Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до якого, прохав суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]; стягнути з відповідача [PERSON] на його користь ринкову вартість 1/2 частини автомобіля «Опель Астра Класик» [NUMBER] 2008 року в сумі 61796,87 грн. та автобус ЛіАЗ д.н.з. [NUMBER] 11990 грн., усього 73786,87 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на його користь судові витрати у розмірі 2597,07 грн. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2014 року позов [PERSON] задоволено частково. Визнано за [PERSON] і [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] за кожним по 1/2 частини; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] вартість 1/2 частини автомобіля «Опель Астра Класик», державний номерний знак [NUMBER], 2008 року випуску, в сумі 61796 грн. 87 коп. та судовий збір в сумі 2477 грн. 17 коп. В задоволені іншої частини позовних вимог [PERSON] - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04.02.2015 року рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2014 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 березня 2015 року [PERSON] відмовлено у відкритті касаційного провадження. Постановою Верховного Суду України від 27.04.2016 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.03.2015 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 04.02.2015 року, рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.12.2014 року в частині стягнення [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 вартості автомобіля Опель Астра Класик д.н.з. [NUMBER] скасовано. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншії частині рішення щодо рівного визначення частки в спільної сумісної власності на квартиру було залишено без змін. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за угодою - адвокат Касаткін А.М. позовну вимогу в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 вартості автомобіля підтримали в повному обсязі, прохали їх задовольнити, надали пояснення, що позивач та відповідач розлучилися 04.05.2011 року. Автомобіль було придбано в кредит для спільних потреб сім'ї. Кредит сплачувався за рахунок спільних сімейних грошових коштів. До їх розлучення відповідачка [PERSON] без повідомлення і без згоди позивача достроково погасила кредит по автомобілю і переоформила його на третю особу [PERSON], для чого взяла новий кредит на суму 27000 гривень, про що він дізнався лише у суді. Відповідачка не повідомляла його про те, що потрібно погасити кредит по автомобілю. Дії відповідачки [PERSON] вказують скоріш на те, що вона з самого початку планувала вчинити дії, щоб позивач не мав жодної можливості скористуватись спільним майном. Позивач повідомив, що постійно щомісячно особисто надавав відповідачці кошти для сплати кредиту до моменту повного погашення, в зв'язку з чим в нього відсутні підтверджуючи фінансові документи. Таким чином, майно набуте у шлюбі належить на праві спільної сумісної власності та підлягає рівноцінному розподілу у вигляді стягнення грошової компенсації від оціночної вартості станом на 2014 рік Відповідач [PERSON] та її представник за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 вартості автомобіля, пояснили, що під час шлюбу [PERSON], без будь якої згоди колишнього чоловіка, придбала в кредит автомобіль Опель «Астра» для потреб їх сина [PERSON] Після поновлення на роботі в кінці 2008 року третя особа [PERSON] разом з нею повністю сплачували за кредит з моменту оформлення до серпня 2013 року. Позивач жодної фінансової участі в сплаті кредиту за автомобіль не приймав. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечував, пояснивши, що ще з дитинства його батько та мати, однієї сімєю не проживали. До його служби в армії позивач переодично не проживав з ними. Після повернення його з армії батько проживав в окремій кімнаті і спільного з ними сімейного бюджету не мав. Потім взагалі перестав з ними проживати. За кредитний автомобіль сплачували він з мамою, жодної участі в оплаті за кредит батько не приймав. Його твердження, що він давав кожного місяца гроші на сплату кредит не відповідають дійсності. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши відповідача по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 7 серпня 1971 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, виданим 10 березня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Згідно кредитного договору від 22.07.2008 року ВАТ «УкргазБанк» надав [PERSON] кредит у сумі 69 546 грн. на строк з 22.07.2008 року по 21.07.2012 року для придбання автомобіля «Опель Астра класик» д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, який для забезпечення виконання зобов'язань того ж дня було прийнято в заставу. 10 березня 2011 року між [PERSON] та ПАТ «АК «Експрес-банк» укладено кредитний договір № 65739/06/к, відповідно до якого, останній отримав кредит на суму 20 000 грн., що підтверджується відповідним кредитним договором. Довідкою з ПАТ «АК «Експрес-банк» підтверджується, що [PERSON] виконав свої зобов'язання за кредитом одержаним 10.03.2011 року в повному обсязі та з урахуванням процентів погасив 26 550 грн. 11 березня 2011 року між [PERSON] та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» укладено кредитний договір № GP-2330609 відповідно до якого, остання отримала кредит на суму 12000 грн., що підтверджується відповідним кредитним договором. Довідкою з Банку «ПУМБ» (правонаступник АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» в наслідок злиття) встановлюється факт повного виконання своїх кредитних зобов'язань з боку [PERSON] на загальну суму 17 250 грн. 18 березня 2011 року [PERSON] було сплачено 27 455, 56 грн. для повного дострокового погашення кредиту перед ВАТ «УкргазБанк» та 1 307, 49 грн. для зняття із застави. Всього з урахуванням процентів, станом на момент повного погашення кредиту перед ВАТ «УкргазБанк» [PERSON] було сплачено 81 819, 00 грн., що підтверджується, банківською випискою від 16.11.2015 року. Відповідно до довідки Кременчуцького ВРЕР ДАІ від 31 травня 2013 року за № 34/2302 автомобіль «Опель Астра Класик» [NUMBER] з 18 липня 2006 року по 19 березня 2011 року був зареєстрований за [PERSON] 19 березня 2011 року вказаний транспортний засіб знято з обліку та перереєстровано на [PERSON] - сина сторін у справі. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 4 травня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 378 від 22 грудня 2014 року вартість автомобіля становить 123 593 грн. 75 коп. Крім цього, відповідно до договорів страхування наданих представником відповідача, встановлюється, що відповідач понесла додаткові необхідні витрати в сумі 8 999 грн. на страхування, а саме. Відповідно до страхового полісу ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант»» від 10.07.2008 року, [PERSON] було сплачено 4 050, 04 грн. Згідно договору страхування №А3/286-0129178 від 21.10.2009 року, укладеного із АТ «УПСК», [PERSON] було сплачено 3 174, 58 грн. Відповідно до договору страхування №06/02-200001709 від 05.11.2010 року [PERSON] було сплачено 1768, 00 грн. витрат на страхування. Також, Актом виконаних робіт №3А-0005237 від 29.07.2008 року підтверджується, що [PERSON] було сплачено 1946, 52 грн. за встановлення сигналізації. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Отже, судом встановлено, що кредитний договір з ВАТ «УкргазБанк» було укладено з відповідачем особисто без будь якої згоди позивача. Оригіналами квитанцій про сплату кредитних коштів згідно із графіком погашення кредиту встановлюється, що саме відповідачем виконувався обов'язок щодо сплати коштів по кредиту, оскільки в квитанціях платником зазначена [PERSON] Вказані обставини підтверджується квитанціями, довідками та виписками із банків, оригінали яких долучено до матеріалів справи. Жодна квитанція не містить інформацію, що позивач є платником за кредитом. Також, [PERSON] та її представником надано довідки про свої доходи від пенсії та заробітної плати та довідки про доходи третьої особи [PERSON] за 2008-2011роки, які підтверджують наявність стійкого доходу та фінансову спроможність сплачувати по кредиту. При цьому, суд зазначає, що позивачем не надано допустимих та належних доказів щодо прийняття фінансової участі по сплаті кредитних коштів. Також, суд бере до уваги, що при подані позовної заяви про розірвання шлюбу від 03.02.20111 року позивач особисто вказав, що він з відповідачкою з жовтня 2010 року лише проживають разом, але не ведуть спільного господарства і у них різні бюджети, що вказує на те, що між позивачем та відповідачем з вказаного часу були відсутні шлюбно-сімейні відносини, вони не вели спільного господарства та мали різні бюджети, а тому твердження позивача про нібито його участь у сплаті кредитних коштів за автомобіль є безпідставними. Також, суд не бере до уваги доводи позивача та представника щодо того, що позивач в період кредитування працював як офіційно та і не офіційно, оскільки позивач дійсно працював водієм автотранспортного засобу в період з 12.10.2009 року по 10.03.2010 року та 05.10.2013 року по 02.12.2013 року, однак, позивачем не надано доказів щодо отриманого розміру заробітної плати. Також, в якості доказу позивачем надано медичну довідку, обов'язкову для кожного водія та транспортні документи, які жодним чином не встановлюють факт наявності прибутку та не можуть бути взяти до уваги як належний доказ. Також, суд не приймає до уваги довідку позивача про розмір його пенсії, оскільки довідка про розмір пенсії відображає отриману пенсію позивачем за період з 2014 року, однак в ній не відображено розмір пенсії в період кредитування з 2008 року по 2013 рік, отже, суд позбавлений можливості дослідити фінансові можливості позивача в період кредитування та можливість погашення кредитний зобовязань, як солідарного боржника. Суд зазначає, що праву на спільну сумісну власність грошових коштів, отриманих внаслідок реалізації автомобіля, кореспондується боргове зобов'язання - повернення кредитних коштів, отриманих на придбання спірного транспортного засобу. У подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержаний за рахунок останніх автомобіль, внаслідок укладення кредитного договору, також виникає зобов'язання в інтересах сім'ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники. Обов'язок, щодо сплати кредитних коштів в солідарному порядку належить сторонам до моменту повного виконання кредитного зобов'язання за придбане майно, в тому числі щодо грошових коштів, які були сплачені після розірвання шлюбу між сторонами до повного виконання боржником кредитного зобов'язання. Стаття 60 Цивільного процесуального кодексу визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вище викладеного суд, дослідивши природу виникнення та виконання кредитних зобов'язань приходить висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] компенсації у вигляді 50 % від ринкової вартості автомобілю Опель «Астра Класик», д.н.з. [NUMBER], у розмірі 61 796 грн. 87 коп.- слід відмовити.

Outcome: dismissed