Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просив визнати недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна, що йому належить, а саме: земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS], які відбулися 24.05.2013 року та автомобіля Ssang Yong REXTON, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], проведені 26.06.2013 року, визнати недійним договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS], оформлений у вигляді протоколу № 2513088/2 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна 24.05.2013 року та акту про проведення прилюдних торгів № 37230879 від 30.05.2013 року, визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Ssang Yong REXTON 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], оформлений у вигляді протоколу № 2513127/1 проведення аукціону з реалізації рухомого майна 26 червня 2013 року та акту про проведення прилюдних торгів № 532/2 від 01.07.2013 року, застосувавши наслідки недійсності правочинів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, прилюдні торги з реалізації належного йому майна проведені з порушеннями законодавства, а тому мають бути визнані недійсними. Зазначає, що він не отримував жодного документу виконавчого провадження, в тому числі постанови про накладення арешту на належне йому майно, акту опису й арешту майна, які повинні складатись в його присутності. Також, він не отримував повідомлення про визначення вартості арештованого майна, про залучення до виконавчого провадження суб'єкта оціночної діяльності. На думку позивача, у боржника [PERSON] є майно, а тому реалізація його майна суперечить ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження». Посилається на те, що він не був повідомлений про час та місце проведення торгів, а тому не мав можливості висловити свої заперечення. Інформація про торги не була опублікована в засобах масової інформації, а уцінка автомобіля проведена державним виконавцем з порушенням ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 Порядку реалізації арештованого майна, п. 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, що є також підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна [PERSON], а саме: земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS], які відбулися 24.05.2013 року та автомобіля Ssang Yong REXTON, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], проведені 26.06.2013 року, визнано недійним договір купівлі-продажу, належної [PERSON], земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS], оформлений у вигляді протоколу № 2513088/2 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна 24.05.2013 року та акту про проведення прилюдних торгів № 37230879 від 30.05.2013 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу, належного [PERSON], автомобіля Ssang Yong REXTON 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], оформлений у вигляді протоколу № 2513127/1 проведення аукціону з реалізації рухомого майна 26 червня 2013 року та акту про проведення прилюдних торгів № 532/2 від 01.07.2013 року. Не погоджуючись із даним рішенням суду, Центральний відділ Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, ПАТ «Фідокомбанк», ПП «Нива-В.Ш.» та [PERSON] звернулись до суду із апеляційними скаргами. В апеляційній скарзі Центральний ВДВС Чернігівського міського управління юстиції просить скасувати рішення суду від 13 травня 2014 року в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду нормам матеріального та процесуального права. Апелянт не погоджується із висновком суду про те, що 12 частина земельної ділянки не могла бути предметом прилюдних торгів, оскільки вона не є самостійним об'єктом власності, зазначаючи, що згідно ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено звернення стягнення саме на частку боржника у майні, яким він володіє спільно із іншими особами. Апелянт також наполягає на обізнаності боржника із проведеними виконавчими діями та направленні на його адресу відповідних матеріалів виконавчого провадження. Зазначає, що інформацію про прилюдні торги була опублікована на відповідному інформаційному сайті, а розміщення аналогічної інформації в засобам масової інформації є правом, а не обов'язком організатора аукціону. Позивач був належним чином повідомлений про час та місце проведення прилюдних торгів, як і сам боржник [PERSON], якою навіть була подана заява про відкладення проведення прилюдних торгів. Апелянт категорично не погоджується із висновком суду про порушення державним виконавцем вимог закону при проведенні уцінки арештованого майна, зазначаючи, що суд послався в своєму рішенні на нормативний акт, який вже втратив свою чинність на момент проведення спірних виконавчих дій, та невірно застосував двомісячний строк реалізації арештованого майна. На думку апелянта, позовні вимоги про визнання недійсними протоколів проведення прилюдних торгів не є правочинами, а тому не допускається визнання їх недійсними. Апелянт зазначає, що всі дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. В апеляційній скарзі ПП «Нива-В.Ш.» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON], посилаючись на не дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт також не погоджується із висновком суду про те, що 12 частина спірної земельної ділянки не могла бути об'єктом реалізації з прилюдних торгів. Зазначає, що всі дії державного виконавця, здійснені до проведення прилюдних торгів, можуть бути оскарженні в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», і не є підставами для визнання прилюдних торгів недійсними. Апелянт вважає, що позивача було належним чином повідомлено про місце та час проведення прилюдних торгів. Не погоджується він також із висновком суду про те, що інформація про прилюдні торги повинна була бути розміщена в засобам масової інформації, оскільки це є правом, а не обов'язком торгівельної організації. Апелянт також звертає увагу не безпідставне застосування судом до спірних правовідносин нормативного акту, який втратив свою чинність. Посилається на те, що позивачем жодним чином не доведено порушення будь-яких його прав зверненням ПП «Нива-В.Ш.» до державного виконавця з листом про проведення уцінки майна. В апеляційній скарзі ПАТ «Фідокомбанк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апелянт, обґрунтовуючи незгоду із судовим рішенням, зазначає, що позивачем не доведено жодної підстави для визнання прилюдних торгів недійсними, а всі дії державного виконавця підлягають оскарженню в іншому порядку і не є підставами для визнання прилюдних торгів недійсними. Апелянт вважає помилковим висновок суду про те, що 12 частина земельної ділянки не могла бути об'єктом реалізації з прилюдних торгів. Не відповідає фактичним обставинам справи і висновок суду про відсутність доказів розміщення повідомлень про проведення торгів на відповідному веб-сайті, враховуючи наявність листів ПП «Нива-В.Ш.» від 13.05.2013 року № 210 і № 213 та від 07.06.2013 року № 304. Не погоджується апелянт із застосуванням судом положень Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року за № 74/5, яка втратила свою чинність на момент виникнення спірних правовідносин, та зазначає про безпідставне незастосування судом п.4.5.10 Інструкції з організації примусового виконання рішень. На думку апелянта, позивач був повідомлений про місце та час проведення прилюдних торгів, а тому жодних його прав не порушено. В апеляційній скарзі [PERSON], яка не приймала участі у справі, але подала скаргу як особа, права якої зачіпаються оскаржуваним судовим рішенням, просить скасувати рішення суду від 13 травня 2014 року та постановити нове рішення про відмову в позові [PERSON] Апелянт зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу від 28 січня 2014 року вона та [PERSON], [PERSON] стали співвласниками кожний по 13 частині земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS], проте до участі в справі їх залучено не було. Апелянт зазначає, що спірна 12 частина земельної ділянки не може вважатись спільною сумісною власністю подружжя, оскільки боржник [PERSON], достовірно знаючи про арешт майна [PERSON], не звернулась до державного виконавця або до суду із вимогою про звільнення від арешту належної їй частини земельної ділянки. Апелянт також наполягає на тому, що [PERSON] був повідомлений про час та місце проведення прилюдних торгів. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Судом по справі встановлено, що постановою державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 11.03.2013 року серії ВП № 36947965 відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2506/8310/2012, виданого 19.12.2012 року Деснянським районним судом міста Чернігова, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК», 11855,94 доларів США. (а.с.38). Постановою державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 11.03.2013 року серії ВП № 36948014 відкрите виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2506/8310/2012, виданого Деснянським районним судом 19.12.2012 р., про стягнення з [PERSON] на користь банку ПАТ «Ерсте Банк» 15302,60 грн. (а.с.39) Зазначені виконавчі провадження були об'єднані у зведене виконавче провадження на підставі постанови від 19 березня 2013 року. У ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем 86.03.2013 року накладено арешт на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та 28.03.2013 року був складений акт опису й арешту майна - земельної ділянки - 0,05 га по [ADDRESS]. (а.с.42-43). Постановою державного виконавця від 28.03.2013 року накладено арешт на належний позивачу автомобіль Ssang Yong REXTON, 2008 року випуску,д.н.з. [NUMBER] та складено відповідний акт опису й арешту. (а.с.40-41). Вищевказане майно - 12 частину земельної ділянки та автомобіль було передано на реалізацію торгівельній організації ПП «Нива В.Ш.» Філія 25. (а.с.31-32). 24.05.2013 року відбулися прилюдні торги з реалізації ? частини земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS] переможцем яких, згідно протоколу №2513088/2 визнано [PERSON] (а.с.28). 26.06.2013 року відбулися прилюдні торги з реалізації автомобіля Ssang Yong REXTON, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], переможцем яких, згідно протоколу №2513127/1 визнано [PERSON] (а.с.23). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] просив визнати недійсними прилюдні торги, оформлені у вигляді протоколу № 2513088/2 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна 24.05.2013 року та акту про проведення прилюдних торгів № 37230879 від 30.05.2013 року, а також протоколу № 2513127/1 проведення аукціону з реалізації рухомого майна 26 червня 2013 року та акту про проведення прилюдних торгів № 532/2 від 01.07.2013 року, посилаючись на порушення Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, Порядку реалізації арештованого майна, Закону України «Про виконавче провадження». Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що прилюдні торги з реалізації арештованого та належного позивачу майна - 12 частини земельної ділянки та автомобіля відбулись з порушеннями вимог закону, а саме 12 частина нерухомого майна не могла бути об'єктом реалізації з прилюдних торгів; позивач не був повідомлений про проведення прилюдних торгів; державний виконавець провів уцінку майна з порушеннями п. 5.12.2 Інструкції з проведення виконавчих дій; торгівельна організація до спливу двомісячного строку звернулась до державного виконавця з вимогою про переоцінку майна. Враховуючи викладене, суд першої інстанції,

Outcome: approved