Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що з 01 серпня 2012 року позивач [PERSON] був прийнятий на посаду директора підприємства ТОВ «Білтранс» з окладом згідно штатного розкладу у розмірі 5000 грн. на підставі наказу №26 від 31 липня 2012 року. Наказом №215/1 від 26 листопада 2012 року позивач був звільнений за ст.38 КЗпП України згідно поданої ним заяви. Перед звільненням позивачу була виплачена заробітна плата за серпень місяць 2012 року, а на день звільнення з підприємства ТОВ «Білтранс» позивачу була нарахована заробітна плата за період роботи з вересня по листопад місяць включно у розмірі 15000 грн., але відповідач ТОВ «Білтранс» виплатити вказану суму відмовився внаслідок відсутності грошових коштів, в зв'язку з чим відповідачем порушені вимоги ст.43 Конституції України та ст.ст.115-117 КЗпП України. 27 січня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди. 17 лютого 2014 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] заробітну плату у розмірі 15000 грн., середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 15000 грн. та моральну шкоду у розмірі 15000 грн.. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 грудня 2013 року позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Білтранс» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди - задоволені частково. З ТОВ «Білтранс», юридична адреса: провул.Водопровідний 3, м.Білгород-Дністровський на користь [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS] стягнуто заробітну плату у сумі 15000 грн., середній заробіток за не проведення розрахунку з дня звільнення 26 листопада 2012 року по день звернення до суду 15 лютого 2013 року у розмірі 15000 грн.. З ТОВ «Білтранс», юридична адреса: провул.Водопровідний 3, м.Білгород-Дністровський на користь [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS] стягнута моральна шкода у розмірі 1000 грн. (одна тисяча). На теперішній час позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди, як до фізичної особи. Але відповідач [PERSON] на той час був директором ТОВ «Білтранс», тобто відповідач як директор ТОВ «Білтранс» забезпечував та контролював поєднання економічних і адміністративних методів керівництва, матеріальних і моральних стимулів підвищення ефективності виробництва, а також підсилення відповідальності кожного працівника за доручену йому справу та результати роботи всього колективу та виплату заробітної плати в установлені строки. Тобто, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], були відносини трудового найму, що являли собою надання робочої сили в обмін на певну грошову винагороду, тому відповідачем по справі необхідно вказати ТОВ «Білтранс», а не фізичну особу [PERSON]. Суд також дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed