Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус [PERSON], про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним. 29 вересня 2014 р. померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. 18 березня 2015 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину вказаної квартири приватним нотаріусом було відмовлено у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності частини квартири, що належала померлій. Він звернувся до реєстраційної служби Головного управління юстиції в Запорізькій області, де його повідомили, що реєстрація права власності за померлими особами законодавством не передбачена. Посилаючись на вимоги ст.ст. 16, 392, 1216, 1218, 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просив визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS]в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] (арк. справи 24). Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства. Від третьої особи надійшов лист з проханням розглянути справу за її відсутності. За таких обставин, враховуючи, що від всіх учасників процесу надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне. 29 вересня 2014 р. померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть останньої, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 29 вересня 2014 року, актовий запис № 6297 (арк. справи 7). Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження позивача, виданого Орджонікідзевським районним ЗАГСом м. Запоріжжя 14 травня 1957 р., актовий запис № 1446 (арк. справи 6). Відповідно до наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про право власності на житло № 1791 від 21 жовтня 1993 року, виданого виконкомом Орджонікідзевської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (арк. справи 8). Виходячи з положень ч. 1 ст. 357 ЦК України частки співвласників у спільній сумісній власності вважаються рівними. Отже, частки [PERSON] та [PERSON] становлять по ? частини квартири. Право власності за вищезазначеним Свідоцтвом не було зареєстровано власниками в Бюро технічної інвентаризації, про що свідчить відповідь ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 23 березня 2015 р. № 2471, наявна в матеріалах спадкової справи. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді належної їй частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцеві на підставі вищезазначеного Свідоцтва про право власності на житло. Після смерті матері позивач у шестимісячний строк 18 березня 2015 р. звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Проте, постановою вказаного нотаріуса від 10 квітня 2014 р. у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину) позивачеві було відмовлено з тих підстав, що право власності на квартиру не було зареєстровано. Позивач 29 вересня 2015 р. звернувся до реєстраційної служби Головного управління юстиції в Запорізькій області із заявою, в якій просив повідомити про можливість проведення державної реєстрації права власності на ? частину вказаної квартири за [PERSON], на яку 15 жовтня 2015 р. отримав відповідь про неможливість проведення державної реєстрації за особою, яка померла. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Окрім позивача [PERSON], на майно, що залишилося після смерті [PERSON], є інший спадкоємець першої черги за законом її син [PERSON], який у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в той час як нотаріус направляв йому відповідне повідомлення, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Таким чином, інші особи, крім позивача, до спадкоємства не закликаються. Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1)\~\~\~\~якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2)\~\~у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності\~\~у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати\~\~у відповідних органах\~\~дублікат правовстановлюючого документа. В даному випадку [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини. Однак, за відсутності умов для одержання в приватного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину (відсутність реєстрації права власності за померлою особою), [PERSON] позбавлений можливості оформити свої спадкові права. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача. Суд також зазначає, що померлій належала ? частина квартири, яка є обєктом спільної сумісної власності, і не оформлення права на спадщину в даному випадку створить перешкоди в можливості реалізації права власності позивача на належну йому частину квартири. З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], внаслідок чого за ним слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири [ADDRESS], після смерті його матері [PERSON], яка померла 29 вересня 2014 р., задовольнивши позовні вимоги.

Outcome: approved