overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та просив призначити його опікуном. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, що його матір - [PERSON], [INFO] є інвалідом 2-ої групи та має хронічне психічне захворювання з 1990 року. Через психічне захворювання [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника та заінтересованої особи, повно та всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду відповідно ч. 1 ст. 40 ЦК України. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 132ц від 15 квітня 2015 року [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання - шизофренію параноїдну із безпервно-прогредієнтним типом перебігу та апато-абулічним типом дефекту (МКХ-10; F 20.00), тому вона за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та потребує стороннього догляду, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати недієздатною та призначити її опікуном сина -[PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [PERSON] проживає разом з ним та знаходиться на його забезпеченні, оскільки інших близьких родичів вона не має. [PERSON] є інвалідом 2-ї групи з психічного захворювання. [PERSON] за медичними показаннями потребує постійного стороннього догляду, її життєдіяльність різко обмежена, вона в повній мірі своїх дій та їх наслідки не усвідомлює. Необхідність звернення до суду з заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна викликана тим, що [PERSON] має право на отримання пенсії проте не може самостійно його реалізувати. Заявник просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатною та призначити його опікуном. В судове засідання [PERSON] не з'явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, повністю підтримав заяву та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Департаменту з питань праці та соціального захисту населення в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав, не заперечував про їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]., [INFO], відповідно до довідки МСЕК є інвалідом другої групи, життєдіяльність обмежена. Група інвалідності їй встановлена безстроково (а.с.4-6). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №48 від 12.12.2014 [PERSON] страждає стійким психічним захворювання у вигляді шизофренії, параноїдальної форми, з безперервним перебігом та регресом складу особистості. Ступінь наявних психічних розладів така, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.27-30). Згідно ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання недієздатною [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, у якій зазначає, що бабуся внаслідок хронічного психічного розладу не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного догляду. У зв'язку з наведеним заявник просить заяву задовольнити. В судове засідання представник заявника не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради у судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою. У відповідності зі ст.39 ЦК України, фізична особу може бути визнано судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що заявник є онуком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 378 від 22.04.2015 року, [PERSON] в даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психіатричного розладу у формі деменції у зв'язку з невстановленим захворюванням. На даний час по своєму психічному стану не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Представником Адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради надано суду подання про можливість встановлення опіки над недієздатною та призначення її опікуном її онука [PERSON]. Відповідно до ст..60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] та [PERSON] безвісно відсутніми. В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що його сини [PERSON] та [PERSON] з народження проживали разом з ним за адресою : Донецька область, м. Дзержинськ, с. Кірове, вул. Щербинівська, 6, в будинку який належить йому на праві приватної власності. З 2001 року [PERSON], а [PERSON] з 2004 року переїхали до м. Макіївка Донецької області, де працювали у приватному підприємстві, останнє місце проживання в м. Макіївка йому невідомо, оскільки вони орендували житло і неодноразово змінювали місце проживання. З 2014 року, з часу проведення АТО в Донецькій області, ніяких відомостей від них не надходило. Визнання [PERSON] та [PERSON] безвісно відсутніми йому необхідно для оформлення субсидії. В судовому засіданні заявник наполягав на задоволенні заявлених вимог. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що вона є знайомою [PERSON], знає їх родину з 1988 року. Старшого сина [PERSON] [PERSON] вона останній раз бачила десь 4 роки, а молодшого [PERSON] останній раз бачила коли йому ще було 10 років. [PERSON] та [PERSON] не приїжджають до [PERSON], не дзвонять йому, відомостей про їх місце перебування не відомо. Вислухавши пояснення заявника, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. В суді встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] не проживає за останнім відомим місцем постійного проживання за адресою : [INFO] (м. Дзержинськ), с. Кірове, вул. Щербинівська більше одного року, в місці їх постійного проживання немає відомостей про місце їх перебування. З акту вуличного комітету від 05.04.2016 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає за адресою : [INFO] з 2004 року, а [PERSON] з 2001 року. (а.с. 5) З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання актового запису про смерть недійсним. В обґрунтування заяви вказує, що нещодавно йому стало відомо про те, що його було визнано померлим, про що відділом державної реєстрації цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області був зроблений актовий запис про смерть № 553 від 22 жовтня 2011 року. Померлим його було визнано в той час, коли заявник відбував покарання в місцях позбавлення волі підтверджено вироком Дзержинського міського суду від 12.05.2010 року. Тому просить визнати вищезазначений актовий запис недійсним. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи- відділу державної реєстрації цивільного стану Дзержинського МУЮ у Донецькій області [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що актовий запис про смерть № 553 від 22 жовтня 2011 року, був зроблений відділом державної реєстрації цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області на підставі остаточного лікарського свідоцтва про смерть №112 від 19.10.2011 року, виданого відділення судово-медичної експертизи м.Дзержинська Донецької області. Смерть була зареєстрована робітником судово-медичної експертизи, паспорт померлого не здано. Свідоцтво про смерть не видавалось. Вислухавши заявника, заінтересовану особу, дослідивши письмові матеріали справи. Суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до актового запису про смерть № 553 від 22 жовтня 2011 року, зробленого відділом державної реєстрації цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON], [INFO], значиться померлим 18 жовтня 2011 року у віці 46 років. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як встановлено в судовому засіданні фізична особа [PERSON] є живою, її особа підтверджується паспортом виданим на її імя (а.с.3), факт відбування покарання в місцях позбавлення волі підтверджено вироком Дзержинського міського суду від 12.05.2010 року (а.с.4-6). Відповідно до припису ч.1 ст.49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно повязані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути субєктом цивільних прав та обовязків. Оскільки події смерті заявника [PERSON] не було, то відповідно не може існувати та підлягає скасуванню актовий запис про смерть за № 553 від 22 жовтня 2011 року, зроблений відділ державної реєстрації цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім його брата [PERSON], [INFO], відносно котрого з червня 2013 року немає жодних відомостей про його місце перебування. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім є необхідним для вирішення питання щодо оформлення спадщини після смерті його батьків, оскільки [PERSON] також відноситься до спадкоємців першої черги за законом. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому також зазначив, що заявлені вимоги підтримує, просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. З довідки № 6811 від 15.09.2014 року, наданої Сколівським РВ ГУ МВС України у Львівській області, вбачається, що [PERSON], [INFO], з 11.06.2013 року перебуває в розшуку, будь-якої інформації про розшукуваного немає, місце його перебування невідоме. Вказано, що [PERSON] вів антигромадський спосіб життя, займався жебрацтвом та бродяжництвом, зловживав спиртними напоями, можливо помер. Згідно довідки № 2193 від 15.09.2014 року, виданої Славською селищною радою Сколівського району Львівської області [PERSON], [INFO], зареєстрований у [ADDRESS], з квітня 2013 року відсутній за місцем проживання. Відповідно до ст. 43 ЦК України, особа може бути визнана безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Ураховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що [PERSON] слід визнати безвісно відсутнім, оскільки в місці його постійного проживання більше року немає відомостей про місце його перебування. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті його батьків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання безвісно відсутньою [PERSON], [INFO]. В підтвердження позовних вимог посилаєтьсь на те, що [PERSON] є його рідною сестрою, яка проживала разом з ним та батьками у житловій квартирі [ADDRESS] де і зареєстрована. В 1999 році його сестра [PERSON] зібравши деякі особисті речі сказала батькам та йому, що їде влаштовуватись на тимчасові роботи по збиранню урожаю і поїхала в невідомому їм напрямку. З цього часу немає жодних відомостей про її місцеперебування. Вона жодного разу не приїзджала, не дзвонила, не писала листів. Він звертався з заявою в Самбірський МВ щодо її розшуку, але це не дало ніяких результатів. Місце її перебування так і не встановлено. Просить постановити рішення яким визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просить задоволити. Представник зацікавленої особи Самбірського МВ ГУДМС у Львівській області, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено, що, згідно свідоцтва про народження: [NUMBER] виданого Ралівською сільською радою Самбірського району Львівської області від 17 травня 1993 року за актовим записом № 40 на ім'я [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Із акту обстеження паспортного режиму квартири [ADDRESS] складеного комісією ЖЕК №2 м. Самбора від 15.12.2004 року, вбачається, що по свідченню сусідів [PERSON] в даній квартирі не проживає з 1999 року. Згідно довідки Самбірського МВ ГУМВС України у Львівській області від 22.12.2011 року, вбачається, що працівниками сектору карного розшуку Самбірського МВ ГУМВС України у Львівській області розглянуто заяву [PERSON] з приводу розшуку сестри [PERSON], [INFO], в порушенні кримінальної справи відмовлено. Відсутність відомостей про місце перебування [PERSON] стверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], які ствердили, що близько п'ятнадцяти років не бачили її по місцю проживання, де вона перебуває в даний час їм не відомо. Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, оскільки даних про будь-яку зацікавленість свідків у вирішенні справи не має, їхні покази відповідають іншим зібраним по справі доказам. За таких обставин суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання безвісно відсутньою [PERSON], [INFO]. В підтвердження позовних вимог посилаєтьсь на те, що [PERSON] є його рідною сестрою, яка проживала разом з ним та батьками у житловій квартирі [ADDRESS] де і зареєстрована. В 1999 році його сестра [PERSON] зібравши деякі особисті речі сказала батькам та йому, що їде влаштовуватись на тимчасові роботи по збиранню урожаю і поїхала в невідомому їм напрямку. З цього часу немає жодних відомостей про її місцеперебування. Вона жодного разу не приїзджала, не дзвонила, не писала листів. Він звертався з заявою в Самбірський МВ щодо її розшуку, але це не дало ніяких результатів. Місце її перебування так і не встановлено. Просить постановити рішення яким визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просить задоволити. Представник зацікавленої особи Самбірського МВ ГУДМС у Львівській області, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено, що, згідно свідоцтва про народження: V-СГ № 295375 виданого Ралівською сільською радою Самбірського району Львівської області від 17 травня 1993 року за актовим записом № 40 на ім'я [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Із акту обстеження паспортного режиму квартири [ADDRESS] складеного комісією ЖЕК №2 м. Самбора від 15.12.2004 року, вбачається, що по свідченню сусідів [PERSON] в даній квартирі не проживає з 1999 року. Згідно довідки Самбірського МВ ГУМВС України у Львівській області від 22.12.2011 року, вбачається, що працівниками сектору карного розшуку Самбірського МВ ГУМВС України у Львівській області розглянуто заяву [PERSON] з приводу розшуку сестри [PERSON] [INFO], в порушенні кримінальної справи відмовлено. Відсутність відомостей про місце перебування [PERSON] стверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], які ствердили, що близько п'ятнадцяти років не бачили її по місцю проживання, де вона перебуває в даний час їм не відомо. Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, оскільки даних про будь-яку зацікавленість свідків у вирішенні справи не має, їхні покази відповідають іншим зібраним по справі доказам. За таких обставин суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання безвісно відсутньою матір - [PERSON] , [INFO], уродженку міста Кам'янця - Подільського . В судовому засіданні заявник заяву підтримав і пояснив , що в січні 2007 року, коли зникла матір, він був за кордоном. Після зникнення матері він звертався в органи внутрішніх справ з метою встановлення її місця перебування. Однак встановити її місце перебування не вдалося. В зв'язку з тим, що по останньому місцю перебування матері відсутні відомості про неї більше трьох років просить визнати її померлою. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання, що по останньому місцю проживання матері заявника - [PERSON] відсутні відомості про її місцезнаходження з січня 2007 року Заслухавши заявника , свідків, вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що по останньому відомому місцю проживання [PERSON] , [INFO] в місті Кам'янці - Подільському відсутні відомості про місце її місце перебування з січня 2007 року. З довідки Кам'янець - Подільського МВ від 24 січня 2014 року за № С - 128 вбачається, що [PERSON] , [INFO], жителька [ADDRESS] розшукується з 29 січня 2007 року як безвісті зникла і щодо її розшуку заведена розшукова справа № 9/593 від 29 січня 2007 року. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання, що по останньому місцю проживання матері заявника - [PERSON] відсутні відомості про її місцезнаходження з січня 2007 року Відповідно до ст.. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Враховуючи, що по останньому відомому місцю проживання [PERSON] , [INFO] в місті Кам'янці - Подільському немає відомостей про місце її перебування з 2007 року вона підлягає оголошенню померлою з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення опікуна і просив визнати недієздатним його брата - [PERSON], [INFO], встановити на ним опіку та призначити його опікуном [PERSON] посилаючись на те, що його рідний брат - [PERSON] є інвалідом 2-ї групи внаслідок хронічного психічного захворювання, з приводу якого він неодноразово знаходився на лікуванні в ХОКПЛ № 3, за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної сторонньої допомоги і контролю. Також позивач просив встановити над братом опіку і призначити його опікуном [PERSON] Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник заінтересованої особи заяву не визнав і пояснив, що заявником не було забезпечено проведення по справі судово-психіатрічної експертизи особи, яку він просить визнати недієздатною внаслідок психічного захворювання, а тому підстави для визнання його брата недієздатним - відсутні. Вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копій свідоцтв про народження заявник і [PERSON], [INFO], є рідними братами (а.с. 5, 6). [PERSON] зареєстрований і проживає в [ADDRESS] (а.с. 9). Щонайменше з 2001 року він є інвалідом 2-ї групи загального захворювання, що підтверджується копією його пенсійного посвідчення (а.с. 10). Згідно довідки ХОКПЛ № 3 від 02 вересня 2014 року [PERSON] перебував в ній на лікуванні з 28 серпня 2014 року по день видачі довідки (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно п. 2 частини 1 статті 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи. За клопотанням заявника ухвалою суду від 15 січня 2015 року у справі було призначено судово - психіатричну експертизу (а.с. 41), але заявником її проведення забезпечено не було. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі наведеного суд вважає, що заявником не надано суду належних і допустимих доказів в підтвердження того факту, що [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок якого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а тому підстави для визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки і призначення опікуна - відсутні. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215, 240, 241 ЦПК України, ст. 39 ЦК України, суд -

Outcome: dismissed