Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, зазначаючи, що відповідач по справі є його батьком,який до повноліття сплачував аліменти на його утримання. На цей час позивач є повнолітньою особою та навчається на 3 курсі денної форми навчання у ВП «Словянський технікум Луганського національного аграрного університету». Стипендію не отримує та знаходиться на утриманні матері [PERSON] Позивач зазначає,що крім витрат повязаних з навчанням, є необхідність у придбанні їжі, сплати коштів за гуртожиток. Відповідач в добровільному порядку допомоги не надає. Мати позивача є приватним підприємцем , але отриманих доходів не вистачає на забезпечення його потреб. Позивач посилається, що батько є фізичною особою-підприємцем, має у власності магазин, автомобіль , а також отримує пенсію . На підставі викладеного , позивач просить стягнути на його користь аліменти на час навчання у розмірі 1500 гривень . Позивач в судове засідання не зявився, просить розглянути позов без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач також в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату розгляду справи. Він звернуся до суду з письмовими запереченнями зазначаючи , що на даний час є внутрішньо переміщеною особою, підприємницькою діяльністю не займається,єдиним його доходом є пенсія. Крім того, відповідач посилається, що є інвалідом ІІІ групи, учасником бойових дій. За станом здоровя він знаходиться на диспансерному обліку та потребує постійного медикаментозного обстеження та лікування, що потребує додаткових витрат. На підставі викладеного, позивач погодився сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно до припинення навчання. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає , що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії I-НО № 094200 , виданого 9 березня 1999 року Олександрівським райвідділом РАГС Донецької області , актовий запис № 14, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO](а.с.4). За довідками навчального закладу від 1 вересня 2017 року № 189 , від 18 вересня 2017 року № 01-17-558 та від 29 вересня 2017 року № 01-17-590, [PERSON] є студентом третього курсу денного відділення групи ВП «Словянський технікум Луганського національного аграрного університету». Строк навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2019 року. Вартість гуртожитку становить 300 гривень на місяць,фактично,станом на 5 вересня 2017 року, за гуртожиток сплачено 1500 грн. Стипендію позивач не отримує. а.с.5 ,6,19 Згідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка,син продовжують навчатися і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Встановлено, що [PERSON] є пенсіонером , інвалідом війни 3 групи, отримує пенсію в розмірі 4213 грн., що підтверджено довідкою Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 6038/02 від 31 жовтня 2017 року(а.с.52). За довідкою Олександрівського відділення Добропільської обєднаної державної податкової інспекції від 10 жовтня 2017 року, [PERSON], [INFO] зареєстрований фізичною особою-підприємцем та за 2017 рік доходів від підприємницької діяльності не отримав(а.с.20-21). За витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, приватне підприємство «Саланг», засновником якого є [PERSON], припинило свою діяльність внаслідок ліквідації з 10 серпня 2016 року. За даними регіонального сервісного центру № [NUMBER] в Донецькій області від 5 жовтня 2017 року за [PERSON] зареєстрований транспортний засіб автомобіль MITSUBISHI ASX,р.н. АН 1716НІ, 2011 року випуску (а.с.22). Олександрівське районне комунальне підприємство «Олександрівське БТІ» надало довідку за № 235 від 6 жовтня 2017 року про зареєстроване за [PERSON] нерухомого майна : -житловий будинок ( загальна площа 80,2 кв.м. з надвірними побудовами та спорудами в с.м.т. Олександрівка, вул. Фрунзе, 16, -магазин-кафе «Русь» 2\\3 частки в с.м.т Олександрівка, вул.Донецька, 7а ( а.с.18). Вказане майно також зазначено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідач згоден сплачувати матеріальну допомогу сину [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно на час навчання, про що надав до суду письмову заяву( а.с.41-42). Інших неповнолітніх дітей або утриманців він не має. Позивач підтримав позовні вимоги в розмірі 1500 грн. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує матеріальний стан відповідача. Також суд враховує, що він є інвалідом війни ІІІ групи, що підтверджено наданою копією посвідчення серії ААБ № 042816 та довідкою Пенсійного фонду. За довідкою Управління соціального захисту населення м. Полтави від 8 лютого 2017 року № [NUMBER] [PERSON] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа ( а.с.44,52,43). За довідкою Олександрівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з 2011 року як учасник бойових дій, інвалід війни 3 групи, потребує постійного лікування та обстеження( а.с.49). Суд вважає встановленим, що син відповідача [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням на денному відділенні учбового закладу, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на час його навчання і не має достатніх підстав ухилятися від його матеріальної підтримки . Приймаючи рішення, суд приймає до уваги, що мати [PERSON] активно сприяє матеріальному забезпеченню сина на цей час , який знаходиться на її утриманні. Вирішуючи спір, суд, відповідно до вимог ст. ст. 182, 200 СК України, враховує наявність у власності відповідача рухомого та нерухомого майна, розмір його пенсії, відсутність конкретних даних про розмір витрат на лікування, розмір встановленого прожиткового мінімуму і вважає можливим стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно до часу закінчення сином відповідача [PERSON] учбового закладу , але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідач, будучи особою прирівняною до інвалідів Великої Вітчизняної війни , звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях,\~відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ( ч. 2 ст. 88 ЦПК України).

Outcome: partial