Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому у здійсненні його батьківських обов'язків відносно його доньки, [PERSON], [INFO]. Визначити порядок зустрічей з донькою, а саме: у його вихідні дні, враховуючи позмінний режим його роботи відповідно до режиму відвідування дитиною дошкільних та освітніх установ; при досягненні дитиною шкільного віку в щорічні літні, осінні, весняні та зимові канікули дитини; у святкові дні встановлені законодавством України; в дні народження доньки з 09-00 години 8 липня до 20-00 години 09 липня кожний парний рік, відповідно до режиму відвідування дитиною дошкільних загальноосвітніх закладів; у разі хвороби дитини - на весь період хвороби в житловому приміщенні в якому перебуває дитина; у разі знаходження дитини в стаціонарному медичному закладі санаторії профілакторії тощо - на весь період перебування в ньому. Зобов'язати [PERSON] погоджувати з позивачем всі питання медичного обслуговування дитини (вакцинації, методи форми лікування захворювань, а також засоби, препарати, терапії, процедури тощо, що застосовуються при цьому), питання освіти дитини (заміна та вибір освітніх установ, гуртків, секцій тощо), питання зміни вибору місць перебування та проживання дитини. Не перешкоджати [PERSON] у забезпеченні дитини речами іграшками, розвиваючими іграми, шкільним приладдям та аксесуарами, меблями, побутовою технікою, електронікою; у разі хвороби дитини, що припадає на момент зустрічі, компенсувати втрачений час спілкування іншим днем, за погодженням з [PERSON] Зобов'язати [PERSON] за два дні до зустрічі [PERSON] з донькою надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання проживання перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму сплачених судових витрат. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що від шлюбу з [PERSON] він має неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO]. 30 травня 2013 року рішенням Алчевського міського суду Луганської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та місце мешкання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] визначено з матір'ю, [PERSON] Після розірвання шлюбу між ними почалися непорозуміння, щодо участі [PERSON] у вихованні дитини. Зі сторони відповідача та осіб, які проживають разом з донькою почалися створюватися штучні перешкоди, стосовно неможливості його нормального спілкування з дитиною. Всі спроби позивача для урегулювання даного спору мирним шляхом призводять лише до конфліктів. Звернувшись до відділу у справах дітей Алчевської міської ради із заявою про встановлення способу його часті у вихованні доньки [PERSON]. Однак йому було рекомендовано звернутися до служби у справах дітей Перевальської райдержадміністрації. При зверненні до служби у справах дітей Перевальської райдержадміністрації були призначені засідання комісії 29 жовтня 2013 року та 29 листопада 2013 року, які були проігноровані відповідачем, тому [PERSON] був вимушений звернутися до суду з цим позовом. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні заперечувала щодо повного задоволення позовних вимог, пояснивши, що вона не перешкоджає спілкуванню позивача з дитиною та не заперечує проти того, щоб [PERSON] спілкувався з донькою та а приймав участь у її вихованні. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Перевальської районної державної адміністрації не заперечувала проти задоволення позовних вимог, та пояснила, що батьки мають рівні права та обов'язки щодо виховання дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області на ім'я [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.10/. Відповідно до рішення Алчевського міського суду Луганської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 30 травня 2013 року та місце мешкання дитини визначено з матір'ю, [PERSON] /а.с.11/. Висновком служби у справах дітей Перевальської райдержадміністрації щодо визначення способу участі [PERSON] у вихованні малолітньої дитини доньки [PERSON], за № 633 від 01 листопада 2013 року встановлено, що [PERSON] проживає у трикімнатній квартирі на дев'ятому поверсі дев'ятиповерхового будинку, де є всі умови для проживання. за місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно /а.с.13/. Відповідно до характеристик з місця мешкання та місця роботи [PERSON] характеризується позитивно, як відповідальний та працьовитий. За час мешкання в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] скарг на нього не надходило /а.с.15-16/. З матеріалів справи та з пояснень сторін в суді вбачається, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття обопільного рішення. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 141 СК України мати,батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Суд звертає увагу на те, що дитина, [PERSON], [INFO] має певний режим дня, який відповідає її віку. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що між [PERSON] та [PERSON] виникають суперечності, пов'язані з участю батька у вихованні доньки, [PERSON], [INFO] та він має певні перешкоди в спілкуванні з нею, у такому випадку його вимоги про визначення способів участі у вихованні дитини ґрунтується на законі та підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial