Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. В судовому засіданні позивач та адвокат позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала частково, оскільки частково сплатила суму боргу позивачу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до усних договорів позики 24 лютого 2013 року позивач [PERSON] передав відповідачці [PERSON] у власність гроші у сумі 2000 грн. (дві тисячі) та 20 жовтня 2013 року позивач [PERSON] передав відповідачці [PERSON] у власність гроші у сумі 7000 (сім тисяч) грн., що підтверджується борговими розписками, які власноручно написані відповідачкою [PERSON]. Згідно розписок відповідачка зобов'язана повернути вказану суму боргу на протязі двох місяців, а саме: у строк до 24 квітня 2013 року та 20 грудня 2013 року. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої є якості. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У встановлений договором строк відповідачка не повернула позивачу гроші, в зв'язку з чим був змушений звернутись до суду. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала частково та пояснила, оскільки 14 січня 2014 року вона повернула позивачу частково суму боргу у розмірі 300 грн. (триста), що підтверджується розпискою. В результаті уникнення відповідачкою виконання свого грошового зобов'язання, позивачу завдано моральну шкоду, позивач перебуває у збентеженому і знервованому стані, що спричинило негативний вплив на його здоров'я, працю та спілкуванні з оточуючими. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї, чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибин фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивач обґрунтовані, доказані і підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial