Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до відокремленого підрозділу «шахта «»Жовтневий рудник» державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» про припинення трудового договору, вказавши, що з серпня 2007 року працював на відокремленому підрозділі «шахта «Жовтневий рудник» державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія» на посаді підземного електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем на підземних гірничих роботах, з 01 жовтня 2008 року позивачу присвоєно 5 розряд підземного електрослюсаря з повним робочим днем на підземних гірничих роботах. В квітні 2015 року позивач у звязку з проведенням антитерористичної операції на території м. Донецька, був змушений покинути своє місце проживання без припинення трудових відносин, а саме: звільнення з роботи та внесення про це відповідного запису до трудової книжки. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не запересує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, зави про перенесення судового засідання або про розгляд справи за його відсутністю, не надав, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності вимог до ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача та позивача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного, судом об`єктивно встановлено, що з серпня 2007 року позивач працював на відокремленому підрозділі «шахта «Жовтневий рудник» державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія» на посаді підземного електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем на підземних гірничих роботах, з 01 жовтня 2008 року позивачу присвоєно 5 розряд підземного електрослюсаря з повним робочим днем на підземних гірничих роботах. В квітні 2015 року позивач у звязку з проведенням антитерористичної операції на території м. Донецька, був змушений покинути своє місце проживання без припинення трудових відносин, а саме: звільнення з роботи та внесення про це відповідного запису до трудової книжки. Згідно довідки Управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради № [NUMBER] від 15.05.2015 року [PERSON] взято на облік, як особу, переміщену з тимчасової окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. З вищенаведених підстав позивач позбавлений можливості припинення трудових правовідносин у відповідності до норм п. 4 ст. 7 Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб», згідно з якими зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом. Встановити зв'язок із роботодавцем згідно інформації розміщеної на офіційному сайті «Укрпошта» не можливо. Внаслідок того, що місцезнаходження роботодавця позивачу не відоме та зв'язок з ним відсутній, [PERSON] не може припинити (розірвати) трудові відносини, відповідно і працевлаштуватися на законних підставах до іншого роботодавця або зареєструватися у державній службі зайнятості. Пунктом 6 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою визначено, що у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково, в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості. Згідно з положеннями ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, який затверджено наказом Міністерством праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 року за №554/5745 зі змінами та доповненнями, покладено на державну службу зайнятості функції по реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю. Згідно з положеннями п. п. 6, 7 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України N 260 від 08.06.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за N 554/5745, «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою», в разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох днів повинна зняти трудовий договір з реєстрації, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів. На підставі цього запису відповідальна особа центру зайнятості робить на трьох примірниках трудового договору запис про зняття з реєстрації трудового договору. Даним наказом затверджена форма трудового договору між працівником і фізичною особою, положеннями п. 17 якої (підстави припинення договору з посиланням на відповідні статті КЗпП України) передбачені підписи обох сторін договору, тобто не тільки фізичної особи, а й працівника. Лише після підписів обох сторін договору (фізичної особи та працівника), в п. 18 зазначеної форми трудового договору передбачений запис посадової особи служби зайнятості про зняття договору з реєстрації. В трудовій книжці серії АК № 078435, виданої на ім'я позивача, мається запис 7 від 06.08.2007 року, зроблений уповноваженою особою відокремленого підрозділу «шахта «Жовтневий рудник» державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» про прийняття [PERSON] на посаду підземного електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем на підземних гірничих роботах наказ № 490 від 06.08.2007 року, з 01 жовтня 2008 року позивачу присвоєно 5 розряд підземного електрослюсаря з повним робочим днем на підземних гірничих роботах наказ № 688 від 01.10.2008 року. Даний факт підтверджує знаходження позивача в трудових правовідносинах з відповідачем. Згідно з положеннями п. 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого Наказом Мінпраці України від 08.06.2001 року № 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідно до вимог ч. 1ст. 43 Конституції кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Положеннями ст. 46 Конституції України, передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття, з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.. Згідноз положеннями ст. 38 КЗпП України працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, за власним бажанням, попередивши роботодавця письмово за два тижні. Відповідно до вимог Порядку реєстрації трудового договору, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08 червня 2001 року за № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише у разі звернення обох сторін (роботодавця, працівника) та з належним їм документами. Згідно з положеннями Наказу міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично не існують, процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, відповідач фактично припинив свою діяльність та припинив виплачувати позивачу заробітну плату, однак, провести дії щодо розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації за місцем його реєстрації у позивача не має можливості, через відсутність роботодавця за попереднім місцем розташування та неможливість зв'язку з керівником, у звязку з проведенням антитерористичної операції на території м. Донецька, тому вбачаються підстави для задоволення позовних вимог. Згідно з положеннями ч.3ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved