Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.06.2003 року, є власником житлового будинку в с.Гетиня по вул. Головній, 41, Виноградівського району, Закарпатської області. У вказаному будинку зареєстрований відповідач, однак не проживає в ньому з 2002 року. У позивача з відповідачем не було ніяких домовленостей з приводу проживання, реєстрації і користування цим будинком. Відношення до будинку відповідачі не має. Реєстрація відповідача у будинку порушує права позивача та законні інтереси, зокрема на оформлення та отримання субсидії з оплати житлово-комунальних послуг, пільг. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. За таких обставин справа розглянута відповідно до ст. 224, 225, 226 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.06.2003 року, є власником житлового будинку в с.Гетиня по вул.Головній, 41, Виноградівського району, Закарпатської області(а.с.6-7). У вказаному будинку зареєстрований відповідач, однак в ньому не проживає з 2002 року (а.с.8-9). У позивача з відповідачем не було ніяких домовленостей з приводу проживання, реєстрації і користування цим будинком. Відношення до будинку відповідачі не має. Реєстрація відповідача у будинку порушує права позивача та законні інтереси, зокрема на оформлення та отримання субсидії з оплати житлово-комунальних послуг, пільг.. Така поведінка відповідача, а саме не проживання по місцю реєстрації в с.Гетиня по вул. Головній, 41, вже більше 15 років, а також те, що між сторонами не має ніяких домовленостей на рахунок проживання, реєстрації і користуванням належним позивачу на праві приватної власності житлового будинку, створює останньому перешкоди у використанні на власний розсуд своїм майном, оплату комінальних послуг, оформлення субсидії. За ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З врахуванням наведеного, відповідач втратив право на проживання та користування вказаним будинком. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З врахуванням вищенаведеного, вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування будинком належному позивачу є підставною і такою, що підлягає задоволенню. В частині вимоги про зняття з реєстрації відповідача слід відмовити, оскільки така вимога, на переконання суду, окремого вирішення у даному випадку не потребує, а задоволення попередньої позовної вимоги є підставою для зняття відповідача з реєстрації у спірному будинку, у порядку встановленого зазначеним Порядок та Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (ст. 7), за якими зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою в день звернення особи із заявою в органи реєстрації.

Outcome: partial