Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, [PERSON] митниці Державної фіскальної служби про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку 674 839,70 грн моральної шкоди (а.с.1-7). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27.08.2016 року у громадянина [PERSON] [PERSON] придбав автомобіль VOLKSWAGEN- CRAFTER. Зазначає, що останній його придбав 19.08.2016 року. Відповідно першого дозволу на управління транспортним засобом вбачалося, що він використовувався власником в комплектації 15 місць для сидіння та 3 двері. Даний дозвіл [PERSON] обміняв 19.08.2016 року на німецький техпаспорт №RA-K-0-232/16-00071, що відповідає його фактичній комплектації. Вказує на те, що в момент заміни дозвільним органом попереднього технічного паспорту в новому, в графі S1, вказана кількість місць - 005, замість - 015. Після переміщення даного транспортного засобу на митну територію України його було вилучено та 21.09.2016 року складено протокол відносно [PERSON] за порушення ст. 472 МК України, а саме за невірне зазначення найменування товару за УКТ ЗЕД. Зазначає, що саме в цей період [PERSON] митниця допустила повну бездіяльність, так як не встановила помилки, які були допущені під час заміни 19.08.2016 року техпаспорту на автомобіль VOLKSWAGEN- CRAFTER. В подальшому постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.02.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 337 419,85 грн та конфіскації транспортного засобу. Під час перегляду даної справи в апеляційному суді Чернігівської області надійшли оригінали документів від попереднього власника [PERSON]: оригінал листа з визнанням допущеної помилки в графі S1 (замість 15-5) і оригінал попереднього т/п з кількістю місць для сидіння - 15. Таким чином, 28.03.2017 року адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] закрито за відсутністю складу правопорушення та повернено [PERSON] транспортний засіб після сплати всіх митних платежів. В подальшому [PERSON] сплатив вартість митних платежів в сумі 131 421.46 грн, тобто на 22 297,14 грн більше, ніж повинен був оплатити за код товару 8702, а саме: 109 124,32 грн. Вказує, що [PERSON] митниця незаконно намагалася стягнути 674 839,70 грн, і саме цю суму позивач вважає розміром заподіяної йому моральної шкоди, за період починаючи з моменту незаконного вилучення транспортного засобу 08.09.2016 року і до моменту його повернення власнику 15.05.2017 року, що складає 8 місяців та 7 днів. А тому посилаючись на положення ст.1176, 1167 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» просить відшкодувати заподіяну йому моральну шкоду внаслідок незаконного накладення адміністративного стягнення. Позивач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а.с.45). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити повністю. Зазначив, що виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, мінімальний розмір моральної шкоди не може бути меншим ніж 26 400 грн. Представник відповідача - Державної казначейської служби України в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити повністю відповідно до заперечень, які долучено до матеріалів справи (а.с.49-50). Представник відповідача - [PERSON] митниці Державної фіскальної служби в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити повністю відповідно до заперечень, які долучено до матеріалів справи (а.с.51-54). Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представників відповідачів, прокурора, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.09.2016 року головним державним інспектором ВМО №2 митного поста «Чернігів-вантажний» [PERSON] митниці ДФС [PERSON] складено протокол про порушення позивачем як декларантом митних правил №0541/10211/16 за ст. 472 МК України, тобто, за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України (а.с.11-12). У відповідності до протоколу про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів від 07.11.2016 року (а.с.68) вилучено у позивача транспортний засіб VOLKSWAGEN, номер кузова [NUMBER]. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2017 року [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 337 419 грн 85 коп та конфіскації на користь держави обєкта митного правопорушення моторного транспортного засобу, марка згідно з довідником -VOLKSWAGEN, модель згідно з довідником - CRAFTER, ідентифікаційний номер кузова [NUMBER], тип двигуна-дизельний, номер Н/В, робочий об'єм циліндрів двигуна - 2461см3, бувший у використанні, тип кузова фургон, календарний рік виготовлення-2010, модельний рік виготовлення-2010, колісна формула-2х4, який перебуває на відповідальному зберіганні у ТОВ «Регіон-2007»; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп та стягнуто на користь [PERSON] митниці ДФС витрати за зберігання товару в сумі 0,69 грн (а.с.13-15). Вказану постанову позивач оскаржив до Апеляційного суду Чернігівської області, який постановою від 28 березня 2017 року скасував вищевказану постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.02.2017 року у звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Справу подальшим провадженням закрив. Предмет правопорушення автобус VOLKSWAGEN моделі CRAFTER ідентифікаційний номер кузова - WV1ZZZ2EZA6019774, який перебуває на відповідальному зберіганні у ТОВ «Регіон-2007» зобов'язав повернути [PERSON] після сплати ним митних платежів (а.с.16-18). Постановою [PERSON] окружного адміністративного суду від 28.02.2017 відмовлено у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до митниці про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару. З постанови [PERSON] окружного адміністративного суду від 28.02.2017 року вбачається, що суд вбачає можливість описки органом, що видав документ про реєстрацію транспортного засобу №RA-K-0-232/16-0071 шляхом помилкового зазначення кількості місць для сидіння замість 15-005. Проте, за відсутності офіційного документу, доказу, що підтвердив би допущення такої описки, або до моменту внесення змін до такого документу, прийняти його до уваги суд за можливе не вбачає (а.с.19-22). Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках передбачених законом. Законом України від 01.12.1994 № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (із змінами, далі Порядок № 266) передбачений порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Як зазначено у статті 4 цього Закону, відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. У відповідності до п.2 ст.1 вказаного Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу. Згідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Згідно з вимогами ч.ч. 5, 6 ст. 4 Закону, п. 17 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди, провадиться в разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього державного органу, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою неправомірних дій цього державного органу, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду. Посилання позивача та його представника на постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 28.03.2017 року, як на доказ неправомірності дій митного органу, не знайшло свого підтвердження так як у постанові апеляційної інстанції не визнавались незаконними дії [PERSON] митниці Державної фіскальної служби щодо складання протоколу в справі про порушення митних правил від 21.09.2016 року №0541/10211/16 та вилучення транспортного засобу. Відповідно до ст. 10 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння йому моральної шкоди діями або бездіяльністю [PERSON] митниці Державної фіскальної служби, причинно-наслідкового звязку між діями митного органу та шкодою, на яку позивач посилається. Таким чином, суд, оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed