Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], ПАТ «Банк Михайлівський», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноважених осіб Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним, зобовязання повернути кошти та нараховані відсотки, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди. Свою заяву обґрунтовує тим, суд замінив поняття правочин щодо розміщення грошей [PERSON] на депозит [PERSON], в банку «Михайлівський» на поняття «депозитний договір між [PERSON], і банком «Михайлівський», хоча насправді ці два поняття дуже суттєво відрізняються одне від одного. До поняття «розміщення грошей [PERSON] на депозит [PERSON]» входять і безготівкове переоформлення грошей [PERSON] з депозитного рахунку [PERSON] на депозитний рахунок [PERSON], і укладення депозитного договору між банком «Михайлівський» та [PERSON]. Він звернувся до суду з клопотанням про визнання недійсним саме правочину щодо розміщення його грошей на депозит [PERSON] Але суд ухвалив рішення щодо питання, з яким він до суду не звертався він не просив визнати недійсною частину правочину, яка полягає в укладенні договору, окремо від частини правочину, яка полягає в переоформленні грошей. При цьому суд не ухвалив рішення щодо питання, з яким він звернувся до суду про визначення недійсним правочину щодо розміщення його грошей в сумі 158907грн., на депозит [PERSON] в баку «Михайлівський». Якщо вкладник після закінчення строку дії депозиту на суму 200000грн., переоформляє депозит на новий строк, то банк переоформляє цьому вкладнику два касових документи: видатковий на 200000грн., і прибутковий на 200000грн. Проводиться безготівкове переоформлення депозиту на новий строк, хоч оформляється два касових документи, реально на їх підставі жодної готівкової операції не здійснюється. Для встановлення суті та характеру операцій з коштами фізичних осіб, які не є підприємцями і не мають розрахункових рахунків у банках, касові документи не можуть бути достатніми і переконливими доказами, тому необхідні інші докази, зокрема, інформація про наявність і рух готівки в касі, заяви і пояснення сторін. Так, і [PERSON], і [PERSON] в своїх заявах і поясненнях однозначно й одностайно стверджують, що 20.05.2016 року вони в Сумській філії банку «Михайлівський» не здійснювали готівкових операцій, і це зафіксовано в рішенні суду. Надані касові документи, якими оформлялись операції з участю фізичних осіб - непідприємців, які не мають в банку розрахункових рахунків, не є доказами наявності готівки і здійснення готівкових операцій. Так як і [PERSON], В.М. і [PERSON] однозначно й одностайно визнають факт переоформлення грошей [PERSON] на депозит [PERSON], згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України, цей факт є встановленим судом і надалі не підлягає доказуванню. Заяви адміністрації та працівників банку «Михайлівський» про те, що банк не був ініціатором безготівкового переоформлення коштів ошуканих вкладників, є завідомо неправдивими і свідомо й навмисно вводять суд в оману. Все викладене вище однозначно свідчить про те, що 20.05.2016 року в Сумській філії банку «Михайлівський» під виглядом видачі з каси готівки [PERSON], і внесення до каси готівки [PERSON], в сумі 158907грн., насправді було здійснено тристоронній правочин з переоформлення грошей [PERSON], в сумі 158907грн., з депозитного рахунку [PERSON] на депозитний рахунок [PERSON] в безготівковій формі. Статтею 235 ЦК України якщо під виглядом однієї дії було вчинено насправді іншу дію, то суд в оцінці ситуації при ухваленні рішення виходить з того, яка дія була вчинена насправді. Просить суд ухвалити додаткове рішення за його позовом про визнання недійсним тристороннього правочину щодо розміщення його грошей в сумі 158907грн., на депозит [PERSON], повернення йому його грошей і компенсації матеріальних і моральних збитків; визнати факт застосування [PERSON], щодо нього обману (замовчування обставини, яка перешкоджала здійсненню правочину, а саме того, що вона вважала його своїм боржником на 200000грн., і мала намір привласнити його гроші, виправдовуючи свої дії вигаданим нею боргом); визнати факт, що [PERSON], скористалась тяжкою для нього обстановкою для привласнення його грошей (тяжка обставина це загроза для нього втратити велику суму грошей); визнати, що умови розміщення його грошей на депозит [PERSON], вкрай невигідні через реальну загрозу втратити велику суму грошей (через привласнення їх [PERSON]А.); визнати недійсним правочин від 20.05.2016 року щодо розміщення його грошей в сумі 158907грн., на депозит [PERSON], в банку «Михайлівський»; зобовязати [PERSON], повернути йому його гроші в сумі 158907грн., і відсотки нараховані на них; стягнути додатково з [PERSON] 158907грн., в рахунок подвійного відшкодування збитків за застосування обману; стягнути з [PERSON], 200000 гривень в якості компенсації моральної шкоди. В судовому засіданні [PERSON] підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення. В судовому засіданні [PERSON] заперечувала проти ухвалення додаткового рішення у справі. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов таких висновків: Позивачем [PERSON] були заявлені вимоги про визнання факту застосування [PERSON] обману, визнання факту, що [PERSON] скористалась тяжкою для нього обставиною, визнання недійсним правочину від 20.05.2016 року щодо розміщення його грошей в сумі 158907грн. на депозит [PERSON] в банку «Михайлівський», зобовязання [PERSON] повернути йому його гроші в сумі 158907грн., і відсотки, нараховані на них, стягнення додатково з [PERSON] 158907грн., в рахунок подвійного відшкодування збитків за застосування обману, стягнення з [PERSON] 200000грн., як компенсацію моральної шкоди (а.с.3-6, 42-48 т.1, а.с.216-219 т.1). Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.02.2018 року в задоволенні позову [PERSON] відмовлено за необґрунтованістю. \~Згідно з п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. \~Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стосовно вимог позивача щодо визнання факту застосування [PERSON], щодо нього обману (замовчування обставини, яка перешкоджала здійсненню правочину, а саме того, що вона вважала його своїм боржником на 200000грн., і мала намір привласнити його гроші, виправдовуючи свої дії вигаданим нею боргом), визнання факту, що [PERSON], скористалась тяжкою для нього обстановкою для привласнення його грошей (тяжка обставина це загроза для нього втратити велику суму грошей); визнання, що умови розміщення його грошей на депозит [PERSON], вкрай невигідні через реальну загрозу втратити велику суму грошей (через привласнення їх [PERSON]А.), визнання недійсним правочину від 20.05.2016 року щодо розміщення його грошей в сумі 158907грн. на депозит [PERSON] в банку «Михайлівський», то ці вимоги є повязаними між собою. Позивач просить визнати недійсним правочин щодо розміщення його грошей в сумі 158907грн. на депозит [PERSON] в банку «Михайлівський» через застосування до нього [PERSON] обману, та через дії [PERSON], яка скористалася тяжкою для нього обставиною для привласнення його грошей (загроза втратити велику суму грошей). В заяві про ухвалення додаткового рішення [PERSON] стверджує, що його гроші з депозитного рахунку в безготівковій формі переоформлені на депозит [PERSON] в банку. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.\~ В рішенні суду судом проаналізовані письмові докази, надані сторонами, показання свідків і з застосуванням норм законодавства, зокрема Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою правління НБУ від 01.06.2011 року №174, встановлено судом, що досліджені документи, зокрема заява на видачу готівки, заповнена відповідно до вимог Інструкції, з підписом [PERSON] як отримувача коштів, виписка з особового рахунку позивача підтверджують отримання позивачем готівкових коштів 20.05.2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський». В позовній заяві (а.с.5 т.1) позивач [PERSON] зазначає про здійснення [PERSON] правочину щодо розміщення його грошей на її депозитний рахунок в банку «Михайлівський». Згідно з ст.205 ЦК України правочини можуть вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. В рішенні суд встановив, що жодних письмових договорів між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] щодо вкладення його коштів в сумі 158907грн. [PERSON] на депозит до ПАТ «Банк Михайлівський», не укладалося. В рішенні суд зазначив, що в позовній заяві позивачем [PERSON] не заявлена вимога щодо встановлення у правових відносинах між ним та ПАТ «Банк Михайлівський» факту, що ним не отримувались готівкові кошти з каси банку в сумі 308907грн. (в цю суму включена і сума 158907грн.). Оскільки судом не встановлювався факт щодо перерахування в безготівковому порядку коштів з рахунку [PERSON] на депозит [PERSON] в банку відповідно до заявлених вимог, суд не вбачає підстав стверджувати про здійснення тристороннього правочину з переоформлення грошей [PERSON] в сумі 158907грн. з депозитного рахунку [PERSON] на депозитний рахунок [PERSON] в банку в безготівковій формі. Не укладалося між [PERSON] і [PERSON] письмового договору щодо передачі коштів позивачем [PERSON] [PERSON] для оформлення депозиту на [PERSON] Отже, між [PERSON] і [PERSON] не були в установленому законом порядку оформлені правовідносини щодо передачі коштів на депозит [PERSON] в банку. З врахуванням вищевикладеного, суд не встановлює, що [PERSON] діяв під впливом обману зі сторони [PERSON] чи вчинив правочин під впливом тяжкої обставини на вкрай невигідних умовах. Приклади, які приводить позивач в заяві про ухвалення додаткового рішення, щодо видачі пенсіонеру пенсії та оплати останнім комунальних послуг, чи переоформлення вкладником депозиту в банку на інший строк не можуть бути взяті судом до уваги як докази. В мотивувальній частині рішення суд виклав, на підставі яких встановлених обставин та доказів він дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним правочину договору, який був укладений між банком та [PERSON] Оскільки відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину, не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобовязання [PERSON] повернути кошти в сумі 158907грн. та вимоги про стягнення збитків у подвійному розмірі та відшкодування моральної шкоди, які є похідними від вимоги про визнання недійсним договору. Вимоги позивача ґрунтувалися на нормах Цивільного кодексу України щодо підстав для визнання недійсним правочину, застосування наслідків недійсності правочину і в межах цих заявлених вимог суд надавав оцінку аргументам, наведеним учасниками справи, доказам у справі. З врахуванням норм ст.13 ЦПК України суд не має підстав виходити за межі позовних вимог і розглядати питання щодо набуття майна без достатньої правової підстави. Згідно з ст.262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. На даний час в ПАТ «Банк Михайлівський» триває процедура ліквідації. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» [PERSON] надавав суду письмові заперечення і банківські документи, які стосувалися заявлених позовних вимог. При наданні письмових пояснень Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб керувалася тими банківськими документами ПАТ «Банк Михайлівський», які були в їх розпорядженні, і стосувалися правовідносин сторін. Стосовно взаємовідносин між [PERSON] і [PERSON] Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» зазначив, що вони не володіють будь-якою інформацією з цього приводу. Отже, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали.

Outcome: dismissed