Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] до Люшнюватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про встановлення факту проживання однією сім'єю та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року помер [PERSON], після чого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,25 га., яка розташована на території Люшнюватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Починаючи з 27.05.2005 року і по день смерті [PERSON], з останнім проживав батько позивача [PERSON], які фактично проживали однією сім'єю, вели спільний побут. [PERSON] здійснював догляд за [PERSON], оскільки останній хворів та потребував стороннього догляду та допомоги, а тому фактично прийняв спадщину як спадкоємець четвертої черги, однак належним чином спадщину не оформив. Представник позивача зазначає, що [INFO] року батько позивача [PERSON] помер, після чого позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на зазначену земельну ділянку, однак нотаріус відмовив їй через відсутність правовстановлюючих документів та документів підтверджуючих родинні зв'язки між [PERSON] і [PERSON] Представник позивача стверджує, що заповіти на випадок своєї смерті [PERSON] і [PERSON] не складали. У зв'язку з наведеним, представник позивача просить встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] разом з [PERSON] у період з 27.07.2005 року по день смерті останнього, тобто до [INFO] року; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,25 га., кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться на території Люшнюватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року в смт. Голованівськ Кіровоградської області. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача Люшнюватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить розглядати справу без участі представника сільської ради, заперечень на позов не має. В порядку ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою (ч. 2 ст. 118 ЦПК України). Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). Згідно ч. 1-2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пленум Верховного Суду України у пункті 23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [INFO] року в смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 29.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,25 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Люшнюватської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та довідки (а.с. 8). Відповідно до копії довідки №1888, виданої 10 травня 2017 року Голованівською селищною радою Кіровоградської області, [PERSON] з 27.07.2005 року по день смерті був зареєстрований і проживав разом з [PERSON] у житловому будинку по [ADDRESS] (а.с. 9). Крім того, як вбачається з копії рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2011 року, яке набрало законної сили 19.12.2011 року, [PERSON] був призначеним опікуном [PERSON] (а.с. 62). [INFO] року в смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 15.11.2016 року Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], виданого 15 липня 1966 року Голованівським райбюро ЗАГС Кіровоградської області, з урахуванням копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 06.12.1986 року Голованівським РАЦС Кіровоградської області, батьком позивача значиться [PERSON] (а.с. 14-15). Згідно з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренка В.В. №512/02-31 від 29 серпня 2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, у зв'язку з тим, що [PERSON] не надано правовстановлюючих документів та документи, що підтверджують родинні відносини (а.с. 16). Відповідно наданої приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком В.В. Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49895736 від 16.11.2017 року, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, спадкова справа не заведена (а.с. 49). Згідно наданої приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком В.В. копії спадкової справи №61/2017, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, заяву про прийняття спадщини подано [PERSON]; Свідоцтва про право на спадщину не видавались; заповіти від імені [PERSON] не реєструвались; інші спадкоємці відсутні (а.с. 51-58). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У частині другій статті 1223 ЦК України зазначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Нормами статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заявлених вимог, оскільки суд приходить до переконання, що [PERSON] та [PERSON] разом проживали однією сім'єю з 27.07.2005 року до дня смерті [PERSON], який помер [INFO] року, тобто проживали більше п'яти років, що підтверджується довідкою Голованівської селищної ради Кіровоградської області та копією рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2011 року, а тому, [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець четвертої черги. В той час позивач прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] оскільки звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, однак через те, що [PERSON] не оформив спадщину після смерті [PERSON], позивач позбавлена можливості оформити спадщину після смерті батька. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved