Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області № 36122016 від 03.06.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та зняти арешт з нерухомого майна, а саме з 1/3 частки квартири [ADDRESS], скасувавши заборону на її відчуження, реєстраційний номер обтяження 19430163. \~\~\~\~ В обґрунтування позову позивач зазначав, що йому на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно інформації з державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, постановою ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області від 03.06.2013 р. на 1/3 частину вищевказаної квартири накладено арешт та заборону відчуження. Зазначене обтяження накладалося в інтересах УПФУ в Харківській області. На даний час заборгованість перед УПФУ в Харківській області відсутня, в звязку з чим, у позивача виникла необхідність звернутись до суду для захисту свої прав та законних інтересів, а саме зняття арешту з належного йому на праві власності майна та скасування заборони на його відчуження. Сторони до зали судових засідань не зявились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача позов визнав, треті особи також висловились про відсутність в них заперечень проти задоволення позову [PERSON] та просили розглянути справу без їх участі. Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність\~\~нез'явившихся осіб\~\~ за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази, суд приходить до висновку,\~\~що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та третім особам [PERSON] і [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором міни від 19.06.1995 р., посвідченого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори, №1351.(а.с.9). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Правом власності відповідно до норм ЦК України є право особина річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 9, ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну\~\~реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Підставами проведення державної реєстрації прав, їх обтяжень, внесення змін у відповідні реєстри, в тому числі Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; рішення суду, що набрало законної сили. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved