Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою № 196 в будинку № 42 по вулиці Дружби народів в м. Южноукраїнську Миколаївської області. Свої вимоги мотивує тим, що 23.08.2000 року він придбав квартиру [ADDRESS]. В цій квартирі він зареєстрував свою дружину [PERSON], дочку [PERSON] та внуків [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час вони з дружиною тимчасово проживають в [INFO], а його дочка в липні 2015 року разом з своїми малолітніми дітьми виїхала на постійне проживання до м. Одеса. На даний час в належній йому на праві власності квартирі проживають квартиранти. В зв'язку з тим, що [PERSON] під час телефонних розмов постійно погрожує йому розправою та ображає його, та оскільки вона тривалий час там не проживає за місцем своєї реєстрації, він просить суд задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник позивача також просив суд задовольнити позовні вимоги свого довірителя. Відповідач у судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи була повідомлена вчасно і належним чином, через оголошення в газеті. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири 23 серпня 2000 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с. 5). Вищезазначена квартира, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, належить на праві приватної власності позивачеві (а.с. 7). Відповідно до реєстраційного посвідчення від 25 вересня 2000 року, [PERSON] зареєструвався в даній квартирі (а.с. 6). Відповідно до довідки виписки про склад сім'ю та реєстрацію від 30.08.2016 року окрім позивача в квартирі зареєстровані його дочка [PERSON] та малолітні онуки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Малолітні [PERSON] та [PERSON] згідно довідок Южноукраїнської ЗОШ № 3 в 2015 році вибули до м. Одеса (а.с. 3, 4). Факт не проживання [PERSON] [INFO] з липня 2015 року підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний\~ розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. З пояснень позивача і показів свідків вбачається відсутність поважних причин у відповідача, які б їй заважали проживати за місцем своєї реєстрації. Відповідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням\~ внаслідок\~ відсутності\~ цієї\~ особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки [PERSON] більше шести місяців не проживає в [INFO] без поважних причин, вона втратила право користування нею. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved