Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом за адресою: [ADDRESS] . В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20.10.2010 року є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . На момент укладення договору купівлі-продажу в квартирі були зареєстровані відповідачі, однак останні в даній квартирі не проживали і не проживають, при цьому досі залишаються зареєстрованими в ній. Добровільно знятися з реєстрації з вказаного квартири відповідачі відмовляється, що створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі, будичи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до судового засіданні не з`явилися. Відзив на позовну заяву не надали. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, судом встановлені слідуючі фактичні обставини. [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу серії ВРА № 974163 від 20.10.2010 року, є власником квартири [ADDRESS] , про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав (а.с.8-10) В зазначеній квартирі зареєстровано родичів колишнього його власника, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6). З письмового підтвердження голови вуличного комітету від 27.03.2019 року, вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживали і не проживають. (а.с. 7) Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що являється дружиною позивача. В 2010 році придбали квартиру адресою: [ADDRESS] . Відповідачів в квартирі ніколи не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що проживає по сусідству. Відповідачі, родичі колишнього власника квартири, в квартирі не жили. Квартиру використовували в якості складу. Суд, констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, пов`язані з реалізацією права на володіння, користування та розпорядження спірним майном, вирішуючи які, суд виходить з того, що ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, яким являється позивач, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Згідно положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої ст.. 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, ст.. 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. На підставі ст.. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дійсно не проживали та не проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved