Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичних фактів, що мають значення, в якій зазначає, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За своє життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Кам`янсько- Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області Осадчою Т.П. 09 грудня 1987 року, яким належний їй будинок заповіла сину - [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 2805. З Для оформлення спадкових прав [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кам`янсько- Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області Хаяркіна В.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Приватним нотаріусом за фактом смерті [PERSON] та волевиявленням по прийняттю спадщини відкрита спадкова справа за № 102/2019. Приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. [PERSON] свою відмову мотивував тим, що [PERSON] не надав належних документів на підтвердження факту прийняття спадщини - рішення суду або інших належних доказів на підтвердження факту прийняття спадщини [PERSON] після померлої [PERSON] .. Заявник зазначає, що заяву про прийняття спадщини у встановленні законом строки після смерті матері він до нотаріальної контори не подавав, однак на момент смерті матері проживав з нею. На [PERSON] не надав приватному нотаріусу належних доказів на підтвердження юридичного факту родинних зв`язків між заявником та матір`ю останнім нотаріусу було надане свідоцтво про народження, яке під дією фізичних факторів та часу зазнало ушкоджень, тому нотаріус не має права його прийняти до уваги. Заявник просить суд встановити факт, що він - [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] та встановити факт прийняття [PERSON] , [INFO] спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 28 серпня 2020 року відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, від них надійшло клопотання, в якому вони просять суд розглядати справу за їх відсутністю, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень не має. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого. Судом встановлено, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . За своє життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Кам`янсько- Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області Осадчою Т.П. 09 грудня 1987 року, яким належний їй житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , заповіла сину - [PERSON] Зареєстрований в реєстрі за № 2805. Для оформлення спадкових прав [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кам`янсько- Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області Хаяркіна В.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Приватним нотаріусом за фактом смерті [PERSON] та волевиявленням по прийняттю спадщини відкрита спадкова справа за № 102/2019. Згідно змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.08.2019 № 772/02-31, [PERSON] не надав належних документів на підтвердження факту прийняття спадщини. Згідно з положеннями ст. 549 ЦК УРСР від 1963 р., які були чинні на час відкриття спадщини, визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Факт того, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, суд встановив на підставі довідки - характеристики від 18.11.1988 року за № 292 та записів домової книги, а також штампом у паспорті громадянина України [PERSON] , відповідно до відмітки про реєстрацію місця проживання, Заявник має зареєстроване місце проживання у будинку матері з 1978 року. Відповідно до п. 3 гл.8 Наказу МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» не приймаються порвані документи та документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, якщо аркуші не з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, не пронумеровані і не скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ. Суд погоджується з твердженням заявника про те, що ним вичерпані всі можливості отримати дублікат свідоцтва замість пошкодженого. Цей факт суд встановив на підставі того, що [PERSON] звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Великобілозерському та Кам`янсько - Дніпровському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про видачу копії свідоцтва про народження. Відповідно до змісту Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 17.09.2019 року у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про народження [INFO] [PERSON] - відсутня. Із зазначеного документу вбачається, що архівні записи актових записів про народження у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Великобілозерському та Кам`янсько - Дніпровському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зберігаються з 01.01.1944 року. У зв`язку із тим, що архівний запис актового запису про народження [INFO] [PERSON] не зберігся, отримати дублікат свідоцтва про народження [PERSON] не здається можливим. Суд приймає до уваги те, що факт окупації території України до 1944 року є загальновизнаним. Саме через це заявник позбавлений можливості отримати в державних органах реєстрації актів цивільного стану дублікат документу. Факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] суду доведено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , військовим квитком, в якому на відповідній сторінці зазначені дані про жінку та матір, а також записами домової книги по домоволодінню. Відповідно до п.7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до п.1Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року». У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР(чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР(чинного на час виникнення спірних правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Якщо спадкодавець помер до [INFO] , то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення заяви про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Таким чином, суд проходить до висновку, що заявник довів суду юридичний факт того, що він - [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та факт прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , яка складається: з житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК Української РСР,

Outcome: approved