Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою за участю заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що [PERSON] в період з 27.08.1986 року по 02.12.1986 року в складі Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 61» як шофер (водій) колони приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і працював в зоні обов`язкового відселення (в с. Діброва Поліського району Київської області). Після цього заявник отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії серії [NUMBER] , як такий, що виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні обов`язкового відселення у 1986 році, що дає йому право на пільгову пенсію зі зниженням пенсійного віку, у зв`язку з чим він у січні 2020 року звернувся до Вінницького відділу обслуговування громадян № 2 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з відповідною заявою та надав пакет необхідних для цього документів для проведення перевірки. Для підтвердження факту участі [PERSON] у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Вінницький відділ обслуговування громадян № 2 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зобов`язав його надати архівну довідку. З довідки слідує, що заявник працював шофером бензозаправника Вінницької Пересувної механізованої колони № 61 тресту «Вінницяводбуд», відповідно до Наказу № 107 від 17.07.1986 року був відряджений до с. Діброва Поліського району Київської області для виконання робіт по будівництву водопостачання, пов`язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС. Однак в списках працівників колони, що приймали участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за № 21 заявник помилково значиться як гр. [PERSON] , а не [PERSON] . Хоча всі інші дані співпадають (посада, номери наказів). [PERSON] було надано дану довідку до Вінницького відділу обслуговування громадян №2 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, де йому було відмовлено у зарахуванні стажу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту, а саме перебування [PERSON] у зоні обов`язкового відселення в с. Діброва Поліського району згідно з табелем обліку робочого часу. На підставі цього документи у [PERSON] прийняті не були, а заінтересована особа порадила заявникові звернутися до суду для встановлення вищезазначеного факту. Саме тому заявник змушений звернутися до суду із цією заявою, оскільки іншим способом встановити даний факт його участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС неможливо. В судовому засіданні заявник та його представник заяву про встановлення факту підтримали з підстав, зазначених в ній. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, при вирішенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, покладається на розсуд суду. Допитані в судовому засіданні свідки дали показання про наступне. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він разом із заявником працювали в ПМК №61 в с. Діброва, свідок - на автокрані, а заявник водієм на пересувному диспетчерському пункті. Зі слів свідка [PERSON] він разом з заявником працював в с. Діброва в зоні Чорнобильської АЕС в 1986 році, свідок працював екскаваторником, а [PERSON] - водієм. Суд, заслухавши пояснення заявника, врахувавши думку заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. [PERSON] в період з 27.08.1986 року по 02.12.1986 року в складі Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 61» як шофер (водій) колони приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і працював в зоні обов`язкового відселення (в с. Діброва Поліського району Київської області). Після цього заявник отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії серії [NUMBER] , як такого, що виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні обов`язкового відселення у 1986 році, що дає йому право на пільгову пенсію зі зниженням пенсійного віку, у зв`язку з чим він у січні 2020 року звернувся до Вінницького відділу обслуговування громадян № 2 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з відповідною заявою та надав пакет необхідних для цього документів для проведення перевірки. Для підтвердження факту участі [PERSON] у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Вінницький відділ обслуговування громадян № 2 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зобов`язав його надати архівну довідку. Так, в архівній довідці архівного відділу Вінницької міської ради від 15.01.2020 року № Д-24-1141/24-30 зазначені наступні відомості : «Наказом начальника Вінницької Пересувної механізованої колони № 6 тресту «Вінницяводбуд» від 14 травня 1985 року №48-к, гр. [PERSON] зараховано шофером бензозаправника з 17 травня 1985 року з тижневим випробувальним терміном. Наказом начальника Пересувної механізованої колони №6 тресту «Вінницяводбуд» від 17 липня 1986 року № 107 гр. [PERSON] (так в документі) шофера, відряджено в с. Діброва Поліського району Київської області для виконання робіт по будівництву водопостачання, пов`язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС. Роботи виконувати вахтовим методом. Згідно з даними первинних документів з кадрових питань (особового складу) фонду Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 61», які містяться в списках працівників колони, що приймали участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за № 21 значиться гр. [PERSON] (так в документі), водій, який перебував у зоні обов`язкового відселення в с. Діброва Поліського району згідно з табелем обліку робочого часу: -з 27.08. по 30.08.1986 року; -з 03.09 по 09.09.1986 року; -з 24.09 по 27.09.1986 року; -з 19.11. по 22.11.1986 року; -з 01.12. по 02.12.1986 року - загальною кількістю 21 робочий день (так в документі)». З довідки слідує, що заявник працював шофером бензозаправника Вінницької Пересувної механізованої колони № 61 тресту «Вінницяводбуд», відповідно до Наказу № 107 від 17.07.1986 року був відряджений до с. Діброва Поліського району Київської області для виконання робіт по будівництву водопостачання, пов`язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС. Однак в списках працівників колони, що приймали участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за № 21 заявник помилково значиться як гр. [PERSON] , а не [PERSON] . Хоча всі інші дані співпадають (посада, номера наказів). Заявником було надано дану довідку до Вінницького відділу обслуговування громадян №2 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, де йому було відмовлено у зарахуванні стажу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту, а саме перебування [PERSON] у зоні обов`язкового відселення в с. Діброва Поліського району згідно з табелем обліку робочого часу: -з 27.08. по 30.08.1986 року; -з 03.09 по 09.09.1986 року; -з 24.09 по 27.09.1986 року; -з 19.11. по 22.11.1986 року; -з 01.12. по 02.12.1986 року - загальною кількістю 21 робочий день. На підставі цього документи у [PERSON] прийняті не були, оскільки встановити цей факт можливо лише у судовому порядку. Той факт, що заявник дійсно знаходився в зоні обов`язкового відселення та приймав участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. З врахуванням викладеного наведений перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановити й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків. Згідно із ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських та інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом міністрів України. З вищенаведених підстав та доказів - зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, показання свідків, не виникає сумнівів про те, що заявник був учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС під час виконання робіт по будівництву водопостачання, а розбіжність у написі його по-батькові в архівній довідці слід вважати помилкою, яку зробила відповідальна особа під час складання цього документу. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт, який має юридичне значення, а саме прийняття участі [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як водія в зоні обов`язкового відселення в с. Діброва Поліського району Київської області згідно з табелем обліку робочого часу : -з 27.08. по 30.08.1986 року; -з 03.09. по 09.09.1986 року; -з 24.09. по 27.09.1986 року; -з 19.11. по 22.11.1986 року; -з 01.12. по 02.12.1986 року - загальною кількістю 21 робочий день. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved