Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Укрспецконверсія» та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 10 426, 98 грн., індексацію у розмірі 277, 50 грн. та компенсацію за час затримки розрахунку у розмірі 847, 32 грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 01 червня 2002 року він працює в ДП «Укрспецконверсія» на посаді директора. Однак, починаючи з лютого місяця 2013 року відповідач не здійснює розрахунків по заробітній платі [PERSON] у зв'язку з арештом виконавчою службою рахунків підприємства. Згідно довідки ДП «Укрспецконверсія» від 19 червня 2014 року заборгованість по заробітній платі відповідача перед [PERSON] складає 10 426, 98 грн., в тому числі індексація у розмірі 277, 50 грн. Оскільки відповідач не здійснює виплату заробітної плати починаючи з лютого місяця 2013 року, то згідно положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням стоків їх виплати», позивач просить також стягнути на його користь компенсацію у розмірі 847, 32 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача ДП «Укрспецконверсія» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцезнаходженням товариства. До суду надійшла заява представника відповідача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно наказу №1 та наказу №40 від 21 травня 2002 року та [PERSON] з 01 червня 2002 року працює в ДП «Укрспецконверсія» на посаді генерального директора. Відповідно до п. 1 наказу №1 ДП «Укрспецконверсія» від 21 травня 2002 року [PERSON] встановлений оклад згідно штатного розкладу. Згідно ст. 43 Конституції України, право на своєчасне отримання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановленні колективним договором, але не раніше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцять календарних днів. Відповідно до ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. В порушення вищевказаних норм права, починаючи з лютого місяця 2013 року відповідач не здійснює розрахунків по заробітній платі [PERSON] у зв'язку з арештом виконавчою службою рахунків підприємства. Проте вищевказані обставини не є підставою для невиплати/затримки у виплаті заробітної плати. Згідно довідки ДП «Укрспецконверсія» від 19 червня 2014 року, наданої позивачем до суду, вбачається, що [PERSON] працює на посаді директора ДП «Укрспецконверсія» з 21 травня 2002 року по теперішній час, таа заборгованість із виплати заробітної плати станом на 19 червня 2014 року складає 10 426, 98 грн., в тому числі індексація у розмірі 277, 50 грн. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимоги позивача щодо стягнення з ДП «Укрспецконверсія» вищевказаних сум. Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням стоків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходом відповідно зазначеного закону слід розуміти, в тому числі, заробітну плату (грошове забезпечення). За ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно розрахунку суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, наданого позивачем до суду, загальний розмір такої компенсації складає 847, 32 грн. Враховуючи те, що відповідач не здійснює виплату заробітної плати [PERSON] починаючи з лютого місяця 2013 року, то згідно положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням стоків їх виплати», суд вважає за можливе стягнути з підприємства на користь позивача компенсацію у розмірі 847, 32 грн. Крім того, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Тому, суд вважає за можливе також звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача середньої заробітної плати за один місяць. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Як вказує ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку зі звільненням позивача від сплати судових витрат відповідно до п. 1 ч. 1 Закону України «Про судовий збір», а саме за подання позову про стягнення заробітної плати, та інші вимоги, що випливають з трудових правовідносин, суд вирішив стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн. Таким чином, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved