Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право проживання та користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що в його власності перебуває житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. З 2009 року в даному будинку було зареєстроване місце проживання його племінниці [PERSON], яка фактично в будинку не проживала, а їй потрібна була лише реєстрація. У вказаному будинку відповідач не проживала взагалі, в будинку не зберігаються її речі та остання не несе жодних витрат по його утриманню. Відповідач не бажає в добровільному порядку знятися з реєстрації місця проживання, у зв'язку з чим позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право проживання та користування житлом за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити - визнати [PERSON] такою, що втратила право проживання та користування житлом за адресою: [ADDRESS], що є особистою власністю [PERSON] Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час слухання справи було повідомлено належним чином, причини неявки суду не відомі. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.12.2013, встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] Як вбачається з матеріалів справи, у даному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], однак за вищевказаною адресою особа не проживає. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться з судовому порядку. У зв'язку з втратою права користування та проживання, особа, що вибула з жилого приміщення, підлягає зняттю з реєстрації. Питання реєстрації фізичних осіб за місцем проживання врегульовано Тимчасовим порядком реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №35 із змінами, відповідно до якого реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб за місцем проживання здійснюють територіальні підрозділи, а у разі необхідності територіальні органи Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб. При цьому, відповідно до п.14 вказаного Тимчасового порядку зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі заяви фізичної особи, запиту уповноваженого органу за новим місцем проживання особи, рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Наявність реєстрації відповідача в будинку за адресою: [ADDRESS], який належить позивачеві, порушує право приватної власності і перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю. Оскільки реєстрація місця проживання відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні ним свого права користування та розпорядження своїм майном, позов підлягає задоволенню повністю, а саме: визнати [PERSON], [INFO] р. н. такою, що втратила право проживання та користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Також, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved