Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.01.2013 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 4 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу мають сина- [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Спільне проживання фактично припинилося з липня 2013 року. Позивач надав суду заяву та просив розглядати справу без його участі, а з його представником [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, по підставах викладених у позові. Відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, на розірвання шлюбу з [PERSON] згодна, про що надала суду письмову заяву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. 09.01.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 4 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Позивач зазначив, що подальше сумісне життя і збереження сім?ї не можливе та є таким, що суперечить його інтересам. Відповідач на розірвання шлюбу з позивачем згодна. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям не виникало. Як вбачається з позовної заяви, на момент подачі позову про розірвання шлюбу до суду, син проживає з позивачем, який його забезпечує та займається його вихованням. Згідно акту від 01.04.2014 року позивач разом із сином [PERSON], [INFO], з 03.02.2014 року проживають без реєстрації в [ADDRESS]. Частиною 2 статті 106 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. У відповідності до частини 1 статті 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї сторони вважають неможливим, та таким що суперечать їх інтересам. Отже, аналізуючи всі обставини справи, судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved