Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що на підставі рішення Пирятинського районного суду Полтавської області з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 25.12.2010 і до досягнення дитиною повноліття. У даний час позивач створив іншу сім`ю з [PERSON] , від цього шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною. У даний час стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку для нього є занадто великим, у зв`язку з чим просить суд зменшити розмір аліментів на 1/6 частини з усіх видів доходів. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Додатково зазначив, що з січня 2019 року він не працює, має намір найближчим часом лікуватися у військовому госпіталі, оскільки під час участі у антитерористичній операції отримав поранення. Крім того, після того, як він повернувся з АТО, відповідач жодного разу не зверталася до нього для оформлення пільг для спільної неповнолітньої дитини. Відповідач у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просила відмовити. Пояснила суду, що вона також не працює, її та дитину утримує новий чоловік. Дитина відвідує гуртки, що потребує додаткових витрат, а тому вважає, що і 1/4 частини від усіх видів доходів на теперішній час замало. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . У Пирятинському районному відділі ГТУЮ у Полтавській області перебуває на примусовому виконанні виконавчий лист № 2-109/2011, виданий 15.03.2015 Пирятинським районним судом Полтавської області, пор стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.01.2011 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3). Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, п. 23. Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом було встановлено, що 01 лютого 2019 року позивач вдруге одружився, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Від даного шлюбу у позивача [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с. 7). Теперішня дружина позивача [PERSON] не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку дитини, та малолітня дитина позивача проживає з ним та перебуває на його утриманні (а.с. 5), тому такі обставини свідчать про зміну матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування: шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Під зміною матеріального стану розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей. Аналогічний правовий висновок міститься й у Постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014 року. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме: з 1 січня 2019 року - 1013,50 гривень, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 грудня - 1109 гривень. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок батьків утримувати дитину, те що на утриманні позивача також перебуває дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та малолітня дитина, те, що позивач потребує лікування, ніде не працює, відсутність нерухомого майна, а також те, що позивач є учасником бойових дій, а отже дитина також користується пільгами, які дають можливість зменшити витрати, у тому числі на шкільному харчуванні та на послуги, які надаються державними та комунальними установами, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає доцільним зменшити розмір аліментів присуджених до стягнення з позивача на підставі рішення Пирятинського районного суду Полтавської області № 2-109/11. Проте, суд також враховує, що відповідач також ніде не працює, не має у власності нерухомого майна, та має на утриманні ще одну малолітню дитину, та вважає, доцільним стягувати з позивача на користь відповідача 1/5 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітніх дітей, обов`язок по утриманню яких покладений на обох сторін по справі. Крім того, відомості про те, що позивач на даний час ніде не працює і приймає участь у наданні матеріальної допомоги шляхом сплати аліментів, також підтверджується розрахунками Пирятинського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, відповідно до яких позивач частково періодично сплачує аліменти та погашає заборгованість по аліментах. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аналіз положень ст. 191 і ст. 192 СК України дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що «присудження аліментів» і «зміна розміру аліментів» - це є різні поняття, якщо у першому випадку йдеться про вирішення вперше спору про стягнення аліментів, то у другому випадку - про зміну порядку, розміру вже стягуваних аліментів. Отже, для вирішення вперше спору про стягнення аліментів з метою захисту інтересів дитини спеціальною нормою закону (ч. 1 ст. 191 СК України) передбачено стягнення аліментів за рішенням суду з дня пред`явлення позову. А для судових рішень у спорах про зміну розміру аліментів законом передбачений загальний порядок, тобто змінений розмір аліментів стягується з дня набрання судовим рішенням законної сили (ст. 273, ст. 384 ЦПК України). Саме з цих підстав у абзаці 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Outcome: partial