Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, якою просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Свої вимоги мотивуючи тим, що 13.01.2003 року пожежею був знищений його паспорт, про що 17.01.2003 року Роганським ПОМ Липецького відділу УМВС України в Харківській області була видана довідка № 33. Заявник звернувся до Харківського РВ ГУ ДМС України в Харківській області для отримання паспорта громадянина України, однак йому було відмовлено, оскільки не були надані документи підтверджуючи реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року, рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 рік. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги та прохав задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій просять розглядати справу у відсутність їх представника, проти заяви не заперечує. Суд вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] народився [INFO] році, є уродженцям м. Баку, Азербайджан, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Згідно інформації Генерального Консульства РФ від 06.08.2012 року № 1134 гр.[PERSON] не є громадянином Російської Федерації. Відповідно довідки № 33 від 17.01.2003 року виданої Роганським ПОМ Липецького відділу УМВС України в Харківській області паспорт гр.. [PERSON] 13.01.2003 року був знищений пожежею. В зв'язку з чим він звертався до Харківського РВ ГУ ДМС України в Харківській області для отримання паспорта громадянина України, однак йому було відмовлено, оскільки не були надані документи підтверджуючи реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року. Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів підтверджуючих його реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року. Факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року підтверджує запис в трудовій книги серії [NUMBER], яка заведена 22.03.1988 року, згідно якої заявник 15.08.1990 року прийнятий на посаду водія автогаражу Харківського Сільськогосподарського інституту, 27.01.1992 року звільнений з вказаної посади, запис в трудовій книжки № 14, показання свідків [PERSON], [PERSON]. Крім того, як вбачається з копії військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] перебував на військовому обліку в Харківському районі Харківської області з 10.08.1990 року по 15.01.1993 року, про що зроблено відповідну запис виконкомом Роганського п/с Харківського РВК Харківської області. Відповідно до ч 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. За таких обставин суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO], на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Outcome: approved