Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому архівної довідки від 30.03.2018 року № 145а виданої на імя «[PERSON] [PERSON]», архівної довідки від 30.03.2018 року № 145б виданої на імя «[PERSON] [PERSON]», оскільки у вказаних документах при написанні його прізвища, імені та по-батькові допущені помилки, в звязку з чим у нього виникли перешкоди із оформленням пенсії. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Представник Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без їх участі. Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до положень п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до положень ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно розяснень, даних у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Судом встановлено, що [PERSON] народився 13 травня 1958 року. Заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про призначення пенсії. Однак, перешкодою стало те, що в архівних довідках його прізвище, імя та по-батькові зазначено як «[PERSON] [PERSON]», а згідно паспорта громадянина України заявник значиться як «Когут Микола Павлович». Згідно записів у трудовій книжці заявника вбачається, що вона видана на імя «Когут Миколи Павловича». Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили суду, що дійсно разом з [PERSON] працювали в колгоспі «Шляхом Леніна» с. Пукляки Чемеровецького району Хмельницької області (в подальшому реорганізований в КСП «Надзруччя», ТОВ «Надзбруччя»), іншої людини, з таким прізвищем та імям не було. Оцінивши усі надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність факту належності заявнику архівної довідки від 30.03.2018 року № 145а виданої на імя «[PERSON] [PERSON]», архівної довідки від 30.03.2018 року № 145б виданої на імя «[PERSON] [PERSON]». Оскільки іншим шляхом виправити допущену помилку неможливо, суд рахує за можливе і необхідне встановити факт, що має юридичне значення, за правилами окремого провадження. Крім того, той факт, що заявник не має можливості у позасудовому порядку внести зміни до вищевказаних документів, підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якого ТОВ «Надзбруччя» припинено. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved