Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 11154154000 від 14.05.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» та [PERSON]. При цьому позивач посилається на те, що 14.05.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11154154000, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 82500,00 доларів США по 14.05.2014 року зі сплатою 12,5 % річних, а позичальник зобовязався повертати кредит, відповідно до затвердженого графіку. Також, позивачеві стало відомо, що ПАТ «Укрсиббанк» відступив своє право вимоги по договору ПАТ «Дельта Банк» у 2011 році, про що позивач проінформований не був та ніяких документів на підтвердження цього не отримував. Позивач вважає, що вказаний договір вчинений ним під впливом омани з боку банку щодо обставин, які мають істотне значення, а саме позивачеві під час отримання кредиту банком не було надано вичерпної інформації щодо сукупної вартості цього кредиту. Ці обставини змушують позивача звернутися до суду з даним позовом. При цьому, позивач вважає, що ним не пропущено строку позовної давності, так як про порушення своїх прав він дізнався лише в березні 2016 року після отримання юридичної консультації, а отже не пропустив строку позовної давності, так як його перебіг починається з моменту коли [PERSON] стало відомо про порушення його прав. В судовому засіданні представник позивача по довіреності [PERSON] вимоги довірителя підтримав, просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» [PERSON] позов не визнав повністю, просив відмовити у його задоволенні. При цьому представник відповідача посилався на необґрунтованість вимог позивача та просив застосувати до вимог [PERSON] наслідки пропуску строку позовної давності. Представник ПАТ «Укрсиббанк» в суд не зявився, викликаний, про поважність причин не явки суду не повідомлено. Суд а місці вирішив, закінчити розгляд справи за відсутності представника ПАТ «Укрсиббанк» на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та представника ПАТ «Дельта Банк», вважає позов не обґрунтованим, а тому відмовляє у його задоволенні. При цьому суд виходить з наступного. 14.05.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11154154000, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 82500,00 доларів США по 14.05.2014 року зі сплатою 12,5 % річних, а позичальник зобовязався повертати кредит, відповідно до затвердженого графіку. В вересні 2016 року до суду звернувся [PERSON] з вимогами про визнання даного договору недійсним, так як він вчинений під впливом омани з боку банку щодо обставин, які мають істотне значення, а саме позивачеві під час отримання кредиту банком не було надано вичерпної інформації щодо сукупної вартості цього кредиту. В судовому засіданні представник відповідача заявив про застосування наслідків пропуску позовної давності, які передбачені ч.4 ст. 267 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що спірний договір укладено 14.05.2007 року, після чого [PERSON] почав здійснювати виплати для повернення кредиту. Нормами цивільного законодавства передбачено початок перебігу строку позовної давності з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Дана норма передбачає декілька підстав для обрахування початку перебігу строку позовної давності які мають однакову юридичну силу, зокрема дату, коли особа могла довідатися про порушення свого права. Судом встановлено, що будь-яких перешкод для отримання юридичної консультації щодо суті спірного договору, на дату його укладення у [PERSON] не існувало. Таким чином, строк позовної давності потрібно обчислювати від дня укладення спірного договору, тобто від 14.05.2007 року. Суд критично оцінює заяву позивача, що йому стало відомо про порушення його прав лише в березні 2016 року, так як отримання позивачем юридичної консультації раніше нічим не ускладнювалося. Тобто, в даному випадку перебіг строку позовної давності закінчився в травні 2010 року, а позивач, який звернувся до суду лише в вересні 2016 року, пропустив даний строк, що є підставою для відмови у задовленні його позовних вимог.

Outcome: dismissed