Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що з відповідачем [PERSON] він перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 19.07.2003 Відділом РАГСу Зачепилівського РУЮ Харківської області, актовий запис № 16. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів, непорозуміння та конфліктів, тривалий час вони проживають окремо, тому фактично припинено шлюбні стосунки, подальше спільне перебування в шлюбі неможливе. Позивач просить суд розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 19.07.2003 Відділом РАГСу Зачепилівського РУЮ Харківської області, актовий запис № 16. В підготовче засідання сторони не з»явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти того, щоб неповнолітня дитина залишилася проживати разом з матір'ю. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечувала, неповнолітню дитину просила залишити проживати разом з нею. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши заяви учасників справи про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Ст. 112 СК України вказує на те, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, одного з дітей. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхспільне сімейне життя не склалося по причині несхожості характерів, різних поглядів на сім»ю та ведення побуту, шлюбно-сімейні стосунки на даний час не підтримуються, примирення не відбудеться, неповнолітня донька буде проживати з матір'ю, відповідач в своїй заяві не заперечувала проти позову, тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також передбачено і ч.3 ст. 7Закону України «Про судовий збір». Тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору в розмірі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved