Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій вказав, що 09 червня 2005 року між ним та [PERSON] було досягнуто згоди про купівлю - продаж належного їй житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] за 5000 гривень з огляду на рік будівництва та його зовнішній стан. На підтвердження укладення договору купівлі - продажу об'єкта нерухомості та необхідності проведення термінових ремонтних робіт будинку позивач в с. Олексіївка того ж дня передав продавцю грошові кошти в сумі 5000 гривень, а вона передала йому ключі від будинку, та згодом його звільнила. При цьому вона надала позивачеві написану власноручно розписку на підтвердження отримання нею грошей. При цьому [PERSON] взяла на себе зобов'язання протягом місяця з дня отримання грошей підготовити необхідний пакет документів та з'явитися до нотаріуса для належного оформлення договору купівлі - продажу будинку. [INFO] після подовжувальної хвороби [PERSON] померла, про що виконавчим комітетом Копіївської сільської ради, Іллінецького району Вінницької області 26.12.2007 року зроблено актовий запис №18. По причині смерті продавця у позивача виникли юридичні труднощі в належному оформленні договірних зобов'язань щодо об'єкту нерухомості. Позивач зазначає, що рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 серпня 2016 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Позивач протягом одинадцяти років відкрито та безперервно володіє об'єктом нерухомості, який є предметом спору, проводить за власні кошти поточні та капітальні ремонти, обробляє земельну ділянку. Разом з тим, на даний час проведено державну реєстрацію права власності на вказаний об'єкт нерухомості за [PERSON], як спадкоємцем після смерті померлої матері. А тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить припинити право власності відповідача на вказаний житловий будинок та визнати з ним право власності на нього за набувальною давністю. В судове засідання позивач не з'явився, проте подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності В статті 328 ЦК України вказано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. В п. 9 Постанови пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначається, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області № 301 від 19.06.2017 року позивач [PERSON] відкрито та постійно з 2005 року по даний час використовує за призначенням житловий будинок [ADDRESS]. Вказане свідчить про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на житловий будинок [ADDRESS] за набувальною давністю. Зважаючи на наявність реєстрації права власності на вказане майно за [PERSON] та в зв'язку з визнанням права власності на нього за позивачем [PERSON], беручи до уваги визнання позову відповідачем у відповідності до ст. 346,347 ЦК України слід припинити право власності відповідача на нього. На підставі наведеного,

Outcome: approved