Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 04.06.2011 у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 191. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказав, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що між подружжям відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Спільного господарства не ведуть. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Спори майнового характеру та щодо визначення місця проживання дитини відсутні. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини , просив після розірвання шлюбу залишити йому шлюбне прізвище «Літвін». У судовому засіданні позивач заперечував проти надання строку на примирення, оскільки вважає за неможливе зберегти сім'ю, оскільки тривалий термін, а саме з вересня 2014 року сторони проживають окремо , вживались заходи для примирення., однак вони виявились безрезультатними , позивач втратив почуття любові до відповідача та на теперішній час він підтримує стосунки з іншою жінкою. Тому збереження родини з відповідачем суперечить його інтересам. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася. 23.10.2017 року подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибути у судове засідання. Однак, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України не зазначила суду жодної поважної причини неявки в судове засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріал справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, між сторонами втрачено почуття любові та поваги. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ВЛ № 333948, виданого 04.06.2011 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, вбачається, що при одружені позивач змінив своє прізвище «Носов» на прізвище дружини «Літвін» (а.с. 7). При цьому, відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем заявлено вимогу про залишення його шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище позивача - «Літвін».

Outcome: approved