Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив усунути відповідача від права на спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй квартиру [ADDRESS]. Із заявами про прийняття спадщини звернувся він, та онука [PERSON], за правом представлення. Зазначає, що відповідач не має права на спадкування частини вказаного майна, оскільки вона, будучи повнолітньою та працездатною, свідомо ухилялися від обов'язку з утримання бабусі, не зважаючи на те, що остання перебувала у безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги. Зазначені обставини і стали підставою звернення до суду з позовною заявою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Зазначив, що ані його брат, ані його донька жодним чином не дбали про бабусю. Не бажали її провідувати. Увесь тягар щодо забезпечення її життєдіяльності ліг на його плечі, а тому вважає, що відповідач не має жодного права на спадок, який залишився після смерті [PERSON] Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Зазначив, що спадкодавець була особою похилого віку, мала ряд хронічних хвороб, а тому потребувала сторонньої допомоги. Однак, належний догляд за [PERSON] здійснював лише її син [PERSON] та його дружина. Відповідач, та її батько жодних дій по утриманню бабусі не вчиняли, не цікавились станом її здоров'я, самоусунулись від понесення витрат на її лікування. Вважає, що такі обставини є підставою для усунення відповідача від права на спадкування у порядку ст. 1224 Цивільного кодексу України. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила. Зазначила, що вона не мала можливості дбати про бабусю, оскільки проживала на значній відстані від неї, та не мала коштів на проїзд. Також, вказала, що у липні 2015р. у неї народилась дитина, чоловік був на заробітках, у батька діагностували рак, а мати є інвалідом третьої групи, у зв'язку з чим була позбавлена можливості здійснювати догляд за бабусею, та надавати їй матеріальну допомогу. Зазначила, що дійсно дуже рідко з нею спілкувалась по телефону, однак вважає, що вказані обставини не є підставою усунення її від спадкування. Просила у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Партизанською селищною радою Генічеського району 05 жовтня 1973 року, серії [NUMBER]. Також, у [PERSON] був ще один син - [PERSON], який помер [INFO]. Вказана обставина сторонами по справі не оспорюється, а тому не підлягає доказуванню. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області серії [NUMBER] від 12 серпня 2016 року. [PERSON] за життя на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.02.2005 року. 25 серпня 2016р. державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Бернацькою Н.Г. було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] Із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] (за правом представлення). Вказані обставини також ні ким не оспрюються, а тому доведенню не підлягають. Однак, позивач вважає, що відповідач не має права на спадкування після померлої [PERSON], у силу положень ст. 1224 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне. Відносини спадкування врегульовані діючим Цивільним кодексом України, згідно зі ст. 1216 якого, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла спадкодавця, до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1266 Цивільного кодексу України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їх матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] та онука [PERSON] (за правом представлення). За правилами ч.5 ст. 1224 Цивільного кодексу України суду надано право усунути особу від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами діючого ЦПК України повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім того, при розгляді таких справ суду належить з'ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 Цивільного кодексу України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] проживала одна у квартирі [ADDRESS]. Згідно довідки Генічеської центральної районної лікарні Генічеської районної ради Херсонської області за №468/07 від 11.10.2017 року вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 09.04.2011 року по 29.04.2011 року в реанімаційному та терапевтичному відділеннях з діагнозом: ІХС: гострий інфаркт міокарду задньої стінки лівого шлуночка, вторинна АГ, цукровий діабет ІІ тип; з 27.09.2012 року по 05.10.2012 року в терапевтичному відділенні з діагнозом: ІХС: стенокардія, цукровий діабет ІІ тип; з 01.03.2016 року по 15.03.2016 року в терапевтичному відділенні, з діагнозом: ІХС: стенокардія, постінфарктний атеросклероз, симптоматична гіпертензія; з 09.08.2016 року в реанімаційному відділенні, де [INFO] померла. З показів допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що дійсно [PERSON] хворіла, та її син [PERSON] періодично здійснював за нею догляд, надавав матеріальну допомогу. При цьому свідки вказали, що син [PERSON] та його донька до [PERSON] не приїжджали, станом її здоров'я не цікавились. Враховуючи вищевикладене, на підставі досліджених доказів встановлено та не заперечувалося відповідачем факт перебування спадкодавця [PERSON] у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу, у зв'язку з чим вона потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. Разом з тим, судом не встановлено факту ухилення відповідача від надання спадкодавцеві такого догляду та матеріальної допомоги. Так, відповідач у судовому засіданні пояснила, що не мала змоги приїздити до бабусі та допомагати їй матеріально, оскільки вона виховувала дитину, а її чоловік був на заробітках. Крім того, її батько був хворий раком, а у матері третя група інвалідності, у зв'язку з чим вона не мала можливості залишити на них дитину, та не мала коштів, щоб приїхати з іншої області до бабусі у гості. Також, свідок [PERSON] пояснила, що її померлий чоловік [PERSON], з періодичністю відвідував матір. Оскільки проживав у іншій місцевості, тяжко хворів (онкологічне захворювання), та не мав достатньо коштів на проїзд, тому не мав змоги часто їздити. Крім того, зазначила, що онука померлої не мала можливості також часто їздити оскільки сама виховувала дитину, так як чоловік був на заробітках. У той же час, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] зверталася саме до відповідача [PERSON] з проханням здійснити за нею догляд або надати конкретну допомогу, та що остання їй в цьому відмовила. Також, позивач не надав належних та допустимих доказів в підтвердження того, що догляду з його боку було недостатньо і спадкодавець потребував конкретної допомоги від інших осіб, зокрема від відповідача, а остання відмовила в цьому, тобто ухилялась від надання допомоги спадкодавцю. Посилання позивача на той факт, що лише на його плечі ліг матеріальний тягар по утриманню спадкодавця, у тому числі витрати на поховання, що є підставою для усунення відповідача від права на спадок, суд вважає безпідставними, оскільки такі обставини не є підставою для задоволення зазначених позовних вимог, так як такі витрати можуть бути стягнуті з відповідача, шляхом пред'явлення відповідного позову. Отже, виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що відповідач не ухилялася від надання допомоги своїй бабусі. Між сторонами у справі склалися недоброзичливі відносини, але їхні звинувачення одне одного ніяким чином не доводять факт ухилення одного з них від свого обов'язку щодо догляду [PERSON] Тому суд вважає відсутніми будь-які підстави, передбачені ч.5 ст. 1224 Цивільного кодексу України, для усунення відповідача від права на спадкування за законом після смерті бабусі, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed