Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку набувальної давності на автомобіль, мотивуючи позовні вимоги тим, що у 2004 році він придбав у громадянки [PERSON], вантажний автомобіль марки FORD Transit D д.н.з. 159 55 ВТ, номер кузова [NUMBER], 1995 року випуску, д.н.з. 159 55 ВТ. Увесь цей час позивач володів та користувався автомобілем на підставі доручення, та сам передоручав право користування вказаним автомобілем іншим особам. Спірним автомобілем [PERSON] володіє та користується вже більше 10 років на теперішній час. За власні кошти неодноразово здійснював ремонт транспортного засобу: у 2013 році було здійснено капітальний ремонт двигуна на суму 12\~000,00 грн. та ремонт ходової частини на суму 8700,00 грн; у 2014 році сума коштів потрачених на ремонт автомобіля становила 10\~550,00 грн. На даний час позивач бажає переобладнати автомобіль, та він звернувся до гр. [PERSON] з проханням зняти транспортний засіб з реєстраційного обліку в органах ДАІ, однак вона відмовилася так як і відмовилася видавати доручення з правом перереєстрації транспортного засобу. В зв'язку з викладеними вище обставинами [PERSON] звернувся з даним позовом до суду та просить визнати право власності на автомобіль в порядку набувальної давності. В судовому засіданні позивач [PERSON] надав суду заяву, якою позовну заяву підтримав в межах та на підставах зазначених у позові та уточненій заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчать матеріали справи (зворотні поштові повідомлення). Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 2004 році [PERSON] придбав у громадянки [PERSON], вантажний автомобіль марки FORD Transit D д.н.з. 159 55 ВТ, номер кузова [NUMBER], 1995 року випуску, д.н.з. 159 55 ВТ, що підтверджується ксерокопією розписки (а.с.26). Згідно акту виконаних робіт № 149 від 23.08.2013 р. позивачем [PERSON] здійснено ремонт ходової частини на суму 8700,00 грн. (а.с.22). Згідно акту виконаних робіт № 97 від 03.03.2013 р. позивачем [PERSON] здійснено капітальний ремонт двигуна на суму 12\~000,00 грн. (а.с.23). Згідно наряду-заказу № 875 від 28.10.2014 р. сума коштів потрачених на ремонт автомобіля становила 10\~550,00 грн. (а.с.21). Відповідно до страхового полісу № ВС/8586302 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальником транспортного засобу є [PERSON] (а.с. 24). Як вбачається з облікової картки приватного ТЗ з д.н.з. [NUMBER] власником значиться [PERSON] (а.с. 25). Згідно Звіту про незалежну оцінку автомобіля вантажний автомобіль марки FORD Transit D д.н.з. 159 55 ВТ, номер кузова [NUMBER], 1995 року випуску, д.н.з. 159 55 ВТ, вартість автомобіля складає 20\~386,66 грн. (а.с. 7-18). За ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Позивач прийняв автомобіль у своє володіння і користування та повністю виконав свої зобов'язання щодо оплати транспортного засобу. В свою чергу відповідач по справі передав у власність зазначене майно позивачу. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до норм ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~частини першої статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Судом є встановлений той факт, що позивач безперервно, відкрито володів та користувався транспортним засобом автомобілем. Що також підтверджується показами свідків, які показали, що позивач вільно, безперешкодно володів та користувався автомобілем на протязі більше 5 років. За змістом ст. 344 ЦК України, володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. Виходячи зі змісту\~частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Зазначені норми закріплюють загальний принцип набуття права власності на автомобіль. [PERSON] є підтвердженим вільне безперешкодне володіння даним автомобілем, на протязі більше 5 років.. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати позовні вимоги такими що доведені та такими, що підлягають до задоволення. Враховуючи те, що позивач не просить стягнути понесені ним судові витрати з відповідача, суд вважає за можливе такі витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved