Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що йому на праві власності належить житловий будинок №27 по вул.Калініна в с.Успенівка Бердянського району Запорізької області на підставі договору дарування від 23.04.2003р. Крім позивача на членів його сімї в будинку зареєстровано також місце проживання відповідача [PERSON], який не є членом сімї позивача та його місце проживання було зареєстровано колишнім власником цього будинку, на час придбання будинку позивачем і по теперішній час відповідач за вказаною адресою не проживає. Тому позивач в своєму позові просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням, а також зобовязати Бердянський міський відділ УДМС України в Запорізькій області зняти відповідача з реєстрації у будинку №27 по вул.Калініна в с.Успенівка Бердянського району Запорізької області. До судового засідання представник позивача [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду надійшла заява від імені [PERSON] з проханням розглянути справу без його участі та визнанням позовних вимог. Але вказана заява надійшла поштою, підпис відповідача завірений адвокатом [PERSON], який не має повноважень для вчинення таких дій, тому суд не приймає вказану заяву як доказ визнання позову відповідачем. За таких обставин, в порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову на підставі наступного. Згідно договору дарування від 26.03.2003р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивач [PERSON] є власником житлового будинку №27 по вул.Калініна в с.Успенівка Бердянського району Запорізької області. Згідно довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, у вказаному будинку зареєстровано місце постійного проживання відповідача [PERSON] з 07.04.2000р., тобто до придбання цього будинку позивачем. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК УРСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що права члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Отже, виникнення права членів сімї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сімї на користування цим будинком. В даному випадку після припинення права власності на житловий будинок №27 по вул.Калініна в с.Успенівка Бердянського району Запорізької області минулим власником відповідач втратив право користування цим будинком, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В той же час, відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням… Таким чином, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням вже є підставою для зняття її з реєстраційного обліку у цьому житловому приміщенні і додаткового судового рішення стосовно цього не потребує, спір з цього приводу на час розгляду справи відсутній, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial