Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування вимог посилається на те, що він з відповідачем є батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO]. Відповідач з сином проживають у м. Кіровограді, він у м. Хмельницький. Рішенням виконкому Кіровоградської міської ради від 12 вересня 2013 року визначений порядок зустрічі з дитиною, а саме за попередньою домовленістю з матір'ю дитини 4 дні під час приїзду у м. Кіровоград. [PERSON] рішення виконкому не виконує, чинить перешкоди у спілкуванні з сином. Приїздив у м. Кіровоград, з метою побачитися з сином, 2 жовтня, з 30 жовтня по 1 листопада, з 25 по 27 листопада, з 4 по 16 грудня 2013 року, але з вини відповідача зустрічі не відбулися. На проїзд та оренду житла для проживання у м. Кіровограді витратив кошти в розмірі 2 716,74 грн., які просить стягнути з відповідача. Крім того, в зв'язку з поведінкою відповідача та неможливістю бачитися з сином йому завдана моральна шкода, в розмірі 3000 грн., яку просить стягнути з відповідача та судові витрати. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав. Суду пояснив, що рішенням виконкому визначений порядок його участі у вихованні дитини, а саме за попередньою домовленістю з матір'ю дитини 4 дні під час приїзду батька до м. Кіровограда. Приїжджаючи у м. Кіровоград чотири рази не мав змоги бачитися з сином, оскільки відповідач перешкоджала йому. Просить стягнути матеріальну та моральну шкоду з відповідача, посилаючись на ч. 2 ст. 158 СК України. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] вимоги не визнала. Суду пояснила, що відповідач не перешкоджає зустрічам позивача з дитиною. Позивач приїздив у м. Кіровоград у ті дні, коли призначено судове засідання за його позовом про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. З сином коли мав бажання зустрічався. Позивач звертається у різні інстанції з заявами та скаргами на позивача. Просила у позові відмовити. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали перевірок за зверненням [PERSON] до Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач проживає в м. Хельницький, відповідач з дитиною у м. Кіровограді. Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 491 від 12 вересня 2013 року визначений порядок участі у вихованні та спілкуванні позивача з сином, згідно якого [PERSON] спілкується з сином 4 дні під час приїзду до м. Кіровограда. На даний час в провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Позивач пояснив, що приїздив до м. Кіровограда 2 жовтня, з 30 жовтня по 1 листопада, з 25 по 27 листопада, з 4 по 16 грудня 2013 року, але з сином зустрітися не вдалося. Надав копії білетів на проїзд у поїзді та автобусі та копії квитанцій на оренду житла на загальну суму 2 256,16 грн. за Крім того, посилається на те, що надсилав відповідачу телеграми, з проханням повідомити, щодо можливості зустрічі з дитиною, але відповіді не отримав. Представник відповідача пояснила, що [PERSON] не чинить перешкод у зустрічі дитини з батьком, підтвердженням тому є фото та відеозаписи. Позивач з'являється раптово, не попереджає про зустрічі, переслідує відповідача та дитину, має намір забрати дитину в Росію або м. Хмельницький. Наголосила на тому, що позивач приїжджає у м. Кіровоград на засідання суду за його позовом до [PERSON] про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Так, 2 жовтня 2013 року у дитини захворіла, а 1 жовтня 2013 року призначене судове засідання. 30 жовтня 2013 року призначене судове засідання, позивач бачився з сином. 26 листопада 2013 року призначено судове засідання, а 27 листопада 2013 року комісія служби у справах дітей, щодо визначення місця проживання дитини. 19 грудня 2013 року призначене судове засідання, а 18 грудня 2013 року бачився з сином. Більше про спілкування з сином не домовлявся. Крім того, 3 грудня 2013 року позивач бачив сина у дитячому садочку, але пояснює, що телеграму надіслав 4 грудня 2013 року. Відповідно до ст. 158 СК України орган опіки та піклування визначає способи участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від його виконання зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач надав в судове засідання надав флеш карту, як пояснив з доказами того, що відповідач перешкоджає зустрічі з сином. В судовому засіданні переглянуті записи з флеш карти. На ній фото sms- повідомлень, направлених позивачем відповідачу та запис розмови двох чоловіків, щодо зачиненої двері. Крім того, фото позивача під час спілкування з сином. Зазначені записи не є доказом того, що відповідач перешкоджає зустрічам позивача з сином. Інших доказів, які б свідчили про ухилення [PERSON] від виконання рішення органу опіки та піклування позивач не надав. Крім того, позивач просить стягнути матеріальну шкоду, яку він зазнав в зв'язку із витратами на дорогу та винаймання квартири у м. Кіровограді. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні з'ясовано, що в дні, коли [PERSON] приїжджав до м. Кіровограда були призначені судові засідання за його позовом. Причинно-наслідковий зв'язок між поведінкою відповідача та матеріальними витратами позивача на проїзд, винайманням квартири судом не встановлено, тому вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди задоволенню також не підлягають, оскільки позивачем не надано доказі того, що [PERSON] своїми діями завдала йому моральних страждань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд залишає по фактично понесеним. На підставі ст.ст. 158 СК України, ст. 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed