Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , Третя особа: Лук`янцівська сільська рада Харківського району Харківської області, Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовної заяви зазначає, що позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.06.2006 р. Відповідачі не є членами сім`ї власника будинку, але на їх прохання позивач у 2007 році їх зареєстрував. Відповідачі за місцем реєстрації ніколи не проживали. Реєстрація відповідачів у будинку позивача перешкоджає в оформленні субсидії [PERSON] та в розпорядженні будинком. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.03.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в заяві просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі, які повідомлялись про день, час та місце проведення судового засідання своєчасно і належним чином, у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи 1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, Лук`янцівський селищний голова надав суду заяву про розгляд прави без участі представника. Представник третьої особи 2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Згідно з рішенням Лук`янцівської сільської ради Харківського району Харківської області від 29.01.2016, вул. Прикордонну в с.Пильне, перейменовано у вул. Жовтневу. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, будинок за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна 15474599, належить в цілому на праві власності [PERSON] . Право власності відповідача на будинок зареєстровано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.06.2006. Також, [PERSON] належить земельна ділянка з кадастровим №6325182307:00:001:0061 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №036632. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, будинку, осіб від 14.02.2020, виданої виконавчим комітетом Лук`янцівської сільської ради Харківського району Харківської області. Відповідачі не проживають за адресою: [ADDRESS] , більше трьох років, відповідно до акту депутата Лук`янцівської сільської ради Харківського району Харківської області від 18.02.2020 р. Таким чином судом встановлено, що відповідачі понад 3 роки не проживають за адресою: [ADDRESS] , перешкод у їх проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачами свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів за вищевказаною адресою суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачам у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні. Згідно з положеннями ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Враховуючи викладене, оскільки відповідачі не проживають у вищевказаному будинку більше 3 років, у добровільному порядку з реєстрації не знімаються, що ускладнює реалізацію прав власності позивача, крім того, в судове засідання відповідачі не з`явились і жодних заперечень щодо позову суду не надали, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved