Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позов обґрунтовує тим, що у 2000 році померла громадянина [PERSON], яка проживала у житловому будинку, житловий будинок, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, с. Долинське, вул. Миру,6 . В 2007 році позивач з дозволу сина померлої [PERSON] вселився у вищезазначений будинок в якому проживає до цього часу. Зазначений житловий будинок він прийняв у користування разом з присадибною земельною ділянкою та городом на початку 2007 року. так як у них були добрі стосунки із [PERSON], при цьому офіційних договірних зобовязань щодо володіння чи користування житловим будинком між ними не укладалося. Про те, кому належить на праві власності житловий будинок, що розташований за адресою Томаківський район с. Долинське, вул. Миру,6 у якому позивач проживає йому не було достовірно відомо. По цей день позивач продовжую проживати у даному житловому будинку, відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у своєму володінні, добросовісно та безперервно, більше десяти років володію та користуюсь житловим будинком, підгримує його у належному стані, оплачує відповідні комунальні послуги. Протягом усього часу його проживання у вищезазначеному будинку з 2007 року та по даний час його прав на володіння та користування цим нерухомим майном не оспорював, ніяких претензій до нього пред'явлено не було. У встановленому порядку прав власності на житловий будинок, у якому позивач мешкаю, ніхто не оформив. Тому звернувся до суду за даними позовними вимогами. В судове засідання учасники справи не зявилися. Позивач, [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилась, проте надала до суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності проти заявлених вимог не заперечую. Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 14.11.2000 року [PERSON] прийняв спадщину після померлої [PERSON], яка померла 02.01.2000 року, що складається в тому числі з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : Дніпропетровська область Томаківський район с. Долинське, вул. Миру,буд. 6. Дане свідоцтво зареєстровано У Виводівській сільській раді Томаківського району Дніпропетровської області по господарській книзі 19.01.2001 року. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, що розташований за адресою с. Долинське Томаківського району , вул.. Миру,буд. 6, який виданий на імя [PERSON], який складається з будинок літ.«А» загальною площею 69,5 кв.м, житловою площею 17,8 кв.м, з надвірними господарськими будівлями та спорудами: літнею кухнею літ. «Б», дерев'яною вбиральнею літ. «Д», погрібом літ. «В», каркасним сараєм літ.»Г», та іншими спорудами, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Томасівський район, с.Долинське, вул.Миру, 6. Право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Томасівський район, с. Долинське, вул.Миру, 6, не оформленовідповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 13.12.2017 року . Згідно довідки виданої виконкомом Виводівської сільської ради Томаківського району дніпропетровської області від 06.11.2017 року за № 958, [PERSON], [INFO], дійсно близько 11 років проживає без реєстрації за адресою с. Долинське, вул. Миру,6 Томаківського району Дніпропетровської області. Актом про проживання, бо не проживання особи за місцем реєстрації від 06.11.2017 року, відповідно до якого [PERSON], [INFO] разом зі своєю дружиною [PERSON]С, проживають без реєстрації близько 11 років в не переоформленому будинку № 6 по вул.. Миру, с. Долинське. Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть , згідно якого [PERSON], помер 21 серпня 2008 року віці 69 років. Відповідно до копії спадкової справи після смерті [PERSON] спадщину, яка складається з житлового будинку з усіма господарськими спорудами в с. Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, вул.. Передова,4, та приватизованої земельної ділянки на території Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області після його смерті прийняла дружина, [PERSON] Згідно довідки виданої Бабайківською сільською радою від 05.03.2010 року за № 200 підтверджено факт , що покійний [PERSON] являється чоловіком [PERSON], що зокрема підтверджується свідоцтвом про шлюб серії VIII- УР № 187085. Спадкоємець [PERSON], його дружина, відповідач по справі проти позову не заперечує. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Підстави набуття права власності визначені главою 24 ЦК України. Відповідно до норм статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 344 ЦК України встановлює, що однією із підстав набуття права власності є набувальна давність. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається на підставі рішення суду. Зі змісту ст.344 ЦК України виплаває, що у випадку, якщо є підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати наявну річ своєю, він погодився із її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця. Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно за набувальною давністю. Виходячи з положень ст.344 ЦК та вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог заявника про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, оскільки відповідач, [PERSON] проти оформлення позивачем права власності на даний житловий будинок не заперечує, позивач відкрито користувався спірним житловим будинком понад 10 років, будучі необізнаним про його власника, померлого в 2008 році Тому, суд, вважає, що позивач має право на набуття права власності на дане майно за набувальною давністю. На підставі викладеного і

Outcome: approved