Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] [PERSON] , Одеської універсальної біржи GIP про визнання договору дійсним, по якому просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №97/0716 від 24 грудня 1997 року, а саме квартири [ADDRESS] загальною площею 58, 1 м.кв. житловою площею 38,5 кв.м. укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та посвідчений Одеською універсальною товарною біржою GIP від 24 грудня 1997 року зареєстрований в МБТІ м. Одеси від 30 січня 1998 року за № 236 стр. 166, кн. 245. Ухвалою суду від 02 серпня 2019 року провадження по справі відкрито і в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 02 жовтня 2019 року. У підготовчому засіданні 02 жовтня 2019 року позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити у повному обсязі. У підготовчому засіданні 02 жовтня 2019 року відповідач позовні вимоги визнав. У підготовчому засідання 02 жовтня 2019 року [PERSON] та його представник не заперечували проти задоволення позовних вимог. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомляли. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 97/0716 від 24 грудня 1997 року на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» між [PERSON] , [PERSON] як продавцями, з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] як покупцями, з іншої сторони, останніми була придбана квартира [ADDRESS] загальною площею 58, 1 м.кв. житловою площею 38,5 кв.м. Вказаний договір був зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю під реєстраційним номером № 97/ 0716 від 24 грудня 1997 року та в Одеському МБТІ, про що зроблено запис від 30 січня 1998 року за № 236 стр. 166, кн. 245. Згідно з п. 3 зазначеного договору вказана квартира належала [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 12-7548 від 15.11.1995 року, зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 17.11.1995 року під № 148 пр. стор. 166 кн. Розділ 236. Відповідно до п. 6 названого договору Покупці сплатили Продавцям кошти за продане нерухоме майно у розмірі 10 000 грн., які отримані ними до його підписання. Таким чином, сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується його змістом. Сторони повністю виконали угоду як відповідно до умов договору, так і до норм чинного законодавства. Після звільнення квартири відповідачами позивачі оселилася в ній і отримали постійну реєстрацію за вищевказаною адресою. Викладені обставини підтверджуються відповідними відмітками у довідці (витязі з домової книги про склад сім`ї). Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. (ст.11 ЦК України). Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У разі не додержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України). Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України. Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної. Крім того, у відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона продала, а інша сторона придбала квартиру. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі продажу ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачем вказаної квартири, оскільки придбав її відповідно до діючого законодавства, уклавши договір купівлі-продажу, виконавши усі істотні умови договору, оплативши відповідачу вартість квартири, зареєструвавши її в КП «ОМБТІ та РОН», але вказаний договір нотаріально посвідчений не був. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За таких обставин, коли позивач передала гроші за куплену квартиру, а відповідачі передали їй у відповідь квартиру та право встановлювані документи, а позивач відповідно їх прийняла, та розпочала користуватися вказаною квартирою то суд на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР (в ред.1963р.), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу і право власності на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним. Крім того, згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. На підставі викладеного й

Outcome: approved