Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку він є власником будинку [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] є його рідною онукою і громадянкою Росії. 01 жовтня 2002 року з його дозволу вона була зареєстрована в вищевказаному будинку. У квітні 2014 року вона виїхала з його будинку на постійне місце проживання до Росії і з цього періоду більше в зазначеному будинку не з'являлася. Всі її особисті речі і майно вона вивезла. На даний час він змушений нести витрати по оплаті комунальних платежів, що ставить його у важке матеріальне становище. Оскільки відповідачка не проживає у вказаному будинку більше одного року, він не підтримує з нею ніяких відносин, тому просить суд визнати її такою, що втратила право користування будинком. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] на розгляд справи до суду не з'явилися, надали суду письмови заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позовні вимоги повністю підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просили задовольнити позов. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки, виданої Бюро технічної інвентаризації м.Маріуполія від 04 червня 2015 року, будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 30.08.1960 року реєстр 4504, зареєстрований в МБТІ 28.01.1964 року за № 19078. З копії довідки про склад сім»ї виданої КСН «Таганрозький» від 17 березня 2016 року вбачається, що у будинку [ADDRESS], крім позивача зареєстрована відповідачка [PERSON], однак фактично не проживає в ньому з квітня 2014 року по даний час. Вказана обставина підтверджується актом, складеним КСН «Таганрозький» від 17 березня 2016 року. Інформацію викладену в акті підтвердила сусідка позивача -мешканка будинку [ADDRESS], [PERSON] У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. За ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження, оскільки відповідачка будучи зареєстрованою в будинку [ADDRESS], за відсутності на те поважних причин відсутня, не проживає в ньому понад 6 місяців. На підставі викладеного та

Outcome: approved