Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій вказав, що згідно типового договору про надання житлово-будівельному колективу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого багатоквартирного будинку від 12 травня 1961 року, виданого виконкомом міської ради депутатів трудящих м. Запоріжжя та зареєстровано в Запорізькому бюро технічної інвентаризації за №150 від 07 лютого 1968 року, йому належить 1/2 частина житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. У зазначеному документі його прізвище вказано як «[PERSON]» російською мовою. У паспорті громадянина України прізвище заявника вказано як «[PERSON]». Також як «[PERSON]» його прізвище записано у свідоцтві про народження, одруження, пенсійному посвідченні та у картці фізичної особи - платника податків, а також в інших правовстановлюючих документах. Невідповідність зазначення прізвища заявника в правовстановлюючих документах перешкоджає заявнику користуватись та розпоряджатись своєю власністю в повному обсязі, що змушує його звертатися із вищезазначеною заявою до суду. Просить встановити факт належності йому, [PERSON], правовстановлюючого документу на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], а саме типового договору про надання житлово-будівельному колективу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва від 12 травня 1961 року, виданого виконкомом міської ради депутатів трудящих та зареєстровано в Запорізькому бюро технічної інвентаризації за №150 від 07 лютого 1968 року, - на ім'я [PERSON] В судовому засіданні заявник підтвердив доводи, викладені в заяві, та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці та представника заінтересованої особи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження заявника його зазначено «[PERSON]». (а.с.6). Згідно свідоцтва про одруження заявника [NUMBER], виданого 06.11.1955 р. Ленінським р/б ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис №620, прізвище заявника зазначено російською мовою «[PERSON]». (а.с.7). Відповідно до типового договору про надання житлово-будівельному колективу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого багатоквартирного будинку від 12 травня 1961 року, виданого виконкомом міської ради депутатів трудящих м. Запоріжжя та зареєстровано в Запорізькому бюро технічної інвентаризації за №150 від 07 лютого 1968 року, йому належить 1/2 частина житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. У зазначеному документі його прізвище вказано російською мовою «[PERSON]».(а.с.9). Також у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 10.04.2015 р., прізвище заявника зазначено російською мовою «[PERSON]», прізвище замовника - «[PERSON]».(а.с.10-18). Згідно пенсійного посвідчення [NUMBER] від 10.10.1991 р. прізвище заявника зазначено російською мовою «[PERSON]». (а.с.4). У паспорті громадянина України серія [NUMBER], виданому Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області від 14.11.1998 р.; у карта фізичної особи - платників податків (ідентифікаційний номер [NUMBER]) прізвище заявника вказане як «[PERSON]».(а.с.8,5). Відповідно до роз'яснень, викладених у ч. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Таким чином, суд вважає, що вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, тому що від встановлення даного факту залежить реалізація заявником права на користування та розпоряджання його власністю, а встановити цей факт у позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved