Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить: визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, право власності на житловий будинок літ «А-1» з господарськими будівлями і спорудами: веранда «а», літня кухня «Б», сараї «В», «Г», погріб «Д», вбиральня «У», ворота «№1», паркан «№2», колонка «№3», розташований за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом і за законом свого батька [PERSON], який помер [INFO] року за місцем свого постійного проживання в м. Харкові. На підставі його заяви від 24 червня 2015 року про прийняття спадщини Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 784/2015. До складу спадщини входить: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS]. Проте, постановою нотаріуса Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори № 5507/02-31 від 01 липня 2016 року «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок відмовлено, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на будинок за спадкодавцем [PERSON] Право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] набуте на підставі договору купівлі-продажу від 02 червня 1990 року, посвідченого 02 червня 1990 року Сазоно-Баланівською сільською радою Богодухівського району Харківської області та зареєстрованого в реєстрі № 23. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого: Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 12 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 629. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18 грудня 1964 року, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Відповідно копії договору від 02 червня 1990 року, [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок (площею 36 кв.м. з господарськими будівлями), який розташований в [ADDRESS]. Даний договір посвідчений Сазоно-Баланівською сільською радою Богодухівського району Харківської області, реєстровий номер 23. Згідно копії довідки Комунального підприємства «Богодухівське бюро технічної інвентаризації» 3 286 від 21 липня 2016 року, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розміщений за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Сазоно-Баланівською сільською радою 02 червня 1990 року за реєстровим № 23, який станом на 31 грудня 2012 року не зареєстрований в КП «Богодухівське БТІ». Відповідно до копії довідки Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області № 334 від 16 червня 2016 року вбачається, що згідно по господарської книги, особовий рахунок [NUMBER] будинок, який розташований в [ADDRESS] належить [PERSON]. Рік побудови будинку 1953 року. Згідно копії постанови Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 5507/02-31 від 01 липня 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки за життя спадкодавця право власності на житловий будинок [ADDRESS], вулиця Кручик, на підставі виникнення права власності - договору купівлі-продажу, посвідченого Заступником Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області 02 червня 1990 року за реєстровим № 23, за [PERSON], зареєстровано не було. Відповідно до копії по господарської книги на 2016-2010 роки, особовий рахунок [NUMBER], вбачається, що будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] Згідно ст.ст. 1216 - 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців ). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Судом встановлено, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON], позивач по справі, який в установлений законом строк звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було заведено спадкову справу №784/2015. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи з законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з матеріалів справи, за життя [PERSON], за яким обліковується право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], не зареєстрував належним чином право власності на вищевказане нерухоме майно, яке на підставі договору купівлі-продажу придбав у 1990 році та не виготовив правовстановлюючий документ, тому визнати право власності позивача на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за вищевказаною адресою у нотаріальному порядку не можливо, у зв'язку з чим справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Враховуючи, що правовстановлюючим документом, на підставі якого [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] є договір купівлі-продажу від 02 червня 1990 року, суд задовольняє позов частково та визнає право власності в межах визначених договором, оскільки в цих межах набув власності спадкодавець [PERSON] Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред'явлених доказів.

Outcome: partial