Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, зазначивши, що 23.02.2014 року він наддав відповідачу у позику кошти у сумі, еквівалентній 15000,00 доларів США, який зобовязався повернути отримані кошти до 01 серпня 2015 року, однак взяті на себе зобовязання щодо повернення боргу в строк відповідач не виконав, в результаті чого, позивач вважає, що станом на 07.12.2015 року сума богу з врахуванням офіційного курсу НБУ становить 354729,36 грн., в силу чого просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 15000,00 дол. США, що еквівалентно 354729,36 грн. 00 коп. Позивач в судове засідання не зявився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти прийняття заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, проте, представник відповідача [PERSON], звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. За даних обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній документів та доказів. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію сторін, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до розписки, наданої 02.02.2014 року [PERSON], остання отримала від [PERSON] у позику кошти у сумі 15000 тисяч доларів США, зобовязавшись повернути відповідні кошти до 01 серпня 2015 року. (а. с. 6). Згідно встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, станом на 07.12.20.15 року курс гривні до 100 Долар США становив 2364.8624 (а.с. 7). Згідно ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи, що позикодавець, [PERSON], надав суду розписку про передачу грошей [PERSON], суд вважає, що між даними особами виникли та були реалізовані договірні зобовязання, що породжуються внаслідок укладення договору позики, в підтвердження чого позичальником була написана відповідна розписка, зміст якої не містить зазначення про повернення суми позики, а відтак, позиція позивача щодо наявності заборгованості в зазначеному ним розмірі станом на 07.12.2015 року, врахувавши гривневий еквівалент є такою, що відповідає дійсності та не суперечить вимогам чинного законодавства. Стаття 524 ЦК України прописує, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Зміст ч.1 ст. 1049 ЦК України прописує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. З огляду на вимоги ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності договірних правовідносин між сторонами щодо передання позивачем у власність відповідачу грошових коштів згідно договору позики, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, з огляду на те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням зазначеного позивачем гривневого еквіваленту відповідної заборгованості, з розподіленням судових витрат згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved