Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в її інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], з участю третіх осіб Сколівського районного сектору ГУ ДМС України у Львівській області та служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що є власником житлового будинку по [ADDRESS], в якому окрім нього зареєстровані відповідачка та її дитина, котрі не перебувають з ним у родинних стосунках, та жодного дня з моменту їх реєстрації за даною адресою не проживали і не проживають. Вказав, що реєстрація відповідачки та її дитини у його житловому будинку перешкоджає йому, як власнику житла, в повній мірі розпорядитися належним йому на праві приватної власності майном, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена, повторно у судове засідання не з'явилася, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи - служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Від Сколівського районного сектору ГУ ДМС України у Львівській області до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, при вирішенні питання посилалися на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, представника служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS], про що свідчить копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно. З довідки № 1048 від 02.09.2014 року про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому будинку, наданої Опорецькою сільською радою Сколівського району Львівської області, вбачається, що за вищевказаною адресою, крім власника [PERSON], зареєстровані та фактично проживають члени його сім`ї: дружина - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] Окрім них, у даному будинку з 2012 року зареєстровані відповідачка [PERSON], [INFO], та її дочка [PERSON], [INFO], котрі не перебувають у родинних стосунках з позивачем та жодного дня з моменту їх реєстрації за даною адресою у житловому будинку по [ADDRESS] не проживали і не проживають. Із акту обстеження житлово-побутових умов № 1049 від 02.09.2014 року, складеного комісією Опорецької сільської ради Сколівського району Львівської області, та акту обстеження сім`ї від 15.10.2014 року, складеного за участі представника служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації, сільського голови і дільничного інспектора вбачається, що у житловому будинку, власником якого є [PERSON], відповідачі не проживають, речі та предмети, які б могли їм належати у будинку відсутні. З наявних в матеріалах справи письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] також вбачається, що у житловому будинку [ADDRESS] [PERSON] та її дитина [PERSON] не проживали і не проживають на даний час. Відповідно до ст.ст. 71, 72 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що реєстрація відповідачки та її дитини за вищевказаною адресою перешкоджає позивачу, як власнику житлового приміщення в повні мірі розпорядитися належним йому на праві приватної власності майном. За змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Зазначений Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Ураховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що оскільки [PERSON] та її дитина [PERSON] протягом двох років, а саме з дня їх реєстрації - 23.06.2012 року за вказаною адресою не проживають, їх слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Outcome: approved