Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. Мотивував вимоги тим, що [INFO] в Калінінському районі м. Донецька, помер його батько [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту смерті в судовому порядку заявнику необхідно для реєстрації факту смерті на території України. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд, встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Кармола-Іванівка, Алексєєвського району Оренбурзької області, громадянина України, померлого [INFO] в Калінінському районі м. Донецька. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, але просив розглянути справу без його участі, заяву про встановлення факту смерті просив задовольнити. Представник заінтересованої особи: Слов`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з`явився, натомість суду надане клопотання з проханням розглянути справу без участі представника ВДРАЦС та ухвалення рішення згідно діючого законодавства. Також повідомили, що в результаті розширеного пошуку у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , відсутній. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого м. Ясинувата міське бюро ЗАЦС Донецької області, [PERSON] є батьком [PERSON] . Отже, заявник [PERSON] є сином померлого [PERSON] , та заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України може бути подана заявником до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. [PERSON] народився [INFO] в с. Кармола-Іванівка, Алексєєвського району Оренбурзької області, про що свідчить копія його паспорту серії [NUMBER] , виданого Калінінським РВ ДМУ ГУМВС України у Донецькій області від 26.12.2000 року. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.07.2021 року так званим Калінінським відділом ЗАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , в Калінінському районі м. Донецька, про що 02.07.2021 року складено відповідний актовий запис № 677. Відповідно до Довідки про причину смерті № 3537 від 02.07.2021 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] від - набряку легенів, постінфарктний кардеосклероз передньої стінки лівого шлуночку. Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі судом береться до уваги практика (ЄСПЛ), а саме правові висновки, що зазначені у справі «Кіпр проти Туреччини». Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Також пред`явлені документи заявником видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Надати такі документи заявник не має можливості, оскільки батько [PERSON] помер на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, і наявні в нього документи не відповідають вимогам законодавства України. Заявник зазначив, що метою звернення до суду з даною заявою є реєстрація факту смерті на території України. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Заявник не має іншої можливості одержати в державному органі реєстрації актів цивільного стану документ (свідоцтво про смерть), який посвідчує факт смерті батька [PERSON] [PERSON] . За наведених обставин, суд приходить до висновку, що задоволення заяви має для заявника юридичне значення, метою якого є отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. На підставі викладеного,

Outcome: approved