Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, які розташовані на території Хибалівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, які належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Куликівського районною державною адміністрацією 30 серпня 2004 року. Він, будучи спадкоємцем 4-ї черги, прийняв спадщину, оскільки проживав разом з спадкодавцем, а спадкоємців попередніх черг немає. Та коли він звернувся до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, у прийняті заяви йому було відмовлено на тій підставі, що він не є спадкоємцем за законом, заповіту спадкодавець не складав, а факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю повинен встановити суд. Відповідно ст. 1264 ЦК України: « У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини». Факт проживання однією сім`єю більше п`яти років, може бути встановлення лише за рішенням суду, а тому і виникла необхідність для звернення з цією заявою. Сімейні стосунки між ним та [PERSON] виникли у 2004 році, коли він почав проживати разом із спадкодавцем, бо вона була самотньою літньою жінкою, він допомагав вести господарство, здійснював догляд за нею як за членом сім`ї, також у 2004 році між ними було укладено договір довічного утримання. Після смерті [PERSON] він здійснив її поховання. Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої та третьої черги, відповідно до ст. 1246 ЦК України, він має право на спадкування за законом у четверту чергу. Відповідно до п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Просить суд встановити факт того, що він, [PERSON] , проживав разом із померлою [INFO] [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, за підписом Куликівського селищного голови до суду надійшла заява про те, що Куликівська селищна рада заперечень проти задоволення заявлених вимог не має, справу просить розглядати у відсутність представника селищної ради за наявними у справі матеріалами. Вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] померла [INFO] в с. Хибалівка, Куликівського району Чернігівської області (а.с. 8). Згідно з довідкою Куликівської селищної ради від 16.01.2019 № 03-22/70 [PERSON] , 1976 року народження, дійсно проживав спільно з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 2004 року до дня її смерті [INFO] (а.с.5). [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 30.08.2004 року серії [NUMBER] належали сіножать, пасовище та рілля на території Хибалівської сільської ради (а.с. 9). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживав біля [PERSON] все своє життя. [PERSON] проживала з чоловіком, а після його смерті залишилась одна. З 2003-2004 років вона спільно проживала з сім`єю [PERSON] .. Наскільки йому відомо, чоловік [PERSON] та [PERSON] були далекими родичами. У померлої був брат, але чи живий він, йому невідомо. Окрім [PERSON] та його дружини за [PERSON] ніхто не доглядав. Поховання займалась сім`я [PERSON], інших родичів не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що тривалий час знає сім`ю [PERSON]. З 2003-2004 років [PERSON] проживав разом з [PERSON] та вели спільне господарство. Доглядом за [PERSON] та її похованням займалась сім`я заявника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що виконує обов`язки старости с . Хибалівка. З 2004 року [PERSON] та його дружина стали проживати разом з [PERSON] З родичів у померлої був лише брат, якого він ніколи не бачив. Після смерті [PERSON] на її майно ніхто не претендував. [PERSON] ніколи не скаржилась на те, як за нею доглядала сім`я [PERSON] . Про спільне проживання наявна інформація у погосподарській книзі. Згідно з ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, він не заявив відмову від неї. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. За умови відсутності заповіту [PERSON] та спадкоємців за законом попередніх черг, заявник [PERSON] буде спадкоємцем четвертої черги за законом на підставі ст. 1264 ЦК України, тобто факт, який він просить встановити, має юридичне значення. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку [PERSON] фактично прийняв, оскільки постійно на час відкриття спадщини проживав і був зареєстрований разом із спадкодавцем. У судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які не містять суперечностей між собою, на підтвердження факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] з 2004 року до дня смерті [PERSON] Даний факт інакше як у судовому порядку не може бути встановлено, а отже вимоги заявника слід задовольнити.

Outcome: approved