Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Досінчук Федір Іванович, про визнання права власності на спадкове майно, з вимогою визнати за [PERSON] право на завершення приватизації квартири [ADDRESS] та право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за заповітом від 23 серпня 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Карповою Н.Н., зареєстрованим у реєстрі за № ННХ 373891, складеним [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, позивач посилається на наступне, що на підставі заповіту від 23 серпня 2019 року [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] всього належного [PERSON] , померлій [INFO] , майна. Позивач прийняв спадщину шляхом подання 09 листопада 2019 року нотаріусу заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу. При житті, 29 вересня 2019 року, [PERSON] , який доглядав за померлою, на підставі довіреності подав до відділу приватизації житлового фонду Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації заяву про приватизацію жилого приміщення, а саме квартири [ADDRESS] . На звернення позивача до начальника відділу приватизації державного житлового фонду Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації з проханням видати свідоцтво про право власності на квартиру йому було відмовлено з вказівкою на те, що видати таке свідоцтво неможливо та запропоновано звернутись до суду. Окрім того йому надано Рішення за № 43- 2040 від 22 жовтня 2019 року про відмову в оформленні документів з питання приватизації квартири [ADDRESS] . За таких обставин, позивач вказує, що він як спадкоємець позбавлений можливості на отримання правовстановлюючого документа на квартиру, зважаючи на відмову відповідача у його видачі та неможливість у зв`язку з цим отримати на вказане майно свідоцтво про право на спадщину за заповітом. З огляду на викладене, позивач вказує, що до нього в порядку спадкування перейшли права і обов`язки померлої, що належали йому на час смерті і не припинилися внаслідок його смерті. Ще за життя [PERSON] , а саме, яка проживала і була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , подала до відділу приватизації житлового фонду Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації заяву про приватизацію цього жилого приміщення. Волевиявлення на приватизацію квартири було реалізоване при житті шляхом подання до уповноваженого на її проведення органу відповідної заяви. Оскільки відповідачем необхідні документи, які посвідчують право власності на це нерухоме майно, не видаються, набуття позивачем права власності на нього заперечується, що перешкоджає останнім оформити право власності в порядку спадкування і видачі відповідного свідоцтва про право власності нотаріусом, [PERSON] вимушений звернутись з даним позовом до суду. 08 січня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 03 березня 2020 року, у задоволенні клопотання представника відповідача про заміну неналежного відповідача - відмовлено. Того ж дня, ухвалою суду, клопотання представника позивача про залучення співвідповідача та третьої особи до участі у справі за позовом [PERSON] до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно - задоволено. Залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно, в якості співвідповідача - Київську міську раду. Залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Досінчук Федора Івановича. 06 квітня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Досінчук Федора Івановича належним чином завірену копію спадкової справи відносно майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Витребувати від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Досінчук Федора Івановича належним чином завірену копію спадкової справи відносно майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . 23 червня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду. Позивач та його уповноважений представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача - [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник відповідача - Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся в судове засідання не з`явився, звернувся суду з відзивом на позовну заяву, відповідно до якого просив розглядати справу без представника відповідача, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що за результатами опрацьованих поданих позивачем документів, було встановлено, що 23.08.2019 року була оформлена довіреність №2370 від гр. [PERSON] на ім`я [PERSON] з питань пов`язаних з набуттям права власності на спірну квартиру. Згідно отриманих даних з відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, [PERSON] померла [INFO] . Органом приватизації Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації було прийнято рішення від 22.10.2019 року за №43-2040 про відмову громадянину [PERSON] в подальшому оформленні документів з питань приватизації спірної квартири. За час життя [PERSON] не змогла до кінця реалізувати своє право на приватизацію житла. На даний час спірна квартира належить до Державного житлового фонду, свідоцтво про право власності на спірне житлове приміщення органом приватизації Дніпровської райдержадміністрації не видавалось. На час складання заповіту, спірна квартира не відносилась до майна, що належить до приватної [PERSON] .. Представник відповідача - Київської міської ради, в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, звернувся суду з відзивом на позовну заяву, відповідно до якого просив розглядати справу без представника відповідача, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що за результатами опрацювання наданого пакету документів було встановлено, що 23.08.2019 було оформлена довіреність № 2370 від гр.. [PERSON] на ім`я [PERSON] з питань, пов`язаних з набуттям у власність, оформленням права власності, приватизацією квартири [ADDRESS] . Згідно даних відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві [PERSON] , [INFO]., померла [INFO] . Рішення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 22.10.2019 № 43-2040, позивачу відмовлено в оформлені документів на приватизації квартири [ADDRESS] . Рішення про відмову прийнято на підставі статті 248 Цивільного кодексу України. За інформацією Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації квартира №3 [ADDRESS] належить до Державного житлового фонду, свідоцтво про право власності на спірне житлове приміщення органом приватизації Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації не видавалося. Статтею 331 Цивільного кодексу України, регламентовано, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, [PERSON] за життя не скористалася правом на приватизацію, та не набула права власності на спірну квартиру. Оскільки квартира [ADDRESS] не увійшла до кола спадкового майна та на момент смерті не належала на праві власності [PERSON] підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно відсутні. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволені позову в повному обсязі. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Досінчук Ф. І., в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла громадянка [PERSON] , [INFO] (а. с. 13). За життя, [INFO] , [PERSON] склала заповіт, яким, на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що усе її майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також те, на що вона за Законом буде мати право, заповіла [PERSON] , [INFO] . (а. с. 12) Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України) Відповідно до статі 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 Цивільного кодексу України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. (ст. 1234 Цивільного кодексу України) При цьому, відповідно до ст. 1235 Цивільного кодексу України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до частини першої та другої статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно копії спадкової справи №47/2019, яка відкрита після смерті [INFO] [PERSON] , [PERSON] , 13 квітня 2020 року звертався до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Досінчука Федіра Івановича, про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, 13 квітня 2020 року отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що станом на 13 квітня 2020 року правовстановлюючі документи на вищевказане майно спадкоємцем не надано. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводяться нотаріусами після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Як вбачається з матеріалів справи, 27 вересня 2019 року [PERSON] зверталась до Керівника органу приватизації у м. Києві з заявою про оформлення передачі в приватну власність приміщення комунальної квартири, серед документів, які були подані на приватизацію, заявником долучено довіреність №2370, яка оформлена [PERSON] на ім`я [PERSON] з питань, пов`язаних з набуттям у власність, оформлення права власності, приватизацією квартири [ADDRESS] , копії документів, які посвідчують особу (а. с. 101), довідку про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків з державного реєстру фізичних осіб - платників податків, (а. с. 102), довідку щодо не використання чеку для приватизації державного житлового фонду (а. с. 103) та технічний паспорт на спірну квартиру (а. с. 104-107) 22 жовтня 2019 року Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією орган приватизації житла, прийнято рішення №43-2040 про відмову [PERSON] в оформленні документів з питань приватизації квартири [ADDRESS] , мотивуючи своє рішення тим, що згідно даних Відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] померла [INFO] (а. с. 15), при цьому, оцінку поданих документів, які б давали підстави здійснити процедуру приватизації, органом приватизації не надано. Відповідно до п. 18 Порядку передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України 16.12.2009 № 396 Громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Згідно Ордеру № 2872 серії Б від 30 травня 1978 року, виданого Виконавчим комітетом Печерської районної ради народних депутатів міста Києва, [PERSON] , з сім`єю у складі однієї людини, було надано право на заняття однієї кімнати загальної житлової площі 13,23 кв. м. в квартирі [ADDRESS] (а. с. 99) За вказаною адресою [PERSON] зареєстрована з 18 серпня 1978 року по час надання відповіді, що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання від 16 серпня 2019 року (а. с. 100). За змістом статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16 грудня 2009 року затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. В частині п`ятій пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що в разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду названим органом у строк, передбачений чинним законодавством. У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. ( ст.2 Цивільного процесуального кодексу України) Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Київської міської ради, Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Досінчук Федір Іванович, про визнання права власності на спадкове майно підлягає частковому задоволенню, ухвалюючи рішення, суд визнає за [PERSON] , [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у м. Києві, оскільки [PERSON] , [INFO] , звернувшись до відповідного органу з заявою про приватизацію квартири, надавши всі необхідні документи, висловила свою волю на приватизацію займаної нею квартири, однак, не отримавши рішення органу приватизації, померла [INFO] , в той же час, [PERSON] має право вимагати визнання за ним право власності на спірну квартиру на підставі складеного [PERSON] заповіту. На підставі викладеного та

Outcome: partial