Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в с. Кустівці по вул. Тімірязєва, 34, Полонського району, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказував, що на виділеній земельній ділянці площею 0,37 га в 1960 році було побудовано зазначений будинок з господарськими спорудами, які станом на 15.04.1991 року відносились до колгоспного двору, головою якого був його батько [PERSON], котрий помер 29.02.2008 року, членами двору він та його мати [PERSON], яка відмовилася від прийняття обовязкової частки в спадщині. Батько заповів йому все належне майно та ним отримано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майновий пай, грошовий вклад та земельну ділянку, але він не може оформити спадщину на житловий будинок, оскільки на нього відсутній належно оформлений правовстановлюючий документ, тому змушений звернутись з цього приводу до суду. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, доручив представляти свої інтереси [PERSON], котрий позов [PERSON] підтримав та просив такий задовольнити. Представник сільської ради в засідання також не з`явився, 30.01.2018 року подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що на земельній ділянці площею 0,37 га в 1960 році побудовано згаданий вище житловий будинок та господарські споруди, які станом на 15.04.1991 року відносились до колгоспного двору, головою якого був [PERSON], членами двору його дружина [PERSON] та син [PERSON] (позивач по справі), а тому вони за час свого проживання до часу існування колгоспних дворів (15.03.1990 рік) набули відповідно до ст.123 бувшого ЦК УРСР права власності на домоволодіння кожний на 1/3 частку. 29.02.2008 року [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина на належну для нього 1/3 частину зазначеного житла. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1268 названого Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з даних свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих Полонською державною нотаріальною конторою від 13.09.2008 року, позивач прийняв спадщину на майновий пай, грошовий вклад та земельну ділянку. Разом з тим, згідно даних письмової заяви [PERSON] від 27.12.2017 року вбачається, що остання відмовилася від прийняття обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка. Оскільки покійний [PERSON] за свого життя не оформив правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння, що унеможливлює позивачу оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, тому суд знаходить підстави визнати, що [PERSON], відповідно до ст.ст.1217, 1268 ЦК України, набув право власності саме на 1/3 частину вказаного житла. За таких обставин суд не знаходить підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з Кустовецької сільської ради на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved