Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Ухвалою суду від 13 серпня 2019 року до участі в справі залучено орган опіки та піклування Камінь-Каширської райдержадміністрації Волинської області як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Позов мотивовано тим, що за час перебування в шлюбі, який був розірваний згідно з рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2016 року, в сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Починаючи з січня 2017 року відповідачка зловживає спиртними напоями та веде бродяжницький спосіб життя. Поведінка відповідачки неодноразово була предметом розгляду на засіданнях виконкому Хотешівської сільської ради Камінь-Каширського району та служби у справах дітей Камінь-Каширської райдержадміністрації. Проте вжиті заходи не змінили поведінку відповідачки, вона свідомо самоусунулася від участі у вихованні дітей, не цікавиться їх життям, навчанням, фізичним та духовним розвитком, не утримує дітей матеріально, майже усі кошти витрачає на придбання спиртного і в такий спосіб систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] , його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Крім того [PERSON] пояснив, що відповідачка веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртним, зникає у невідомому напрямку, в зв`язку з чим він змушений викликати поліцію, щоб встановити її місцезнаходження. Домашнє господарство [PERSON] не веде, усю хатню роботу виконує він або старша дочка [PERSON] . Коли він виїздить на сезонні роботи за кордон дітей доглядають його батьки, а інколи сама відповідачка. Коштів на утримання дітей [PERSON] не дає, хоча має таку можливість, оскільки отримує пенсію та виїздить на сезонні роботи. З вини відповідачки, яка відмовилася надати необхідні документи, цього року сім`я не оформила державну соціальну допомогу, що власне й стало головною причиною звернення до суду з даним позовом. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала. Пояснила, що після розлучення з позивачем продовжує проживати з ним та дітьми в одному будинку, тому нарівні з ним бере участь у вихованні дітей. Спільно з колишнім чоловіком ведуть господарство та утримують дітей, частину отриманої пенсії та коштів від сезонних заробітків вона витрачає на потреби сім`ї. Підтвердила, що кілька разів вона вживала спиртні напої, після чого позивач її побив, у зв`язку з чим вона зверталася в поліцію, однак судово-медичну експертизу не проходила, оскільки мама переконала її забрати заяву. Крім того, вказала, що позивач також зловживає спиртними напоями, тому позбавлення її батьківських прав залишить їх дітей без захисту та піклування. Просила відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Камінь-Каширської райдержадміністрації Волинської області Сидорчук С.С. в судовому засіданні позовні вимоги загалом підтримав, однак зауважив, що дана сім`я вважається неблагополучною: як позивач, так і відповідачка зловживають спиртними напоями, що неодноразово фіксувалося службою у справах дітей. З обома батьками неодноразово проводилися профілактичні бесіди щодо необхідності змінити свою поведінку та приділяти більше уваги вихованню дітей. Неповнолітній свідок [PERSON] підтвердила, що її мама [PERSON] зловживає спиртними напоями та безпричинно зникає з дому. Домашнє господарство здебільшого веде батько. Вихованням менших сестер [PERSON] та [PERSON] займається вона. Проте, коли батько виїздить на сезонні роботи за кордон, їх доглядає мама. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, показання свідка, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов безпідставним і таким, що до задоволення не підлягає. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно зі статтею 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. У відповідності до статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. З оглянутої в судовому засіданні копії рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2016 року (а.с. 13) встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2000 року по 21 жовтня 2016 року. За час шлюбу в них народилося три дочки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що 07 серпня 2019 року комісія з питань захисту прав дитини Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] щодо її неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 67). Висновок обґрунтовано тим, що [PERSON] періодично зловживає спиртними напоями, своєю поведінкою негативно впливає на виховання, навчання та розвиток дітей, свідомо усунулася від їх виховання, соціальну допомогу, призначену на дітей, використовує не за цільовим призначенням, дітей часто залишає без нагляду, зникає на декілька днів, навчанням дітей не цікавиться. Крім того вказано, що [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] продовжує проживати в одному з ним та дітьми будинку. У наданих Хотешівською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області довідках (а.с. 27-33) вказано, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] : не цікавиться їх життям, вихованням, часто лишає їх без нагляду, зловживає спритними напоями. Разом із тим, вказано, що сторони після розлучення продовжують проживати в одному будинку та спільно ведуть підсобне господарство. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Надані позивачем докази на обґрунтування своїх вимог про позбавлення відповідачки батьківських прав не свідчать про її повне ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, відсутність з її сторони уваги та піклування про дітей, що є підставою для задоволення такого позову. Зокрема висновок комісії з питань захисту прав дитини Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 07 серпня 2019 року містить лише перелік фактів неналежної поведінки відповідачки, жоден з яких не підтверджений конкретними доказами. Матеріали справи не містять жодного акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї Ковч, з якого можна було б встановити реальні умови проживання та виховання неповнолітніх дітей. Також не є достатніми доказами для задоволення даного позову довідки Хотешівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області, які ґрунтуються, як вказано в тексті документів, на словах депутатів сільської ради, посилання на жоден документ (протокол засідання виконкому, органу опіки та піклування) відсутні. Крім того відомості, зазначені в довідках суперечать одна одній, зокрема вказано, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає спиртним, при цьому тут же зазначено, що вона спільно з позивачем ведуть домашнє господарство, що також було підтверджено сторонами в судовому засіданні. Також суду не надано медичного висновку щодо [PERSON] , який би підтверджував доводи позивача про зловживання нею спиртними напоями. Матеріалами проведеної працівниками Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області перевірки за фактом зникнення [PERSON] (а.с. 19-25) спростовуються твердження позивача про те, що відповідачка зникала з дому та залишала дітей без нагляду, оскільки досліджені судом рапорти поліцейських даний факт не підтверджують. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що попри існування окремих випадків неналежного піклування зі сторони відповідачки про своїх дітей, достатніх підстав для застосування щодо неї такого заходу як позбавлення батьківських прав немає, тому в задоволенні даного позову слід відмовити. Відповідно до частин 2 та 3 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що в даному спорі позовна вимога про стягнення аліментів є похідною від вимоги про позбавлення батьківських прав, тому, відмовляючи в задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав, суд також відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів.

Outcome: dismissed