Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 14 червня 2016 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від спільного подружнього життя мають дитину [PERSON] , [INFO] . Також разом з ними проживала донька відповідачки від попередніх відносин [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем фактично припинилися з 2018 року. З того часу сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. В грудні 2018 року позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом, але йому було відмовлено, у зв`язку з його неявкою до суду. В грудні того ж року, рішенням суду було стягнуто з позивача аліменти на утримання їх спільних дітей. На думку позивача зазначені обставини свідчать про припинення шлюбних стосунків, внаслідок чого їх подальше спільне життя неможливе, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Тому просить суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 17 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до підготовчого розгляду в порядку загального позовного провадження. В підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримала позов, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому порядку. Про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. (а.с.84). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. 14 червня 2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 16 квітня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 27. (а.с.8). Від шлюбних стосунків мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 14 квітня 2021 року Магдалинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 82, та [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 14 квітня 2021 року Магдалинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 67 (а.с.10,11). У підготовчому судовому засіданні було встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не мешкають разом з 2018 року. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Таким чином, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до роз`яснень , викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України\~«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~№ 11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. При таких обставинах, враховуючи те, що з часу припинення шлюбних відносин, окремого проживання та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось, суд приходить до висновку, що надання сторонам\~строку для\~примирення є\~недоцільним і\~шлюб необхідно\~розірвати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved