Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив припинити право [PERSON], [PERSON], [PERSON] на 1/6 частку домоволодіння та на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,0329 га за адресою: Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, вул. Комсомольська, 2; визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння за адресою: Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, вул. Комсомольська, 2, в цілому; стягнути з нього на користь відповідачів грошову компенсацію 1/6 частки домоволодіння та 1/6 частки земельної ділянки за вказаною адресою, у розмірі 17711,5 грн. гривень 50 копійок в рівних долях, які внесені позивачем на рахунок ТУ ДСА України в Сумській області, а також стягнути з відповідачів на його користь всі судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоч про розгляд справи повідомлялись. Представники третіх осіб в судове засідання також не зявились, в письмових поясненнях покладались на розсуд суду та просили розглянути справу за їх відсутності. Заслухавши представника позивача, його представника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється співвласником нерухомого майна будинку за адресою: Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, вул. Комсомольська, 2: 1/6 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 грудня 1977 року, 1/3 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 січня 2004 року, 8/18 частки за рішенням Сумського районного суду від 11 березня 2009 року, загальною часткою 5/6 зазначеного домоволодіння (а.с. 9-16). Інша 1/6 частка зазначеного домоволодіння належала брату позивача [PERSON] 19 жовтня 2011 року [PERSON] помер, у зв'язку з чим відкрилась спадщина до складу якої входить 1/6 частка домоволодіння за адресою: Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, вул. Комсомольська, 2. На момент смерті [PERSON] був одружений та мав двох дітей. Дружина [PERSON],[INFO], сини [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], які на момент смерті проживали зі спадкодавцем разом за адресою: смт. Степанівка. вул. Сумська, буд.105 (а.с. 18). Протягом п'яти років після смерті брата ніхто зі спадкоємців першої черги до спадкового майна 1/6 частки домоволодіння за вищевказаною адресою, не з'являвся, ніхто окрім позивача зазначене майно у тому числі і 1/6 частку земельної ділянки не обслуговує, не займається ремонтом та утриманням будівлі. Зі спадкоємцями першої черги: [PERSON], [PERSON], [PERSON] позивач родинних відносин не підтримує, на його запитання про утримання майна відповіді не отримав, зазначені особи уникають спілкування, ніякої інформації стосовно своїх прав на 1/6 часкти домоволодіння не надають. У зв'язку з чим позивач звернувся у листопаді місяці 2016 року до Сумської районної державної нотаріальної контори з заявою про отримання інформації. На свою заяву позивач отримав відповідь, що спадкова справа після смерті його брата [PERSON], який номер 19.10.2011р., не відкривалась, з заявами про прийняття спадщини спадкоємці ні першої ні інших черг не звертались, заяви про відмову від спадщини відсутні, свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Зі змісту ст.1216 ЦК України випливає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). У відповідності до Наказу Мінюста України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - п. 3.21. спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У зв'язку з тим, що спадкоємцями першої черги є дружина спадкодавця [PERSON], син [PERSON], син [PERSON], які на момент смерті проживали зі спадкодавцем разом, ними фактично успадковане майно, у розмірі 1/6 частки зазначеного домоволодіння. В свою чергу позивач постійно здійснюю заходи щодо управління, утримання та збереження спільного майна, ним укладені договори на електропостачання, водопостачання, відкрито особовий рахунок для сплати комунальних послуг, ним проводяться всі необхідні заходи з ремонту та утриманню будинку та обслуговування земельної ділянки. Відповідачі не виявляють інтересу до 1/6 частки зазначеного майна вже майже шість років. У зв'язку з тим, що частка відповідачів у зазначеному будинку складає 1/6 частку не можуть бути виділені в натурі, так як с незначною, що зокрема підтверджується висновком комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 28.02.2017 року (а.с. 105-116). Спільне володіння і користування будинком є неможливим, через небажання відповідачів утримувати спільне майно та через пасивну поведінку спадкоємців щодо зазначеного майна та небажання вирішити це питання у позасудовому порядку. Спірний житловий будинок відповідачами для проживання не використовується, інтересу до 1/6 частки зазначеного домоволодіння вони не виявляють. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що припинення права відповідачів на 1/6 частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди їх інтересам та членам їх сімей, оскільки відповідачі не проживали у даному домоволодінні, мають інше місце проживання: [INFO], ніякого інтересу до 1/6 частки домоволодіння за адресою: Сумський р-н. смт. Степанівка, вул. Комсомольська, 2, не виявляли ні за життя спадкодавця ні протягом шести років після його смерті. За змістом ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Однак, надання у володіння зазначеної частки в натурі можливе лише за умови, що майно є подільним у відповідності до ст. 183 ЦК України. Якщо надання частки в натурі є неможливим, співвласник вправі вимагати від іншого співвласника матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. За змістом п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 4 жовтня 1991 року виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.7 Постанови від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» при вирішенні спорів учасників спільної власності щодо розпорядження майном не слід розцінювати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку в спільній власності, якщо неможливо поділити майно в натурі чи спільно користуватись ним. Враховуючи викладене, необхідно припинити право відповідачів на 1/6 частку домоволодіння та на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,0329 га за адресою: Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, вул. Комсомольська, 2; визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння за вказаною адресою, в цілому, стягнути з позивачка на користь відповідачів грошову компенсацію 1/6 частки домоволодіння та 1/6 частки земельної ділянки за адресою: Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, вул. Комсомольська, 2, у розмірі 17711 грн. 50 коп., що було визначено відповідно до звітів про експертну оцінку, в рівних долях, які внесені [PERSON] на рахунок ТУ ДСА України в Сумській області (а.с. 19-66). Також необхідно стягнути з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача 1102 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору та 2188 гривень 12 копійок витрат за проведення експертизи. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача витрат за надання правової допомоги в розмірі 3000 гривень, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру, суд вважає, що з урахуванням рівня складності справи та часу перебування адвоката в судовому процесі, в достатній мірі буде відшкодування зазначених витрат у розмірі 1000 гривень, які необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку.

Outcome: partial