Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON] про визнання майна спільним майном подружжя, поділ майна та стягнення коштів. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 12 жовтня 1996 року сторони зареєстрували шлюб. За час шлюбу у них народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Але як зазначає позивач, з 6 березня 2016 року стосунки між подружжям погіршились, сторони припинили сімейні відносини та стали мешкати окремо один від одного. Позивач залишився мешкати за адресою: [ADDRESS], а відповідач [PERSON] з дітьми стала мешкати за адресою: [ADDRESS] Позивач стверджує, що за час шлюбу сторони за спільні кошти в розмірі 140 000 грн., що складало 5 500 доларів США, 04 вересня 2015 року придбали автомобіль марки «Chery Eastar», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] вартістю 140 000 грн. Придбаний автомобіль подружжя зареєструвало на ім'я відповідача [PERSON], у зв'язку з тим, що вона є інвалідом 2 групи і реєстрація обійшлась їм дешевше. Позивач зазначає, що вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя та належать сторонам кожному по ? частині автомобіля. Проте випадково позивачу стало відомо, що автомобіль 26 березня 2016 року [PERSON] продала. В зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати даний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], визнати за ним право власності на ? його частину, а також стягнути з відповідача на його користь вартість ? частини автомобіля в розмірі 70 000 грн. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили в їх задоволенні відмовити, пояснили, що сторони вже довгий час не підтримують подружні відносини та мають окремий бюджет, а лише проживали в одному житловому приміщенні. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити, пояснив, що спірний автомобіль насправді належить йому з 2012 року, фактично не вибував з його розпорядження та користування. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що автомобіль марки «Chery Eastar», 2008 року випуску, з самого початку належав [PERSON], який на той час мав недоброзичливі стосунки зі своєю першою дружиною, але щоб вказаний транспортний засіб не ділити з нею після розлучення, вирішив, нібито, продати автомобіль [PERSON], а через деякий час остання знову відчужила йому даний автомобіль. Крім того свідки також зазначили, що спірним автомобілем [PERSON] продовжував користуватись і розпоряджатись ним, а сторони по справі [PERSON] і [PERSON], як подружжя, ніколи спільно не користувались даним транспортним засобом. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, свідків, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов необґрунтованим та недоведеним з наступних підстав. 12 жовтня 1996 року сторони зареєстрували шлюб в Требухівській сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис № 31. Під час шлюбу в подружжя народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2016 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с.34). Як вбачається з довідки-рахунку від 04 вересня 2015 року [PERSON] придбала автомобіль марки «Chery Eastar», 2008 року випуску, вартістю 101 000 грн. 26 березня 2016 року автомобіль марки «Chery Eastar», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] був придбаний [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з [PERSON] за грошові кошти в сумі 45 000 грн. ( а.с.63). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте під час шлюбу належить чоловіку та жінці на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Статтею 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні, встановлено, що вищевказаний автомобіль був зареєстрований за відповідачем з 04 вересня 2015 року по 26 березня 2016 року. В період перебуванням сторін у справі в зареєстрованому шлюбі, як вбачається з документів, даний автомобіль було продано відповідачем [PERSON] та перереєстровано на нового власника [PERSON] Однак, фактично, судом було встановлено ту обставину, яка знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, що з 2012 року по даний час спірний автомобіль перебував в безспірному користуванні [PERSON], що не заперечувалось сторонами, та підтверджено в судовому засіданні третьою особою [PERSON] і свідками, з цього часу фактично не вибував з його користування і розпорядження, а угоди про купівлю-продаж даного автомобіля укладались лише формально. Більше того, судом встановлено те, що спірний транспортний засіб ніколи не перебував у володінні подружжя [PERSON] і [PERSON] Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. В ході розгляду справи ні позивачем, ні його представником не надано доказів того, що вказаний транспортний засіб марки «Chery Eastar», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], був придбаний саме за спільні кошти подружжя, а також не надано доказів того, що відчуження автомобіля одним з подружжя [PERSON] здійснено на шкоду інтересам сім'ї, позивачем не доведено суду джерел існування грошових коштів і часу придбання зазначеного майна саме подружжям, а також не надано доказів того, що внаслідок відчуження спірного автомобіля [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти саме в сумі 140 000 грн. Відтак, суд приходить висновку про те, що позов є недоведеним та необґрунтованим належними та допустимими доказами, а тому підлягає залишенню без задоволення.

Outcome: dismissed