Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де вказав, що він є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 23. 07. 2015 року. На момент укладання договору купівлі-продажу у відчужуваній квартирі на реєстраційному обліку перебували відповідачі [PERSON] і її донька [PERSON] За усною домовленістю між ним та продавцями [PERSON] і [PERSON] останні зобов'язалися знятися з реєстраційного обліку до кінця вересня 2015 року. На сьогоднішній день відповідачі, які не є членами його сім»ї, звільнили житлове приміщення, але з реєстраційного обліку [PERSON] та [PERSON] не знялися. За цих обставин він просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивач до суду не явися, про день слухання справи повідомлений, надав суду заяву, у якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі до суду не явилися, про день слухання справи сповіщені належним чином через засоби масової інформації, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджено копією договору купівлі - продажу від 23. 07. 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градовою В. Г., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. На момент укладення договору купівлі-продажу квартири на реєстраційному обліку перебувала продавець квартири [PERSON] та [PERSON]. За умовами усного договору між сторонами угоди продавець зобов'язується знятися з реєстраційного обліку до кінця вересня 2015 року, проте на сьогоднішній день відповідачі з реєстраційного обліку у вказаній квартирі не знялися. Той факт, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS] підтверджується копією довідки ТОВ «КК «Коменерго - Бердянськ» від 03. 12. 2015 року. Згідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що особа має право користуватися відповідним житлом лише за наявності у неї права приватної власності на дане житло, або за умови набуття статусу члена сім'ї власника відповідного будинку (квартири). Відтак припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє її право та право членів її сім'ї на користування цим будинком (квартирою). Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому права цього власника на збереження за ним права користування відчуженим нерухомим майном у подальшому. Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок (квартиру) цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. На сьогоднішній день відповідачі не мають самостійного права на вищевказане житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо - ст. 810 ЦК України, ст. ст. 61, 64 ЖК України). Отже у зв'язку з відсутністю на сьогоднішній день договірних відносин з [PERSON] як новим власником квартири, відповідачі втратили право користування нею, оскільки їх право є похідним від права приватної власності на дану нерухомість, яку вони відчужили на підставі договору. Таким чином, з припиненням права власності особи на жиле приміщення дана особа втрачає право користування цим приміщенням.

Outcome: approved