Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 січня 2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Поряд з тим, зазначив, що причиною розпаду їх сім`ї стало те, що у їхнє сімейне життя постійно вмішуються мати та брат дружини, яких вона слухає, а його ні. Через це у них виникали постійні сварки та скандали. Крім того перестали розуміти один одного та втратили інтерес один до одного. На початку травня 2019 року брат дружини вигнав його з дому і з тоо часу він проживає у [ADDRESS]. За цей час ніхто із них не намагався поновити стосунки. На його пропозицію піти жити окремо від її матері та брата, дружина відмовляється. Також зазначив що розірвати шлюб через органи ДРАЦСУ, відповідач відмовляється. За таких обставин вважає, що шлюб став носити виключно формальний характер, і подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Позивач у судове засідання не прибув, в поданій до суду заяві просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Крім того зазначив, що у разі неявки відповідача, згідний на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у її відсутності до суду не подала, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим 16 липня 2019 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 13 січня 2013 року у виконачому комітеті Худиківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 01. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині « [PERSON] ». Від шлюбу дітей не мають. Також судом встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, проживають окремо. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved