Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] в якому просила суд стягнути з відповідачів солідарно на її користь в рахунок боргу за договором позики кошти в сумі еквівалентній 6000 доларам США на день ухвалення судового рішення, яка станом на 04.03.2019 року складає 161 173, 47 грн. та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь в рахунок боргу за договором позики кошти в сумі еквівалентній 90 доларам США на день ухвалення судового рішення. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 30.12.1997 року [PERSON] взяв у неї в позику грошові кошти в сумі 12 000 грн., що на час позики в еквіваленті складало 6090 доларів США, які зобов`язався повернути за першою вимогою за чотирнадцять днів. Суму позики зобов`язався повернути в сумі, яка буде еквівалентною 6090 доларів на час повернення. Кошти [PERSON] брав на розвиток бізнесу. Відповідач [PERSON] як його товариш виступив поручителем за укладеним договором позики, про що 23.11.1998 року склав власноруч розписку. На даний час у зв`язку зі станом здоров`я у неї виникла потреба у коштах і тому вона письмово звернулася до відповідачів з вимогою про повернення коштів. Однак відповідачі своїх зобов`язань не виконали, борг позики не повернули у зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Умовами договору було передбачено повернення боргу в сумі з розрахунку еквіваленту 6090 доларів США станом на день повернення. Станом на день подачі позову курс гривні до долару становив 100 доларів США- 2686, 2244. Отже стягненню підлягають сума еквівалентна 6000 доларів США, що складає 161 173, 47 грн. та сума еквівалентна 90 доларам США, що складає 2 417,60 грн., а всього 163 591,07 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Микицюра Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов, відповідно до змісту якого зазначила, що із змісту розписки випливає що 30.12.1997 року [PERSON] було отримано в борг 12 000 грн. та він зобов`язується повернути вищевказану суму. Тобто розписка підтверджує боргове зобов`язання за договором позики між позивачем та [PERSON] в національній валюті-гривні та не містить посилання повернення боргу в доларах США. Вважає, що [PERSON] повинен повернути позивачеві грошову суму в розмірі 12 000 грн. Правові підстави повернення боргу у доларах США відсутні, у зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Надав до суду відзив на позов відповідно до змісту якого, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими у зв`язку з тим, що з тексту розписки від 30.12.1997 року при укладенні договору позики строк її повернення було визначено 14 днями з моменту пред`явлення кредитором відповідної вимоги. Відповідно до ст. 194 Цивільного кодексу УРСР від 1963 року, якщо строк виконання зобов`язання не зазначений, або визначений моментом вимоги, то при відсутності іншої угоди відповідальність поручителя припиняється після закінчення одного року з дня укладення договору поруки. Як свідчить текст договору поруки, укладеного ним в якості забезпечення зобов`язань [PERSON] , він не містить будь-яких положень щодо зміни строку дії забезпечення договору позики. У зв`язку з чим, вважає, що договір поруки діяв до 23.11.1999 року та припинив свою дію з 24.11.1999 року. На даний час він не є поручителем [PERSON] за договором позики від 30.11.1997 року, отже є неналежним відповідачем по справі і тому просить суд у задоволені позовних вимог в частині стягнення в солідарному порядку боргу за договором позики з нього - відмовити. Вислухав учасників справи, свідків [PERSON] , [PERSON] дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст. 13 ЦПК України). 30.12.1997 року [PERSON] надала в борг [PERSON] грошові кошти, про що останнім була складена розписка де [PERSON] зазначає, що він взяв у [PERSON] в борг дванадцять тисяч гривень, що становить в еквіваленті до долару США 6090 доларів США. Зобов`язується повернути за першою вимогою за чотирнадцять діб вищевказану суму по курсу доларів США. (а.с. 14) 23.11.1998 року [PERSON] надав розписку, що він підтверджує борг [PERSON] перед [PERSON] станом на 23.11.1998 року в сумі 6000 доларів США і у разі неможливості [PERSON] виконати свої зобов`язання по поверненню боргу, зобов`язався виконати їх за нього про що підписався власноручно. (а.с. 8) У зв`язку з тим, що договором позики не обумовлений строк повернення коштів, а зазначено, що кошти повинні бути повернені за першою вимогою за чотирнадцять діб, позивач 03.01.2019 року надіслала на адресу відповідачів претензії, де просила виконати свої зобов`язання по поверненню коштів протягом 30 днів. Даний факт підтверджується квитанціями та поштовими повідомленнями про отримання. (а.с. 9, 10, 12,13) Правовідносини, на момент їх виникнення, регулювалися Цивільним Кодексом УРСР від 1963 року. Згідно зі ст. 153 цього Кодексу договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто угоди по згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. При цьому, ст. 165 цього Кодексу передбачала можливість встановлювати строк виконання зобов`язання моментом витребування. Так, згідно з цією правовою нормою якщо строк виконання зобов`язання не встановлений або визначений моментом витребування, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі провести таке виконання в будь-який час. За ст. 169 Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року) грошові зобов`язання повинні бути виражені і підлягають оплаті в радянській валюті. Вираження і оплата грошових зобов`язань в іноземній валюті допускається лише у випадках і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР. Таким чином, як пояснив представник позивача в судовому засіданні,

Outcome: partial