Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Спаської сільської ради про визнання права власності, в якій просив постановити рішення, яким визнати за ним право власності на приміщення ферми площею 1056,5 кв.м., вартістю 345181 грн., яке знаходиться у [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.02.2013 року позивач придбав у ВАТ «Івано-Франківський птахокомбінат» приміщення ферми, яке розташоване в с. Спас, площею 1067 кв. м. Згідно п. 1.1. вказаного договору купівлі - продажу, продавець передає, а покупець приймає приміщення ферми в с. Спас площею 1067 кв.м., а у відповідності до п. 2.1 даного договору, загальна вартість майна, що продається за цим договором, становить 48070 грн. Згідно акту прийому - передачі від 10.02. 2013, ВАТ «Івано- Франківський птахокомбінат» передав, а він прийняв приміщення ферми в с. Спас площею 1067 кв. м., вартістю 48070,00 грн. Факт придбання ним приміщення ферми підтверджується і видатковою накладною №РН-0000001 від 10. 02. 2013 року, виданою ВАТ «Івано-Франківський птахокомбінат». Придбана ним будівля ферми являє собою нежитлове приміщення, площею 1056,5 кв. м., інвентаризаційною вартістю 345181,00 гривень яке знаходяться в [ADDRESS] . Він за власний рахунок виготовив технічний паспорт на придбане ним нежитлове приміщення, проте через зміни в законодавстві щодо декларування готовності зазначеного об`єкту до експлуатації, не може отримати документ власності. За таких обставин, через відсутність документа власності, він не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатися своєю власністю, як це гарантовано ст. 41 Конституції України та здійснювати право приватної власності, передбачене ст.319 ЦК України. У судове засідання позивач не прибув. Направив суду заяву, в якій просив дану справу розглядати у його відсутності, позов підтримав повністю (а.с. 30). Представник відповідача у судове засідання також не прибув. Надіслав до суду заяву, у якій справу розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі, щодо задоволення позову не заперечив (а.с. 37). У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ст. 247 ч. 2 ЦПК України). Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Із приписів ст.317 ЦК України вбачається, що зміст права власності виявляється у праві володіння, користування та розпоряджання своїм майном: Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що договором купівлі-продажу майна від 10.02.2013 та актом прийому-передачі майна по договору купівлі-продажу від 10.02.2013, підтверджено, що позивач придбав приміщення ферми, що у [ADDRESS] (а.с.8, 9), вартість якого складає 345181 грн., що підтверджується довідкою, виданою Директором ПП «Олвір» від 04.04.2019 (а.с.7). Позивач виготовив відповідну технічну документацію на придбане ним нежитлове приміщення, проте через зміни в законодавстві щодо декларування готовності зазначеного об`єкту до експлуатації, він не може отримати документ власності. Враховуючи, що право власності є непорушним, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вищезазначене нерухоме майно. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved