Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2015 р. Під час спільного проживання в них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 30.10.2015 р. з нього було стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 08.09.2015 року до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто на користь відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.09.2015 р. до 24.07.2018 р. Позивач вказує, що йому стало відомо, що відповідач з 01.02.2017 р. вийшла на роботу на повний робочий день, її заробітна плата є значною, а тому вона на даний час перестала потребувати матеріальної допомоги. Позивач посилається на п.1 ч.3 ст.82, ч.4 ст.75 СК України, закон України «Про державний бюджет на 2017 рік», вказує що оскільки заробітна плата відповідача значно перевищує розмір вказаного прожиткового мінімуму, тобто вона перестала потребувати матеріальної допомоги. Позивач просить суд винести рішення яким: припинити стягнення з нього аліментів на утримання відповідачки визначених рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 30 жовтня 2015 року, у розмірі 1/8 частини всіх видів мого заробітку (доходу) щомісячно; виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 30 жовтня 2015 року, щодо стягнення аліментів на користь відповідачки на її утримання, з дня набрання рішенням законної сили визнати таким, що не підлягає виконанню. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задоволити. Суду представник позивача пояснив, що в позивача на утриманні також перебувають батьки похилого віку, батько постійно хворіє, позивач надає йому матеріальну допомогу постійно, відповідачка в звязку з виходом на роботу вже не потребує матеріальної допомоги від позивача шлюб з яким рішення суду розірвано. Відповідачка в суді позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні. Суду відповідачка пояснила, що підстави припинення права на її утримання в звязку з проживанням з нею дитини встановлені ст..85 СК України і не передбачають підстав на які посилається позивач в позові, дійсно вона вийшла на роботу, ч.4 ст.84 СК України передбачено, що вона має право на утримання від позивача незалежно від того чи вона працює. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.10.2015 р. по справі № 676/6050/15ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини з якою проживає малолітня дитина, позов було задоволено частково. Зазначеним рішенням яке набуло законної сили 17.11.2015 р., було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання\~\~малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 08.09.2015 р. до досягнення дитиною повноліття; а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання\~\~в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.09.2015 р. до 24.07.2018 р. З 01.02.2017 р. відповідачка припинила відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і вийшла на роботу, що підтверджується довідкою Камянець-Подільської місцевої прокуратури від 13.02.2017 р. Зазначені фактичні обставини у справі не оспорюються. Згідно довідки прокуратури Хмельницької області від 27.03.2017 р. заробітна плата відповідачки складає 14122,01 грн. Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивача у суді вбачається, що позивач\~\~обґрунтовує свої вимоги до відповідачки про припинення стягнення з нього аліментів на її утримання саме тим, що вона перестала потребувати матеріальної допомоги оскільки в звязку із виходом на роботу отримує значну заробітну плату. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Ч.4 ст. 84 СК України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ч.6 ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Ч.1 ст.85 СК України встановлено, що право дружини на утримання, передбачене\~статтею 84\~цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Ч.2 зазначеної статті передбачено, що право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.ч.1, 3\~ст.82 СК України\~ право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Із системного аналізу ст.\~82\~та ст.\~85 СК України\~вбачається, що вони регламентують різні правовідносини: ст.82 - припинення права одного з подружжя на утримання, як такого, що виникло із загальних підстав (зокрема, ч.4\~ст.75 СК України\~- право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.), а ст. 85 припинення дружини на утримання, передбачене\~статтею 84\~цього Кодексу. Таким чином норми\~ст. 82 СК України, на які посилається позивач не можуть бути застосовані до правовідносин з приводу утримання того з подружжя, з ким проживає дитина, які врегульовано іншою правовою нормою -\~ст. 84 СК України. Позивач не врахував, що відповідно до ч.4 та ч.6 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; вказане право за нею зберігається і після розірвання шлюбу. Підстави припинення права дружини на утримання, яке передбачене ст..84 СК України, встановлені ст.85 СК України, норми ст..82 СК України до них не застосовуються. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про припинення стягнення з нього аліментів на дружину, з якою проживає дитина з тих підстав, що відповідачка перестала потребувати матеріальної допомоги, є незаконними та необґрунтованими, тому не підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed