Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, третя особа без самостійних вимог [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] За життя його батько згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] виданого 10.12.2001 року був власником земельної ділянки площею 2,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Після смерті батька він та його мати [PERSON], спадкоємці за законом із заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не звертались, свідоцтв про право на спадщину за законом не отримували, однак фактично вступили у володіння спадковим майном. [INFO] мати померла. Після смерті матері він є спадкоємцем за законом, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач звернувся до Тростянецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку у нотаріальній конторі відмовлено, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Так як іншого способу захисту своїх прав позивач не має, він звернувся до суду з даним позовом. Просив суд визнати за ним право власності на зазначену вище земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав за обставин, викладених в позові, просив його задовольнити. Додатково суду пояснив, що на даний час його довіритель позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал державного акту на землю, а по копії державного акту спадщину оформити неможливо. Видача дублікатів державних актів не передбачена діючим законодавством України. Представник відповідача Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позов визнав та просив справу розглянути без його участі (а.с.48). Третя особа [PERSON] в судовому засіданні поти заявлених позовних вимог не заперечила. Додаткову суду пояснила, що вона являється донькою спадкодавця. Після смерті батька спадщину не приймала. До нотаріальної контори із заявою про поновлення строку для прийняття спадщини звертатись не буде. В наступні судові засідання не з'явилась, подала до суду заяву про закінчення розгляду даної справи без її участі (а.с.66). Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України розглянути справу у відсутності представника відповідача, та третьої особи зважаючи на те, що останні скористались своїми процесуальними правами. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивача [NUMBER] від 12.03.1985, виданого виконкомом Посад-Покровською сільською радою Бєлозерського району Херсонської області, його батьки: мати - [PERSON], батько - [PERSON] (а.с.8). Відповідно до повторного свідоцтва про смерть [NUMBER] від 06.06.2006 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). Згідно відповіді відділу ДРАЦС по Тростянецькому району Тростянецького МРУЮ у Вінницькій області №1500-03.1/04-38 від 23.12.2015 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.33). З дня смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,40 га, в межах згідно з планом, що розташована на території Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6, 56-65). За життя [PERSON] заповіт на все своє належне мано не залишив. Спадкова справа до майна померлого [PERSON] у Тростянецькій державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с.49). Спадкоємці за законом його дружина [PERSON] та син [PERSON] у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР (в ред. 1964 року), протягом шести місяців з дня відкриття спадщини із заявами про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не звертались, свідоцтв про право на спадщину за законом не отримували, фактично вступили у володіння спадковим майном. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 01.06.2006 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.23). Після смерті [PERSON] спадкоємець за законом її син [PERSON] прийняв спадщину, подавши у встановлений законом шестимісячний строк відповідну заяву, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.28). Як встановлено в судовому засіданні із пояснень сторін та вбачається з наданих суду доказів інший спадкоємиць до майна померлого [PERSON], донька [PERSON] в межах шестимісячного терміну із заявою про прийняття спадщини після смерті батька не зверталась. Після смерті батька приймати спадщину чи звертатись до нотаріальної контори із заявою про поновлення строку для прийняття спадщини наміру немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, після смерті [PERSON], померлого [INFO], позивачу у Тростянецькій державній нотаріальній конторі відмовлено, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на дану земельну ділянку (а.с.29). Відповідно до довідок, виданих ПОП «Зоря», [PERSON] був членом КСП «Зоря комунізму» с.Глибочок, яке в подальшому було реорганізоване, востаннє в ПОП «Зоря», та включений до списків працівників КСП «Зоря» с.Глибочок, які є додатком до державного акту на право колективної власності на землю (а.с.24-27, 55). Згідно довідки, виданої Глибочанською сільською радою №496, згідно записів у погосподарській книзі позивач проживав та був зареєстрований із [PERSON] (а.с.14-15). У Тростянецькій районні газеті №93-94 (10229-10230) від 26.11.2015 року було дано оголошення вважати втраченим державний акт на землю [NUMBER] на ім'я [PERSON] (а.с.7). Згідно відповіді відділу Держземагенства у Тростянецькому районі Вінницької області №03-10/2789 від 04.11.2015 року, на території Глибочанської сільської ради станом на 10.12.2001 року зареєстровано та видано державний акт на право приватної власності на землю [PERSON], державний акт [NUMBER] від 10.12.2001 року, на земельну ділянку площею 2,40 га, про що свідчить запис в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею. Позивачу [PERSON] у видачі дублікату вказаного державного акту відмовлено, оскільки нормативно - правові акти, якими керувались при виготовленні та видачі державних актів на право власності на землю втратили чинність, нині діючим законодавством видача дублікатів не врегульована. Видали його завірену копію (а.с.11). Враховуючи, що на момент смерті [PERSON], [INFO] діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року, встановленим судом фактичним обставинам відповідають спадкові правовідносини, що регулюються розділом VII Цивільного кодексу Української РСР( в редакції 1963 року) та Книгою шостою Цивільного кодексу України. Згідно ст. 86 ЦК Української РСР (в ред. 1693 року) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що покійний [PERSON] мав у власності земельну ділянку, що посвідчується копією Державного акту [NUMBER] завірену Держземагенством у Тростянецькому районі, площею 2,40 га, розташовану на території Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який виданий на підставі рішення 19 сесії 3 скликання Глибочанської сільської ради від 04.12.2001 року. Нормативно - правові акти, якими керувались при виготовленні та видачі державних актів на право власності на землю втратили чинність, нині діючим законодавством видача дублікатів не врегульована. Враховуючи, що [PERSON] має право на спадкування за законом на спірну земельну ділянку, позбавлений можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на дану земельну ділянку, суд вважає необхідним визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на земельну ділянку площею 2,40 га, розташовану на території Глибочанської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки дана обставина знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved