Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов тим, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2009 року. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON] [INFO]. З листопада 2013 року спільне життя не ведуть, проживають окремо , поновлювати шлюбні стосунки не збираються. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю і пояснив, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, на ґрунті різних поглядів на життя виникають постійні сварки, що негативно впливає на дитину, подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, не повідомивши суд про причини своєї неявки, про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчить довідка про доставку SMS «Повістка про виклик до суду в справі» доставлено 11.04.2014 року о 10:47 год. ( а.с. 21). Заяви про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 26 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 26 вересня 2009 року, актовий запис № 285. ( а.с. 3) Сторони у шлюбі мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 31 жовтня 2012 року, актовий запис № 1243 ( а.с. 4). У судовому засіданні встановлено, що стосунки між сторонами не складаються у зв'язку з різними поглядами на життя, втрати поваги один до одного, частих сварок, що негативно впливає на виховання дитини. Крім того, позивач зазначив, що між ними припинені шлюбно-сімейні відносини, відповідачка у листопаді 2013 року після останньої сварки, забравши сина переїхала до своїх батьків у с. Велика Рублівка Котелевського району де і проживає в теперішній час. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не підтримують подружніх відносин, на примирення не згодні, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Викладене приводить суд до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати ( а.с.1).

Outcome: approved