Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою в якій вказав, що ним було отримано державний акт на право приватної власності на землю серії I-ОД № 080584. В державному акті на право приватної власності на землю допущено помилку, а саме замість прізвища « [PERSON] », як записано в паспорті заявника, зазначено прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного заявник просив суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД № 080584. Заявник надав заяву за якою просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої\~особи Відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, надав клопотання за яким просив розглянути заяву за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 247 ЦПК України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як зазначено в паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, заявником є « [PERSON] », [INFO] . З копії державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД № 080584, виданого 1 лютого 2001 року на підставі рішення ХІV сесії ХХІІІ скликання Десантненської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 1 грудня 2000 р. № 2, вбачається, що « [PERSON] » надано у приватну власність земельну ділянку площею 3,19 га, розташовану на території Десантненської сільської ради, масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] , масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України,\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

Outcome: approved