Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, розмір яких в подальшому збільшено, по яким просив суд розірвати договір пайового внеску ( на пайову участь у будівництві) № 27/100 від 19.02.2008 року, укладений між [PERSON] та ЖБК «Гармонія»; стягнути з ЖБК « Гармонія» на користь позивача грошові кошти за договором пайового внеску № 27/100 від 19.02.2008 року в сумі 365 604, 00 грн., у тому числі: - основний борг у сумі 254 410,00 грн. ; - інфляційні нарахування в сумі 31 120, 53 грн., - 3% річних - 12 859,90 грн., пеня в сумі 37 213, 57 грн.; стягнути з відповідача на корить позивача судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір пайового внеску на пайову участь у будівництві житлового 16-ти поверхового будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов договору вартість кв. [ADDRESS] становить 536 310, 00 грн. , що на момент підписання договору еквівалентно 106 200 дол. США, які позивач зобов'язався сплатити згідно із порядком розрахунків, передбачених договором. В свою чергу відповідач, зобов'язався прийняти грошові кошти у вигляді пайового внеску у будівництво власного житла-квартири [ADDRESS], відповідно до умов договору плановий строк закінчення будівництва - ІІ квартал 2010 року. Позивачем умови договору пайового внеску виконані частково. Позивач зазначає, що за період з 01.01.2008 року по теперішній час інспекцією ДАБК в Одеській області дозвіл на виконання будівельних робіт не надавався, декларація про початок виконання будівельних робіт не реєструвались, введення в експлуатацію не здійснювалось, перевірки не здійснювались. У зв'язку із невиконання умов договору відповідачем [PERSON] подав заяву про розірвання вищезазначеного договору. 07.11.2012 року відповідачем було повернуто позивачу 80 000 грн., решту коштів не повернуто. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Надав до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позивач дійсно подав до ЖБК « Гармонія» заяву про розірвання договору пайового внеску, однак підпис [PERSON] в ній відсутній, що свідчить про те, що вказаний договір дійсний до данного часу, а тому відсутні правові підстави для повернення позивачу його грошових коштів, внесених ним в якості пайового внеску. Щодо стягнення інфляційних витрат та 3 % річних зазначив, що договором пайового внеску не передбачено вказані стягнення, а тому є безпідставними. Щодо стягнення суми пені зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з данною вимогою та просить в даній частині вимог застосувати наслідки спливу строків позовної давності. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 19.02.2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 27/100 пайового внеску, на участь у будівництві житлового 16-ти поверхового будинку за адресою: [ADDRESS], копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с. 15-19). Згідно п. 1.5 договору, вартість квартири складає 536 310,00 грн, що еквівалентно 106 200 дол. США на момент підписання договору, по курсу долара на момент підписання договору 5,05 грн. Позивач зобов'язався сплатити вищезазначену суму згідно із порядком розрахунків, передбаченим п. 4 договору пайового внеску № 27/100. У свою чергу відповідач приймає грошові кошти у вигляді пайового внеску у будівництво власного житла-квартири ( новозбудованого майна) [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.2.договору - плановий строк закінчення будівництва - другий квартал 2010 року Розділом 4 договору встановлено наступний порядок розрахунку: первинний внесок складає 233310, 00 грн., що еквівалентно 46 200 дол. США, що становить 43,5 % від вартості квартири визначеної в договорі; наступні пайові внески в сумі 303000,00 грн., що еквівалентно 60 000 дол. США , здійснюються щоквартально по 33 684,00 грн., що еквівалентно 6670 дол. США. Позивачем були здійснені наступні проплати, що підтверджується копіями квитанцій, наявними в матеріалах справи ( а.с. 20): 20.02.2008 року - 233 310, 00 грн.; 05.05.2008 року - 67 400, 00 грн.; 18.11.2008 року - 33 700,00 грн. В матеріалах справи наявний лист Інспекції ДАБК в Одеській області № 05/1-5185 від 05.07.2013 року, в якому зазначено, що дозвільних документів на проведення будівельних робіт по [ADDRESS] за період з 01.01.2008 року по даний час не надавались, повідомлення, декларація про початок виконання підготовчих та будівельних робіт не реєструвались, введення в експлуатацію не здійснювалось, перевірки не проводились. Будівництво на даному об'єкті не розпочато ( а.с.21). Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини 1 та 2 ст.16 ЦК України кожна особа має звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Згідно з приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Позивач просить суд розірвати договір пайового внеску на пайову участь у будівництві. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінений або розірваний за рішення суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала під час укладання договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідачем ЖБК «Гармонія» в порушення умов договору свої обов'язки не виконано, у зв'язку з чим позивач просить суд розірвати договір пайового внеску. Відповідно ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів. Згідно ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь яке майно а також майнові права. Відповідно до ч. 1 ст.190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Згідно з ч. 2 ст.190 ЦК України майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації - з моменту прийняття його до експлуатації, а в разі, коли право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації -з моменту державної реєстрації. Згідно з п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І -ІІІ категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-50-2309 від 22.06.2007 року квартира є об'єктом інвестування в об'єкті будівництва, який після завершення будівництва стає окремим майном. До завершення будівництва проінвестованого об'єкта нерухомого майна (Квартири) та прийняття його до експлуатації Інвестору належать майнові права на нього. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені істотні умови договору пайового внеску, а саме: строк здачі об'єкту до експлуатації, тому вважає за можливе позовні вимоги в частині розірвання договору задовольнити. Відповідно до ч.5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодууання збитків, завданих зміною або розірванням. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 254 410 грн. З матеріалів справи вбачається, що вся сума, передбачена умовами договору пайовиком сплачена не була. Пунктом 6.3 договору передбачено, що у разі розірвання договору на підставах, зазначених п.6.2 договору, у ЖБК виникає грошове зобов'язання перед пайщиком по поверненню грошових коштів. Повернення коштів здійснюється шляхом перерахування цих коштів на поточий рахунок пайщика, а в разі - закриття рахунку - шляхом внесення цих коштів у депозит нотаріусу, після продажу квартири на яку внесена пай. Судом не приймається до уваги ствердження позивача, що ним 19.11.2011 року була подана заява про розірвання спірного договору, оскільки копія надана позивачем даної заяви, однак відмітка про те, що вона отримана відповідачем відсутня, також відповідачем зазначалось, що дана заява була подана за відсутності підпису позивача. Також позивач зазначає, що відповідачем повернуто йому суму вкладу по данному договору в розмірі 80 000 грн., однак належних та допустимих доказів підтверджень того, що відповідачем повернуто саме суму вкладу по данному договору та на якій підставі,суду не надано, так як з копії акту перевірки цього не вбачається (а.с. 23-26). Оскільки договір пайового внеску між позивачем та відповідачем не було розірвано, ЖБК «Гармонія» не мало перед позивачем зобов'язання повернути йому суму пайового внеску. Суд критично ставиться до посилань позивача на ст.. 526, 549 та 625 ЦК України, як на правову підставу своїх вимог щодо стягнення з ЖБК « Гармонія» на його користь витрат від інфляції у розмірі 17 944, 04 грн.; 3% річних в розмірі 11 668, 01 грн., пені - 35 380, 42 грн., оскільки, з матеріалів справи вбачається, що у відповідача не виникло грошового зобов'язання перед позивачем. Приймається до уваги також та обставина, що договором пайового внеску від 19.02.2008 року, укладеним між позивачем та відповідачем не передбачені виплати суми інфляційних витрат, 3 % річних, процентів за користування грошовими коштами, пені, а тому вимоги позивача в даній частині є безпідставними. Відповідно до ст.. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договором пайового внеску від 19.02.2008 року не передбачено сплату позивачу процентів за користування грошовими коштами. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що в задоволенні вимог, щодо стягнення інфляційних нарахувань, 3% річних та пені слід відмовити, не з причин спливу строку позовної давності, а з причин безпідставності вимог. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Через порушення відповідачем прав позивача, останній був змушений звернутись до суду та сплатив судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 2 544,10 грн. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: partial