Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» як правонаступника Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» про визнання кредитного зобов`язання припиненим та зобов`язання направити відповідне повідомлення про прощення боргу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01 жовтня 2008 року між ним та відповідачем було укладено договір кредиту №383А на купівлю автотранспортних засобів. За умовами вказаного договору Банк, як кредитор, надав позивачу у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у сумі 30\~214,00 доларів США, зі сплатою 9,00 процентів річних з крайнім стоком повернення заборгованості 30 вересня 2015 року. З метою забезпечення виконання вищезгаданого договору між сторонами було укладено Договір застави №383А-1 від 01 жовтня 2018 року, предметом якого слугував транспортний засіб Subaru Forester 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER] . Згідно Додаткової угоди №383А/1 «від 25.06.2009 року про внесення змін до Договору кредиту на купівлю автотранспортних засобів №383А від 01 жовтня 2008 року сторонами угоди внесені зміни до п.1.1., п.п.1.1.1, п. 1.2., п.1.3. та п. 2.1 до Договору кредиту. Також такою додатковою угодою передбачено зміни до графіку оплати заборгованості та кінцевого терміну до 30 вересня 2017 року та зміну суми кредиту до 30 518,00 грн. (Банком додатково надавались 304 доларів США на поточні потреби). Однак, позивач всупереч умовам зазначених у договорі кредиту, перестав здійснювати регулярні платежі. Причиною таких дій, згідно пояснень позивача, слугувало настання кризових явищ в країні, що потягнуло за собою тяжке фінансове становище, пов`язане з різкими змінами курсу іноземної валюти долару США відносно гривні. Згідно листа ПАТ «Укрсоцбанк» від 10 серпня 2017 року позивачу було запропоновано врегулювати заборгованість мирним шляхом. А саме, банк повідомляв позивача про те, що станом на 10 серпня 2017 року загальна заборгованість позивача складала 26 704 долара США, у тому числі з нарахованими штрафними санкціями у розмірі 2 059 доларів США. Також ПАТ «Укрсоцбанк» у такому листі запропоновано звільнити позивача від подальшого виконання обов`язків за Договором №383А від 01 жовтня 2010 року за умови внесення позивачем одноразового платежу на суму 1 500 доларів США до 31.08.2017 року. На підставі квитанції №FJB1722773000041 від 15 серпня 2017 року [PERSON] було здійснено переказ коштів на рахунки в ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 1 500 доларів США, еквівалентом 38 446,02 грн. по курсу іноземної валюти на час такої сплати. Відтак, відповідно до Додаткової угоди від 15.08.2017 року укладеної до Договору кредиту № 383А на купівлю автотранспортних засобів від 01.10.2008 року, між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» було досягнуто домовленості, за якою сторони дійшли згоди, що Банк у відповідності до вимог ст. 605 ЦК України має право звільнити позивача від подальшого виконання зобов`язання за договором повністю або частково на розсуд банку, шляхом направлення Банком відповідного рекомендованого листа за місцем проживання позивача. В підтвердження даної домовленості між сторонами 15.08.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» було надано для позивача довідку про стан кредиторської заборгованості у сегменті роздрібного бізнесу, в якій міститься посилання, що ПАТ «Укрсоцбанк» має звільнити [PERSON] від подальшого виконання його обов`язків щодо повернення частини заборгованості за Договором кредиту №383А від 01.10.2008 року протягом шести місяців рахуючи з 15 серпня 2017 року. Однак, як вказує позивач, станом на сьогоднішній день, всупереч укладеному договору з Банком та його обов`язку зазначеного в Довідці про стан заборгованості від 15 серпня 2017 року відповідного повідомлення від банку про прощення боргу позивач не отримав. Банк в порушення прийнятих зобов`язань не здійснив ніяких дій пов`язаних із прощенням боргу. А тому позивач вважає, що його обов`язок, як боржника є фактично виконаними, а Банк в свою чергу не вчинив дії щодо прощення боргу у зв`язку з виконанням умов підписаної додаткової угоди від 15 серпня 2017 року. Представник позивача адвокат Шевчук В.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 01.07.2019 року відзив на позовну заяву, в якому підтвердив факт отримання коштів від [PERSON] згідно проведеного платежу від 15 серпня 2017 року у розмірі 38 446,02 грн. Крім того, зазначив, що від покладених зобов`язань на Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» згідно Додаткової угоди від 15 серпня 2017 року відповідач не відмовляється. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Рівненського міського суду від 16.12.2020 р. у справі № 569/6465/19 було задоволено клопотання представника відповідача щодо заміни сторони відповідача на його правонаступника - Акціонерне Товариство «Альфа-Банк». Заслухавши думку представника позивача адвоката Шевчука В.С., дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 01 жовтня 2008 року між Публічним Акціонерним Товариством «Укрсоцбанк» (далі по тексту - Банк) та [PERSON] було укладено договір кредиту №383А, на підставі якого відповідач надав позивачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 30\~214,00 доларів США на купівлю автотранспортних засобів. Згідно Додаткової угоди №383А/1 від 25.06.2009 року про внесення змін до Договору кредиту на купівлю автотранспортних засобів №383А від 01 жовтня 2008 року сторонами угоди внесені зміни до п.1.1., п.п.1.1.1, п. 1.2., п. 1.3. та п. 2.1 до Договору кредиту. Також такою додатковою угодою передбачено зміни до графіку оплати заборгованості та кінцевого терміну до 30 вересня 2017 року та зміну суми кредиту до 30 518,00 грн. (Банком додатково надавались 304 доларів США на поточні потреби). Судом встановлено, що позивач всупереч умовам зазначених у договорі кредиту, перестав здійснювати регулярні платежі. Причиною таких дій, згідно пояснень позивача, слугувало настання кризовий явищ в країні, що потягнуло за собою тяжке фінансове становище, пов`язане з різкими змінами курсу іноземної валюти долару США відносно гривні. Згідно листа ПАТ «Укрсоцбанк» від 10 серпня 2017 року позивачу було запропоновано врегулювати заборгованість мирним шляхом. А саме, банком повідомлялося позивача про те, що станом на 10 серпня 2017 року, загальна заборгованість позивача складала 26 704 долара США, у тому числі з нарахованими штрафними санкціями у розмірі 2 059 доларів США. Також ПАТ «Укрсоцбанк» у такому листі запропоновано звільнити позивача від подальшого виконання обов`язків за Договором №383А від 01 жовтня 2010 року за умови внесення позивачем одноразового платежу на суму 1 500 доларів США до 31.08.2017 року. Відповідно до квитанції №FJB1722773000041 від 15 серпня 2017 року позивачем було здійснено переказ коштів на рахунки в ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 1 500 доларів США, еквівалентом 38 446,02 грн. по курсу іноземної валюти на час такої сплати. 15.08.2017 року між сторонами було підписано Додаткової угоду до Договору кредиту № 383А на купівлю автотранспортних засобів від 01.10.2008 року, за якою між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк досягнуто домовленості, а саме: Банк у відповідності до вимог ст. 605 ЦК України бере на себе обов`язок звільнити позивача від подальшого виконання зобов`язання за договором повністю або частково на розсуд Банку, шляхом направлення Банком відповідного рекомендованого листа за місцем проживання позивача. В підтвердження даної домовленості між сторонами, 15.08.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» було надано для позивача довідку про стан кредиторської заборгованості у сегменті роздрібного бізнесу. Згідно змісту даної довідки, ПАТ «Укрсоцбанк» визнано факт отримання від позивача відповідної суми грошових коштів в розмірі 1 500 доларів США, у ній міститься обіцянка ПАТ «Укрсоцбанк» звільнити [PERSON] від подальшого виконання зобов`язання щодо повернення заборгованості за Договором кредиту №383А від 01.10.2008 року протягом шести місяців рахуючи з 15 серпня 2017 року. Судом встановлено, що відповідно до умов договору, Позичальник зобов`язується в порядку та на умовах, що визначених договором, повертати надані Банком кошти, сплачувати проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, передбачені договором. Однак, позичальник [PERSON] в супереч вимог чинного законодавства та приписів кредитного договору належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував. З метою добровільного врегулювання питання погашення заборгованості за довговором кредиту АТ «Укрсоцбанк» листом від 10.08.2017 року звернувся до [PERSON] із пропозицією наступного характеру. За умови повернення Позичальником коштів за Договором кредиту №383а від 01.10.2008 року у розмірі не менше, ніж 1 500 доларів США в день проведення угоди до 31.08.2017 року, Банк звільнить позичальника від подальшого виконання обов`язків за Договором кредиту №383А від 01.08.2019 року щодо сплати решти залишку заборгованості та пені, нарахованої Банком за порушення взятих зобов`язань. У подальшому, а саме 15 серпня 2017 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору кредиту №383А на купівлю автотранспортних засобів від 01.10.2008 року. Відповідно до п. 2 зазначеної додаткової угоди «сторони дійшли згоди, що Банк має право у відповідності до вимог ст. 605 ЦК України звільнити Позичальника від подальшого виконання зобов`язань за Договором повністю або частково на розсуд Банку, шляхом направлення Банком відповідного рекомендованого листа (повідомлення) за місцем проживання Позичальника, вказаному в реквізитах цієї додаткової угоди. Повідомлення, що вказане в цьому пункті в будь-якому разі вважається отриманим Позичальником протягом 10 (десяти) календарних днів з дати його направлення ПАТ «Укрсоцбанк» на відповідну адресу Позичальника, при цьому Сторони погоджуються, що на Позичальника покладається обов`язок щодо контролю за належним обслуговування поштової скриньки Позичальника та своєчасним отримання кореспонденції. Позичальник розуміє і погоджується, що всі негативні наслідки такого невиконання такого обов`язку Позичальник несе особисто. Судом встановлено, що станом на час розгляду спору повідомлення про звільнення позивача від подальшого виконання зобов`язання за договором повністю або частково на розсуд банку, шляхом направлення банком відповідного рекомендованого листа (повідомлення) за місцем проживання позивача не надсилалось та наручно такий лист не вручався позивачу. З вищевикладеного вбачається, що звільнення Позичальника від подальшого виконання зобов`язань за Договором повністю або частково на розсуд Банку, шляхом направлення Банком відповідного рекомендованого листа (повідомлення) за місцем проживання Позичальника є правом, а не обов`язком Банку. Разом із тим у разі, якщо Банк скористається вище зазначеним правом, то Сторони погодили, що саме на Позичальника покладається обов`язок щодо контролю за належним обслуговуванням поштової скриньки Позичальника та своєчасним отриманням кореспонденції. Позичальник не скористався своїм правом отримати відповідні документи про стан заборгованості та/або погашення кредиту безпосередньо звернувшись до відділення АТ «Укрсоцбанку» особисто чи шляхом направлення відповідного запиту. Натомість передчасно звернувся до суду із вимогою зобов`язати ПАТ «Укрсоцбанк» надати відповідне повідомлення про прощення боргу згідно Договору кредиту №383А на купівлю автотранспортного засобу від 01.10.2008 року. Окрім того, зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів не вбачається факту повного виконання [PERSON] зобов`язань за Договором кредиту №383А на купівлю автотранспортних засобів від 01.10.2008 року та відповідних додаткових угод до нього. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на відсутність відповідних доказів належного виконання [PERSON] зобов`язань за Договором кредиту №383А на купівлю автотранспортних засобів від 01.10.2008 року та відповідних додаткових угод до нього, та покликань на такі докази в позовній заяві, а також правового обґрунтування необхідності припинення кредитного зобов`язання [PERSON] згідно Договору кредиту №383А на купівлю автотранспортних засобів від 01.10.2008 року, суд вважає зазначені позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Відтак, оцінивши в сукупності зібрані в справі письмові докази, проаналізувавши перелічені норми законодавства, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed