Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області та прохає стягнути з відповідача 1 000 000 грн 00 коп в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконною бездіяльністю органу місцевого самоврядування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він звернувся до виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області із запитом про надання публічної інформації щодо наявності на території населеного пункту вільних земельних ділянок, які можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Проте відповідач не надав відповідь на запит на отримання інформації впродовж п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Вказаний факт встановлений рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у справі № 480/1555/2021. Внаслідок бездіяльності відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, оскільки у нього виникли негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасова відстороненість від активного суспільно-політичного життя громади міста, був знижений і нестійкий настрій, нервовість, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи та побоювання про майбутній стан здоров`я. Також заподіяна йому моральна шкода полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності з тих підстав, що йому довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил, захисту свого порушеного права. При цьому йому притаманні особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час розгляду його запиту вимогами діючого законодавства, порушило його законні права, сприймалося ним, як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання. Внаслідок протиправних дій відповідача, був порушений стан його душевної рівноваги, для відновлення якого йому доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим, він був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати. Крім того, йому доводилося додатково дисциплінувати себе, доводилося витрачати набагато більше часу для підтримання необхідної продуктивності праці, що позначається щоденно на його фізичному та моральному стані, через що він не встигав закінчити повсякденну роботу, зокрема побутову. Гострота його душевинх хвилювань посилюється тим, що він має загострене почуття справедливості. Більш того, внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, яким він змушений був додатково пояснювати чому він став менш привітним, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам. Також, це завдало йому страждань, як учаснику бойових дій, для яких передбачено першочергове відведення земельних ділянок. Розрахунок моральної шкоди він здійснює наступним чином: відповідач повинен був надати інформацію в січні 2021 року, станом на серпень 2021 року, коли рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у справі № 480/1555/2021 набрало законної сили, минуло 8 місяців. Кожен місяць його порушеного права на соціальний захист він оцінює у розмірі мінімальної заробітної плати, таким чином 8 місяців х 6 000 грн 00 коп = 48 000 грн. Проте, виходячи з того, що порушення його прав повязане із його статусом як учасника баойових дій, заподіяну йому відповідачем моральну шкоду він оцінює в 1 000 000 грн 00 коп. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 вересня 2021 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 05 жовтня 2021 року на 09 год. 00 хв. (а.с. 15). Відповідно до ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 жовтня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 03 листопада 2021 року (а.с. 43). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 48) Відповідач - виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі його представника, у якій зазначив, що позов не визнає (а.с. 51). Крім того відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не визнає, оскільки вважає доводи позивача необґрунтованими. Так [PERSON] не обрунтовано заподіяння йому моарльної шкоди саме виконавчим комітетом Конотопської міської ради Сумської області, а також, що вказана шкода пов`язана з роглядом Сумським окружним адміністративним судом справи № 480/1555/2021. При визначенні позивачем розміру морільної шкоди - 1 000 000 грн 00 коп, ним не враховані вимоги щодо співмірності заявленої до стягнення суми засадам розумності та справедливості. [PERSON] не доведена наявність причинного зв`язку між заподіяною йому моральною шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вина відповідача у заподіянні моральної шкоди. Крім того, при розрахунку розміру моральної шкоди [PERSON] виходив із розміру заробітної плати. В той же час прив`язка розміру заподіяної моральної шкоди до мінімального розміру заробітної плати передбачена ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та підлягає застосуванню в спеціальних випадках, передбачених цим Законом. Тому вказана норма закону не може бути застосована у правовідносинах, які виникли між позивачем та виконавчим комітетом Конотопської міської ради Сумської області. За таких обставин позов [PERSON] не підлягає задоводенню (а.с.19-30). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 16 січня 2021 року через засоби поштового зв`язку надіслав до виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області запит на отримання публічної інформації, у якому прохав надати інформацію про наявність на території м. Конотопа Сумської області вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд з місцями (орієнтирами) розташування. Відповідь на вказаний запит [PERSON] прохав направити йому поштовим зв`язком за зазначеною ним адресою. Згідно відомостей щодо відстеження направленого позивачем поштового відправлення за № 8520038054564 з офіційного сайту «Укрпошти» зазначене відправлення вручене адресату - виконавчому комітету Конотопської міської ради Сумської області 19 січня 2021 року та запит був зареєстрований виконавчим комітетом Конотопської міської ради Сумської області 19 січня 2021 року за вх. № 01-23-Б. На запит [PERSON] відповідачем було складена відповідь за № 01-23/Б-0008 від 21 січня 2021 року про неможливість надання інформації, про яку йшла мова у запиті [PERSON] . Проте доказів направлення [PERSON] вказаної відповіді та отримання її адресатом виконавчим комітетом надано не було. Вказані факти встановлені рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у справі № 480/1555/21. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у справі № 480/1555/21 позов [PERSON] до виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії було задоволено: визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Конотопської міської ради щодо не надання [PERSON] відповіді на запит щодо отримання публічної інформації від 16 січня 2021 року у строк, встановлений ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації»; зобов`язано виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області надати [PERSON] відповідь на запит щодо отримання публічної інформації від 16 січня 2021 року (а.с. 8-11). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у даному випадку, має преюдиційне значення, а факт протиправної бездіяльності відповідача, який підтверджений рішенням суду, не підлягає доведенню. Відповідно до вимог ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 302 ЦК України визначено, що право на інформацію належить до особистих немайнових прав особи. Згідно ст.ст 3, 56 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати й поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Згідно із ст. 31 Закону України «Про інформацію» у разі, якщо порушенням права на свободу інформації особі завдано матеріальної чи моральної шкоди, вона має право на її відшкодування за рішенням суду. Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що особи на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку визначеному законом. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зроблено висновок, що, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавств . У практиці Європейського суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей, зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди (наприклад, «Рисовський проти України», № 29979, пункти 86, 89, від 20 жовтня 2011 року, «Антоненков та інші проти України», № 14183/02, пункт 71, від 22 листопада 2005 року). Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» зазначив, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. Таким чином, сам по собі факт визнання рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у справі № 480/1555/21 протиправною бездіяльності виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит [PERSON] свідчить про заподіяння позивачеві моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню незалежно від вини виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала у випадках, встановлених законом. Статтею 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Крім того ст. 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Як орієнтує Пленум ВСУ у пп.3, 4, 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № К/9901/10765/18, відшкодування моральної шкоди за своєю природою є санкцією за порушення прав особи, які були виявлені і доведені. Відповідно до п. 92 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714 цс 19) від 01 вересня 2020 року визначено, що, виходячи з положень ст. 16 та ст. 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Як зазначив [PERSON] у своїй позовній заяві, йому була заподіяна моральна шкода, зокрема у нього були негативні переживання, стан постійної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасова відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервовість, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи та побоювання про майбутній стан здоров`я. На думку суду психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння [PERSON] моральної шкоди. Відсутність для [PERSON] наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже, і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано. Щодо змісту причинного зв`язку між бездіяльністю відповідача та заподіяної [PERSON] моральної шкоди, то він полягає у тому, що бездіяльність виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області, підтверджена рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у справі № 480/1555/21, є головною причиною, яка призвела до завдання позивачеві моральної шкоди. [PERSON] є учасником бойових дій, для якого передбачено першочергове відведення земельних ділянок, що також суд приймає до уваги при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди. Слід також звернути увагу на те, що відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, має на меті як компенсацію потерпілому завданих збитків, так і запобігання вчинення суб`єктом владних повноважень такого у майбутньому, зокрема, шляхом здійснення превентивних заходів для удосконалення виконання своїх функцій, спрямованих на інтереси людини. Позивач оцінює заподіну йому моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн 00 коп. Разом з тим, з огляду на встановлені обставини справи, приймаючи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем у розмірі є значно завищеним. Враховуючи душевні страждання позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить висновку про стягнення з виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області на користь [PERSON] 2 000 грн 00 коп у рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди. Позивачем не надано суду достатніх та переконливих доказів, які дали підстави для стягнення моральної шкоди з відповідача у більшому розмірі. Суд також наголошує, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Верховний Суд у своїй постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15ц (касаційне провадження № 61-23674св18) зазначив, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою і судовий збір підлягає сплаті, як за вимогою майнового характер. При зверненні до суду з позовом майнового характеру, який подано фізичною особою, відповідно до ч. 2 ст 4 Закону України «Про судовий збір», сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить на час звернення до суду з відповідним позовом не менше 980 грн 00 коп та не більше 11 350 грн 00 коп. Враховуючи викладене, з відповідача у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір в сумі пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 20 грн 00 коп (10 000 грн грн 00 коп - сума судового збору, яка підлягала сплаті при зверненні з позовом до суду х 0,2 % - відсоток, на який задоволений позов)

Outcome: partial