Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, третя особа - Національна академія аграрних наук України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що він працював на посаді директора державного підприємства «Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України з 17.01.2014 року. Наказом Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України №46-К (без дати) позивача було звільнено у зв'язку з припиненням повноважень посадової особи на підставі п. 5 ст. 41 КЗпП України. У зв'язку з тим, що Донецька державна сільськогосподарська дослідна станція Національної академії аграрних наук України порушила права [PERSON], останній просив визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення, поновити його на посаді директора державного підприємства «Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з викладених підстав, просив суд позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував. До початку судового засідання подав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відсутність дати у наказі про звільнення є технічною помилкою, яка була виправлена в той же день, до того ж позивач відмовився знайомитися з наказом про звільнення та отримати розрахунок, а тому підприємство не несе відповідальності за прострочення розрахунків з позивачем. Також зазначив, що [PERSON] має заборгованість перед підприємством у сумі 34096,54 грн., які йому були зайво виплачені як надбавка за інтенсивність праці та особливий характер роботи при відсутності укладеного контракту. (а.с. 135-138). У судовому засіданні представник третьої особи проти задоволення позову заперечувала. До початку судового засідання надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що листом від 22.06.2105р. №11-10/117 Академія погодила звільнення [PERSON] Підставою для звільнення [PERSON] стали звернення Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області від 13.05.2015р. №01-01-12/0450 та Запорізької обласної державної адміністрації від 26.05.2015р. №03246/08-23, якими встановлювались факти зростання боргів господарства з виплати заробітної плати та зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Також у поясненнях зазначено, що контракт від 17.01.2014р. між [PERSON] та Національною академією аграрних наук України не було укладено. Інших контрактів між [PERSON] та Національною академією аграрних наук України в період перебування на посаді директора ДП «ДГ «Соцземлеробство» Донецької ДСГДС НААН» з 17.01.2014р. також не укладалось (а.с. 212-215). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до наказу Національної академії аграрних наук України № 13-к від 16.01.2014р. [PERSON] призначено з 17.01.2014р. на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України». Підстава: заява [PERSON] від 17.01.2014р.; подання Управління наукового забезпечення інноваційно-інвестиційного розвитку експериментальної бази від 16.01.2014р.; контракт з Національною академією аграрних наук України від 17.01.2014р. (а.с. 6). З копії трудової книжки вбачається, що 17.01.2014р. [PERSON] прийнято на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» на підставі наказу №9 від 17.01.2014р., а звільнено з посади директора (немає дати).06.2015р. згідно з п. 5 ст. 41 КЗпП України на підставі наказу №75 від 22.06.2015р. (а.с. 8-12). Згідно з п. 6.5. статуту ДП ««Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» директор господарства призначається на посадку шляхом укладення контракту з директором наукової установи, якій господарство безпосередньо підпорядковане, за погодженням з академією. Звільнення директора господарства з посади здійснюється тією ж установою на підставах, передбачених у контракті, за погодженням з академією (а.с. 13-26). 22.06.2015р. директор Донецкьої державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України Вінюков О.О. направив Президенту Національної академії аграрних наук України Гадзалу Я.М. подання про погодження на звільнення (а.с. 142). 22.06.2015р. президент Національної академії аграрних наук України Гадзало Я.М. дав згоду на звільнення з посади директора ДП «Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» [PERSON] (а.с. 217). Судом встановлено, що наказом Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України №46-к від 22.06.2015р. (а.с. 140) було звільнено [PERSON] з посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» з 23.06.2015 року у зв'язку з припиненням повноважень посадової особи, п. 5 ст. 41 КЗпП України. Підстава: звернення Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області від 13.05.2015р. №01-01-12/0450 (а.с. 218) та Запорізької обласної державної адміністрації від 26.05.2015р. №03246/08-23 (а.с. 219); погодження НААН. У п. 2 наказу зазначено, що бухгалтерії необхідно виплатити [PERSON] вихідну допомогу в розмірі шестимісячного середнього заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України та компенсацію за невикористану щорічну відпустку. Причиною спору між сторонами на думку позивача є незаконність наказу про звільнення та відмова відповідача поновити його на роботі. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Кодексу законів про працю України. Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством (ст.ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України). Аналіз указаних норм трудового законодавства дає підстави для висновку, що у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Згідно зі ст. 24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Вимогами ст. 21 КЗпП України встановлено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч. 3 ст. 21 КЗпП України). Згідно з п. 5 ст. 41 КЗпП України, крім підстав передбачених ст. 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний, також, у випадку припинення повноважень посадових осіб. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У судовому засіданні відповідач та третя особа визнали, що [PERSON] було призначено на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», однак контракт з ним не укладався, хоча у наказі про призначення [PERSON] на посаду директора однією з підстав призначення був саме контракт з Національною академією аграрних наук України від 17.01.2014р. У такому випадку звільнення працівника, з яким не було укладено контракт, має бути проведено на загальних підставах відповідно до ст. 40 КЗпП України. З огляду на те, що відповідачем у судовому засіданні визнано, що контракт з позивачем не укладався, а останнього було звільнено у зв'язку з припиненням повноважень посадової особи - за контрактом, суд дійшов висновку, що наказ №46-к від 22.06.2015р. про звільнення [PERSON] з посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» на підставі п. 5 ст. 41 КЗпП України є незаконним. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Судом з'ясовано, що наказ про звільнення [PERSON] є незаконним, а тому позивач повинен бути поновлений на попередній роботі на посаді, з якої його було звільнено, - директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Соцземлеробство» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» з 23.06.2015 року. Щодо позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Як вбачається з розрахунку нарахування заробітної плати середньогодинна заробітна плата позивача складає 34,95 грн. (а.с. 231), а тому середньоденна заробітна плата буде складати 279,60 грн., враховуючи положення ст. 50 КЗпП України, що нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.06.2015р. по 06.04.2016р.: - за червень 2015 року: 279,60 грн. х 5 = 1398,00 грн., де 279,60 грн. - середньоденний заробіток, 5 - можлива кількість відпрацьованих позивачем робочих днів у вказаному місяці; - за липень 2015 року: 279,60 грн. х 23 = 6430,80 грн., де 279,60 грн. - середньоденний заробіток, 23 - можлива кількість відпрацьованих позивачем робочих днів у вказаному місяці; - за серпень 2015 року: 279,60 грн. х 20 = 5592,00 грн., де 279,60 грн. - середньоденний заробіток, 20 - можлива кількість відпрацьованих позивачем робочих днів у вказаному місяці; - за вересень 2015 року: 279,60 грн. х 22 = 6151,20 грн., де 279,60 грн. - середньоденний заробіток, 22 - можлива кількість відпрацьованих позивачем робочих днів у вказаному місяці; - за жовтень 2015 року: 279,60 грн. х 21 = 5871,60 грн., де 279,60 грн. - середньоденний заробіток, 21 - можлива кількість відпрацьованих позивачем робочих днів у вказаному місяці; - за листопад 2015 року: 279,60 грн. х 21 = 5871,60 грн., де 279,60 грн. - середньоденний заробіток, 5 - можлива кількість відпрацьованих позивачем робочих днів у вказаному місяці; - за грудень 2015 року: 279,60 грн. х 23 = 6430,80 грн., де 279,60 грн. - середньоденний заробіток, 23 - можлива кількість відпрацьованих позивачем робочих днів у вказаному місяці; - за січень 2016 року: 279,60 грн. х 19 = 5312,40 грн., де 279,60 грн. - середньоденний заробіток, 19 - можлива кількість відпрацьованих позивачем робочих днів у вказаному місяці; - за лютий 2016 року: 279,60 грн. х 21 = 5871,60 грн., де 279,60 грн. - середньоденний заробіток, 21 - можлива кількість відпрацьованих позивачем робочих днів у вказаному місяці; - за березень 2016 року: 279,60 грн. х 22 = 6151,20 грн., де 279,60 грн. - середньоденний заробіток, 22 - можлива кількість відпрацьованих позивачем робочих днів у вказаному місяці; - за квітень 2016 року: 279,60 грн. х 4 = 1118,40 грн., де 279,60 грн. - середньоденний заробіток, 4 - можлива кількість відпрацьованих позивачем робочих днів у вказаному місяці; Отже, суд вважає, що з Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 56199,60 грн. Інших даних про робочий час [PERSON] відповідачем до суду не надано. Крім того, позивач просить суд скасувати наказ №46-к від 22.06.2015 року про його звільнення з посади директора. Суд вважає, що позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки видача наказів або їх скасування, пов'язаних із трудовими відносинами, відноситься до компетенції власника або уповноваженого ним органу. Згідно з п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в межах стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць та в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. Оскільки позивач звільнений від оплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 562,00 грн. - за вимогами майнового характеру, та у сумі 487,20 грн. - за вимогами немайнового характеру, а всього стягнути - 1049,20 грн. З урахуванням викладеного, на підставі статтей 40, 41, 235 КЗпП України,

Outcome: partial