Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Ізмаїльської міської радипро визнання бездіяльності щодо ненадання житлового приміщення протиправною та зобовязання надати йому та членам його сімї квартиру [ADDRESS] або виділити грошові кошти з міського бюджету для придбання житла в сумі 541\~129 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є інвалідом війни ІІІ групи та з 04.08.2011 року знаходиться на обліку у списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житла. 17.04.2015 року він звернувся до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради із заявою про надання у користування вказаної квартири, яка пустує після смерті відповідального квартиронаймача. 28.04.2015 року за результатами розгляду заяви, йому була надана відповідь про те, що дана квартира дійсно знаходиться у комунальній власності та буде розподілена згідно черговості у відповідності до діючого законодавства. Зазначив, що у відповідності до п.18 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.46 ЖРСР та п.5.1 ст.46 Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, він мав бути забезпечений житлом протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а тому позов підлягає задоволенню. 23.01.2017 року ухвалою суду до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, залучені [PERSON] та [PERSON] (а.с.153). У судовому засіданні позивач збільшив розмір позовних вимог, остаточно просив: визнати бездіяльність виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради щодо ненадання житлового приміщення протиправною; зобовязати виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради надати йому та членам його сімї квартиру [ADDRESS] або виділити грошові кошти з міського бюджету для придбання житла;зобовязати виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради надати його сімї у складі трьох осіб благоустроєне жиле приміщення в місті Ізмаїлі у відповідності до встановлених норм житлової площі (а.с.168, 169). В обґрунтування позовних вимог додатково пояснив, що згідно списку інвалідів війни та прирівняних до них осіб, які знаходяться на квартирному обліку при виконавчому комітеті, він знаходиться у черзі під номером «3». Особи, які знаходяться попереду нього у списку, взяті на квартирний облік у 2002 та 2006 рр., відповідно. Тривалість знаходження на квартирному обліку вказаних громадян набагато перевищила дворічний строк, встановлений законом для отримання житла. Зазначені особи будь-яких вимог не висували, а тому, на його думку, не можна вважати правильною вказівку суду вищої інстанції щодо порушення прав інших черговиків. Крім того, вважає, що поставивши задоволення позову в залежність від інтересів інших громадян, буде порушено його право на забезпечення житлом у встановлений законом строк. Звернув увагу, що він не претендує на виділення йому житла з передбачених та запланованих для розподілу серед пільгової категорії осіб житлових приміщень, а просить розглянути питання щодо можливості офіційного надання житла, в якому він з сімєю фактично проживає. Представник відповідача позов не визнала, надавши заперечення проти позову (а.с.31-33). В обґрунтування заперечень пояснила, що відповідно до списку інвалідів ВВВ та прирівняних до них осіб, які перебувають на квартирному обліку при виконавчому комітеті Ізмаїльської міської ради станом на 01.01.2015 року, [PERSON] є третім у черзі. Отже, позивач має переважне право перед іншими категоріями позачерговиків на отримання житлового приміщення, але не має такого переважного права перед іншими громадянами цієї ж пільгової категорії. Грошова компенсація громадянинові може бути надана лише за належне йому для отримання жиле приміщення. Квартира, яку позивач просить надати для проживання, ним була зайнята самовільно, а тому, на її думку, не має права на отримання грошової компенсації. Також зазначила, що 18.11.2016 року [PERSON] видано ордер за №004500 на двокімнатну квартиру [ADDRESS], однак його не було знято з квартирного обліку, оскільки він фактично в неї не вселився у звязку з непридатністю даного жилого приміщення для проживання. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], не заперечував проти задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, своєї позиції щодо позову не висловив. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Стаття 24 Конституції України проголошує, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Згідно з ч.1 ст.9 ЖК УРСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.43 ЖК УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень). Із даною нормою кореспондуються положення пункту 32 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року за №1081, згідно з якими військовослужбовцям житло надається згідно з чергою. Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень). За змістом ч.ч.1, 3 ст.46 ЖК УРСР, п.18 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року за №3551-хІІ та п.п.5.1 п.46 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року за №470 (далі Правила №470), поза чергою жиле приміщення надається, у тому числі, інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення. Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Пункт 47 Правил №470 визначає, що громадяни, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, включаються в окремий список (додаток №6). Рішення про включення в цей список приймається відповідно виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів або адміністрацією підприємства, установи, організації і профільним комітетом. Рішення адміністрації (органу громадської організації) та профспілкового комітету затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів. Про прийняте рішення повідомляється заінтересованим особам. Список громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, вивішується для загального відома. Пунктом 2 ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 року за №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання належних приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності. Згідно з ч.3 ст.24 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 04.08.2011 року за №1105 позивач прийнятий на квартирний облік на підставі п.1 ст.13 Правил та включений у список осіб, які користуються правом позачергового отримання жилих приміщень за п.5.1 ст.46 Правил складом сімї 3 людини (він, дружина, дочка) (а.с.16-18). Станом на 01.01.2017 року та час розгляду справи, позивач у списку інвалідів Великої Вітчизняної війни та прирівняних до них осіб, які перебувають на квартирному обліку при виконкомі, стоїть у черзі під №3. Третя особа [PERSON] стоїть у черзі під №1, третя особа [PERSON] під №2 (а.с.171). Відповідно до листа виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за вих.№А-385 від 28.04.2015 року на звернення [PERSON] за вх.№А-385 від 17.04.2015 року квартира [ADDRESS] заходиться у комунальній власності та буде розподілена згідно черговості у відповідності до діючого законодавства (а.с.14). За змістом листа виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за вих.№А-464 від 20.05.2015 року на звернення [PERSON] за вх.№А-464 від 06.05.2015 року в м. Ізмаїлі за кошти міського бюджету житлові будинки тривалий час не будуються, так як витрати на будівництво житла потребують великих фінансових затрат; кошти міського бюджету, виділені на капітальні витрати, недостатні для будівництва житла, а тому виконком не володіє вільними квартирами та не має законних підстав надавати квартиру поза чергою (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Виходячи із системного аналізу наведених норм права та викладених обставин справи, суд дійшов до висновку про те, що позивач має право на отримання житла в установленому законом порядку, однак за умови надходження його черги у відповідному обліку, та не може отримати житло раніше осіб, які перебувають перед ним у черзі. Отже, позивач не може отримати житло, порушивши права інших осіб, включених раніше до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у позачерговому порядку, і мають рівнозначні з ним права. Дані висновки співпадають з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 21.12.2016 року у справі №815/1277/14, а також Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в ухвалах від 19.06.2013 року у справі №6-17815св13, 04.08.2014 року у справі №6-32079ск14 та 17.02.2016 року у справі №6-384ск16. Відсутність заперечень з боку третьої особи [PERSON] щодо позову, а також та обставина, що третя особа [PERSON] отримав ордер на жиле приміщення, на висновки суду не впливають, адже дані особи продовжують перебувати на квартирному обліку та в установленому законом порядку з нього не зняті. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що правових підстав для задоволення позову не має.

Outcome: dismissed