Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Галицького відділу\~Державної виконавчої служби міста Львова, третя особа - [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, а саме з нерухомого майна, що належить позивачу ([NUMBER]), який було накладено постановою державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в межах виконавчого провадження ВП 22487597 від 24.12.2010 року. В обґрунтування позиву вказує на те, що 29.09.2010 року Галицьким районним судом м.Львова був виданий виконавчий лист № 2-977/08 про стягнення з позивача на користь [PERSON] 16721,11 грн. боргу, 167,21 грн. державного мита, 120 грн. витрат інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Даний виконавчий лист був поданий для виконання до Галицького відділу державної виконавчої служби, в результаті чого останнім було відкрито виконавче провадження ВП 22487597. 24.12.2010 року державним виконавцем була винесена постанова про накладення арешту на все належне майно позивача. 29.12.2012 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу і в подальшому даний виконавчий лист до виконання стягувачем не предявлявся. На звернення позивача до Галицького відділу державної виконавчої служби з проханням скасувати накладений арешт на все належне майно, позивач отримав відповідь, що це зробити неможливо, оскільки виконавче провадження завершене, матеріали знищенні. 13.11.2017 року позивач в черговий раз вже письмово звернувся до Галицького відділу державної виконавчої служби з проханням скасувати арешт, на що жодної відповіді не отримав, арешт не скасований. У судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач представник Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова в судове засідання не з'явився,\~про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,\~тому суд відповідно до ст. 223 ЦПК України вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів щодо взаємовідносин сторін. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явились,\~про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до виконавчого листа № 2-977/08, виданого 29.09.2010 р. Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 16721,11 грн. боргу, 167,21 грн. державного мита та 12. Грн.. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 24.12.2010 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова була винесена постанова про накладення арешту на все нерухоме майно, що належить [PERSON]. 29.12.2012 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова винесена постанова про повернення виконавчого документу № 2-977/08 стягувачу. Стаття\~41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст.\~317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст.\~321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ч.1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.. За\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1\~ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Так, за\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 29.12.2012 року) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. 13.11.2017 року позивач звернувся до Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова із письмовою заявою з проханням скасувати арешт, проте на дане звернення жодної відповіді не отримав, арешт не скасований. Таким чином, зясувавши характер, суть та підстави заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, враховуючи, що заборона та накладений арешт порушують права позивача, а тому підлягає скасуванню.

Outcome: approved