Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, який укладений між ним та відповідачкою 21.07.2017 року в Заліщицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 59, покликаючись на те, що між ними почали виникати непорозуміння та сварки через те, що в них різні погляди на життя та сімейні стосунки. На даний час вони спільно не проживають і їхній шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу суперечить його інтересам. Від спільного шлюбу з відповідачкою в них дітей не має. Також позивач просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує і настоює на розірванні шлюбу, про що подав письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується матеріалами справи, та не надала у встановлений судом строк відзиву до суду. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки з постановленням заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За приписами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, суд прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 21.07.2017 року в Заліщицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 59, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 139899 від 21.07.2017 року. Судом встановлено, що між сторонами почали виникати непорозуміння та сварки, що призвели до розладу сімейних стосунків, на даний час їхній шлюб носить формальний характер, позивач настоює на розірванні шлюбу і не бажає миритися з відповідачкою. Згідно з вимогами ст.24 СК України шлюб грунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, судом установлено, що між сторонами втрачено почуття поваги та любові, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved