Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, а саме: просить стягнути на його користь несплачену суму боргу за Договором позики в розмірі 35000 грн. Позивач мотивує позов тим, що у 12 грудня 2016 року дав в борг [PERSON] грошові кошти в сумі 35000 грн. Дані кошти відповідач позичила у нього строком на 1 (один) рік та зобов`язалася повернути їх позивачу. Строк повернення коштів закінчився 11 грудня 2017 року. Однак, до теперішнього часу відповідач [PERSON] не повернула йому борг. На підтвердження отримання грошових коштів та виникнення зобов`язання по договору позики відповідач надала позивачу розписку від 12.12.2016 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася і не повідомила причини своєї неявки, хоча її належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи і від неї не поступало клопотання про слухання справи у її відсутності, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без її участі. У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, зі згоди позивача суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12.12.2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти у розмірі 35000 грн., і [PERSON] зобов`язувалася повернути [PERSON] вказану суму через рік, тобто до 11.12.2017 року, підтвердженням чого є власноручно написана розписка [PERSON] від 12.12.2016 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно, не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу в якій вказано, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, а тому слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] несплачену суму боргу за Договором позики в розмірі 35000 грн. та судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved