Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на його користь суму передплати у розмірі 155000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що між ним та ФОП [PERSON] 15 червеня 2011 року був укладений договір № 1 про поставку будівельного бруса на суму обумовленою у специфікації №1 до Договору поставки. Згідно п. 1 Договору «Сторони домовились, що відповідач виготовляє та продає позивачу товар згідно специфікації - додатку № 1. Для виконання умов договору поставки позивач товарним чеком №1 від 15 червня 2011 року сплатив відповідачу передплату у сумі 155000 грн. 00 коп. На момент подання позовної заяви відповідач передоплату не повернув на численні претензії від 06.06.2014 року та 13.06.2014 року відповіді не надав. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] проти позовних вимог заперечувала, вказала, що підпис на товарному чеку № 1 на суму 15500 грн. 00 коп. їй не належить. Вході розгляду справи представник звернувся до суду з заявою, у якій просив застосувати по даній справі строк позовної давності. Суд, вислухав пояснення представників сторін, перевірив матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлені наступні юридично значимі факти та відповідні їм правовідношення. ПП [PERSON] є суб'єктом підприємницької діяльності / а. с. 7 / 15 червня 2011 року між ПП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поставки № 1. / а. с. 3 / На виконання умов договору поставки № 1 від 15.06.2011 року [PERSON] получила від позивача передоплату у сумі 155000 грн.00 коп. / а. с. 8 / На цей час ФОП [PERSON] умови договору не виконала, вищевказані передані гроші позивачу не повернула. В судовому засіданні представник відповідача заявляв клопотання про проведення почеркознавчої експертизи з метою довести, що підпис на товарному чеку № 1 на суму 155000 грн. 00 коп. не належить [PERSON], але ж своїм правом не скористувався, відповідачка особисто не надала зразків підписів. В порядку ст. 526 ЦК України зобов'язання виконуються належним чином відповідно до умов договору. На підставі ч.2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. В порядку ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] в судовому засіданні не довела, що підпис на отримання 155000 грн. 00 коп. на товарному чеку №1 від 15.06.2011 року їй не належить, а тому [PERSON] має право на повернення вказаних грошей на його користь. Однак в судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про застосування строків давності звернення з даним позовом до суду. У відповідності до п.3 ст. 267 ЦК України позовні давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. На підставі п.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В порядку ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В силу ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином [PERSON] міг звернутися до суду з вимогами про повернення грошей у сумі 155000 грн. 00 коп. з моменту їх передачі, тобто з 15 червня 2011 року до 15 червня 2014 року. З позовною заявою про повернення вказаних грошей [PERSON] до суду звернувся 18 червня 2014 року, тобто після перебігу 3 - х річного строку. У позові [PERSON] не просив поновити строк звернення до суду / а. с. 1 / Суд за своєю ініціативою в судовому засіданні з'ясовував причину пропуску [PERSON] строку позовної давності, але ж будь яких доказів він про поважність причини пропуску звернення до суду не навів. З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для поновлення [PERSON] строків звернення до суду, а тому в порядку п.4 ст. 267 ЦК України відмовляє у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed