Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 02.06.2014 року уточнив та просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], 1/2 частину земельної ділянки від загальної площі 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 1/2 частину земельної ділянки від загальної площі 0,0545 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для ведення особистого селянського господарства, мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі на житловий будинок з надвірними спорудами на ім'я [PERSON] - договорі купівлі - продажу, посвідченому Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 13.01.1981 року за № 1, зареєстрованому Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 26.07.2004 року за № 3-19, відсутня адреса нерухомого майна, тобто назва вулиці та номер будинку. [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 02.06.2014 року уточнила та просить встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON], [PERSON] на час відкриття спадщини та відкриття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] та після смерті [PERSON], померлої [INFO] за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], 1/2 частину земельної ділянки від загальної площі 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 1/2 частину земельної ділянки від загальної площі 0,0545 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом право власності на земельну ділянку площею 4,0748 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Бесарабія», частка (пай) № 154, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивачів, показання свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірним спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON], що підтверджено договором купівлі - продажу від 13.01.1981 року, посвідченим Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованим в реєстрі за № 1. Також, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 332360, виданого Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100287, земельна ділянка площею 0,0545 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 332361, виданого Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100288, земельна ділянка площею 4,0748 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Бесарабія», частка (пай) № 154, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 493530, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-10-136. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.12.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеській області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,0545 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка площею 4,0748 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Бесарабія», частка (пай) № 154, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 07.06.2012 року секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Мінчевою В.І., зареєстрованого в реєстрі за № 75, [PERSON] заповів належну йому на підставі Державного акту на право власності на землю серії Р1 № 493530, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 21.02.2003 року, земельну ділянку в розмірі 4,0748 га, розташовану на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - [PERSON]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 37277688 від 30.04.2014 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 07.06.2012 року, зареєстрований за № 75 не змінювався та не скасовувався. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено та показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] було підтверджено, що [PERSON] спільно мешкала з [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS], тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. за № 994/02-14 від 30.04.2014 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку із тим, що позивачу необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Враховуючи, що не все спадкове майно було охоплене заповітом, то право на спадкування одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON]; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 04.02.1972 року Цебриковською селищною радою депутатів трудящих Одеської області; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Цебриковською селищною радою депутатів трудящих Одеської області та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - донька [PERSON]. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] разом із спадкодавцем не мешкала та з заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважається такою, яка фактично не прийняла спадщину. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON], [PERSON], [PERSON] на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 30.04.2014 року за № 992/02-14 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі на будинок з надвірними спорудами на ім'я [PERSON] - договорі купівлі - продажу, посвідченому Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 13.01.1981 року за №1, зареєстрованому Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 26.07.2004 року за № 3-19, відсутня адреса нерухомого майна, тобто назва вулиці та номер будинку. Не встигнувши належним чином оформити своїх спадкових прав [PERSON] померла [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.07.2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яке вона фактично прийняла, але юридично не оформила після смерті свого чоловіка [PERSON], до якої входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], 1/3 частина земельної ділянки від загальної площі 0,0545 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для ведення особистого селянського господарства, 1/3 частина земельної ділянки від загальної площі 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Як було встановлено судом, [PERSON] не залишала заповіту на вищевказане спадкове майно, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 37676814 від 19.06.2014 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 04.02.1972 року Цебриковською селищною радою депутатів трудящих Одеської області; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Цебриковською селищною радою депутатів трудящих Одеської області та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - донька [PERSON]. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] разом із спадкодавцем не мешкала та з заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважається такою, яка фактично не прийняла спадщину. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 19.06.2014 року за № 1426/02-14 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі на будинок з надвірними спорудами на ім'я [PERSON] - договорі купівлі - продажу, посвідченому Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 13.01.1981 року за №1, зареєстрованому Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 26.07.2004 року за № 3-19, відсутня адреса нерухомого майна, тобто назва вулиці та номер будинку. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 13.06.2014 року за № 1368/02-14 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в нотаріальну контору заву про прийняття спадщини, і заява не була подана, також правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірним спорудами, який був би зареєстрований у встановленому законом порядку відсутній. Заслухавши пояснення представника позивачів, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позови підлягають задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved