Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що він являється сином [PERSON], яка проживала у м Бершадь Вінницької області. 23.02.2015 року його мати, померла. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка на території Бирлівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,05 га, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 046683 від 30.08.2002 року, виданому на імя [PERSON], на підставі розпорядження Бершадської РДА № 197. Проте, оригінал вказаного державного акту мати втратила ще за свого життя. Про втрату акту позивач дізнався лише після смерті матері, про що відповідно було надруковано повідомлення у газеті «Бершадський край» від 26.06.2015 за № 25 (10485). Позивач являється спадкоємцем після померлої [PERSON]. Окрім позивача інших спадкоємців на майно померлої матері немає. Після смерті [PERSON] позивач в нотаріальному порядку подав заяву про прийняття спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у с. Бирлівка площею 2,05 га, до приватного нотаріуса Бершадського нотаріального округу [PERSON] проте постановою нотаріуса за № 364/02-31 від 11.09.2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа - оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. А тому позивач змушений звернутися в суд із даним позовом за захистом своїх прав і інтересів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача також не з'явився в судове засідання та Бирлівський сільський голова подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач являється сином [PERSON], яка проживала у [INFO]. [PERSON] 23.02.2015 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 316041 від 24.02.2015 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - земельна ділянка на території Бирлівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,05 га, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 046683 від 30.08.2002, виданому на імя [PERSON], на підставі розпорядження Бершадської РДА № 197. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21.09.2015 за № 1180 нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 67324 грн. Позивач являється сином померлої і її єдиним спадкоємцем, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача. Оригінал державного акту [PERSON] втратила ще за свого життя через що позивач при зверненні до нотаріальної контори, для оформлення спадщини належним чином, отримав постанову нотаріуса за № 364/02-31 від 11.09.2015 року, якою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, що засвідчує його право власності (спадкоємець за законом є правонаступником прав та обовязків, що належали спадкодавцю на момент його смерті). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України серед іншого у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Ч. 1 ст. 1222 цього ж кодексу говорить про те, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Своїм листом спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 роз'яснює, що статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення із зазначених підстав.

Outcome: approved