Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Запсільської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю посилаючись, що його батькові [PERSON], який помер [INFO] на підставі рішення правління колгоспу «Україна» від 22 жовтня 1993 року була виділена квартира [ADDRESS], на які правовстановлюючі документи не надавалися. Після смерті батька він добросовісно, безперервно володів та користування даним майном, утримував його в належному стані та оплачував витрати на його утримання. З метою оформлення права власності на зазначене майно він звернувся до Запсільської сільської ради Кременчуцького району, де і виявилося, що квартира на балансі сільської ради не стоїть. Просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити, про обставини та підстави якого пояснили так, як це викладено в заяві. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач Запсільська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Третя особа Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши пояснення позивача та його уповноваженого представника, третю особу, свідків, дослідивши документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею ст.344 ЦПК України передбачено, що особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно. Судом встановлено, що на засіданні правління колгоспу «Україна» с. Запсілля Кременчуцького району від 22 жовтня 1993 року сім'ї [PERSON] виділена квартира і це зазначено в архівному витягу № 04-01/253 від 19 вересня 2014 року із протоколу № 10. Згідно витягу з погосподарської книги том № 3 Запсільської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за 1991-1995 роки до складу сім'ї [PERSON] входила дружина [PERSON] та син [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] був зареєстрований та постійно, до дня смерті, проживав в квартирі [ADDRESS] разом з сім'єю, добросовісно, відкрито, безперервно володів, користувався нею та приміщенням сараю № 5, оплачував комунальні послуги, утримував їх в належному стані і ці обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Колгосп «Україна» с. Запсілля Кременчуцького району Полтавської області, який виділив [PERSON] зазначену квартиру та який відповідно до протоколу № 1 загальних зборів членів колгоспу від 04 лютого 1995 року та розпорядження голови Кременчуцької районної Ради народних депутатів від 12 вересня 1995 року реорганізований в колективне сільськогосподарське підприємство «Україна», яке відповідно до протоколу № 2 зборів працівників КСП від 05 квітня 2000 року та розпорядження голови Кременчуцької райдержадміністрації від 21 квітня 2000 року реорганізоване в Приватне сільськогосподарське підприємство «Україна-1», що підтверджується архівною довідкою Архівного сектору Кременчуцької районної державної адміністрації № 04-01/254 від 22 вересня 2014 року і ніхто інший не піддавали сумніву право власності [PERSON] на зазначену квартиру та не вимагали повернути. Згідно довідки Запсільської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за № 334 від 29 вересня 2014 року квартира [ADDRESS] на баланс сільської ради не передавалася. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 30 травня 2011 року Запсільської сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 8. Позивач [PERSON] є спадкоємцем його майна за законом. У встановленому законом порядку він прийняв спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 18 липня 2012 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі № 2-1259, спадкова справа № 192/2012 та продовжував проживати в квартирі [ADDRESS], користуватися нею та приміщенням сараю № 5 і утримувати їх в належному стані. Частина 2 статті 344 ЦК України передбачає, що особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Отже, [PERSON], а в подальшому [PERSON] користувалися зазначеним майном понад 10 років, тому позовні вимоги [PERSON] є законними і обґрунтованими і суд їх задовольняє.

Outcome: approved