Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] , з огляду на наступне. Між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 06.07.2013 р. у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис№ 503. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку- [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось, подружні стосунки припинились 25.07.2018 року. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та побуту. За глибоким переконанням позивача сенсу і далі підтримувати сімейні відносини немає і суперечитиме його інтересам. Провадження у даній справі відкрито 23.08.2019 р., вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Для виконання завдання підготовчого провадження у кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання, відповідно до ст. 196 ЦПК України. Позивач зазначив, що підтримує позов та не заперечує щодо розгляду справи по суті у підготовчому засіданні. Відповідач зазначила, що позов визнає і не заперечує щодо розірвання шлюбу. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем [PERSON] заявлених вимог. Встановлено, що 06.07.2013 р. Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 503. Після реєстрації шлюбу [PERSON] не змінювала прізвище. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як зазначили сторони в судовому засіданні шлюб остаточно розпався в липні 2018 року, позивач та відповідач з цього часу проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують стосунків притаманних подружжю, мають окремі бюджети на побут. В судовому засіданні сторонами не заперечувалось, що збереження шлюбу не буде відповідати як їх інтересам так і інтересам дитини. Доказів, які свідчили б про можливість примирення сторін в ході розгляду справи отримано не було. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, визнає заявлені вимоги, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, оскільки його збереження не відповідає як інтересам сторін так і спільної дитини Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено в судовому засіданні, позивач після укладання шлюбу не змінювала прізвище. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved