Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини. Свій позов мотивує тим, що з Відповідачем з 2015 року він проживав у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними розірвано 31.03.2017 року. Спільних дітей вони не мали. Однак, починаючи з осені 2016 року вони перестали проживати разом та вести спільний сімейний побут. На час розірвання шлюбу Відповідач вже мала стосунки з іншим чоловіком, про свою вагітність при розірванні шлюбу вона не повідомила. 09.11.2017 року народилася дочка [PERSON]. Оскільки дитина народжена до спливу шести місяців після прининення шлюбу то вважається, що вона позодить від подружжя, тому відомості про батька дитини були внесені на підставі актового запису про укладення шлюбу. Однак, він не є батьком дитини. У звязку із обставинами, що склалися, він змушений звернутись до суду з позовною заявою про виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини. Сторони в судове засідання не з'вилися. Від Позивача надійшло клопотання про проведення розгляду справи без його участі, підтримання позовних вимог у повному обсязі та про задоволення позову повністю. Від Відповідача також надійшло клопотання про проведення розгляду справи без її участі, визнання позовних вимог у повному обсязі та відсутність заперечень проти задоволення позову. Від начальника Нововолинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до положень статті 128 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. За змістом ст. 122 СК України права та обовязки батька та дитини ґрунтуються на походженні дитини від нього. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У розясненнях Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.6 постанови № 3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що у випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу, як батька, з актового запису про народження дитини. З матеріалів справи вбачається, що 31.03.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЕГ № 043701 (а.с.8). Із заяви Позивача вбачається, що він з Відповідачем перестали проживати як подружжя з осені 2016 року. На момент розірвання шлюбу Відповідач вже мала стосунки з іншим чоловіком. 09.11.2017 року [PERSON] народила доньку [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 266078 (а.с.7). Так, як на момент народження дитини сторони були розлучені та вже триалий час не проживали разом, як подружжя, то відомості про батька дитини відділом ДРАЦС були внесені відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України. Позивач стверджує, що не є біологічним батьком [PERSON], оскільки з осені 2016 року та на момент зачаття дитини він проживав окремо. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 9 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», убачається, що відповідно до ст. 263, 265 ЦПК рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або оспорюють заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно із ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Частиною 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зважаючи на пояснення Позивача та визнання позову Відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] та про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи повязані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У звязку з цим, з Відповідача на користь Позивача також необхідно стягнути судові витрати на оплату судового збору в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved