Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтуванні позову зазначив, що він є власником будинку № 3 по вул. Вишневій ( Щорса) в смт Цукурине м. Селидове Донецької області. Даний будинок позивач придбав у [PERSON] Після продажу будинку відповідач звільнив його, проте знятися з реєстрації не бажає. В звязку із реєстрацією відповідача за вказаною адресою позивачу здійснюються нарахування за комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб, які він вимушений сплачувати сам. У звязку з вищевикладеним позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: смт Цукурине, вул. Вишнева, 3. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до частини 3 ст.131 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки він не повідомив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду лист з проханням розглядати справу у відсутність представника. На підставі ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 08 вересня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу [PERSON], укладеним між [PERSON] ( продавцем) та [PERSON] ( покупцем) [PERSON] продала та передала у власність [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Донецька область, м. Селидове, смт Цукурине, вул. Вишнева ( колишня назва Щорса), 3. Згідно довідки виконавчого комітету Цукуринчької селищної ради № 475 від 19 листопада 2018 року, за зазначеною адресою, окрім позивача, також зареєстрована [PERSON], [INFO]. З акту про непроживання від 19 листопада 2018 року суд встановив, що відповідач не проживає за адресою реєстрації: смт Цукурине, вул. Вишнева, 3, з жовтня 2017 року. Статтею 41\~Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статі 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За змістом зазначених норм, право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим згідно з положенням\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Отже, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] більше року без поважних причин не проживає в [INFO], що створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, тому втратила право на користування вказаним житлом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved