Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24 серпня 2013 року. Від мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, протягом тривалого часу сторони не могли знайти спільну мову щодо взаємних стосунків, в результаті чого між ними виникали сварки. Вказує, що вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, термін для примирення просила не надавати та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Прокопчук». Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечив, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.\~114\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 серпня 2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис №10. Прізвище після одруження: чоловіка та дружини «Львов» та «Львова» відповідно, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 116411, виданим 24 серпня 2013 року виконкомом Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області. Від мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не бажають зберегти сім'ю, в даний час сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я не проживають. Відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved