Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до 3-го державного пожежно-рятувального загону УДСНС України в Чернігівській області про стягнення недорахованої заробітної плати за роботу у надурочний час. В своїй заяві вказав, що в період з 2009 року та 2015 рік він працював водієм у відповідача за час роботи неодноразово порушувались його трудові права щодо отримання заробітної плати і робота в надурочний час у подвійному розмірі годинної ставки не оплачувалась. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по сплаті надурочних робіт в розмірі13720 грн., а також нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини заробітної плати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари тарифів на послуги. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовільнити. Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували посилаючись на те, що пожежно-рятувальний загін не може нести відповідальність за заборгованість перед позивачем в звязку з ліквідацією організації в якій він працював, а тому заборгованість по виплаті заробітної плати йому відсутня. Погоджується лише з тим, що існує заборгованість по заробітній платі за перепрацьований робочий час за 2014-2015 роки, а не за надурочні роботи. Вислухавши сторони , допитавши свідка, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовільнити частково, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються трудовим законодавством України. В судовому засіданні встановлено, що дійсно позивач [PERSON] з 2009 року по 18.06.2015 року працював водієм у відповідача по справі. В 2012 році в звязку з реорганізацією 48-ї професійної частини 3-ї групи Ічнянського РВ смт. Парафіївка було ліквідовано та утворено 13-й пожежно-професійний пост (смт. Парафіївка) 3-го державного пожежно-рятувального загону територіального управління МНС України в Чернігівській області згідно наказу МНС України (а.с.18). В 2013 році відповідно до наказу №299 від 24.05.2013 року (а.с.22) відбулася реорганізація даного поста на 13-й професійно-пожежний пост (смт. Парафіївка) 3-го державного пожежно- рятувального загону Управління ДСНС України у Чернігівській області. Як вбачається із Статуту пожежно-рятувального загону (а.с.48-57) даний загін правонаступником організації в якій працював [PERSON] не являється. Відповідно до ст.. ст.. 65, 106.КЗпП України передбачено, що надурочні роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотири години протягом двох днів підряд і 120 годин на рік. За погодинною системою оплати праці робота в понадурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. Однак суд позбавлений можливості прослідкувати доводи позивача [PERSON] про відпрацьовані ним надурочні роботи в період 2012-2013 роки, оскільки, як вбачається з акту від 6.02.2015 року (а.с.25-26) табеля обліку робочого часу особового складу знищені. Крім того в судовому засіданні позивач не надав суду конкретних доказів, що перевищення надурочних робіт за вказаний період складало 70 годин щомісячно, а покази свідка [PERSON] допитаного в судовому засіданні суд до уваги не приймає в звязку з тим, що ніякими доказами вони не підтверджені. Виходячи з вищевикладеного суд вважає , що позовні вимоги слід задовільнити частково лише в стягненні заборгованості по заробітній платі за перепрацьований робочий час за період з2014 -2015 роки з чим погоджуються і представники відповідача.

Outcome: approved