Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою з серпня місяця 2010 року по травень 2015 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання 13.10.2011 року у них народився син [PERSON]. Оскільки, з відповідачкою не перебував в зареєстрованому шлюбі, запис про батька у свідоцтві про народження дитини здійснений відповідно до ч.1 ст.135 СК України, зі слів матері, яка батьком вказала [PERSON], замість [PERSON]. На даний час відповідачка не дозволяє бачитися йому з сином, брати участь у його вихованні, оскільки, юридично він не є батьком дитини. Тому, за даних обставин, просить визнати його батьком [PERSON] 27.09.2017 року в судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] збільшили розмір позовних вимог, зокрема просили визнати [PERSON] батьком [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], та зобовязати Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області внести зміни до актового запису №1930 від 25 жовтня 2011 року про народження [PERSON], 13.10.2011 року, зазначивши в графі батько [PERSON] та змінити прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON]. (а.с.67). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду повідомлена належним чином. 11.05 2017 року представник відповідача адвокат [PERSON] надав в попереднє судове засідання письмове заперечення відповідача [PERSON] в якому вона вказує, що позивач [PERSON] не є батьком її сина та просить відмовити в позові. (а.с.26). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні із копії актового запису про народження №1930 від 25 жовтня 2011 року, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, встановлено, що 13 жовтня 2011 року народився [PERSON]. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON]. Запис про відомості про батька дитини здійснено відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері). (а.с.125-128). Сторони в справі в зареєстрованому шлюбі не перебували та не перебувають. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 11.05.2017 року, в справі призначено судову експертизу генної дактилоскопії (ДНК), однак відповідачка разом з дитиною не прибула до Київського клінічного бюро судово-медичної експертизи на відбір крові, в звязку з чим, ухвала була повернута без виконання. (а.с.29,41). Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 27.10.2017 року, в справі призначено судову експертизу генної дактилоскопії (ДНК) та застосовано до відповідачки [PERSON] примусовий привід до Київського клінічного бюро судово-медичної експертизи для проведення експертизи. (а.с.84). Із рапорта ДОП Тетіївського ВП [PERSON] наданого до суду вбачається, що здійснити привід на підставі ухвали Тетіївського районного суду Київської області не представляється можливим, оскільки за вказаною адресою [PERSON] із сином [PERSON] не проживають, при телефонній розмові із [PERSON], остання відмовилась повідомляти місце свого перебування. (а.с.100-101). 22.01.2018 року ухвала Тетіївського районного суду Київської області від 27.10.2017 року повернута до суду без виконання, оскільки, 11 січня 2018 року відповідачка разом з дитиною не прибула до Київського клінічного бюро судово-медичної експертизи на відбір крові. (а.с.104). Отже, процесуальна поведінка відповідачки [PERSON] вказує на небажання довести свої заперечення проти визнання батьківства. Із пояснень позивача [PERSON] вбачається, що він проживав з відповідачкою з серпня місяця 2010 року по травень 2015 року однією сімєю без реєстрації шлюбу. Обставини проживання з відповідачкою [PERSON] однією сім'єю під час та після народження дитини, ведення спільного домашнього господарства, проживання в одному помешканні, визнання свого батьківства, участь у вихованні дитини, турботі про сина, позивач підтвердив довідкою Горошківського НВО «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Дитячий садок» від 17.03.2016 року №16, довідкою Старостинського округу №3 Тетіївського району Київської області від 16.03.2018 року №33, показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], та приєднаними до справи фотографіями. (а.с. 150-151). \~\~ Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. \~\~\~ Частиною першою статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. \~\~\~ Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним. \~\~ Відповідно до ч.1ст.126 Сімейного кодексу України,\~походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.128 Сімейного кодексу України,\~позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. \~\~\~\~ \~Відповідно до ч.2 ст.128 Сімейного кодексу України,\~підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.109 ЦПК України,\~у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд вважає, що оскільки, позивач [PERSON] вважає себе батьком [PERSON], наявні в справі відомості, які засвідчують походження дитини [PERSON] від [PERSON] є належними доказами, і не спростовані відповідачкою, тому, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання батьківства. \~Відповідно до положень\~ст.134 Сімейного кодексу України,\~рішення суду про визнання батьківства є підставою внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видачі нового свідоцтва про народження дитини. За таких обставин, необхідно внести зміни до актового запису про народження №1930 від 25 жовтня 2011 року [PERSON], [INFO], вказавши в розділі «відомості про батька» в графі «прізвище» : [PERSON], в графі «імя»: [PERSON], в графі «по батькові»: Ігорович, в графі «дата народження»: 21 грудня 1977 року. Щодо позовних вимог в частині зміни прізвища дитини, то суд вважає наступне. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.145 Сімейного кодексу України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Підстави для зміни прізвища дитини її батьками визначені лише статтею 148 СК України. Положеннями даної статті не передбачено зміна прізвища дитини при ухваленні рішення про визнання батьківства. Як вбачається з матеріалів справи, спір між батьками щодо прізвища дитини органом опіки та піклування чи судом не розглядався. Крім того, відмова у задоволенні позову в частині зміни прізвища дитини жодним чином не вплине на обсяг прав позивача щодо його сина. За таких обставин, суд вважає, на даний час підстав для зміни прізвища дитини не має. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial