Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання належності правовстановлюючого документу, визнання неправомірних дій посадових осіб та зобовязання вчинити певні дії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог державний нотаріус Казанківського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON]. В обґрунтування позову посилався на те, що 27.02.2010 року помер [PERSON], який при житті 06.07.2005 року заповів (згідно заповіту серія ВСІ № 053611, зареєстровано в реєстрі за №1832) в разі його смерті йому (позивачу) право на земельну частку (пай) на території Новофедорівської сільської ради, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) МК №0156860, виданого 10.09.1997 року Казанківською райдержадміністрацією на підставі розпорядження №342-р від 01.09.1997 року та зареєстрованого на його імя в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №60. На [PERSON] було виготовлено державний акт серії ЯГ №590824 на право власності на земельну ділянку площею 6,04 га у межах території Новофедорівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Казанківської райдержадміністрації від 21.08.2006 року №429-р, власником якої зазначений [PERSON], де в імені власника земельної ділянки зроблено граматичну помилку. 21.05.2013 року Казанківською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа СР 54499601 за №14/2013 щодо померлого 27.02.2010 року [PERSON]. Він (позивач) неодноразово 21.11.2016 року та 15.02.2017 року звертався до Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області (відповідача) про виготовлення та видачу йому (позивачу) іншого державного акту на право власності на земельну ділянку, де було вірно вказане імя [PERSON], на що за його думкою отримував хибні та надумані відповіді, які не відповідають вимогам Закону. Просив суд визнати належним правовстановлюючий документ державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №590824, без дати, покійному [PERSON], в якому його імя не збігається із його паспортом та свідоцтвом про його смерть, а також, визнати неправомірними діями відповідача, яка не видала належний правовстановлюючий документ. Представник позивача\~ адвокат [PERSON], в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в частині визнання неправомірними дії Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області, вважає вимоги позивача в цій частині необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Окрім того, відповіді на звернення [PERSON] були надані. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши доводи позивача та його представників, відповідача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Конституцією України\~закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). При огляді паспорта громадянина України серії ЕО 609980 видно, що [PERSON] народився 07.08.1982 року в селі Жовтень Казанківського району Миколаївської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ФП №112683, виданого 02.03.2010 року виконкомом Новофедорівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, дійсно [PERSON] помер 27.02.2010 року. Згідно заповіту від 06 липня 2005 року, посвідченого\~ \~[PERSON], приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів [PERSON] належне йому право на земельну частку (пай) на території Новофедорівської сільської ради Миколаївської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) МК №0156860, виданого 10.09.1997 року Казанківською райдержадміністрацією, на підставі розпорядження №342-р від 01.09.1997 р. та, зареєстрованого на його імя там же 15.09.1997 р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №60, а також відведену на підставі вищевказаного сертифікату в натурі (на місцевості) земельну ділянку. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ №590824, дата видачі відсутня видно, що [PERSON], який проживає в [INFO], на підставі розпорядження Казанківської райдержадміністрації від 21.08.2006 року №429-р, є власником земельної ділянки площею 6,04 га у межах згідно з планом, яка розташована в межах території Новофедорівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва. 21.11.2016 року та 15.02.2017 року [PERSON] звертався до Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області (відповідача) про виготовлення та видачу йому (позивачу) іншого державного акту на право власності на земельну ділянку, де було вірно вказане імя [PERSON] Анатолійовичата та винести рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації для отримання правовстановлюючого документу на його імя на право власності на земельну ділянку площею 6,04 га отриману їм у спадщину, 14.12.2016 року та 01.03.2017 року відповіді на звернення [PERSON] були надані. Дослідженні докази вказують на те, що в документі, а саме в державному акті на право власності на земельну серія ЯГ №590824, дата видачі відсутня, допущена помилка, усунути виявлену помилку неможливо, тому маються підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення цього факту має для позивача юридичне значення, так як він зможе реалізувати своє право на спадкування зазначеної земельної ділянки. Сукупність досліджених судом доказів, їх оцінка свідчать про належність [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Казанківської райдержадміністрації від 21.08.2006 року №429-р, серія ЯГ №590824, на земельну ділянку площею 6,04 гектарів, яка розташована в межах території Новофедорівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, власником якої зазначений [PERSON]. Також, предметом оскарження у даній справі є визнання неправомірними дії відповідача, які полягають у не видачі позивачу іншого державного акту на право власності на земельну ділянку, де було вірно вказане імя [PERSON]. Так, у матеріалах справи містяться заяви [PERSON] до Казанківської райдержадміністрації від 21.11.2016 року та 15.02.2017 року, згідно яких позивач просить виготовити інший бланк державного акту на право власності на земельну ділянку, де було вірно вказане імя [PERSON] та винести рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації для отримання правовстановлюючого документу на його імя на право власності на земельну ділянку площею 6,04 га отриману їм у спадщину. У матеріалах справи разом з запереченнями відповідача надані копії відповідей щодо зазначених заяв позивача: від 30.11.2016 року №Б-259-19-16, в якій було зазначено, що з 2013 року було змінено процедуру реєстрації права власності на земельну ділянку та державні акти з початку 2013 року не видаються та від 01.03.2017 року №17, в якій було зазначено, що постанова КМУ №844 від 05.08.2009 року, на яку посилається заявник, втратила чинність 23.01.2016 року, а питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації можливо буде вирішити після отримання заявником свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до частини 2, 3\~статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За положенням\~статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст.ст.\~3,\~6,\~12 - 15,\~20 ЦК України, ст.ст. 3-5 ЦПК України) можна дійти висновку про те, що спір у даній справі відсутній, оскільки відповідь на звернення [PERSON] щодо не видачі йому іншого державного акту на право власності на земельну ділянку надана головою Казанківської райдержадміністрації у встановлені терміни та відповідала положенням чинного законодавства. Порушення своїх прав та необхідність їх захисту, особи, що звертаються до суду, повинні довести належними та допустимими доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області в частині визнання неправомірними діями відповідача, яка не видала належний правовстановлюючий документ, задоволенню не підлягає.

Outcome: partial