Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між ним та відповідачем 29.08.1998 року зареєстровано шлюб в Центральному відділі ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 752. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає зі сторонами та перебуває на їх утриманні та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим і з липня 2015 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, оскільки вони не проживають як подружжя, втратили один до одного почуття любові та поваги, ведуть окремо господарство, тощо. Примирення і збереження сімї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати. В судове засіданні позивач не зявився, але надав суду заяву, згідно якої прохав позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечує, просить залишити шлюбне прізвище. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 29.08.1998 року в Центральному відділі ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 752, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-КЕ № 149814, виданим 02.09.2016 року повторно. Відповідач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище позивача, її дошлюбне прізвище Олефіренко. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають неповнолітній дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 150748, виданим 17.04.2012 року Крюківським відділом ДРАЦС РС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 237, які проживають з позивачем та відповідачем та перебуває на їх утриманні. Шлюб виявився невдалим і з липня 2015 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, оскільки позивач з відповідачем не проживають як подружжя, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, ведуть окремо господарство, тощо. Примирення і збереження сімї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110, Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, зважаючи на бажання відповідача, суд вважає за можливе залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище «Гринюк». Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved