Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , баба позивача, у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 1,9136 га. За життя [PERSON] зробила розпорядження своїм майном та склала заповіт. Позивач зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв, однак за життя не встиг оформити право власності на земельну ділянку. [INFO] помер [PERSON] , батько позивача, у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 1,8225 га. Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняв та маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавця, він звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом йому у цьому було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, відсутній. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] доводиться сином померлого [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 червня 1971 року. Відповідно до заповіту від 13 грудня 2005 року [PERSON] заповіла все належне їй майно своєму онукові [PERSON] . З копії державного акту серії ЛВ № 077865 на право власності на земельну ділянку, вбачається, що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 16.02.2004 року № 50, є власником земельної ділянки площею 1,9136 га., яка складається із земельних ділянок площею 1,1185 га. та площею 0,7951 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області. З копії державного акту серії ЛВ № 077864 на право власності на земельну ділянку, вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 16.02.2004 року № 50, є власником земельної ділянки площею 1,8225 га., яка складається із земельних ділянок площею 0,8740 га. та площею 0,9465 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Гологірвської сільської ради Золочівського району Львівської області. Довідкою № 850 від 27.08.2018 року, виданої виконкомом Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області підтверджується, що останнім місцем проживання [PERSON] , який помер [INFO] , було [ADDRESS] . Заповіт від його імені у Гологірській сільській раді не посвідчувався. Заборон та арештів на земельну ділянку загальною площею 1.8225 га. призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої вказаний [PERSON] , немає. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв його син [PERSON] . Відповідно до довідки № 849 від 27.08.2018 року, виданої виконкомом Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області підтверджується, що останнім місцем проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , було [ADDRESS] . Заповіт від її імені посвідчувався 30 грудня 2005 року у Гологірській сільській раді. Заборон та арештів на земельну ділянку загальною площею 1.9136 га. призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої вказана [PERSON] , немає. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її онук [PERSON] . Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 58659509 від 09.12.2019 вбачається, що інформація щодо спадкові справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відсутня. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 58620561 від 05.12.2019 вбачається, що інформація щодо спадкові справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відсутня. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлих батька та баби, спадщину фактично прийняв, наявної інформації що земельні ділянки після смерті [PERSON] та [PERSON] не успадковані, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved