Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконуючого обовязки директора Державного підприємства «Виробничий південний біотехнологічний центр» [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, посилаючись на те, що викладена відповідачем в листі до Міністерства аграрної політики та продовольства України інформація, щодо нього є недостовірною та шкодить його честі, гідності та ділової репутації, неправомірними діями відповідача, принижена його честь, гідність та ділова репатація, оскільки після розповсюдження недостовірної інформації він не має можливості приймати участь у конкурсах та зайняти відповідні посади керівника державного підприємства при Міністерстві аграрної політики та продовольства України. Просив визнати, що поширені виконуючим обов'язки директора Державного підприємства «Виробничий південний біотехнологічний центр» [PERSON] в листі до Міністерства аграрної політики та продовольства України відносно нього відомості - є недостовірнимою інформацією, а саме:…. «що відносно нього відкрито, зареєстровано та порушено 11 кримінальних проваджень та по ним ведеться слідство;….що [PERSON] будучи керівником ДП «Виробний південний біотехнологічний центр», використовуючи державне майно та службове положення, отримував від цього особисту вигоду; …що він протиправно разом із виконавчою службою реалізував майно ДП «Виробний південний біотехнологічний центр» на суму більше, як 500, 0 тисяч гривень, і що на даний час прокуратурою, закінчено слідство та проводяться судові засідання по звинуваченню [PERSON] в злочинних діях; …. що [PERSON], будучи керівником ДП «Виробний південний біотехнологічний центр» незаконно надав приміщення державного підприємства невідомій особі для ведення підприємницької діяльності; …що [PERSON] та завідуюча лабораторією [PERSON] є авторами звернення, на підставі якого проводиться перевірка діяльності відповідача;… що нібито коли [PERSON] включив [PERSON] та [PERSON] до складу інвентаризаційної комісії, ім стало зрозуміло, що факт незаконної діяльності на підприємстві викриється, і тоді вони втекли з підприємства забравши звідти всю документацію, щодо фінансової звітності, права власності на об'єкти нерухомого майна та земельні ділянки; … що [PERSON] Ю.П. та головний бухгалтер [PERSON] відмовився брати участь у інвентаризації та втекли; … що [PERSON] було звільнено за прогули та подані матеріали в правоохоронні органи; … що [PERSON], знаходячись на посаді в.о. керівника ДП «Виробний південний біотехнологічний центр» одночасно був арбітражним керуючим ДП «Геничеський винзавод», від якого під його керівництвом залишилися одні руїни і по цій діяльності відкрита кримінальна справа». Просив зобов'язати виконуючого обов'язки директора Державного підприємства «Виробничий південний біотехнологічний центр» [PERSON] припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації стосовно нього, шляхом спростування недостовірної інформації направивши офіційний лист до Міністерства аграрної політики та продовольства України зі спростуванням недостовірної інформації. Зобов'язати виконуючого обов'язки директора Державного підприємства «Виробничий південний біотехнологічний центр» [PERSON] направити на його адресу офіційний лист із вибаченнями за поширення недостовірної інформації. Стягнути з виконуючого обов'язки директора Державного підприємства «Виробничий південний біотехнологічний центр» [PERSON] судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, день і час судового засідання, повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Суд враховуючи згоду позивача на ухвалення у справі заочного рішення, вважає за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, в порядку визначеному ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За приписами ч. 4\~ст. 32 Конституції України\~кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації. Відповідно до частини першої та другої статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Статтею 299 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Системний аналіз положень статті 277 Цивільного Кодексу України дає підстави вважати, що негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь яких інших дій, (порушення норм моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Згідно до частнии 3 статті 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що на час розгляду справи [PERSON] займає посаду виконуючого обвязки керівника «Генічеського виноробного заводу», згідно до наказу № 76-п від 05.04.2013 року, відомості щодо звільнення його з займаної посади в матеріалах справи відсутні. Відповідно до наданого на імя директора Департаменту з управління державною власністю Мінагрополітики України пояснення, виконуючий обов'язки директора Державного підприємства «Виробничий південний біотехнологічний центр» [PERSON] зазначив наступне: « … що відносно [PERSON] відкрито, зареєстровано та порушено 11 кримінальних проваджень та по ним ведеться слідство; …\~що [PERSON], будучи керівником ДП «Виробний південний біотехнологічний центр», використовуючи державне майно та службове положення, отримував від цього особисту вигоду; … що [PERSON] протиправно разом із виконавчою службою реалізував майно ДП «Виробний південний біотехнологічний центр» на суму більше, як 500, 0 тисяч гривень, і що на даний час прокуратурою, закінчене слідство та проводяться судові засідання по звинувачуванні [PERSON] в протиправних діях; …що [PERSON], будучи керівником ДП «Виробний південний біотехнологічний центр» незаконно надав приміщення державного підприємства невідомій особі для ведення підприємницької діяльності; ... що [PERSON] та завідуюча лабораторією [PERSON] є авторами звернення на підставі якого проводиться перевірка діяльності відповідача; ... що коли відповідач включив [PERSON]П та [PERSON] до складу інвентаризаційної комісії, вони зрозуміли, що факт незаконної діяльності на підприємстві викриється і тоді вони втекли з підприємства,забравши звідти всю документацію, щодо фінансової звітності, права власності на об'єкти нерухомого майна та земельні ділянки; …\~що [PERSON] та головний бухгалтер [PERSON] відмовився брати участь у інвентаризації та втекли; …що [PERSON] було звільнено за прогули та подані матеріали в правоохоронні органи; … що [PERSON] знаходячись на посаді в.о. керівника ДП «Виробний південний біотехнологічний центр» одночасно був арбітражним керуючим ДП «Геничеський винзавод», від якого під його керівництвом залишилися одні руїни і по цій діяльності відкрита кримінальна справа». Дослідженими в ході судового розгляду справи письмовими доказами та підтверджено, що [PERSON] станом на 21.11.2017\~року до кримінальної відповідальності не притягувся, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується довідкою серії ААА №\~0234495 Міністерства Внутрішніх Справ України. Згідно до договорів поруки за 2014 рік, [PERSON] виконуючи обовязки керівника ДП «Виробничий південний біотехнічний центр» здійснював часткове погашення заборгованості підприємства за електроенергію і недопустив відключення електропостачання на підприємстві, про що свідчать договори поруки, квитанції про сплату та лист від ПАТ «ЕК»Херсонобленерго». Згідно до заяв від 01.02.2016 року заступника директора по виробничим питанням [PERSON] та актом від 30.01.2016 року, інвентарізаційним описом майна наданого до ФДМУ, спростована інформацію щодо ухилення позивача, [PERSON] та головного бухгалтера [PERSON] від проведення інвентаризації та прихованні фінансової документації. Інформація відносно того що [PERSON] знаходячись на посаді в.о. керівника ДП «Виробничий південний біотехнологічний центр» одночасно був арбітражним керуючим ДП «Генічеський винзавод» від якого під його керівництвом залишилися одні руїни і по цій діяльності відкрита кримінальна справа, спростовується наказом № 76-п від 05.2013\~року про призначення позивача на посаду виконуючого обовязки керівника «Генічеського виноробного заводу». Допитані в судовому засідання свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що факти викладені в листі поясненні [PERSON] не відповідають дійсності, та написані ним у звязку із неприязними стосунками з позивачем. Відповідно до ч.2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема, гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження, не підлягають спростування та доведенню їх правдивості. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 15 постанови №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті, немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передавання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічниї виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало в загалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності(неповні або перекручені). Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила. Отже, викладені відповідачем в пояснювальній записці відносно позивача відомості не знайшили свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце, день і час судового засідання не надав суду жодних доказів на підтвердження достовірності, викладеної ним інформації. Суд ураховуючи зазначені вище положення закону та розяснення Пленуму Верховного Суду України дійшов висновку про те, що поширена відповідачем інформація про позивача є негативною та такою, що не відповідає дійсності та порочить його честь, гідність та ділову репутацію і підлягає спростуванню При цьому суд вважає, що вказана інформація не є оціночним судженням відповідача, а є твердження про конкретні факти, які звинувачують позивача у незаконній діяльності та протиправній поведінці, зокрема, щодо порушення відносно нього кримінальних проваджень, щодо незаконного продажу державного майна на суму більше ніж 500,0 тисяч гривень, щодо вилучення документації підприємства про фінансову звітність, про права власності на об'єкти нерухомого майна та земельні ділянки, щодо відмови приймати участь у проведенні інвентаризації та втечі, щодо звільнення за прогули, щодо неналежної діяльності на посаді арбітражного керуючого «Геничеський винзавод», щодо отримання особистої вигоди за незаконне використання приміщення та майна державого підприємства. Разом із тим, суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо зобовязання відповідача вибачитися перед ним, оскільки примусове вибачення, як спосіб судового захисту гідності, честі та ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у ст.ст.16,277 ЦК України. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідча підлягає стягенню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 32, 34 Конституції України, Закону України «Про інформацію», ст.ст.15-16, 270, 277, 299 ЦК України, Закон України «Про інформацію»,

Outcome: partial