Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що 10 червня 1996 року помер його батько [PERSON]. Спадкодавцеві за життя належала кооперативна квартира [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖЕК № 8 від 22.04.2016 року № 28/1 та копією ордера. Залишок позики за дану квартиру був повністю виплачений. На час смерті батька позивач був неповнолітнім, проживав разом з батьком, тому спадщину прийняв. Однак оформити спадкові права не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на дану квартиру. Інші спадкоємці відсутні. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON], а саме: на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивач та його представник подали заяву, в якій просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позов підтримали з підстав, зазначених у заяві та просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради подав заяву, в яких просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнав та заперечень щодо задоволення позову не має. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватись моральних засад суспільства. Судом встановлено, що [PERSON] за життя належала кооперативна квартира [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖЕК № 8 від 22.04.2016 року № 28/1 та копією ордера. Залишок позики за дану квартиру був повністю виплачений (а.с. 6-12). На час смерті батька позивач був неповнолітнім, проживав разом з батьком, тому спадщину прийняв, що підтверджується копіями свідоцтва про народження позивача, паспорту (а.с. 4-6). Однак оформити спадкові права не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на дану квартиру. Інші спадкоємці відсутні (а.с. 13). Таким чином, суд прийшов до висновку, що кооперативна квартира [ADDRESS] належала [PERSON], який помер 10.06.1996 року, на праві власності. Статтею 524 ЦК України (1963 року) встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]П являється сином [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 6). Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (1963 року) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини - фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого даною статтею, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати право власності на спадкове майно за позивачем.

Outcome: approved