Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 29.11.2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки та спільне проживання вони з відповідачем припинили з 2019 року, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, втратили взаєморозуміння та довіру. Шлюб існує лише формально. Враховуючи викладене, просив розірвати їхній шлюб з відповідачем [PERSON] . В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, проте надіслали телефонограму, у якій представник позивача просила справу розглядати у їхню з позивачем відсутність, останній на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте до суду надійшла заява, у якій вона просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо їх задоволення, спору про поділ спільного майна подружжя на даний час немає,вважає, що надання часу для примирення не потрібно, оскільки збереження сім`ї неможливе. Після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з положеннями ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, суд, у відповідності зі ст. 206 ЦПК України, та за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач в позовній заяві як на підставу своїх вимог, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне. Згідно зі ст.ст. 104, 105 та 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. Відповідно до положень ст.ст. 111-112 СК України, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вживши всіх заходів щодо примирення подружжя та встановивши, що їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Оскільки, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд, враховуючи викладене, вважає, що дана сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише юридично, суперечить інтересам позивача і його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач у своїй заяві просила залишити прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні, в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. Враховуючи викладене, у зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 420 гривні 40 копійок. Вирішуючи питання щодо судових витрат, прийшовши до висновку про задоволення позовних вимог та враховуючи повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір сумі 420 гривні 40 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved