Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Малоданилівська об`єднана територіальна громада, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В підтвердження заяви [PERSON] зазначив, що йому на праві спільної сумісної власності належить частина квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Правовстановлюючим документом на вказану квартиру є свідоцтво про право власності на житло від 04 січня 1994 року, в якому зазначається, що квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам сім`ї, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Під час видачі свідоцтва про право власності на житло були допущені помилки у написанні прізвищ та по-батькові, які перешкоджають йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на квартиру, прізвище записано, як «[PERSON] , що не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України серія [NUMBER] , який виданий Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області від 20 жовтня 1998 року, в якому його прізвище зазначене, як «[PERSON] . Факт правильного написання прізвища підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , в якому зазначається, що його прізвище ім`я по-батькові є « [PERSON] . Виправити помилку немає можливості, так як орган, що видавав свідоцтво про право власності на житло, не має повноважень щодо внесення змін чи виправлень до свідоцтва про право власності на житло. За таких обставин заявник змушений звернутись до суду із заявою, щоб встановити факт належності правовстановлюючого документу на нерухоме майно, а саме свідоцтва про право власності на житло. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та без застосування засобів фіксації. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, без фіксації технічними засобами, заяву визнали та не заперечували проти її задоволення. Представник Малоданилівської об`єднаної територіальної громади у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи та вирішити спір на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить частина квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Правовстановлюючим документом на вказану квартиру є свідоцтво про право власності на житло від 04 січня 1994 року, в якому зазначається, що квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам сім`ї, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Під час видачі свідоцтва про право власності на житло були допущені помилки у написанні прізвищ та по-батькові, які перешкоджають йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на квартиру, прізвище записано, як «[PERSON] , що не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України серія [NUMBER] , який виданий Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області від 20 жовтня 1998 року, в якому його прізвище зазначене, як «[PERSON] . Факт правильного написання прізвища підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , в якому зазначається, що його прізвище ім`я по-батькові є « [PERSON] . Виправити помилку немає можливості, так як орган, що видавав свідоцтво про право власності на житло, не має повноважень щодо внесення змін чи виправлень до свідоцтва про право власності на житло. За таких обставин заявник змушений звернутись до суду із заявою, щоб встановити факт належності правовстановлюючого документу на нерухоме майно, а саме свідоцтва про право власності на житло. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи в тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пленуму Верховного Суду України у п.1 своєї постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 роз`яснив судам, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Також, у п.12 зазначеної постанови роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Дослідивши письмові докази, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки є законні підстави. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для встановлення факту належності заявнику правовстановлюючих документів.

Outcome: approved