overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де вказав, що за рішенням Бердянського міськрайонного суду від 11. 06. 2009 року з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/3частки його заробітку (доходу). 09. 06. 2009 року він уклав шлюб з [PERSON], від якого [INFO] надилася донька [PERSON]. Він має заробітну плату в розмірі 1800 грн. на місць, і не може у повному обсязі утримувати обох дітей, тому просить знизити розмір аліментів на сина [PERSON] до 1/4 частки. В судовому засіданні позовні вимоги підтримав і пояснив, що його дружина не може знайти роботу за спеціальністю, тому не працює, державну допомогу на дитину не отримує, він узяв кредит, на який придбав у с. Ланцеве житловий будинок, в погашення якого вимушений щомісячно віддавати 1100 грн. В даному випадку у нього склалося скрутне матеріальне становище, і він просить знизити розмір аліментів. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала і пояснила, що дитина хворіє на дитячий аутизм, що потребує значних грошових витрат і на лікування, і на індивідуальне навчання. Вона отримує пенсію на дитину в розмірі 900 грн., але цих коштів не вистачає, витрати на лікування дитини позивач не несе, тому вона не згодна на зменшення розміру аліментів. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 11. 06. 2009 року за позовом [PERSON] до [PERSON] з останнього на утримання дитини [PERSON] [INFO] стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу). Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що матеріальний стан [PERSON] змінився у зв'язку з народженням другої дитини, необхідністю вирішувати питання про поліпшення житлових умов і придбанням в кредит житлового будинку, тому суд вважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів до 1/4 частки. Разом з тим суд враховує, що відповідачка отримує державну пенсію на дитину і має можливість використати своє право, передбачене ст. 185 СК України і стягнути з [PERSON] додаткові витрати на дитину, яка є дитиною - інвалідом і хворіє на дитячий аутизм.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де вказав, що згідно з розпорядженням голови Бердянської райдержадміністрації від 03. 04. 2014 року № 414 він призначений опікуном над [PERSON], [INFO], який позбавлений батьківського піклування. Мати дитини [PERSON] і батько [PERSON] за рішеннями суду позбавлені батьківських прав відносно дитини, але ухиляються від її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надають, у зв'язку з чим він просить стягнути з них аліменти на дитину з кожного в розмірі по 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов і пояснив, що коли вони забрали [PERSON] з притулку, у шестирічному віці він був розвитком як дитина 1 віку, у даний час з ним займаються логопеди, він відвідує дитячий садочок, прилаштовується до колективу, але потрібно, щоб батьки також надавали матеріальну допомогу на його утримання. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] до суду не явилися, [PERSON] сповіщена належним чином, [PERSON] вважається сповіщеним за останнім відомим місцем його помешкання, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками є [PERSON] і [PERSON]. Рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 26. 02. 2014 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON], рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 23. 07. 2014 року [PERSON] також позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON]. Розпорядженням голови Бердянської райдержадміністрації від 03. 04. 2014 року № 414 [PERSON] призначений опікуном над [PERSON], [INFO], який позбавлений батьківського піклування. Визначено місце проживання дитини з опікуном за адресою [ADDRESS]. Згідно довідки виконавчого комітету Андріївської селищного ради від 23. 10. 2014 року [PERSON] проживає у сім»є [PERSON] за вказаною адресою. Згідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини до її повноліття у розмірі, визначеному законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де вказав, що на підставі договору купівлі продажу № 940 від 23. 06. 1994 року він є власником житлового будинку № 90 по вул. Степова у с. Софіївка Бердянського району Запорізької області. В будинку значиться прописаним його син [PERSON], який тривалий час не проживає, своїх речей в не тримає, за місцем реєстрації не з»являється, грошових коштів на утримання будинку не надає, наміру повертатись не має. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у житловому будинку. В судовому засіданні позивач підтримав позов і пояснив, що після закінчення школи син поїхав на навчання, після чого виїхав на заробітки за кордон, але з будинку не виписується, грошей на комунальні послуги не надсилає, тому є потреба зняти його з реєстрації. Відповідач вдруге до суду не явився, про дату слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив, і суд у відповідності до ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення. Свідки [PERSON] і [PERSON] суду пояснили, що син [PERSON] [PERSON] з 2005 року в будинку по вул. Степова, 90 в с. Софіївка не проживає, їм відомо, що він виїхав на заробітки і більше до батьків не повертався. Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з копії договору купівлі продажу від 23. 06. 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської районної нотаріальної контори [PERSON], реєстр № 940, реєстраційного напису БТІ, р. № 48 житловий будинок № 84 по вул. Степовій в с. Софіївка Бердянського району Запорізької області належить на праві власності [PERSON]. Згідно довідки Андріївської селищної ради від 13. 03. 2017 року рішенням виконкому № 67 від 21. 07. 2005 року «Про перенумерацію жилих та нежилих приміщень» в с. Софіївка житловому будинку № 84 по вул. Степова присвоєно № 90. Позивач зазначив, що в будинку разом з ним та його дружиною мешкав їх син [PERSON], що підтверджено копією домової книги. Приблизно у 2005 році син виїхав на навчання, після чого поїхав на заробітки за кордон, але з будинку не виписався, грошових коштів на його утримання не залишає, свої речі в ньому не тримає, повертатись назад не має наміру. Згідно довідки виконавчого комітету Андріївської селищної ради від 19. 11. 2018 року в житловому будинку № 90 по вул. Степова в с. Софіївка Бердянського району [PERSON] не проживає з 2005 року. За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Позивач стверджує, що у них з відповідачем відсутня будь яка домовленість щодо строків не проживання останнього у будинку. Відсутність відповідача з 2005 року в будинку, що належить позивачу, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку, належному [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 01.04.2014 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке б він хотів прийняти у спадщину, але зробити цього не може, оскільки ним пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини він не звернувся, оскільки проживав разом з матірю і вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважної причини. Просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадкового майна. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник Хлібодарівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відстуність. Заслухавши пояснення представника позивача, долідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом майна померлої 01.04.2014 року [PERSON]. [PERSON] протягом шести місяців, як це передбачено діючим законодавством, не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна з поважних причин, оскільки на день смерті спадкодавця проживав разом з нею та вважав себе таким, що прийняв спадщину. Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 01 липня 2002 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у виді житлового будинку, розташованого по вул. Гагаріна, 11 в с. Хрестівка Чаплинського району Херсонської області. При зверненні до Чаплинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померлим не проведено первісну реєстрацію права власності на будинок. Оскільки на день смерті спадкодавця проживав разом з ним та своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, вважає що фактично прийняв її. Крім нього інших спадкоємців немає. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Гагаріна, 11 в с. Хрестівка Чаплинського району Херсонської області, власником якого був [PERSON] У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] належав на праві власності житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Гагаріна, 11 в с. Хрестівка Чаплинського району Херсонської області. 01 липня 2002 року [PERSON] помер. Після смерті батька позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на день його смерті проживав разом з ним та своєчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Крім нього інших спадкоємців немає. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 01 серпня 2011 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів в сумі 5100 гривень строком на вісім місяців. Одержання відповідачем зазначеної суми коштів підтверджується розпискою, яка додана до матеріалів справи. Відповідач умови договору до теперішнього часу не виконав. Просить стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 5100 гривень та відсотки за користування позикою в сумі 2856 гривень. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідноснини. Згідно ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом установлено, що 01.08.2011 року, за договором позики, позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 5100 гривень. На підтвердження укладення договору позики позивач надав суду розписку від 05 лютого 2012 року, що посвідчує передачу відповідачеві грошових коштів в сумі 5100 гривень, які останній зобов?язався повернути до 01 квітня 2012 року, але до теперішнього часу не повернув. На підставі зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 01 січня 2016 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у виді житлового будинку, розташованого по вул. Космонавтів, 28 в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Після смерті батька він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя померлим не проведено первісну реєстрацію права власності на житловий будинок. Вважає, що фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті батька проживав разом з ним та звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім нього інших спадкоємців не має. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які залишилися після смерті батька. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні правовідносини. Судом установлено, що 01.01.2016 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у виді житлового будинку, розташованого по вул. Космонавтів, 28 в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживав разом з ним та звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім позивача інших спадкоємців не має. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 02 березня 1992 року між ним та Хлібодарівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Молодіжна, 46 в с. Хлібодарівка Чаплинського району Херсонської області. За будинок він повністю розрахувався. З моменту укладення договору купівлі продажу і до теперішнього часу він відкрито володіє будинком, проводить поточні та капітальні ремонти. Після укладення договору купівлі-продажу будинку його нотаріальне посвідчення не проводилось. В теперішній відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, тому він змушений звернутися до суду. Просить визнати за ним право власності на будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Молодіжна, 46 в с. Хлібодарівка Чаплинського району Херсонської області. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 02 березня 1992 року між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Молодіжна, 46 в с. Хлібодарівка Чаплинського району Херсонської області. Починаючи з 02 березня 1992 року позивач відкрито володіє житловим будинком. Проводить його поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги. Тобто відкрито володіє ним більше 10 років і фактично набув право власності. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 03.08.2010 року померла його тітка [PERSON]. Після її смерті залишилась земельна ділянка площею 7,4623 га, розташована на території Строганівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Після смерті тітки він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя померлою втрачено оригінал державного акта на право приватної власності на землю. Вважає, що фактично прийняв спадщину, оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім нього інших спадкоємців не має. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка залишилася після смерті тітки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 03.08.2010 року померла тітка позивача [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у виді земельної ділянки площею 7,4623 га, розташованої на території Строганівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім позивача інших спадкоємців не має. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 03.10.2011 року [PERSON] склав заповіт, у якому заповідав йому земельну ділянку площею 8,00 га, розташовану на території Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилась вищезазначена земельна ділянка. Після смерті [PERSON] він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя померлим втрачено оригінал державного акта на право приватної власності на землю. Вважає, що фактично прийняв спадщину, оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім нього інших спадкоємців не має. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка залишилася після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача та заінтересованої особи в судове засідання не з'явилися, подавши письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи в їх відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 03.10.2011 року [PERSON] склав заповіт, у якому заповідав належну йому земельну ділянку площею 8,00 га, розташовану на території Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області, позивачу. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилася вищезазначена земельна ділянка. Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім позивача інших спадкоємців не має. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved