Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач по справі 03 січня 2013 року купив у нього телицю та не розрахувався за неї, залишивши розписку про повернення грошей в березні 2013 року в сумі 3000 грн., але до цього часу гроші не повернув. Під час судового розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, вважав, що відповідач всупереч вимог ст. 509 ЦК України порушив зі свого боку зобов»язання по сплаті 3000 грн. за куплену у позивача телицю, в зв»язку з чим просив стягнути з відповідача за невиконаним зобов»язанням вказану суму боргу з урахуванням передбаченого ст. 625 ЦК України індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, що становить всього 5740,57 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду повторно не зявився, не повідомивши про причини неявки. Він про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, згідно вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, викликаючись в суд через оголошення, про що свідчить публікація оголошення судді про його виклик в газеті «Слобідський край» від 9 лютого 2016 року за № 17, причину своєї неявки до суду відповідач не повідомив. Відповідно до положень ч. 9 ст. 74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідача, він вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно розписки від 03.01.2013 року, написаної власноручно [PERSON], останній придбав у [PERSON] телицю, вартістю 3000 грн., та зобов»язався повернути вказані кошти позивачу в березні 2013 року. Відповідач своє зобов»язання до цього часу не виконав, вказані кошти [PERSON] не повернув. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт передачі 3.01.2013 року [PERSON] телиці [PERSON] та факт неповернення ним до цього часу грошей позивачу за вказану телицю. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, позивач 3.01.2013 р. передав [PERSON] телицю, вартістю 3000 грн., однак відповідач прострочив виконання свого грошового зобовязання в березні місяці 2013 р., як зазначав у власноручно написаній розписці, і до цього часу 3000 грн. [PERSON] не повернув, в зв»язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача крім основної суми заборгованості й проценти, індекс інфляції, що разом складає 5740,57 грн.: 2013 рік 3000 х 100,5% х 3% = 3105,60 грн. 2014 рік - 3105,60 х 124,9% х 3% = 3995,25 грн. 2015 рік - 3995,25 х 139,5% х 3% = 5740,57 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно п. 5 ч. 5 ст. 122 ЦПК України, відповідачу було запропоновано у встановлений строк подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. У встановлений судом строк відповідачем не було подано ніяких заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог. Відповідачем, всупереч вимог ст. ст. 10, 11, 57, 60 ЦПК України, належних та допустимих доказів наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог не надано. Суд бере до уваги як належні і допустимі докази розписку і розрахунок заборгованості по процентам та індексу інфляції, надані позивачем, які нічим не спростовуються. За таких обставин, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, допитаних в судовому засіданні, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 487 грн. 20 коп. судового збору та 452,40 грн. витрат, пов»язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підставі ст. ст. 11, 509, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України,

Outcome: approved