Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зТкач Т.М., мотивуючи свої вимоги наступним: 14 травня 2011 року [PERSON] з відповідачем уклав шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Від подружнього життя між ним та відповідачкою почали систематично виникати сварки та суперечки, які виникали з будь яких незначних питань і закінчувалися довготривалими сімейними конфліктами. Вони з відповідачкою неодноразово намагались налагодитити нормальне сімейне життя, домовлялись не сваритися, знаходити компроміси по спірним питанням, поступатись один одному під час вияснення стосунків. Але такі домовленості давали результат тільки на нетривалий час. В 2016 році відносини в сім'ї загострилися. За таких обставин позивач впевнився, що подальше подружнє життя з відповідачкою є неможливим, як і є неможливе подальше збереження сім'ї. Позивач в судовому засіданні відсутній, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні відсутня. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище « Ткач». Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. 14.05.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І ЕЛ № 057348 від 14.05.2011 року. Відповідно\~\~до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved