Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті на [PERSON] на 1/12 частку квартири за адресою [ADDRESS], усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням вказаної квартири шляхом вселення його до вказаної квартири, заборони відповідачу [PERSON] створювати йому перешкоди в користуванні власністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON], якій належала ? частка вказаної квартири, інші ? частки належать відповідачу [PERSON] на момент відкриття спадщин позивач був неповнолітнім й вважаться таким, що прийняв спадщину, крім нього є інші спадкоємці першої черги: відповідач [PERSON]- мати спадкодавця, яка отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/12 частку квартири. Ршенням Виконкому Феодосійської міської ради від 09 квітня 2009 року було позивача було направлено до інтернату в м. Керч, тим же рішенням за ним було закріплено 1/12 частки квартири [ADDRESS]. По досягненні повноліття позивач повернувся з інтернату до м. Феодосії, намагався потрапити до квартири, але відповідач [PERSON] до квартири його не пустила. З метою оформлення спадкових прав, позивач звернувся до Першої Феодосійської державної нотаріальної контори, але постановою державного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] не було надано правовстановлюючих документів, що підтверджують належність спадкового майна спадкодавцеві, зазначені документи знаходяться у відповідача [PERSON], яка відмовляється їх надати нотаріусу. Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з мотивів, викладених в заяві, позивач додатково пояснив, що окрім нього та відповідача [PERSON], до кола спадкоємців належить його сестра, яка на теперішній час усиновлена, її місцезнаходження йому невідомо. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснила суду, що позивач [PERSON] після повернення з інтернату до вказаної квартири не приходив, з нею не спілкувався, проте правовстановлюючих документів на квартиру, необхідних позивачу для оформлення спадкових прав вона не надасть, проти проживання позивача в квартирі заперечує, оскільки з матір'ю позивача в неї був конфлікт, частка позивача в праві на квартиру є незначною, у складі квартири неможливо виділити йому в користування житлову площу, що відповідає розміру його частки. Відповідач [PERSON] пояснень не надала, заперечення відповідача [PERSON] підтримала. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). З актового запису про народження позивача (а.с. 48), довідки про шлюб (а.с. 10), вбачається, що позивач є сином [PERSON], на момент її смерті був неповнолітнім. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. В матеріалах спадкової справи відсутня заява від імені позивача про відмову від спадщини, подана відповідно до вимог ст. 1273 ЦК України, а також містять відомості про відсутність заповіту, у зв'язку із чим суд доходить висновку про прийняття позивачем спадщини після смерті своєї матері, [PERSON] за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів спадкової справи, пояснень сторін по справі вбачається, що окрім позивача, відповідача [PERSON], яка є матір'ю спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 27), є ще один спадкоємець першої черги спадкування за законом- малолітня дочка спадкодавця, [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність у позивача права спадкування 1/3 частки майна померлої [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за життя на праві власності належала 1/4 частка квартири за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом Феодосійської міської ради народних депутатів 17.03.1994 (а.с. 28). Таким чином, позивачу належить 1/12 частка зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері, [PERSON] З метою оформлення спадкових прав позивач звернувся до Першої Феодосійської державною нотаріальної контори, однак у видачі йому свідоцтва на право власності було відмовлено на підставі того, що спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів на майно, що належало спадкодавцю, що підтверджується копією постанови про відмову в вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2013.(а.с. 31), відповідач [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на свою частку майна отримала, що підтверджується копією вказаного свідоцтва (а.с. 29). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності на 1/12 частку квартири за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Також підлягає задоволенню позов в частині усунення позивачу перешкод в користуванні вказаною квартирою з огляду на наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В спірній квартирі проживає відповідач [PERSON], яка проти проживання позивача в квартирі заперечує, що підтверджується її поясненнями в судовому засіданні. Враховуючи викладене, а також суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині вселення позивача до спірної квартири та заборони відповідачу [PERSON] створювати йому перешкоди в користуванні власністю шляхом зобов'язання відповідача не чинити позивачу перешкод в користуванні квартирою за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред'явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно витрати на оплату судового збору покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Відповідно до правил статті 88 ЦПК України, недоплачена сума стягується в дохід держави з позивача при відмові в позові, а при задоволенні позову - з відповідача. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позову немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня року, в якому пред'явлено позову, за подання позову майнового характеру- в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,2 та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. При поданні позову, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 344 грн. 10 коп., з яких 229 грн. 40 коп.- за подання позову про визнання права власності на спадкове майно (покладається на позивача), 114 грн. 70 коп.- за подання позову немайнового характеру про усунення перешкод в користуванні власністю. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп., судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп. також підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved