року у розмірі 196144,64 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 11976,00 грн., заборгованість за відсотками - 109453,01 грн., комісія - 3449,04 грн., пеня - 61450,18 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) - 9316,41 грн., витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису - 1 800,00 грн. Стягнення здійснюється за період з 13 вересня 2007 року по 19 червня 2017 року (за дев`ять років дев`ять місяців шість днів). Виконавчий напис звернуто до примусового виконання, відкрито виконавче провадження № 54855625 від 09.10.2017 року. У вказаному провадженні 11 червня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч. 15 ст.28 позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі N 6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 883акону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний висновок зробила і Велика Палата Верховного Суду у справі N 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якому зазначила, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року (справа №310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18) визначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Разом з тим, у заяві про вчинення виконавчого напису банк заявив до стягнення проценти за кредитом, нараховані після пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове повернення кредиту. Крім того, банк звернувся про вчинення виконавчого напису після закінчення трьохрічного строку з дня виникнення у нього права вимоги за кредитним договором. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом заборгованість позивача перед відповідачем не була безспірною, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved