Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ сумісного майна подружжя, просить в порядку поділу спільного майна подружжя: визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . На даний час шлюб на підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.02.2021 року розірвано, посилаючись на вимоги статей 60, 70 СК України просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 24.02.2021 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. 01.04.2021 на адресу суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву. Позивач та його представник будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явилися. Натомість, представник позивача звернувся на адресу суду з заявою в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення, а розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивача. Відповідачка та її представниця будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явились. Натомість від представниці відповідачки [PERSON] адвокатки Бойченко Г.В., на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю та прохає провести судове засідання за її відсутності та відсутності відповідачки. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачкою слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що сторони з 26.01.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області складено відповідний актовий запис за № 07. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.02.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). У період шлюбу\~21.10.2008 року\~сторони по справі купили\~квартиру [ADDRESS] . Договір купівлі\~продажу був нотаріально\~посвідчений та укладений на ім`я відповідачки по справі, копія якого міститься в матеріалах справи. Згідно витягу\~про Державну\~реєстрацію прав,\~квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно з наданою сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області довідками від 24.09.2020 №20-22/9763 та від 09.02.2021 №20-22/1505 за адресою: [ADDRESS] , є зареєстрованими позивач по справі, [PERSON] [PERSON] та відповідачка [PERSON] . В обґрунтування відзиву відповідачкою надані наступні документи, а саме: свідоцтво про народження [PERSON] , 1996 р.н., від 25.07.1996 серії [NUMBER] та [PERSON] , 2008 р.н., від 18.03.2008 серії [NUMBER] ; рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.02.2021 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; договір купівлі продажу квартири, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі №4179 та посвідчений приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Коваленко В.В.; свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 02.09.1995 року; свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 21.12.1998 серії [NUMBER] ; копія трудової книжки [NUMBER] на ім`я [PERSON] , з відповідними записами; індивідуальні відомості про застраховану особу; копію договору продажу квартири від 28.11.2007 року за адресою: [ADDRESS] . Правовідносини щодо поділу майна подружжя врегульовані наступними нормами закону. Відповідно до\~ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності. Така норма закону встановлює презумпцію права спільної сумісної власності на майно, набуте за час перебування в шлюбі. Такі ж роз`яснення містяться у і\~п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та про поділ спільного майна подружжя». Зокрема, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3\~ст.325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Зазначеними вище документами стверджується, що спірне нерухоме майно набуте чоловіком та дружиною в період їх шлюбу, а тому повинно бути визнане спільною сумісною власністю подружжя. Згідно з ч.3\~ст.368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Сторонами не надано жодного доказу про існування між подружжям будь-якої домовленості щодо часток у спільному майні подружжя, як і не встановлена наявність шлюбного договору, а тому суд вважає, що об`єкт нерухомості, а саме квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя, частки подружжя у нерухомому майні, є рівними. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та належить до задоволення. Питання щодо судових витрат належить вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 141,142 ЦПК України.

Outcome: approved