Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в с. Червоне по вул. Олега Кошового, 22, Полонського району, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказував, що 29 червня 2011 року померла його мати [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщина. Позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті матері, згідно заповіту від 16.05.2007 року реєстраційний номер 1047, який успадкував належну для матері земельну ділянку площею 5,0785 га, проте не може оформити в нотаріальній конторі право власності на житловий будинок та господарські споруди із-за відсутності правовстановлюючих документів. В судове засідання [PERSON] не зявився, доручив свої інтереси представляти адвокату [PERSON], який подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав та просив такий задовольнити. Представник Полонської міської ради в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Матеріалами справи встановлено, що 29 червня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №169142 від 01.07.2011 року (а.с.4), після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, позивач являється спадкоємцем за заповітом. Однак не може оформити спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до розяснень викладених в п.9 Постанови пленуму Верховного суду України 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», право власності на житловий будинок, збудований громадянином на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Станом на 15.04.1991 року вказане будинковолодіння відносилось до колгоспного двору, головою якого був [PERSON], батько позивача, який помер 30.11.1997, членом колгоспного двору була його дружина [PERSON], що підтверджується довідкою старости № 318 від 26.09.2018 року (а.с.10). Вказаний будинок та господарські споруди, побудовано в 1967 році на виділеній земельній ділянці площею 0,75 га з дозволу органу місцевого самоврядування з дотриманням санітарних та протипожежних норм, правил забудови і прийнятий в експлуатацію. 11.03.2015 року для позивача видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,0785 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Роговичівської сільської ради, що належала [PERSON] (а.с.18). Про належність будинку названій особі свідчать дані технічного паспорту (а.с.11-14). Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно розяснення Міністерства юстиції України від 21.02.2005 р. № 19/32-319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватися в судовому порядку, а підтвердити своє право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку та господарських споруд, позивач не має змоги внаслідок відсутності належних правовстановлюючих документів. Після смерті спадкодавця, позивач як спадкоємець за заповітом, відповідно до ст.ст.1235, 1268 ЦК України, набув право власності на вказане майно. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved