Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем 06 вересня 2016 року. Позовна заява мотивована тим, що 06 вересня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за №2092. Від сумісного проживання сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони виявились різними людьми та мають різні погляди на життя. З грудня 2016 року сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. Таким чином, позивач вважає, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 06 вересня 2016 року [PERSON] та Гулей (дошлюбне прізвище Штельмах) [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №2092 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №184288, яке видане 06 вересня 2016 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 4). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «Штельмах», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідача зазначити «Штельмах». Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 640 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved