overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій посилалася на те, що з 28.11.1984 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 2004 року подружні відносини припинені, проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Спора про поділ майна не мають. У зв'язку з цим просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, стосовно питання щодо судових витрат, не наполягав на їх стягненні з відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, про день слухання справи була повідомлена належним чином. Тому суд розглянув справу у її відсутність. Відповідно до вимог ст.280 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У зв'язку з цим, указана цивільна справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року. Суд, враховуючи позицію позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини. Судом установлено, що з 28.11.1984 року [PERSON], [INFO] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 4070. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, разом не проживають з 2004 року, подальше сімейне життя та збереження сім'ї неможливе, тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій посилалася на те, що з 30.08.1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з 2008 року, спільне господарство не ведуть та не мають спільного побуту, відповідачка проживає з іншим чоловіком. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Спора про поділ майна не мають. У зв'язку з цим просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, стосовно питання щодо судових витрат, не наполягав на їх стягненні з відповідача, а також не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, про день слухання справи була повідомлена належним чином. Тому суд розглянув справу у її відсутність. Відповідно до вимог ст.280 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У зв'язку з цим, вказана цивільна справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року. Суд, враховуючи позицію позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини. Судом установлено, що з 30.08.1996 року [PERSON], [INFO] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя, актовий запис № 381. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, разом не проживають з 2008 року, подальше сімейне життя та збереження сім'ї неможливе, тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якому посилався на те, що з 23.02.1981 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу дітей не мають. З 2003 року подружні відносини припинені, внаслідок втрати почуттів любові, поваги, бажання піклуватися один про одного, проживати разом. Спора про поділ майна не мають У зв'язку з цим просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати. Відповідно до вимог ст.280 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Згідно з ч. 3\~ст. 3 ЦПК України, в редакції\~Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У зв'язку з цим, указана цивільна справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому\~Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції\~Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року. Суд, враховуючи позицію позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що з 23.02.1981 року [PERSON], [INFO] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], \~що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І НО №496527 виданим Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 691. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім'ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки позивачем у своєму позові не ставилось питання щодо стягнення судового збору, тому суд вважає недоцільним вирішувати дане питання. На підставі ст. ст.\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 06 травня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Під час спільного шлюбу 09 вересня 2011 року у них народилася донька [PERSON]. На теперішній час фактично сімейні відносини припинені у звязку з відсутністю порозуміння між ними та різними поглядами на подальше сімейне життя. Збереження шлюбу з відповідачем та примирення вважає неможливим, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. У звязку з цим просить шлюб розірвати. Спір з приводу проживання дитини відсутній. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що з 06 травня 2011 року [PERSON], [INFO], перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (дошлюбне прізвище Ісупова), [INFO], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 238244, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 06 травня 2011 року, актовий запис № 266. Під час спільного шлюбу 09 вересня 2011 року у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 412495, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 20 вересня 2011 року, актовий запис № 1122. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на наведені обставини, фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у звязку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сімї неможливі, і шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення на його користь з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.09.2018 року у справі відкрито провадження. Крім того, 08.10.2018 року відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов у справі про стягнення аліментів, в якому вона просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У судове засідання [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились. Представник позивача [PERSON] 6 серпня 2019 року подала до суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги позивавча по зустрічному позову [PERSON] визнає. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У судове засідання [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином. 6 серпня 2019 року представник позивача за зустрічним позовом та відповідача за первісним подав до суду клопотання, у якому зазначів, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Також зазначив, що на позовних вимогах [PERSON] та [PERSON] наполягає у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач за первісним позовом [PERSON] та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] подав заяву про визнання позову, яка не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Також відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України половина судових витрат зі сплати судового збору покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] у якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він являється наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідачі є його онуками і у спірній квартирі значаться зареєстрованими, але на протязі останніх трьох років у квартирі не проживають, оскільки виїхали на постійне місце мешкання до Російської Федерації, а саме до м. Воронеж. Оскільки позивач має намір приватизувати своє житло, у нього виникли перепони у зв'язку з реєстрацією відповідачів у спірній квартирі, тому він вимушений звернутися за захистом до суду. [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, направили до суду заяви про визнання позову, а також про розгляд справи без їх участі. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Представник Харківської міської ради [PERSON] в судове засідання не з'явилась, через канцелярію подала заперечення, в яких просила відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивач є наймачем чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS], про що свідчить довідка з місця проживання про склад сім'ї та прописку (а/с. 5). З письмових пояснень свідків [PERSON], [PERSON], вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON] з 2013 року не мешкають за адресою: [ADDRESS]. Статтею 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. З наданих відповідачами копій паспортів вбачається, що вони отримали громадянство Російської Федерації (а/с. 32,34). Вказані обставини свідчать про те, що вони не мають потреби повертатися до м. Харкова. Зібраними у справі доказами підтверджується факт відсутності відповідачів за зареєстрованим місцем проживання понад 6 місяців без поважних причин, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та необхідність ухвалення рішення про задоволення позову, зважаючи також на те, що самі відповідачі надали до суду заяви про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить усунути позивачу перешкоди в користуванні житловим приміщенням та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]; судові витрати покласти на відповідачів. Позов мотивовано тим, що він на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.11.2016 року є власником 9/20 частин домоволодіння № 27 з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Інші 11/20 частин домоволодіння № 27 з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 22.12.1982 року належать [PERSON]. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.05.2017 року за ним визнано право власності на земельну ділянку, площею 0,0349 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON]. Після оформлення ним права власності з'ясувалось, що станом на 21.11.2017 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Зазначає, що відповідачі у добровільному порядку звільнити належні йому 9/20 частин житлового будинку відмовляються, чим порушують права власника на вільне володіння та розпорядження нерухомим майном. Посилаючись на ст. ст. 319, 321, 383, 391, ч. 1 ст. 405 ЦК України просить задовольнити його позов. Позивач, представник позивача в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлено належним чином. 07.08.2018 року через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлено у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Беручи до уваги те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно у вигляді: земельної ділянки площею 4,69 га, що розташована на території Підгірненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області масив 1, 12, ділянки № 114, 37, що передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 095527, виданий 14 липня 2004 року [PERSON] на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 11.02.2004 року № 177/2004, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 195/17, кадастровий номер 5120885500010010212, 5120885500010020353; майнового паю КСГП СК «Победа» с. Підгірне Білгород-Дністровського району Одеської області, вартістю станом на 20.02.2002 року - 5296 гривень або 0,11 відсотків, згідно з свідоцтвом про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії БП № 402, видане Підгірненською сільською радою 03.02.2004 року. При цьому, [PERSON] зазначає, що 23 березня 2005 року померла його дружина [PERSON]. Відповідачі, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є їхніми дітьми. На момент смерті [PERSON], [PERSON] та відповідачі проживали з нею в одному будинку № 25 по вул..Шевченко в с. Підгірне, тому позивач наголошує, що він та відповідачі вважаються такими, що фактично прийняли спадщину. Однак, пасивна поведінка відповідачів відносно спадкової маси їхньої матері, не дає змоги [PERSON] належним чином отримати права на розпорядження майном. Саме тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів та просив суд зменшити розмір аліментів, які він сплачує за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 серпня 2003 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати (доходів) але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 27 січня 2007 року він одружився з [PERSON] і від цього шлюбу у нього є неповнолітня донька - [PERSON] [INFO], також на його утриманні знаходиться син теперішньої дружини від першого шлюбу. Крім того за станом здоров'я він не має постійного місця роботи. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явився, наполягав на задоволенні позовних вимог, за вищевикладених підстав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання з'явилась, позовні вимоги не визнала, оскільки неповнолітній син [PERSON] [INFO], на утримання якого він повинен сплачувати аліменти, є інвалідом дитинства у зв'язку з чим дитина постійно потребує додаткових витрат пов'язаних з її лікуванням. Крім того відповідач вже довгий час не сплачує аліменти у зв'язку з чим утворилась заборгованість по аліментам. Суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 192 СК України - розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути зменшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров'я платника аліментів. Як встановлено в судовому засіданні на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 серпня 2003 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітної плати (доходів) але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. [INFO] у нього народилась донька - [PERSON], яка знаходиться на утриманні позивача. Крім того в 2004 році позивач отримав забій головного мозку ІІ ступені, депресійного злому лівої скронево-тем'яної кістки, у теперішній час у зв'язку з отриманою травмою та її наслідками позивач не має можливості влаштуватись на постійну роботу. На даний час [PERSON] оформлює групу інвалідності. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 серпня 2003 року на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON], [INFO], з ? частини до 1/6 частини всіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитини повноліття.

Outcome: approved