Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні позивача КП ЄРЦ, про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом проведення демонтажу стіни, дверей, а також відновлювального ремонту сходової клітки, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] самовільно, без згоди органів місцевого самоврядування та інших співвласників квартир багатоквартирного будинку, встановила цегляну перегородку та двері у загальному коридорі другого поверху третього підїзду будинку №33, що по вул. Матейки у м. Івано-Франківську. Внаслідок цього порушені права позивача, а також інших співвласників у користуванні сходовою кліткою. Ухвалою суду від 21.01.2015 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача було залучено ОСББ Колос. У судовому засіданні представники позивача вимоги [PERSON] підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі. Представники відповідача заперечили проти позову вважають його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. Представник КП ЄРЦ не заперечила проти задоволення позову з мотивів зазначених у ньому. Представник ОСББКолос у судове засідання не зявився та не повідомив про причини неявки. За таких обставин суд, зясувавши думку учасників процесу, ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності представника третьої особи без самостійних вимог. Заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов [PERSON] Не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону. Положеннями ч.ч.1.2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Суд встановив, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] .Поруч на сходовій клітці розташована квартира №26. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] -відомості відсутні.(а.с.48). Відповідно до акту 03-13/04-170 від 17.04.2014 року, складеного комісією КП ЄРЦ (а.с.5) , під час проведення комісією огляду жилого будинку по вул.Матейки, 33 , встановила таке: при огляді сходової клітки встановлено, що мешканці квартири № 26 встановивли двері, перегородивши частину загального коридору. При цьому, жоден із долучених позивачем до матеріалів справи письмових документів не може бути визнаний у якості належного доказу, який свідчить про те, що саме [PERSON] було встановлено уже згадану цегляну перегородку та двері. У зазначеному акті мова йде про мешканців квартири №26 і не міститься згадки про фамілію відповідача. У попередженні КП «ЄРЦ» від 25.04.2014 р., адресованому [PERSON], і наданому у відповідь на звернення [PERSON], не вказано взагалі про самовільне захоплення якої частини і якого загального коридору (без привязки до вулиці та будинку) йде мова. Даний документ не може бути визнаний таким, що має відношення до предмету доказування у справі. З огляду на наведене суд зазначає, що під час провадження у справі позивачем не було надано належних та допустимих доказів протиправної поведінки відповідача, що могла б порушувати майнові чи інші права позивача по справі. Враховуючи вищевказане суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] За недоведеністю..

Outcome: dismissed