Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], по якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою зареєстрований 14 вересня 2006 року у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №522. При цьому посилається на те, що з [PERSON] не проживає, сімейні стосунки не підтримає, спільне господарство не веде. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 вересня 2006 року Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів 14 вересня 2006 року зроблено запис №522, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 036289. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №177800 від 20.05.2009 року. 03 листопада 2017 року відповідачка заперечувала проти задоволення позовних вимог, надавши письмову заяву, згідно якої просила суду надати сторонам строк на примирення. Ухвалою від 03 листопада 2016 року клопотання відповідачки було задоволено частково, провадження по справі було зупинено, сторонам надано строк на примирення у місяць. У судовому засіданні 07 березня 2017 року [PERSON] надала суду заперечення, згідно яких позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнала, також просила суд визначити місце проживання малолітньої дитини разом з нею. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, суд не приймає до уваги заперечення в частині щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, оскільки ці вимоги не є предметом позову. З частини 1 статті 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у звязку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у звязку з чим, є неможливим. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу ґрунтується на законі та є такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved