Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради, третя особа Савранська РДА, в якому просить встановити факт родинних відносин з батьком [PERSON], який помер 24.04.1995р., та визнати за ним право на спадкове майно батька у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 5,45 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності колишнього КСП ім.Чкалова, що знаходилось в с.Неділкове, Савранського району. В обґрунтування вимог позивач вказує, що в написанні його прізвища і прізвища батька є розбіжності, а тому він просить встановити факт родинних відносин з батьком; також, посилаючись на те, що у вересні 2016 року йому стало відомо, що його батько був включений до Списку громадян членів колишнього КСП ім.Чкалова у додаток №2 до Державного акту серії ОД-21 №0039, але отримати сертифікат на право на земельну частку (пай) не встиг, бо помер, у звязку з чим позивач просить визнати за ним, як спадкоємцем першої черги за законом, право на вказану земельну частку (пай). В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.35). Відповідач [PERSON] сільська рада позов визнала в повному обсязі, заперечень не має, справу просила розглянути без участі її представника (а.с.31). Представник третьої особи Савранської РДА в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій заперечень проти позову немає, справу просив розглянути без його участі (а.с.32). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін та представника третьої особи на підставі наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Встановлено, що [PERSON] помер 24.04.1995р. в с.Неділкове, Савранського району, Одеської області, у віці 83 років, про що виконкомом [PERSON] сільради Савранського району Одеської області видано свідоцтво про смерть серії I-ЖД №041261 від 27.04.1995р. (а.с.4). Те, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с.7), а також довідкою [PERSON] сільської ради від 27.09.2016р. за вих.№398, з якої вбачається, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], хоронив його, проводив поминки, сплачував різного роду платежі (а.с.11), а тому суд дійшов висновку, що різниця у прізвищі позивача та спадкодавця виникла у наслідок недоліків перекладу прізвища з російської мови на українську. Відповідно до положень ст.5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України до спадщини, яка відкрилася і була прийнята спадкоємцем до набрання чинності цим Кодексом, застосовуються правила ЦК України 1963 року (ЦК УРСР). Статтею 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Судом встановлено, що [PERSON] своє майно нікому не заповідав, а тому відповідно до ч.2 ст.524 ЦК УРСР має місце спадкоємство за законом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР). Встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач (а.с.25), інших спадкоємців, передбачених вказаною нормою, немає (а.с.10, 11). Також встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.30). Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Отже, враховуючи той факт, що за твердженням [PERSON] сільської ради [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], хоронив його, проводив поминки, сплачував різного роду платежі (а.с.11), тому суд вважає, що позивач є таким, що прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном після смерті свого батька [PERSON]. Згідно архівної довідки від 27.09.2016р. №99/14-58 (а.с.9) [PERSON] являвся членом колективного сільськогосподарського підприємства ім.Чкалова в с.Неділкове, Савранського району, Одеської області, і був включений під номером 21 у додаток №2 до Списку громадян членів КСП ім.Чкалова, які мають право на земельну частку (пай), що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД, виданого [PERSON] сільською Радою народних депутатів Савранського району Одеської області і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю (а.с.8). Згідно листів Відділу у Савранському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 26.05.2017р. середній розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП ім.Чкалова становить 5,45 умовно кадастрових гектарів (а.с.12), а її нормативна грошова оцінка станом на 01.01.2017р. становить 139173,03грн. (а.с.13). При зверненні позивача до нотаріуса за оформленням вказаної спадкової земельної частки (паю) йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа сертифіката на право на земельну частку (пай). Вказана обставина унеможливила оформлення позивачем спадщини у встановленому законом порядку. Як встановлено ст.3 Указу Президента України від 10.11.1994р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) може бути обєктом успадкування. Частиною 1 ст.1 Закону України від 05.06.2003р. №899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» також встановлено, що право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства; сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п.17 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України). Враховуючи, що позивач прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON], а також відсутність інших спадкоємців та спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадщині, приймаючи до уваги неможливість оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку через відсутність сертифіката на право на земельну частку (пай), а також враховуючи визнання відповідачем та третьою особою позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання за ним права на вказану спадкову земельну частку (пай) є законними і обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved