Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання житлового будинку, який знаходиться по вул. Тихій, 56 в м. Хмельницькому, їх спільною сумісною власністю, визнання за кожним із сторін право власності по ? його частини, виділення його частки в даному домоволодінні в натурі, припинення права їх спільної сумісної власності на даний житловий будинок та визнання недійсним свідоцтва про право власності [PERSON] на нього в частині ?, посилаючись на те, що спірний обєкт нерухомості був побудований сторонами за час спільного їх проживання та за спільні кошти сімї. Однак, в добровільному порядку провести поділ майна подружжя відповідач відмовляється. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечують, посилаючись на те, що спірний будинок був побудований за кошти [PERSON], які вона отримала від реалізації її власної квартири та є неподільним. А запропоновані експертом варіанти його поділу є далекими від рівних часток. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 9 лютого 1991 року по 28 жовтня 2010 року. За час шлюбу сторони побудували житловий будинок, який знаходиться по вул. Тихій, 56 в м. Хмельницькому, та який прийнято в експлуатацію 9 листопада 2006 року. Право власності на спірний будинок зареєстровано за відповідачем, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії САВ №440483, видане управлінням житлово-комунального господарства 15 січня 2007 року. Відповідно до вимог ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку визнати спірний житловий будинок їхньою спільною сумісною власністю та провести його поділ, визнавши за [PERSON] та [PERSON] право власності по ? його частини. Крім того, відповідно до вимог ст. 369 ч. 1 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до вимог ст. 370 ЦК України с піввласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 364 ч. 1 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку провести поділ спірного житлового будинку відповідно до першого варіанту висновка експерта №176/014 від 28 травня 2014 року, згідно якого необхідно виділити в натурі: [PERSON] - приміщення першого поверху загальною площею 52,9 кв.м., підвального приміщення загальною площею 53,6 кв.м., [PERSON] - приміщення першого поверху загальною площею 50,7 кв.м., підвального приміщення загальною площею 49,9 кв.м., зобовязавши сторони влаштувати ділянку стіни в приміщенні коридору №1 для його поділу між співвласниками на два окремих приміщення; влаштувати перегородки в приміщення житлової кімнати №2 для облаштування окремих приміщень кухні, ванної кімнати та вбиральні, а також влаштувати дверні прорізи в перегородці між приміщеннями житлової кімнати №2 та коридору №1; влаштувати ділянку стіни в приміщенні коридору №8 для його поділу між співвласниками на два окремих приміщення; замурувати дверний проріз між господарським приміщенням №13 та гаражем №14; влаштувати сходи для входу в частину приміщень першого поверху, що виділено [PERSON]; влаштувати сходи для входу в частину приміщень підвалу, що виділено [PERSON] Вказаний варіант поділу майна має найменше відхилення часток сторін від їх ідеальної частки в спірному будинку та визначає менший розмір компенсації, яку необхідно стягнути в звязку з цим з [PERSON] на користь відповідача в сумі 8368 грн. Також, за таких обставин, суд вважає за необхідне припинити право спільної сумісної власності сторін на житловий будинок, який знаходиться по вул. Тихій, 56 в м. Хмельницькому. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Оскільки вимога [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності [PERSON] на житловий будинок, який знаходиться по вул. Тихій, 56 в м. Хмельницькому, серії САВ №440483 від 15 січня 2007 року стосується управління житлово-комунального господарства, і з клопотанням про залучення його до участі в справі як співвідповідача позивач та його представник до суду не звертались, а тому в цій частині позову необхідно відмовити.

Outcome: partial