Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. В позовній заяві та під час розгляду справи позивач та його представник вказали, що 5 липня 2008 року він передав відповідачці [PERSON] та її чоловіку [PERSON] в борг 30000 доларів США зі строком повернення до 1 серпня 2011 року, про що була оформлена розписка. До 1 серпня 2011 року повернуто борг в сумі 5000 доларів США. 26 вересня 2011 року [PERSON] помер, борг в повному обсязі ані він, ані [PERSON] не повернули. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина відповідачка [PERSON] та син відповідач [PERSON], тому позивач просив стягнути залишок боргу по курсу НБУ відповідно 3/4 частини з [PERSON], 1/4 частину з [PERSON] В судове засідання позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив розглянути справу за відсутності його та його представника. Відповідачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю, дали пояснення, що дійсно [PERSON] та [PERSON], перебуваючи у шлюбі, у 2008 році отримали від позивача в борг 30000 доларів США для потреб їх родини. Повернули лише 5000 доларів США. Після смерті [PERSON] його спадкоємцем є також і його син - відповідач [PERSON], тому відповідачка [PERSON] вважає, що відповідачі повинні повернути борг пропорційно до долі у спадщині, тобто вона 3/4 частини, [PERSON] 1/4 частину. Відповідач [PERSON] та його представники у судовому засіданні позов не визнали, давши пояснення, що відповідач грошей від позивача не отримував, розписку згідно до висновку експерта [PERSON] не підписував, відповідач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не оформив. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно до матеріалів справи 5 липня 2008 року позивач [PERSON] передав відповідачці [PERSON] та її чоловіку [PERSON] в борг 30000 доларів США для потреб родини (придбання автомобілю та проведення капітального ремонту будинку) зі строком повернення до 1 серпня 2011 року, про що була оформлена розписка (а.с.5 т.1). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] повернули позивачу [PERSON] 5000 доларів США, що підтвердив позивач та відповідачка [PERSON] і відповідно до ст.61 ЦПК України ця обставина, визнана сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягає доказуванню. Згідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 12893 від 22 грудня 2014 року експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз підпис від імені [PERSON] в розписці від 5 липня 2008 року виконано не [PERSON] (а.с.213-214 т.1). Однак, даючи оцінку вказаному висновку експерта, суд керується нормами ч.6 ст.147 ЦПК України, згідно до якої висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст.212 ЦПК України - оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Даючи оцінку вказаному висновку, суд враховує, що згідно до повідомлення № 1357/02 від 12 червня 2014 року судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз недостатньо порівняльного матеріалу для вирішення питання ким виконаний підпис у розписці від імені [PERSON] Також суд враховує пояснення позивача [PERSON], відповідачки [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], згідно до яких саме [PERSON] підписував розписку разом з [PERSON] Враховуючи викладене суд не бере до уваги висновок експерта № 12893 від 22 грудня 2014 року. Форма та зміст договору позики у розписці від 5 липня 2008 року, передбачені ст.ст.1046,1047 ЦК України, сторонами дотримана. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. На час отримання грошей в борг [PERSON] та [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.17 т.1, а.с.30 т.2). Факт використання грошей, що були отримані в борг на потреби їх родини підтверджені в судовому засіданні поясненнями позивача [PERSON], відповідачки [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також технічним паспортом на автомобіль (а.с.29 т.2) та свідоцтвом на право власності на будинок (а.с.82 т.2) 26 вересня 2011 року [PERSON] помер (а.с.18 т.1) Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином відповідачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги. Відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК україни Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином спадкоємці не можуть прийняти лише права і відмовитися від обовязків від спадкодавця. Згідно до спадкової справи до майна померлого [PERSON] (а.с.55-89 т.2) спадщину після померлого прийняли [PERSON] та [PERSON] відповідачі по справі відповідно в долях 3/4 та 1/4 частини. Посилання відповідача [PERSON] на те, що він не оформив спадщину не може бути взяте до уваги судом, тому що відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК україни відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Сам факт не оформлення спадщини з боку [PERSON] суд розцінює як спробу уникнути обовязків по спадщині. Таким чином, з оглядом на вищевикладене, борг позивачу [PERSON] в сумі, що відповідає по курсу 25000 доларам США, повинні сплатити відповідачі [PERSON] в розмірі 3/4 часток (18750 доларів США) та [PERSON] в розмірі 1/4 частки (6250 доларів США). Згідно офіційного курсу Національного банку України, встановленого на дату розгляду справи курс долару США становить 22грн. 89коп. за 1 долар США. Таким чином сума заборгованості відповідачів складає 429187грн. 50коп. (18750х22,89) для [PERSON] та 143062грн. 50коп. (6250х22,89) для [PERSON], і саме в цьому розмірі підлягають задоволенню позовні вимоги. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України та відносить до них витрати на сплату судового збору в сумі 1993грн., яка підлягає стягненню на користь позивача, та суму недоплаченого судового збору, яка виникла через зміну курсу долара США, в розмірі 3729грн. 50коп., що підлягає стягненню на користь держави, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved