Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 листопада 1987 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №162. В обґрунтування позову зазначив, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1987 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У них з відповідачем склалися різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. На цьому ґрунті часто виникали сварки. В результаті, з вересня 2017 року вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Він почав проживати з іншою жінкою, з якою бажає зареєструвати шлюб. За таких обставин, вважав, що сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Спору про розділ майна між ними немає. 01.06.2018 провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання на 06.07.2018. Під час підготовчого засідання позивач [PERSON] просив позов задовольнити, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам та перешкоджає укладенню ним нового шлюбу. Понесені ним судові витрати просив залишити за його рахунок. З урахуванням визнання відповідачем позову просив ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] підтвердила обставини, повідомлені позивачем про те, що дійсно з вересня 2017 року шлюбні стосунки фактично припинені, позивач проживає з іншою жінкою, примирення є неможливим. У зв'язку з цим визнала позов у повному обсязі та просила ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтву про шлюб Серія [NUMBER] сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.11.1987. (а. с. 4). Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторонами визнаються та не підлягають доказуванню ті обставини, що вони припинили спільне проживання, примирення між ними не є можливим, спору про поділ майна між сторонами немає. Зі змісту позовної заяви слідує, що після фактичного припинення сторонами шлюбних стосунків подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідачем зазначені обставини не спростовані. Оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, доводи позивача про те, що подальше збереження шлюбу суперечило б його інтересам належить визнати доведеними. За таких обставин, позов [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, понесених ним по сплаті судового збору, питання щодо повернення судових витрат судом не вирішувалося.

Outcome: approved