Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між ним та [PERSON] .. Свої вимоги мотивував тим, що 23 липня 2016 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, про що Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області було зроблено актовий запис № 80. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] . Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю, [PERSON] . Протягом останнього року їх стосунки з дружиною почали погіршуватись, тривалий час вони не можуть знайти порозуміння з більшості питань і живуть як чужі люди, в зв`язку із чим почуття любові та поваги між ними втрачено. Починаючи з червня 2018 року подружні відносини фактично припинилися, вони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, ведуть окремі бюджети. За даних обставин вони з відповідачем прийшли до висновку про неможливість подальшого збереження шлюбу. Не зважаючи на непорозуміння та неможливість продовження шлюбних відносин із дружиною [PERSON] , він продовжує займатися вихованням і розвитком сина [PERSON] , спілкується з ним, проводить разом з сином час, а також регулярно надає фінансову допомогу на його потреби. Майнових претензій один до одного про розподіл спільного сумісного майна подружжя не мають. Ураховуючи вищевикладені обставини, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому укладений між ним та відповідачкою шлюб, підлягає розірванню в судовому порядку. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, при цьому до суду подала заяву, відповідно до якої позов підтримує та просить розглядати справу у її відсутність та у відсутність позивача. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглядати справу у її відсутності. За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Згідно ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнала позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави. Розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 23 липня 2016 року у Бережанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області за актовим записом №80, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане 23 липня 2016 року. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 01 червня 2017 року. Сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв`язку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміри відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.142 ЦПК України та ч.4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов підлягає задоволенню та відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved