Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу . Позовні вимоги мотивує тим, що згідно договору позики від 19 грудня 2013 року завіреного нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області, [PERSON] позичив у нього ([PERSON]) гроші в сумі 498 000, 00 (чотириста дев'яносто вісім тисяч) гривень, що за домовленістю між сторонами є еквівалентом 60 000 (шістдесят тисяч) доларів США, які зобов'язався повернути не пізніше 31 грудня 2013 року. В даний строк відповідач борг йому не повернув і на даний час уникає зустрічі з ним для повернення коштів. Звертає увагу на те, що станом на 10.02.2014 року у відповідності до офіційного курсу гривні до долара США борг відповідача становить 511 692, 00 гривні, які просить стягнути з останнього та судові витрати по справі. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до Договору позики від 19 грудня 2013 року нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 3618, [PERSON] (Позичальник) отримав від [PERSON] (Позикодавця), а Позикодавець передав у власність Позичальникові гроші в сумі 498 000, 00 (чотириста дев'яносто вісім тисяч гривень) 00 копійок, що за домовленістю між сторонами є еквівалентом суми 60 000, 00 (шістдесят тисяч) доларів США (із розрахунку 8,30 грн. за 1 долар). Остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 31 грудня 2013 року і при цьому повернення грошей за домовленістю сторін може здійснюватися частинами (а.с.4). Відповідно до Офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України від 10.02.2014 року, 100 доларів США = 852,820 грн., у відповідності 60 000 доларів США = 511 692, 00 грн. (а.с.5). Правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. -2- Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Так, статтею 509 ЦК України визначено поняття зобов'язання та підстави його виникнення - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України), а статтею 546 цього Кодексу передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Приписами статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, 19 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір позики згідно якого [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 498 000 гривень 00 копійок, що за домовленістю між сторонами є еквівалентом суми 60 000, 00 доларів США (із розрахунку 8,30 грн. за 1 долар), які зобов'язався повернути до 31 грудня 2013 року. На даний час кошти в сумі 511 692, 00 грн., оскільки станом на 10 лютого 2014 року офіційний курс гривні до долара США становив 100 доларів США = 852,820 грн, відповідач не повернув, факт чого позивачем доведено, а відповідачем, у свою чергу, не заперечено. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконав умови Договору позики від 19 грудня 2013 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved