Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 12 вересня 2015 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управліня юстиції у Дніпропетровській області зареєстрував шлюб з відповідачем, від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між ними не склалося. Шлюбно-сімейні відносини не підтримують з кінця грудня 2019, спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб, так як подальше спільне проживання та збереження сім`ї вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання з проханням справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду клопотання з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує/а.с. 28/. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 вересня 2015 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управліня юстиції у Дніпропетровській області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 697, що підтведужуєтьться копією свіцоцтва про шлюб/а.с.14/. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.15/. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.ч. 3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сімейним кодексом України передбачено обов`язок суду з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя ( ч.1 ст. 112 СК України). Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу ( ч.2 ст. 112 СК України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що подружнє життя між сторонами не склалося, строни сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого суд вважає подальше спільне проживання подружжя та збереження сім`ї неможливим, так як це протиррічить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved