Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 19000 грн., а також стягнути з відповідача всі судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06.03.2020 між позивачем та [PERSON] укладено письмовий договір позики, на підставі якого в той же день він позичив відповідачу кошти у розмірі 19000 гривень, які останній зобов`язався повернути до 20.06.2020. На підтвердження укладення договору позики відповідачем 06.03.2020 особисто написано розписку, однак у визначений строк відповідач свої зобов`язання не виконав, позику не повернув. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на розгляд судді Кучерук І.М. надійшла вказана вище справа. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.03.2021 справу прийнято до свого провадження та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача невідоме. Відповідно до положень ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 06.03.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. На підтвердження укладення договору позики [PERSON] 06.03.2020 особисто написано розписку про отримання в борг від [PERSON] коштів у розмірі 19000 гривень, яку [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] до 20.06.2020 (а.с. 7). Станом на 20.06.2020 відповідач борг не повернув, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У встановлений договором строк відповідач борг позивачеві не повернув, таким чином свої зобов`язання за договором позики не виконав. Невиконання відповідачем зобов`язання повернути позивачу суму позики порушує право власності позивача, яке підлягає захисту згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. З урахуванням положень ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на сторону відповідача. Також [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на його користь понесені ним витрати за надання правничої допомоги у розмірі 2000 грн., що підтверджується додатковим договором від 07.08.2020, актом надання послуг по договору про надання правничої допомоги від 07.08.2020, квитанцією №15 від 07.08.2020 (а.с.9, 10, 13). Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені ним витрати за надання правничої допомоги.

Outcome: approved