Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на 1/3 частину будинку з господарськими будівлями, а також про визнання права на земельну частку ( пай ) згідно сертифікату серії ХР № 0219009 на вид угідь: сіножаті та пасовища, із земель реформованого КСП АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, мати позивача [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також до складу спадщини уввійшло право на земельну частку ( пай ) згідно сертифікатом на право на земельну частку ( пай ) ХР № 0219009. На даний час на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії ХР № 0219009, виданого на ім`я [PERSON] , останній належать розпайовані пасовище та сіножать. Позивач в нотаріальній конторі отримав свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, однак успадкувати розпайовані пасовище та сіножаті, а також 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями в нотаріальному порядку не має змоги в зв`язку з відсутністю документів на спадкове майно. Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом та прохає: визнати за ним право на земельні частки ( паї ) на вид угідь: сіножаті та пасовища із земель реформованого КСП АФ «Мурафська» згідно сертифікату серії ХР № 0219009, визначити за [PERSON] 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та визнати за ним в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача - Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, однак надали суду заяву про слухання справи у відсутність представника та при розгляді справи покладався на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, згідно свідоцтва про право власності на житло від 07.09.1995 року, виданого Бюро по оформленню документів про право власності на квартири (будинки) виконкому Краснокутської районної Ради народних депутатів Харківської області, дублікат якого видано 18.06.2008 року відділом приватизації державного житлового фонду Краснокутського ВУЖКГ. Реєстраційний номер: книга 6 номер запису 186 за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстроване право приватної спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія дубліката свідоцтва про право власності на житло та довідка КП «Краснокутське БТІ» №110 від 16.02.2021 року. Згідно ч.1,ч.2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже кожен із співвласників квартири має у власності по 1/3 частці. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданого Качалівською сільською радою Краснокутського району Харківської області 24 грудня 2007 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавці на підставі свідоцтва про право на житло від 07.09.1995 року, виданого Бюро по оформленню документів про право власності на квартири (будинки) виконкому Краснокутської районної Ради народних депутатів Харківської області, дублікат якого видано 18.06.2008 року відділом приватизації державного житлового фонду Краснокутського ВУЖКГ. Реєстраційний номер: книга 6 номер запису 186, копія якого мається в матеріалах справи. Також до спадкового майна уввійшло й право на земельні частки (паї) згідно сертифікату на право на земельну частку ( пай ) Серії ХР № 021909, про що свідчить копія відповідь Відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 27.01.2021 №12/145-21. Як вбачається з вищевказаної відповіді Відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 27.01.2021 №12/145-21, то відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок між власникам земельних часток (паїв) по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради за гр. [PERSON] згідно сертифікату серія ХР № 0219009 визначені земельні ділянки № 110 - пасовище, площа - 0,1783 га; № 176 - сіножаті, площа - 0,47 га. Також, слід зазначити, що організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам (кооперативам, акціонерним товариствам) на праві колективної власності, а також порядок їх обміну регулюється Законом України від 05.06.2003 р. № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі - Закон № 899). Як вбачається зі ст.1 Закону №899 право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до ст. 3 Закону №899 підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Відповідно до ст. 9 Закону № 899 розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування. Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та державної реєстрації права власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів. На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. За життя, 26 січня 2007 року, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, яке до дня її смерті виявиться їй належним, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона матиме за Законом право, заповідала своєму сину [PERSON] , тобто позивачу по справі. На день смерті заповідача заповіт не змінявся та не скасовувався, про що свідчить відмітка в заповіті та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 28.05.2021 року №64940487. Також, як вбачається з матеріалів спадкової справи №233/2008, заведеної до майна померлої [PERSON] , окрім позивача спадкоємцем майна [PERSON] є її мати [PERSON] , яка від належної їй частки спадщини відмовилася, про що свідчить її нотаріально посвідчена заява, яка мається в матеріалах спадкової справи. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №233/2008, заведеної до майна померлої [PERSON] , померлої [INFO] . Також з матеріалів справи вбачається, що позивач після смерті своєї матері успадкував в нотаріальному порядку земельну ділянку та грошові вклади, про що свідчать свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 вересня 2008 року, однак успадкувати розпайовані пасовище та сіножаті, а також 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями в нотаріальному порядку не має змоги, в зв`язку з відсутністю документів на майно, про що свідчать постанови Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 січня 2021 року №65/02-21 та від 10.08.2021 року. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої матері [PERSON] та до спадкового майна входить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та право на сіножаті та пасовище. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Окрім цього, відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом після смерті матері - [PERSON] , має законне право на 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та право на сіножаті та пасовище в порядку спадкування.

Outcome: approved