Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно у виді житлового будинку [ADDRESS] . Вказав, що фактично прийняв спадщину після смерті батька, однак отримав у нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки на спадковий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Зазначив, що являється єдиним спадкоємців після смерті батька, тому просив визнати за ним право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. Сторони в судове засідання не з`явились, позивач в заяві до суду клопотав про розгляд справи за його відсутності. Причина неявки відповідача не відома, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надав. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] в с.Дружбівка Коростенського району Житомирської області помер батько позивача, [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть. Заповіту спадкодавець не залишив. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема житловий будинок [ADDRESS] . Належність [PERSON] вказаного будинку, 1966 року побудови, підтверджується довідкою Горщиківської сільської ради від 18.11.2019 року, згідно з записом в погосподарській книзі №4 за 2011-2015 роки. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди в порядку спадкування, записи у погосподарських книгах судом оцінюються у сукупності з іншими доказами. Частинами 1 та 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1 ст.1267 ЦК України). Як вбачається з листа приватного нотаріуса Зіневича С.О. від 27.02.2020 року (а.с.7) спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] є: його син, позивач у справі [PERSON] , дружина [PERSON] та донька [PERSON] , в 1/3 частці кожна. Також з листа нотаріуса слідує, що позивач звернувся до нотаріальної контори, заведено спадкову справу та йому видано свідоцтво на право на земельну частку пай на 1/3 частку, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок). Разом з тим, судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадщину, до складу якої також входить 1/3 частка успадкованого майна після смерті [PERSON] , прийняв її син, [PERSON] (на праві рішення Коростенського міськрайонного суду від 12.09.2019 року №279/3577/19 та який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки). Після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] спадщину, до складу якої також входить 1/3 частка успадкованого майна після смерті [PERSON] , прийняли її чоловік [PERSON] та сини, [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з інформаційного листа Коростенської районної державної нотаріальної контори від 26.06.2020 р.. З наведеного слідує, що спадкове майно успадкували троє спадкоємців, їх частки у спадковому майні з приводу якого порушено спір, мають складати по 1/3 частці, оскільки ст.1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і надано роз`яснення щодо підстав відмови, а саме відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, чим він підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, а також, що достовірність наведених фактів, які ніким та нічим не були спростовані при розгляді справи сумнівів не викликає, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на вказаний вище спадковий житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька підлягають задоволенню в частині тої долі спадкового майна, яка належить кожному спадкоємцю, тобто в 1/3 частці. З врахуванням вищезазначеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial