overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позовний заяві зазначив, що він з відповідачкою перебуває в шлюбі, який зареєстровано 27.07.1996 року Скадовським районним відділом РАГС Херсонської області та зроблено запис №63. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], які будуть проживати з відповідачкою. Вони з відповідачкою не мешкають однією сім'єю протягом року, шлюбні стосунки не підтримують. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, просив розглянути справу без його участі. Відповідачка, в судове засідання не з'явилась, спрямувала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про одруження виданого 27.07.1996 року Скадовським районним відділом РАГС Херсонської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Відповідачка визнала, що сім'я існує формально та поновлення шлюбних стосунків неможливе у зв'язку з чим проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам одного з них. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з відповідачкою знаходиться у шлюбі з 12 лютого 1994 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №82. Зазначає, що спільне життя не склалося через те, що відповідачка поїхала до м. Москва і з тих пір звязок між ними перервався, припинили ведення спільного господарства та сумісне проживання. Вважає, що родина розпалась та не може бути збережена. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 12 лютого 1994 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №82. Позивач [PERSON] до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, поновлювати подружні відносини не бажає, на примирення не згоден, на розірванні шлюбу наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Тому\~суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України і розясненням п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходились у шлюбі з 12 лютого 1994 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №82 (свідоцтво про шлюб І-ЖС № 187374 від 12.05.2017р.). Шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл спільно набутого майна не мають. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, стали проживати окремо, вважають, що їх сім'я фактично розпалась і її збереження є неможливим і недоцільним. За таких обставин, сумісне проживання сторін та збереження їхньої сім'ї стало неможливим, шлюб між ними слід розірвати. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.07.2008 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №856. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейні та подружні відносини між ними протягом останніх років поступово погіршувалися, що в кінцевому призвело до фактичного припинення. Причиною розпаду сімї є втрата почуття та поваги один до одного. Примирення з відповідачем не можливе. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Сторони в судове засідання не зявились, скерували заяви про розгляд справи без їхньої участі, позивач позов підтримав, відповідач позов визнала. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Між сторонами 26.07.2008 року у відділі реєстрації актів громадянського стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 856. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Сімейні відносини між сторонами не склалися із за протилежних поглядів на шлюб та сімю, що призводить до сварок із за несумісності характерів. Подружні відносини на даний час фактично припинені, примирення між ними неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній, питання проживання та утримання дитини вирішено сторонами в добровільному порядку. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у звязку з чим він не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сімю. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 17-19). Позивач подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 8). Відповідачка подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без її участі (а.с. 9). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 15 грудня 1995 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №149, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-КЕ №128951, яке видано повторно 03.06.2015 року. Дошлюбне прізвище позивачки Тимошенко. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають одну повнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не підтримують подружніх відносин, не бажають примиритися і зберегти сімю, відповідачка на даний час має іншу сімю та малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьком якого зазначено - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №221045, виданого Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №84, у звязку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Згідно ч.4 ст. 110 СК України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно із ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1). На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ч.2 ст.197, ст.ст. 212, 214 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у звязку з чим він не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сімю. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. 29.06.2016 року подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та зазначив, що примирення з відповідачкою є неможливим (а.с.26, 31). Відповідачка позов визнала у повному обсязі, та пояснила, що позивач проживає окремо від сімї та не підтримує з нею подружніх відносин з лютого 2016 року. Вжиті нею заходи для примирення з позивачем протягом строку, наданого судом для примирення, не дали позитивного результату. Спору про спільне сумісне майно подружжя не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідачки, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 20.07.1991 року сторони зареєстрували шлюб у Котелевському відділі ЗАГС Полтавської області за №68. Дошлюбне прізвище позивачки Товма (а.с.33). Сторони не мають неповнолітніх дітей. Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідачка не підтримують подружніх відносин та проживають окремо з лютого 2016 року, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку, а також протягом строку, наданого судом подружжю для примирення, не призвели до примирення, у звязку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1). На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ст.ст.212, 214 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у зв'язку з чим він не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сім'ю. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що проживає окремо від відповідачки та не підтримує з нею подружніх відносин з січня 2014 року. На примирення з метою зберегти сім'ю не погоджується через відсутність взаєморозуміння у вирішенні побутових проблем сім'ї та неефективності вжитих ним заходів до примирення з відповідачкою в позасудовому порядку. Спору про спільне сумісне майно подружжя та місце проживання й утримання дитини, яка проживає з відповідачкою, не має. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, 07.05.2014 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Зазначила, що неповнолітня дитина сторін проживає з нею. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 26.07.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області за №34. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою по справі. Спору щодо місця проживання й утримання неповнолітньої дитини та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідачка не підтримують подружніх відносин та проживають окремо з січня 2014 року, не бажають примиритися і зберегти сім'ю, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку не призвели до примирення, у зв'язку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, ст.ст.212, 214 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у звязку з чим він не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сімю. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що проживає окремо від відповідачки та не підтримує з нею подружніх відносин з 28.12.2014 року. На примирення з метою зберегти сімю не погоджується через подружню невірність відповідачки, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, а також у звязку з тим, що він має намір створити сімю з іншою жінкою. Спору про спільне сумісне майно подружжя та місце проживання й утримання неповнолітніх дітей, які проживають з відповідачкою, не має. Відповідачка позов визнала у повному обсязі та пояснила, що позивач проживає окремо від сімї та не підтримує з нею подружніх відносин з 28.12.2014 року. На примирення з позивачем з метою зберегти сімю не погоджується через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, застосування відповідачем відносно неї фізичного насильства в сімї та взаємну подружню невірність у шлюбі. Спору про спільне сумісне майно подружжя та утримання й місце проживання неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею, не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 16.04.2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області за №12. Дошлюбне прізвище позивачки Шевченко (а.с.18). Сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які, як визнається сторонами, проживають разом з відповідачкою по справі. Спору щодо місця проживання й утримання неповнолітніх дітей та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідачка не підтримують подружніх відносин та проживають окремо з 28.12.2014 року, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку не призвели до примирення, у звязку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1). На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ст.ст.212, 214 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у зв'язку з чим він не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сім'ю. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що проживає окремо від відповідачки та не підтримує з нею подружніх відносин з липня 2014 року. На примирення з метою зберегти сім'ю не погоджується через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного. Протягом наданого судом строку для примирення заходів до збереження сім'ї не вживав, оскільки має намір створити сім'ю з іншою жінкою. Спору про спільне сумісне майно подружжя та місце проживання й утримання неповнолітніх дітей, які проживають з відповідачкою, не має. Відповідачка позов не визнала у повному обсязі, бажає зберегти сім'ю з метою забезпечення виховання їх дітей у повній сім'ї, та пояснила, що позивач проживає окремо від сім'ї та не підтримує з нею подружніх відносин з липня 2014 року. Вжиті нею заходи для примирення з позивачем протягом строку, наданого судом для примирення, не дали позитивного результату. Спору про спільне сумісне майно подружжя та утримання й місце проживання неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею, не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 07.10.2000 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області за №72. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] (а.с.12). Сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачкою по справі. Спору щодо місця проживання й утримання неповнолітньої дитини та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідачка не підтримують подружніх відносин та проживають окремо з липня 2014 року, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку, а також протягом строку, наданого судом подружжю для примирення, не призвели до примирення, у зв'язку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1). На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ст.ст.212, 214 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved