Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], уточненим 28.04.2017 року, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], посилаючись на те, що вони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 24.01.2017 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 50. Причиною розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначив, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що, як виявилось, вони зовсім різні люди з різним світосприйняттям. На цьому ґрунті склалися вкрай неприязні стосунки, повне відчуження і остаточний розлад сімейних відносин. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, примирення та збереження шлюбу не можливо. Сторони не ведуть спільного господарства, сімейні відносини фактично припинені з лютого 2017 року. [PERSON] зазначає, що неодноразово пропонував відповідачці розлучитись у відділі РАЦС, однак [PERSON] відмовлялась. Позивач надав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, та через оголошення на сайті суду, письмові заперечення проти позову та відзив на позов з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований між ними 24.01.2017 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №50, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Також у свідоцтві зазначено, що [PERSON] є громадянином Турецької Республіки (а.с. 6). Згідно актового запису про шлюб № 50 від 24.01.2017 року після реєстрації шлюбу відповідач взяла прізвище чоловіка - «[PERSON]» (а.с. 42). Іноземне громадянство позивача підтверджується копією його паспорту (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Згідно зі ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області відповідач зареєстрована у [ADDRESS], [PERSON] зареєстрованим у Харківській області не значиться, однак фактично проживає у [ADDRESS] Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу, тобто, в даному випадку право України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З матеріалів справи вбачається, що родина фактично розпалася, майновий спір відсутній, спільних дітей сторони не мають, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved