Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 20 лютого 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 57(Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Позов обґрунтовується тим, що 20 лютого 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиціїміж сторонами зареєстровано шлюб (актовий запис № 57). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що через відсутність взаєморозуміння міжсторонами спільне життя не склалось, сторони байдужі до життя та проблем один одного, мають розходження поглядів щодо сімейного життя та обов`язків. Шлюбні відносини мають формальний характер. Спільне господарство та бюджет не ведеться, однією сім`єю не проживають. Між сторонами відсутній спір щодо їх участі в утриманні, вихованні спільних дітей та місця проживання останніх. Спільні діти на постійній основі проживають разом з відповідачем.Позивач зазначає, що надання строку на примирення суперечить його інтересам, а збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою від 30 липня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У справі призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (№ ЕП-4129 - вх. від 31.08.2021 року). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином, через канцелярію суду подала заяви, в яких просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] » (№№ 20154 , 20155 - вх. від 27.08.2021 року). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 лютого 2015 року сторонами по справі укладено шлюб, який був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 57(Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , (Свідоцтво про народження від 27.08.2014 року, серії [NUMBER] , актовий запис № 594) та сина - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження від 22.06.2016 року, серії [NUMBER] , актовий запис № 2146). Сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша ст. 24 СК України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, вказана правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 30 травня 2019 року у справі № 442/6319/16-ц. Згідно положень ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне залишити їй це прізвище.

Outcome: approved