Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 12.08.1995 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради, актовий запис № 6. Також просив стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 12.08.1995 [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що у них із дружиною різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Останні шість років вони проживають окремо. Шлюб носить лише формальний характер, що суперечить його інтересам. Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Ухвалою від 02.02.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23.02.2021 представник позивач звернувся до суду із заявою у якій просив справу розглядати без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 23.02.2021 [PERSON] також подала суду заяву у якій справу просила розглядати без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 12.08.1995 перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області, актовий запис № 6 (а.с. 5). На даний час сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведеться. Як зазначив позивач, шлюб існує формально, що суперечить його інтересам. Фактично сім`я припинила своє існування. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, разом не проживають, їх сім`я фактично розпалася, шлюб існує формально. За наведених підстав суд доходить висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин суд вважає за необхідне повернути позивачу із державного бюджету 50 % судового збору, що становить 454,00 грн. Крім того, суд стягує на користь позивача із [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved