Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що вони з відповідачкою з 14 лютого 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Неповнолітня донька перебуває на його утриманні та утриманні відповідачки, спору про місце проживання дитини немає. В останні роки взаємовідносини з відповідачкою ускладнились, подальше збереження сім'ї за такої неадекватної поведінки відповідачки неможливо. Своїм незрозумілим ставленням, байдужістю до нього, відповідачка створює складнощі у його повсякденному житті. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з 25 червня 2013 року. З того, часу, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом, який просить задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу, однак заперечувала проти обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 14 лютого 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №62. Після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - «[PERSON]» (а.с.5 - копія Свідоцтва про шлюб). В шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.6 - копія Свідоцтва про народження дитини). В судовому засіданні позивач суду пояснив, що вони з відповідачкою не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між ними втрачено. Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу, однак пояснила, що позивач в позовній заяві вказав обставини, які не відповідають дійсності, оскільки насправді позивач, перебуваючи з нею в зареєстрованому шлюбі, проживає з іншою жінкою, у зв'язку з чим вона не має заперечень проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved