Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у них [INFO] народилась дочка [PERSON] , яка на даний час є повнолітньою. Поряд з тим, зазначив, що через те, що з дружиною мали різні погляди на сімейне життя та цінності, взаєморозуміння досягти не змогли, у зв`язку з чим їх шлюб фактично розпався у 2013 році. Саме з того часу разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, не мають спільного бюджету. При цьому, ніхто з них не вживав заходів щодо примирення. Знає, що відповідач проживає з іншим чоловіком., проте, шлюб через органи РАЦС розірвати відмовляється. А тому, за таких обставин вважає, що шлюб між ними існує формально, і подальше його збереження є неможливим та суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності. Позов підтримує, крім того зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у її відсутності до суду не подала, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 24 жовтня 2019 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 05 грудня 2001 року у виконавчому комітеті Скала-Подільської селищної ради Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 25. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі тривалий час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved