Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання. Свої вимоги мотивує тим, що він є батьком відповідача, пенсіонер, має захворювання по зору, постійно знаходиться на лікуванні, при цьому отримує пенсію в розмірі лише 1150 грн. Зазначив, що відповідач, має змогу надавати йому матеріальну допомогу, оскільки працює та отримує заробітну плату, проте відповідач ніколи не цікавиться ним та відмовляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання непрацездатного батька. Посилаючись на ст. 202 СК України та на те, що він потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість брати участь у його утриманні, позивач просив стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 2000 (двох тисяч) грн. щомісячно до зміни його матеріального становища. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі за тих же підстав, просили їх задовольнити. Крім того позивач в судовому засіданні повідомив, що має земельну ділянку за оренду якої отримує відповідну плату. Має будинок в с. Григорівка Пологівського району Запорізької області, в якому проживає син його померлої дружини. З грудня 2016 року прописаний в будинку його сестри с. Корсунка Тальнівського району Черкаської області, де відповідно і проживає за утримання будинку сплачують порівну разом із сестрою. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість. Відповідач зазначив, що позивач не дбав про нього, коли він був дитиною а коли він був вже повнолітнім позивач вигнав його з будинку сказавши що сина в нього нема. Також відповідач вказав, що він не має можливості надавати батькові матеріальну допомогу, оскільки отримує невеликий дохід, його дружина інвалід третьої групи має на своєму утриманні двох дітей, донька періодично хворіє та потребує лікування. Крім того, вказав, що сплачує аліменти на утримання старшої дитини від першого шлюбу, інших доходів окрім заробітної плати не має. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є батьком відповідача, що не заперечувалось сторонами. Згідно витягу з історії хвороби №8073 [PERSON] виписаний з діагнозом: вторинна глаукома, цикліт, ускладнена зріла катаракта правого ока, артифакія лівого ока. ІХС: а/с кардіосклероз СН-11-аст. 21.07.2016 року була проведена операція: м/х ЕК ЕК катаракти з імп.ІОЛ правого ока. Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на ст. 202 СК України та на те, що відповідачка як син, повинен піклуватися про нього та утримувати. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. При вирішенні спору суд бере до уваги те, що сам факт непрацездатності батька не зумовлює у сина обов'язку надання йому утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати стороною матеріальну допомогу. Свідчення такої потреби є отримання батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» установлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність становить 1247 грн. 00 коп. Згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі від 07.02.2017 року за №647/03 [PERSON] як пенсіонер за віком отримує пенсію в розмірі 1350 грн. 99 коп., тобто розмір його пенсії перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб. Крім того згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЗП № 017321 [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 7,46 га. Згідно довідки Фермерського господарства «Росава» земельна ділянка яка належить [PERSON] перебуває в оренді в ФГ «Росава», згідно договору оренди від 17 листопада 2015 року. Орендна плата за 2016 рік виплачена повністю і становить 5484 грн. 51 коп. Тим самим в судовому засіданні встановлено що середньомісячний дохід [PERSON] становить 1350,99 + (5484,51:12) = 1808 грн. 03 коп. Також судом встановлено, що [PERSON] має пасинка якому він віддав будинок у с. Григорівка Пологівського району Запорізької області, вимоги до якого він не пред'являє. Згідно довідки Товариства з обмежено відповідальністю «Торговий дім «Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД» від 07.11.2016 року за №00000000063 [PERSON] на даний час займає посаду Агент торговий. Дохід за період з 01.05.2016 року по 31.10.2016 склав 17775 грн. 75 коп., утримано 3466 грн. 25 коп., сума до виплати 14309 грн. 50 коп. Заробітна плати за жовтень 2016 року склала 2394 грн. 50 коп. Згідно довідки про склад сімї [PERSON] прописаний за адресою с. Воскресенка вул. Миру,35 до складу сімї входять [PERSON] дружина; [PERSON] син; [PERSON] дочка. У судовому засіданні також встановлено, що на утриманні у відповідача перебуває двоє дітей [PERSON] [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ЖС № 048272 від 07.11.2006 року; [PERSON] [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ЖС № 217865 від 27.03.2013 року. Крім того він сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження від 20.01.2015 року). Факт сплати аліментів підтверджується копіями Квитанцій від 26.03.2016 на суму 505 грн. 03 коп.; від 01.05.2016 року на суму 507 грн. 57 коп.; 26.05.2015 року на суму 510 грн. 12 коп.; 01.09.2016 року на суму 505 грн. 03 коп.; 03.10.2016 року на суму 507 грн. 57 коп. 28.10.2016 року на суму 507 грн. 57 коп. Згідно Повідомлення підприємству, установі, організації про результати огляду медико-соціальною експертною комісією від 25.04.2016 року [PERSON] має ІІІ групу інвалідності безстроково. Наказом від 27.09.2016 року за № 90 Комунальної установи «Чапаєвський навчально-виховний комплекс «спеціалізована школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області, [PERSON] надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 01.10.2016 року. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як було зазначено вище відповідно до положень ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тому при вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Між тим, посилання позивача на те, що він пенсіонер, має захворювання, саме по собі ще не свідчить про його потребу в матеріальній допомозі зі сторони відповідача. Друга умова ст.202 СК України (потреба у матеріальній допомозі) для стягнення аліментів не доведена позивачем, під час судового розгляду. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли своє доведення в ході судового розгляду, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed