Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він має земельну ділянку розміром 4,34 га., яка розташована на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 025987. Як зазначає позивач, 20.06.2008 року між ним та відповідачем були укладені договори оренди земельних ділянок (паю) № 23 та № 23.1, розміром 3,58 га та 0,77 га., які 06.07.2009 року були зареєстровані у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.03.2008 року. Термін дії договорів оренди земельних ділянок становить 10 років з дня державної реєстрації. [PERSON] стверджує, що вищевказані договори оренди земельних ділянок від 20.06.2008 року він не укладав та не підписував, доручення від свого імені на укладання договору нікому не давав, акт прийому-передачі він також не укладав та не підписував, тому 19.03.2012 року він направив листа до ТОВ «Новий Сад» з вимогою не використовувати його земельну ділянку та не реєструвати відповідно до вимог чинного законодавства. Але, як запевняє позивач, ТОВ «Новий Сад» і надалі по теперішній час продовжує користуватися його земельною ділянкою, тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач просить суд визнати недійсними договори оренди земельних ділянок № 23 від 20 червня 2008 року та № 23.1 від 20 червня 2008 року, укладені між ним та ТОВ «Новий Сад» Кегичівського району Харківської області. Зобов»язати ТОВ «Новий Сад» Кегичівського району Харківської області повернути йому самовільно зайняті земельні ділянки. Стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в розмірі 114,70 грн. ТОВ «Новий Сад» надало суду заперечення проти позову [PERSON], згідно якого останній не надав своїх письмових заперечень на час державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, кожного року він отримував орендну плату, договірні умови виконувалися належним чином. Відсутність з боку [PERSON] дій по оскарженню вказаних договорів підтверджує його згоду з умовами договорів оренди земельних ділянок. По справі судом призначалась судово-почеркознавча експертиза, за висновком якої № 2450 від 28.03.2014 року підписи від імені [PERSON] в договорах оренди № 23 та 23.1 від 20.06.2008 року та акті передачі-прийому даних земельних ділянок виконані не ним, а іншою особою. [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вказав, що його земельну ділянку до 2008 р. обробляло ТОВ «Новоолександрівське». У 2008 році, після рішення Зачепилівського районного суду про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, її почало обробляти ТОВ «Новий сад». Позивач вказав, що належну йому земельну ділянку він добровільно передав товариству для обробітку, протягом 2008-2012 років особисто отримував плату за користування земельною ділянкою, розмір якої його влаштовував, зауважень з його боку до господарства не було і лише в 2012 році, коли він вирішив обробляти земельну ділянку самостійно, а господарство відмовило йому в розірванні договору оренди земельної ділянки, він виявив, що даний договір укладено на 10 років і підписаний не ним, а іншою особою. І тоді ним у 2012 році на адресу ТОВ «Новий сад» було надіслано листа з проханням розірвати договори оренди та повернути належні йому земельні ділянки. Як пояснив позивач, він весь цей час мешкав в с.Абазівка Зачепилівського району Харківської області, неодноразово знаходився в смт.Зачепилівка та мав змогу відвідати Зачепилівський районний відділ земельних кадастрів з метою взнати про наявність підстав обробітку його земельної ділянки господарством, але даною можливістю не скористався у зв'язку з тим, що умови використання його повністю влаштовували і він вважав, що за його першою вимогою йому буде повернуто належну йому земельну ділянку. Представник ТОВ «Новий сад» Мокроусов Ю.С. в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог в повному обсязі. Вказав, що господарство отримало земельну ділянку в оренду за згодою [PERSON], який в подальшому отримував орендну плату в повному обсязі, зауважень та заперечень щодо використання його земельної ділянки господарством не надходило. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи: - копію паспорта та ідентифікаційного номера [PERSON], - копію Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ХР № 025987, - копію договору оренди земельної частки (паю) № 23 від 20.06.2008 року укладеного між ТОВ «Новий Сад» та [PERSON] строком на 10 років, - копію договору оренди земельної частки (паю) № 23.1 від 20.06.2008 року укладеного між ТОВ «Новий Сад» та [PERSON] строком на 10 років, - копію акту прийому-передачі земельної ділянки згідно з договором оренди земельної частки (паю) № 23 від 20.06.2008 року, - копію акту прийому-передачі земельної ділянки згідно з договором оренди земельної частки (паю) № 23.1 від 20.06.2008 року, - копії експлікації земель, - копії кадастрових планів земельних ділянок, - копії актів визначення земельних ділянок в натурі, - копії рекомендованих поштових повідомлень адресованих [PERSON] до ТОВ «Новий Сад» 19.03.2012 року, - довідку видану ТОВ «Новий сад» про отримання [PERSON] орендної плати за 2008-2012 рр., - висновок Харківського НДІСЕ ім. засл. Проф.. М.С. Бокаріуса № 2450 від 28.03.2014 року, згідно якого підписи від імені [PERSON] в договорах оренди земельних ділянок № 23 та № 23.1 від 20.06.2008 року та акті передачі-прийому земельної ділянки виконані не [PERSON], - таблицю № 1 та № 2 до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 2450 від 28.03.2014 року, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід залишити без задоволення з наступних підстав. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, про бажання ТОВ «Новий сад» укласти договори оренди належних йому земельних ділянок, як випливає зі встановлених судом обставин справи,позивачу [PERSON] було відомо ще з 2008 року, коли рішенням суду було розірвано договір оренди з ТОВ «Новоолександрівське», після чого останній їх визнав, приступивши до виконання своїх обов'язків та реалізації своїх прав як орендодавця щодо отримання орендної плати за спірними договорами оренди, що свідчить про відповідність договорів його внутрішній волі. Як вольова дія правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля є бажанням, наміром особи вчинити правочин, однак для вчинення правочину необхідна не тільки воля, а ще й доведення цієї волі до відома інших осіб. Поведінка позивача, який ще в 2008 році передав в користування відповідачу земельні ділянки та отримував весь цей час орендну плату, розуміючи, що це плата саме за використання його земельних ділянок, свідчить як про наявність його волі в минулому на укладення договорів оренди, так і його бажання на подальшу реалізацію цих договорів в майбутньому, тобто він фактично схвалив спірні договори, що вказує на їх чинність. Частинами 1,2 статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Виходячи із змісту вказаної статті, власник може здійснювати наявні в нього правомочності по володінню користуванню, розпорядженню щодо належного йому майна самостійно або за допомогою інших осіб, без набуття такими особами статусу суб'єкта права власності. Виходячи із пояснень [PERSON] щодо отримання ним плати за використання належної йому земельної ділянки ТОВ «Новий сад» протягом 2008-2013 років, відсутності з його боку заперечень щодо розміру цієї плати та умов використання ТОВ «Новий сад» земельної ділянки позивача протягом зазначеного терміну, суд дійшов до висновку про те, що ТОВ «Новий сад» протягом 2008-2013 року був суб'єктом здійснення права власності в інтересах власника земельних ділянок, площею 0,77 га та 3,58 га, яким є [PERSON], останній отримував частину прибутку від використання належних йому земельних ділянок, який його влаштовував. Це виключає порушення прав позивача, гарантованих статтею 319 ЦК України. За таких обставин визнавати спірні договори оренди недійсними лише на підставі висновку судово-почеркознавчої експертизи, у суду нема ніяких підстав. Крім того, встановивши факт не підписування позивачем договорів оренди та актів приймання-передачі земельної ділянки, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю підстав, передбачених ч.1 ст.15 ЗУ «Про оренду землі», даний факт не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним, а може бути підставою для розірвання договору. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed