Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов аргументує тим, що відповідач є його батьком. На даний час він навчається у Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет» за денною формою навчання за кошти державного бюджету, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач має постійний заробіток, оскільки працює на шахті «Алмазна» та з 01.06.2019 року перебуває на військовій службі у Покровсько-Ясинуватському об`єднаному міському військовому комісаріаті, отримує пенсію. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця до досягнення позивачем 23 років. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що підтримує свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що проти позовних вимог не заперечує. Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Як вбачається з копій свідоцтва про народження (а.с.5), [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Довідкою з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» №176 від 13.06.2019 року підтверджується,\~що [PERSON] \~є студентом\~ДВНЗ «Донецький національний технічний університет», навчається за денною формою навчання за кошти державного бюджету. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (а.с.6). Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи наведене,\~суд вважає,\~що позивач дійсно має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою\~користь, як на повнолітнього сина, яка продовжує навчання. Згідно ст.. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки [PERSON] навчається у навчальному закладі, враховуючи, що він потребує матеріальної допомоги на навчання, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів з відповідача засновані на законі. Вирішуючи питання про те, чи може відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина у зв`язку з продовженням навчання та про розмір аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вирішуючи питання чи потребує повнолітній син матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, суд приходить до висновку про те, що останній дійсно потребує допомоги у зв`язку з навчанням, так як навчання проводиться за денною формою. Будь-яких доказів того, що у відповідача існує інша сім`я або що на його утриманні знаходяться утриманці, суду не надано. Визнання відповідачем пред`явленого позову - не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Погоджуючись з вимогою позивача про те, що він потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, враховуючи, що обов`язок з утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено в рівній мірі на обох батьків, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно по 30.06.2022 року, або до припинення навчання [PERSON] в навчальному закладі. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 30.08.2019 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Як вбачається з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved