Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатним, посилаючись на те, що [PERSON] є його вітчимом, страждає на психічне захворювання, по причині чого не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у звязку з чим постійно потребує сторонньої допомоги та догляду. Посилаючись на викладене заявник просить визнати [PERSON] недієздатним. В судове засідання заявник не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, без проведення фіксації судового процесу, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити її в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, попередньо до суду були надані письмові пояснення, в яких представник заінтересованої особи просив розглянути справу за його відсутністю. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є вітчимом [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу ІІ-ЖС № 428886, між [PERSON] та матірю позивача [PERSON] Як свідчать матеріали справи, а саме копія паспорту, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний[ADDRESS]. Відповідно до положень ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, згідно до вимог ст. 39 ЦК України, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування., згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України. Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи № 549 від 20.10.2017 року, проведеної експертами КУ Обласної клінічної психіатричної лікарні ЗОР [PERSON], [INFO], виявляє ознаки психічного розладу у вигляді судинної деменції, внаслідок чого, він може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами його сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Таким чином, зібрані у справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] Костянтинова недієздатним. Судові витрати, відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved