Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10 серпня 2017 року між ними був зареєстрований шлюб, проте фактично шлюбні відносини між ними припинені, разом не проживають з вересня 2017 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач відмовляється на розірвання шлюбу в позасудовому порядку. Вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить їхнім інтересам, оскільки в них відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, оскільки з січня 2018 року він проживає з іншою жінкою, з якою чекають на народження спільної дитини. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні був відсутнім. Просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] була належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не з`явилась, від неї не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 10 серпня 2017 року Виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області шлюбі, про що складено актовий запис № 2. Це підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 12 серпня 2020 року Іванівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Зі змісту позовних вимог вбачається, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з вересня 2017 року, позивач проживає з іншою жінкою, з якою чекають на народження спільної дитини, тому збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі СК України). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно з\~ст.\~21\~СК України,\~шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та\~чоловіка,\~зареєстрований у\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 1 ст. 24 СК України, встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Виходячи із положень ст. 112 СК України, за обставин, які склалися на даний час між сторонами, враховуючи дійсні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично зруйнована, її збереження за таких обставин є неможливим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved