Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказуючи на те, що 24.12.2008 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, на підставі якого він зареєстрував її в квартирі, яка належить йому на праві власності, за адресою: [ADDRESS]. Також разом з нею у квартирі була зареєстрована її донька [PERSON], 1996 року народження. Вони мешкали до 25.10.2012 року, до моменту розірвання між ними шлюбних відносин. Після розірвання шлюбу з червня 2013 року [PERSON] разом з донькою зібрали речі та особові документи та з'їхали з квартири, як йому повідомили, поїхали на постійне місце проживання до РФ. Він чув, що відповідачка мешкала за різними адресами місця мешкання. Раніше з нею був телефонний зв'язок, за допомогою якого він неодноразово просив добровільно знятися з реєстраційного обліку його квартири, бо це порушує його право власності в частині вільного використання та розпорядження квартирою. Приблизно з 2014 року у нього обірвався будь який зв'язок з відповідачкою. Від знайомих йому було відомо, що вона приїжджала до м.Новогродівка, але де знаходилась, невідомо, з ним не зустрічалась. Місце її знаходження або перебування йому невідоме, його вимоги вона ігнорує. Ніяких стосунків він з нею не підтримує. У його квартирі відповідач не мешкає уже більше трьох років, він залишився проживати в квартирі, доглядає за нею, веде домашнє господарство, здійснює оплату комунальних послуг. Квартира обладнана пічним опаленням і щоб вижити зимою, він змушений отримувати вугілля. Через те, що в квартирі зареєстрована відповідач, він вимушений докладати додаткових зусиль в оформленні документів та доводити, що крім нього ніхто з зареєстрованих осіб, вугіллям не забезпечується. Посилається на ст.ст.71, 72, 150 ЖК України, ст.ст.317,319,321,391,405 ЦК України. Просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити, пояснив, що квартира належить йому на праві власності, після реєстрації шлюбу у 2008 році, він зареєстрував місце мешкання відповідача разом з її доньками у своєї квартирі, шлюб був розірваний у 2012 році, деякий час вони ще мешкали разом. В червні 2013 року, повернувшись додому з роботи, його сусіди повідомили що його дружина разом з доньками виїхали з його квартири, зайшовши до дому він побачив що вона зібрала усі речі та виїхала. З цього часу відповідача він не бачив, доньки були зняті з реєстрації місця мешкання його квартири, а відповідач залишилась. Він зателефонував відповідачу та поросив виписатися з квартири, вона відмовила. Зі слів знайомих знає, що відповідач виїжджала до РФ, її місця знаходження йому не відоме, знає, що вона приїзжала до м.Новогродівка, з нею не бачився. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом оголошень у Газеті Урядовий Кур'єр №129 від 14.07.2017 року та №136 від 25.07.2017 року, причини неявки суду не повідомила. Позивача просить слухати справу заочно. Суд ухвалив слухати справу заочно. Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що колишня дружина позивача з літку 2013 року в його квартирі не мешкає, виїхала до Російської Федерації, потім поверталася на Україну, чули, що вийшла заміж, родила дитину. Вислухавши позивача, опитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно свідоцтв про шлюб та розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 24.12.2008 року до 25.10.2012 року. Згідно нотаріально засвідченого договору купівлі-продажу квартири від 27.01.2006 року та витягу з державного реєстру правочинів №2037843 від 27.01.2006 року, [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10085306 від 14.03.2006 року, виданого Селидівським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] Рішенням Новогродівської міської ради №6/53-16 від 21.08.2015 року «Про перейменування вулиць», [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS]. Згідно акту ОСББ «Мир» від 06.06.2017 року, [PERSON], 1974 року народження та її доньки [PERSON], 1996 року народження, [PERSON], 2014 року народження в квартирі [ADDRESS] не мешкають з липня 2013 року. Зібрали речі та виїхали на інше місце мешкання. Згідно довідки ОСББ «Мир» від 07.06.2017 року, [PERSON], 1968 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS]. Склад родини: [PERSON], 1974 року народження - колишня дружина. Судом встановлено, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], яку він купив 27.01.2006 року, після реєстрації шлюбу з відповідачем він зареєстрував місце її мешкання та дітей у вказаній квартирі, як членів сім'ї. Відповідач з червня 2013 року до теперішнього часу в спірній квартирі не мешкає, вже більш чотирьох років, виїхала, залишилась зареєстрованою у квартирі. Поважних причин відсутності відповідача на спірній житловій площі строком понад один рік, як і обставин з яких за відповідачем зберігається право користування цим жилим приміщенням на час його відсутності судом не встановлено. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачем в позові як підстави визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням вказані ст.ст.71,72 ЖК України, які на правовідносини між сторонами у спорі не застосовується, так як регламентують правовідносини між наймачем житла та членами його родини. З урахуванням не проживання відповідача у спірній квартирі більше чотирьох років, яка належить на праві власності позивачу, з метою захисту права власності позивача та права позивача на вільне розпорядження своїм майном, суд вважає, що [PERSON] може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS], внаслідок її відсутності без поважних причин строком понад чотири роки, відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України.

Outcome: approved