Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], одинадцята Харківська державна нотаріальна контора, в якій просить усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, відкритої після смерті [PERSON], померлого 27.09.2013. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити з підстав вказаних в запереченнях, які долучені до матеріалів справи . Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник третьої особи одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідача, третю особу [PERSON] , перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.09.2013 року помер [PERSON], ( а.с. 8) який був зареєстрований та мешкав за адресою м. Харків, вул. Гарібальді, б. 6-в, кв. 45 в м. Харкові разом з [PERSON] та [PERSON].( а.с 9, 10) Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема,1/3 частина квартири [ADDRESS]( а.с 7) . Відповідач [PERSON] є донькою померлого [PERSON]. [PERSON] мав клінічні прояви діагнозу « Розповсюджений псоріаз, прогресуюча стадія», але не мав постійного, безпорадного, тяжкого стану та міг самостійно пересуватися. Лікарями поліклініки на МСЕК не направлявся ( а.с 14,50,51). Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно абз.2 ч.3 ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом повнолітні діти, які ухилялися від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 ,,Про судову практику у справах про спадкування: правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобовязана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обовязку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обовязку. Правило частини пятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобовязані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вимога про усунення від права на спадкування за законом особи може бути пред'явлена лише після смерті спадкодавця. Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Також та обставина, що сторони не спілкувалися протягом тривалого часу, не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги. За таких обставин, враховуючи, що суду не представлено жодних належних та допустимих доказів, які у своїй сукупності вказують на те, що померлий [PERSON] потребував допомоги [PERSON], а остання мала можливість її надати, проте ухилялася від обов'язку щодо її надання то суд вважає, що вимоги позову є необґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed