Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики від 10 грудня 2013 року у розмірі 10000,00 грн. та судові витрати у сумі 243,60 грн. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що відповідач взяв у нього в борг грошові кошти у сумі 10000 грн., які зобов'язався повернути на протязі трьох днів з моменту складання розписки, про що власноруч написав відповідну розписку. У строк, зазначений в розписці, гроші, обумовлені договором, повернуті не були, що свідчить, на його думку, про порушення відповідачем взятого на нього зобов'язання внаслідок його невиконання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явився, представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судове засідання не з»явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглядати за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами фіксації. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 20) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, судова кореспонденція, направлена за адресою, зазначеною у позовній заяві, повернулася до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 16 ) 14 лютого 2014 року до канцелярії суду надійшла заява від дружини відповідача [PERSON] - [PERSON], в якій вона повідомила суд про те, що [PERSON] до 15 квітня 2014 року знаходиться за межами України (а.с. 17, 18, 19) Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом з розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єра за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яке бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до ч. 3 ст. 76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім»ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідальній житлово - експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить поштове повідомлення. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з розписки, 10 грудня 2013 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., які зобов'язався повернути у триденний строк, тобто до 14 грудня 2013 року. Однак, у вказаний термін відповідач гроші не повернув. Наявність оригіналу письмової розписки у кредитора свідчить про невиконання зобов»язання, що відповідає приписам ч. 3 ст. 545 ЦК України (а.с. 21) Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, відповідно до умов договору позики позивачем були надані відповідачу грошові кошти, чим позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем по справі, а взяті відповідачем на себе договірні зобов'язання перед позивачем не виконано. Неповернення боржником заборгованості перед позивачем за договором позики свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved