Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів на доньку - [PERSON], [INFO], зазначивши, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2013 року було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь ([PERSON]) [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. Після чого, 29.05.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області було прийнято рішення про визначення місця проживання [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON]. Також рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку. Позивач вважає, що істотно змінились обставини, які враховувались при вирішенні питання про стягнення з нього аліментів, оскільки донька тепер проживає разом із ним та знаходиться на його утриманні, а не на утриманні відповідача, в силу чого він змушений звернутись до суду та просить звільнення його від сплати аліментів, згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2013 року по справі № 127/3949/13-ц, про стягнення з [PERSON] на корить ([PERSON]) [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, однак представник позивача [PERSON], подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, шляхом розміщення оголошення в пресі, в судове засідання повторно не з'явився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого повторно 12.02.2013 року та зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] являється батьком, а [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO] (а. с. 11). Зміст рішення Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/3949/13-ц від 10.04.2013 року, яке набуло законної сили 22.05.2013 року, зазначає, що позов задоволено шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи з 18.02.2013 року. Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/3990/15-ц від 29.05.2015 року, яке набуло законної сили 09.06.2015 року, зазначає, що позов задоволено та визначено місце проживання [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON], за місцем його проживання, а саме [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/18468/15-ц від 10.09.2015 року, яке набуло законної сили 22.09.2015 року, позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За даних обставин, врахувавши, що малолітня донька позивача [PERSON], на утримання якої з позивача на користь відповідача стягуються аліменти за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/3949/13-ц від 10.04.2013 року, на даний час проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, що об'єктивно вказує на відсутність необхідності продовжувати позивачем сплачувати відповідачу аліменти на дитину, яка не утримується відповідачем та не проживає з ним, а тому суд вважає, що обставини проживання дитини з позивачем та перебування дитини на його утриманні - беззаперечно впливають на доцільність подальшої сплати присуджених з позивача на користь відповідача коштів на утримання дитини, вказуючи на необхідність припинення таких платежів, шляхом звільнення позивача від їх сплати, в результаті чого позов підлягає до задоволення, з розподілом судових витрат згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved