Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «Перший український міжнародний банк») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зазначав, що 05.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 5045, відповідно до якого стягнуто з нього на користь АТ «Перший український міжнародний банк» суму заборгованості у розмірі 19257, 20 грн. На підставі заяви стягувача та вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Разом з тим, зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Банком не було надано документів, які можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5045 від 05.03.2019, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Позивач подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності та вказав на те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. Представник АТ «Перший український міжнародний банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника АТ «Перший український міжнародний банк», оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вивчивши позов, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 05.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 5045 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 26254018721080 від 27.11.2011 за період з 27.02.2018 по 27.02.2019 у розмірі 18757,2 грн., яка складається з: 15535,74 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 3221,46 грн. простроченої заборгованості за процентами та 500 грн. за вчинення виконавчого напису (а.с. 16). Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] посилався на те, що банком не надано документів, які можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача АТ «Перший український міжнародний банк» суду не надано. Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, відповідно до п.п. 1.1., 1.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. У порушення Закону України «Про нотаріат» нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню з позивача на користь банку, безспірності характеру правовідносин між сторонами. Означене вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню.

Outcome: approved