Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на те, що 11 квітня 2015 року, о 03 год. 00 хв. на 7 км автодороги Нехаївка-Риботин сталася дорожньо-транспортна пригода: [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], в стані алкогольного спяніння, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить [PERSON] (за довіреністю) і рухався в попутному напрямку, чим порушив п.п. 2.9, 13.1 ПДР України. В результаті чого автомобілі отримала механічні пошкодження. Постановою Коропського районного суду Чернігівської області, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 ч.2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 діб. Вартість виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженого в результаті ДТП автомобіля [NUMBER], склала 13405 грн. 00 коп., які в повному обсязі сплатив [PERSON]. Крім того, внаслідок ДТП [PERSON] заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнав останній у звязку з ушкодженням автомобіля, та не можливості протягом тривалого часу користуватись автомобілем за його призначенням. Розмір моральної шкоди [PERSON] оцінює в 5000 грн.. А тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 13405 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. та судові витрати в розмірі 250 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити по вищевикладеним мотивам, мотивуючи тим, що 11.04.2015 року він передав керування автомобілем [NUMBER] [PERSON], оскільки він перебував в стані алкогольного спяніння. Близько 03 год. на 7 км. автодороги Нехаївка-Риботин відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем, який йому належить. Автомобіль зазнав механічних ушкоджень, на його відновлення потрібні значні кошти, які [PERSON] в добровільному порядку виплачувати не бажає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні показав, що він дійсно керуючи автомобілем [NUMBER] здійснив зіткнення з автомобілем позивача 11.04.2015 року, однак він не працює, на утриманні має малолітню дитину [INFO], дружину [PERSON] Стягнення суми, вказаної в позовній заяві призведе сім*ю до складного фінансового стану. Заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 11.04.2015 року, близько 03 год. 00 хв. на 7 км автодороги Нехаївка-Риботин, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в стані алкогольного спяніння та при цьому не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку, чим порушив п.п. 2.9, 13.1 Правил дорожнього руху України. Автомобіль належить позивачу. В результаті ДТП позивачу завдано майнову шкоду та моральну шкоду. Постановою Коропського районного суду Чернігівської області від 15.05.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. Відповідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці події та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана, джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч.1 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину, застосовуються у виняткових випадках, якщо відшкодування шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище. Відповідно акту виконаних робіт № 38 від 30.04.2015 року вартість виконаних робіт за ремонт автомобіля [NUMBER] становить 134058 грн. Суд враховує, що відповідач [PERSON] проживає в сільській місцевості, не має роботи, на утриманні має дружину [PERSON], яка не працює, малолітнього сина [INFO], а тому суд вважає за можливе стягнути, як виняток, матеріальну шкоду в меншому розмірі, ніж просить позивач, а саме 10 000 тис. грн., оскільки стягуючи матеріальні витрати на ремонт автомобіля позивачу в повному обсязі, відповідач буде поставлений у скрутне матеріальне становище. Відповідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (ч.2 п.3 ст. 23 ЦК України). При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд з врахуванням розумності і справедливості обсягу моральних страждань позивача, вважає за можливе визначити в розмірі до стягнення 500 грн. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судових витрати у цивільних справах» відсутність доку ментального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Оскільки позивачем не надано документального підтвердження витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн., то в цій частині позову необхідно відмовити. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Документально підтверджений судовий збір за подання заяви необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial