overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право приватної власності на житловий будинок із господарськими будівлями, спорудами та огорожами. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він, з дозволу відповідача, проживає з 2005 року в житловому будинку із господарськими будівлями, спорудами та огорожами по вул. Молодіжна, 34 в с.Миролюбівка Братського району Миколаївської області. На сьогоднішній день він добросовісно використовує майно, утримує його, сплачує комунальні послуги за користування та здійснює ремонти. До початку судового засідання позивач звернувся із письмовою заявою, в якій підтримав позовні вимоги в повному обємі та просив справу слухати за його відсутності. Відповідач до початку судового засідання позивач звернувся із письмовою заявою, в якій визнав позовні вимоги в повному обємі та просив справу слухати за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачем документами підтверджується факт відкритого, безперервного використання позивачем житлового будинку. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, право власності на житловий будинок по вул. Молодіжна, 34 в с.Миролюбівка Братського району Миколаївської області зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення виконкому Миролюбівської сільської ради Братського району Миколаївської області. Однак з 2005 р. [PERSON] проживає в житловому будинку по вул. Молодіжна, 34 в с.Миролюбівка Братського району Миколаївської області, що підтверджується актом депутата Миролюбівської сільської ради Братського району Миколаївської області. На сьогоднішній день позивач добросовісно використовує майно, утримує його, сплачує комунальні послуги за користування та здійснює ремонти. Тобто, позивач відкрито, безперервно і добросовісно володіє та користується житловим будинком на протязі більш як 10 років, і вважається таким, що набув право власності на будинок в порядку набувальної давності. Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Ч.4 ст. 344 ЦК України передбачає, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, оскільки ползивачем не заявлено вимог щодо стягнення судового збору з відповідача на його користь, тому суд вважає за необхідне залишити судові витрати за позивачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати її такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], який він придбав на підставі договору купівлі-продажу від 15.06.2015 року у [PERSON] В належному йому будинку з 17.12.2003 року зареєстрована відповідач [PERSON], яка була членом сім'ї колишнього власника будинку. Вона не проживає в будинку з часу його придбання , а саме з 15.06.2015 року, не користуються ним, ніяких витрат по утриманню будинку і сплаті комунальних послуг не несе, де саме проживає йому не відомо. Позивач вважає, що відповідач втратила право користування житловим будинком, добровільно не знялася з реєстраційного обліку, чим порушують його права власника будинку, тому він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце якого була повідомлена судом у встановленому порядку у відповідності до ч.7,8 ст.128 ЦПК України, тому згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 15.06.2015 року та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачем [PERSON] зареєстрований на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-9). У відповідності до запису у домовій книзі і довідки Красноградської міської ради у вищевказаному будинку 17.12.2003 року зареєстрована відповідач [PERSON](а.с.8). Згідно акту обстеження домоволодіння позивача депутатом Красноградської міської ради Пеліпейченко Н.М. від 08.12.2017 року відповідач [PERSON] не проживає в будинку з 2015 року, що підтверджують сусіди [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом сім'ї позивача, не проживає в будинку позивача з часу його придбання -15.06.2015 року, витрат по утриманню будинку та сплати комунальних послуг не несе, ніякої домовленості щодо користування житлом вона з позивачем не укладала, і подальша реєстрація відповідача порушує права позивача, як власника будинку. В судове засідання відповідач не з'явилася, іншого не довела, тому суд вважає, що вона втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування позову він зазначив, що будинок за вказаною адресою належить йому на праві власності. В зазначеному будинку також зареєстрована відповідачка, але з лютого 2012 року вона не мешкає за вказаною адресою, не сплачує за комунальні послуги, де вона знаходиться на даний час йому невідомо, а тому він вважає, що вона втратила право користування житловим приміщенням. Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив справу розглянути у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому порядку, шляхом оголошення в газеті, клопотання про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, тому, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи просила розглянути справу без її участі, про що зазначила в поданій заяві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення Красноградського районного суду від 18.01.2012 року, яке набрало чинності та договору дарування від 10.10.2012 року (а.с. 7-11) Відповідно до актів обстеження депутом Піщанської сільської ради будинку за адресою : [ADDRESS], від 03.10.2012 року, 13.12.2013 року та 04.09.2013 року, [PERSON] за вказаною адресою не проживає, зі слів її матері [PERSON] та сусідів вона проживає в Російській Федерації. У відповідності до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.ст. 71,72 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців, а при відсутності особи понад встановлені строки, особа в судовому порядку може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідачка з лютого 2012 року не проживає в зазначеному будинку, витрат по утриманню будинку та сплати комунальних послуг не несе, вона мешкає за іншою адресою, де позивачу невідомо, і подальша реєстрація відповідачки порушує права позивача, як власника будинку. В судове засідання відповідачка не з'явилася, іншого не довела, тому суд вважає, що вона втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування позову він зазначив, що будинок за вказаною адресою належить йому на праві власності. В зазначеному будинку зареєстрований його син [PERSON], але з 2013 року він не мешкає за вказаною адресою, не сплачує за комунальні послуги, ніяких витрат з утримання будинку не несе, проживає в іншому місці, а тому втратив право користування житловим приміщенням. Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив справу розглянути у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, тому, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.08.1995 року, виданого виконкомом Піщанської ради народних депутатів (а.с.5) Відповідно до довідки Піщанської сільської ради у належному позивачу будинку зареєстрований його син [PERSON] 1982 року (а.с.7). Відповідач не проживає в зазначеному будинку з 2013 року, витрат по утриманню будинку та сплати комунальних послуг не несе, він мешкає за іншою адресою, і подальша реєстрація відповідача порушує права позивача, як власника будинку, в судове засідання відповідач не з'явився, іншого не довів. Той факт, що відповідач не проживає в будинку позивача підтверджується актом обстеження домоволодіння депутатом Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області (а.с.6) У відповідності до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: 3 мікрорайон б.21б кв.25, м. Красноград, Харківської області. \~ \~ \~ \~В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником квартири за адресою: 3 мікрорайон б.21б кв.25, м. Красноград, Харківської області. \~ \~ \~ \~В належній йому квартирі зареєстрований його син- відповідач [PERSON], який не проживає в квартирі тривалий час, ніяких витрат по утриманню квартири і сплаті комунальних послуг не несе. Позивач вважає, що реєстрація відповідача порушує його права власника, так як він не може оформити субсидію на оплату комунальних послуг, тому він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. \~ \~ \~ \~Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце якого був повідомлений судом у встановленому порядку, у відповідності до ч.7 ст.128 ЦПК України, тому згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до договору купівлі-продажу від 10.07.1992 року позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира за адресою: 3 мікрорайон [ADDRESS] (а.с.6). \~ \~ \~ \~У відповідності до довідки Красноградської міської ради №5516 від 05.06.2018 р. у вказаній квартирі зареєстровані позивач, його дружина [PERSON], їх син [PERSON], донька [PERSON] і онук [PERSON] (а.с.5). Згідно з довідкою депутата Красноградської міської ради [PERSON] від 30.05.2018 року відповідач [PERSON] не проживає більше року в квартирі за адресою: 3 мікрорайон б.21б кв.25, м. Красноград, що підтверджують сусіди [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі позивача більше року, витрат по утриманню квартири та сплати комунальних послуг не несе, і подальша реєстрація відповідача порушує права позивача, як власника квартири. В судове засідання відповідач не з'явився, іншого не довів, тому суд вважає, що він втратив право користування квартирою за адресою: 3 мікрорайон б.21б кв.25, м. Красноград, Харківської області. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування позову він зазначив, що квартира за вказаною адресою належить йому на праві власності. В зазначеній квартирі зареєстровані його дружина [PERSON] та син [PERSON]. Син не мешкає за вказаною адресою з 1983 року, не сплачує за комунальні послуги, ніяких витрат з утримання квартири не несе, проживає в іншому місці, а тому втратив право користування житловим приміщенням. Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, тому, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Третя особа позов підтримала і просила розглянути справу без її участі, про що зазначила в поданій заяві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.05.1994 року, виданого Красноградською нафтогазорозвідувальною експедицією глибокого буріння на підставі розпорядження бюро по приватизації державного житлового фонда №2 від 10.05.1994 року (а.с.5-6) Відповідно до довідки Піщанської сільської ради у належній позивачу квартирі зареєстровані його дружина [PERSON] та син [PERSON] року (а.с.7). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов позивача від 15.09.2014 року його син [PERSON] з 1983 року не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.8) і підтверджується підписами депутата сілської ради [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON] У відповідності до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не проживає в зазначеній квартирі з 1983 року, витрат по утриманню квартири та сплати комунальних послуг не несе, він мешкає за іншою адресою, і подальша реєстрація відповідача порушує права позивача, як власника квартири. В судове засідання відповідач не з'явився, іншого не довів, тому суд вважає, що він втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини сторін по справі - [PERSON], [INFO], із батьком. В судовому засіданні [PERSON] подані вимоги підтримав повністю, пояснив, що на даний час дитина проживає із позивачем. [PERSON] зазначив, що дитина, якій виповнилось 12 років, відвідує навчальний заклад по місцю проживання, позивач забезпечений житлом, через що за доцільне визначити місце проживання дитини із батьком. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснила, що дійсно, на даний час не має постійного місця проживання, крім цього, має намір виїхати для тимчасового проживання за межі країни, через що вважає, що визначення місця проживання неповнолітньої дитини, [PERSON], із позивачем, відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України - під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, із пояснень сторін встановлено, що неповнолітня дитина сторін по справі має постійне місце проживання, відвідує навчальний заклад, а тому доцільним буде залишити дитину для проживання із батьком, оскільки останній забезпечений житлом та приймає участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Вказані обставини повністю доводяться доказами, наявними в матеріалах справи, крім цього, позов визнано відповідачем в повному обсязі, що згідно із ч.1 ст.61 ЦПК України є підставою для звільнення від доказування. З огляду на наведене, позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 161 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить виключити відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 28.05.2011 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який рішенням суду від 30.09.2016 року було розірвано. 28 лютого 2013 року відповідач народила сина [PERSON], а 14 серпня 2015 року сина [PERSON] та на підставі ч.1 ст.122 СК України його (позивача) було записано батьком дітей. Позивач стверджує, що за весь час шлюбу тривалий час він знаходився за кордоном у звязку з виїздом на заробітки, за місцем проживання дружини перебував 3-4 місяці на рік. Після народження першої дитині відповідач сама зізналася, що позивач не є біологічним батьком дитини і з цього часу фактичні сімейні відносини були між ними припинені. Після народження другої дитини, позивач дізнався, що його записано батьком на підставі ч.1 ст.122 СК України. У звязку з цим позивач був вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом (а.с.2-3). В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 28.05.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 30.09.2016 року було розірвано (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №343780, позивач [PERSON] записаний батьком дитини [PERSON], [INFO] (а.с.7). Також згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №448929, позивач [PERSON] записаний батьком дитини [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно експертного висновку №MGT 184 від 28.10.2016 року (а.с.10,11), біологічне батьківство [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] виключено. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.136 СК України особа яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідач в судовому засіданні підтвердила, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком її дітей [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач, визнанням позову по суті підтвердила що позивач не є біологічним батьком її дітей, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить виключити з актового запису № 09 від 22 грудня 2011 року про народження [PERSON], [INFO], відомості про батька [PERSON], вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції у Чернігівській області, оскільки він не являється біологічним батьком дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні зазначила, що визнає позовні вимоги позивача. Представник третьої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO]. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с.4) Рішенням Чернігівського районного суду від 15 листопада 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. (а.с.5) Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02 квітня 2014 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], в наслідок чого змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Позивач зазначає, що він не є біологічним батьком [PERSON], [INFO], що не заперечується відповідачкою. Як зазначили сторони у судовому засіданні, ще задовго до народження дитини вони перестали проживати разом. Дитину відповідачка народила від іншого чоловіка, але в свідоцтві про народження записали позивача як батька тому, що на той час вони перебували в шлюбі. При викладених обставинах заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved