Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] у м. Горловка, Донецької обл., яка нині тимчасово окупована територія України, визначена Верховною Радою України. При зверненні до відділу РАЦС з метою отримання свідоцтва про смерть батька йому було відмовлено, оскільки пред'явлений документ про смерть батька, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про підтримання заявлених вимог, в якій просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 26). Представник заінтересованої особи - Чугуївського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не з'явився, начальником відділу надана до суду заява про розгляд справи у відсутності представника у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с. 29). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню як така, що знайшла своє повне підтвердження, з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Розпорядженням КМУ № 1085 від 07.11.2014 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить м. Горлівка, Донецької області, на території якого [INFO] помер [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 1285, видане 20.06.2016р. республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР, та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане 24.06.2016р. Горлівським міським відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки (а.с. 9, 10). У лікарському свідоцтві про смерть [PERSON] зазначена причина смерті - гостра серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний коронарокардіосклероз. Таким чином, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В зв'язку з чим, суд не може прийняти до уваги як належні та допустимі докази підтвердження факту смерті [PERSON] рішення та документи прийняті на тимчасово окупованій території України. Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Як вбачається зі змісту наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Горлівка Донецької області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Горлівка Донецької області. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснень п. 13 цієї Постанови, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7ст. 273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому, слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК України і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК України. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25.11.2014 року та № 935/5 від 17.06.2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01.12.2014 року вважаються недійсними. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до пп. 1 п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000р. № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010р. № 3307/5) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 2571 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно наданого свідоцтва про народження серії [NUMBER], заявник [PERSON], [INFO], який народився у м. Горлівка, Сталінської області, є сином померлого [PERSON] (а.с.7 ). 3 червня 1938 року Донецька область була поділена на Сталінську і Ворошиловоградську області, а у листопаді 1961 року Сталінська область перейменована на Донецьку. Відповідно до довідки № 634005379 від 06.07.2016 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області, заявник [PERSON]П [INFO], який народився у м. Горлівка, Донецької області, зареєстрований у [ADDRESS], взятий на облік внутрішньо переміщеної особи і фактично проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с.13). Судом також встановлено, що поховання [PERSON] проведено заявником разом з [PERSON], який також відповідно до наданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 16) є сином померлого [PERSON], що підтверджується дозволом на поховання померлого, яке проведено 21.06.2016р. (а.с. 17), договором-замовлення ритуальних послуг № 816 від 21.06.2016р. (а.с. 18, 19) та фотознімком місця поховання (а.с. 13). Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення, свідоцтво про смерть батька, видане на території Донецької Народної Республіки є недійсним, оскільки видане органом який не має права їх видавати, у зв'язку із тим, що знаходиться на тимчасово окупованій території України. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, п. 8 ч. 1ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. З урахуванням встановлених обставин, факт смерті [INFO] у м. Горлівка, Донецької області [PERSON], який народився [INFO] у с. Мартова, Чугуївського району, Донецької області, підтверджується наданими суду доказами. Згідно до п. 6, п. 9 «Про затвердження правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18.10.2000 року № 52/5, реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення в судовому порядку факту смерті, звернення для реєстрації смерті особи, оголошеною судом померлою. Державна реєстрація факту смерті, встановленого в судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Складений актовий запис про смерть включається до книги державної реєстрації смерті за поточний рік, якщо з часу настання смерті не минуло одного року, або до книги поновлених записів цивільного стану за поточний рік, якщо минуло більше року. За наведених обставин, вимоги заявника є обґрунтованими, оскільки надані заявником докази достовірно свідчать про смерть [PERSON] у певний час і за певних обставин. На підставі викладеного,

Outcome: approved