Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: 1. Звернути стягнення на предмет іпотечного договору від 29.11.2014 р., посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., в реєстрі за №13779, а саме: однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальна площа 32,89 кв.м, житлова площа 17,6 кв.м, що належить на праві приватної власності [PERSON] (69000, [ADDRESS]; ІПН [NUMBER]), шляхом продажу цього предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною не нижче ринкової, визначеної у процедурі виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». За рахунок коштів, отриманих від реалізації цього предмету іпотеки, задовольнити грошові вимоги [PERSON] (69000, м. Запоріжжя, [ADDRESS]; ІПН [NUMBER]) за договором позики від 29.11.2014 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], в сумі 64464, 05 грн. (шістдесят чотири тисячі чотириста шістдесят чотири гривні, 05 коп.), що складається з: - 45214,80 грн. - суми основного боргу; - 843,58 грн. - суми трьох процентів річних; - 18405,67 грн. - суми інфляційних втрат. 2. Стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] (69000, м. Запоріжжя, [ADDRESS]; ІПН [NUMBER]) за рахунок предмета іпотеки судові витрати у розмірі 644,65 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача [PERSON] надав заяву про задоволення позову, розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження (а.с.31, 6, 32). Відповідач [PERSON] в судове засідання втретє не з'явився з невідомих причин. Про розгляд справи був повідомлений належним чином, в порядку встановленому п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України. Суд розцінює його неявку - без поважної причини, та відповідно до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України розглядає справу в порядку заочного провадження. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов'язок надання яких покладається на сторони по справі. 29 листопада 2014 року між [PERSON] (позикодавець) і [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики (а.с.8-8зв.), посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., зареєстрований в реєстрі за №13777. Згідно умов вказаного договору, позичальник отримав від позикодавця гроші в сумі 32480 гривень, що еквівалентно 1968 доларів США, зі строком виплати боргу до 29 листопада 2015 року. Сторони встановили, що розрахунок буде здійснюватись щомісячно починаючи з наступного не пізніше 29 числа кожного місяця у розмірі не менше 825 гривень, що еквівалентно 50 доларам США (п.1 Договору). При неповерненні суми позики своєчасно, або порушенні позичальником термінів сплати щомісячних платежів, позикодавець вправі буде пред'явити цей договір до стягнення в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України, та вимагати при цьому повернення йому частини позики, що залишилась не сплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох відсотків неустойки від простроченої суми за кожен день прострочення (п.4 Договору). [PERSON] підписав вказаний договір, тим самим погодився з усіма його пунктами. На виконання абз.2 п.1 зазначеного договору, [PERSON] власноручно написав розписку (а.с.33, 11), якою підтвердив отримання грошових коштів в 32480 гривень, та зобов'язався виплачувати заборгованість частинами, в розмірі не менше, ніж 825 гривень. Також, 29 листопада 2014 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено іпотечний договір (а.с.9-10зв.), посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., зареєстрований в реєстрі за №13779. За умовами іпотечного договору [PERSON] забезпечив виконання зобов'язання що виникло на підставі договору позики від 29.11.2014 року за р.№13777 на суму 32480 гривень предметом іпотеки - квартирою [ADDRESS] в м. Запоріжжя (п.п.1, 2 Договору). За абзацом 2 п.10 Іпотечного договору (а.с.9зв.) іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання зобов'язань за Основним Договором в тому числі, якщо у момент настання строку виконання зобов'язання за Основним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановленому Основним договором строк суми Позики. При цьому, як вказує позивач, і проти чого суду не надано заперечень відповідачем, [PERSON] не виконував свої зобов'язання перед [PERSON] за договором позики, та не сплачував щомісячні платежі. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно ст. 526, ст. 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Як вказує стаття 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 546 ЦК України, передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При цьому, за змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно зі ст. ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 589, 590 ЦК України у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором іпотекодержатель має право вимоги дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо)належить виключно позивачеві(ч.1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 3, 4 ЦПК України). Таким чином, оскільки внаслідок неналежного виконання зобов'язань, [PERSON] порушив визначений договором від 29 листопада 2014 року №13777 строк і порядок виплати суми позики, а також загальні вимоги до виконання зобов'язань, визначені діючим цивільним законодавством, вимоги позивача про стягнення суми заборгованості, та звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені позивачем відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved