Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Дмитрушківської сільської ради, третя особа без самостійних вимог - [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] в м. Умань Черкаської області помер його батько [PERSON], який володів ? частиною будинку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06 липня 1992 року за реєстровим №2400 приватним нотаріусом Кучер І.О., та земельною ділянкою площею 0,4392 га, на якій розташований будинок, на підставі рішення Дмитрушківської сільської ради №38 від 19.07.1996 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини житлового будинку з спорудами та земельної ділянки площею 0,4392 га, що розташовані за адресою [ADDRESS]. Позивач зазначає, що згідно матеріалів спадкової справи №493/2013 він є єдиним спадкоємцем за законом. 06 березня 2014 року позивач звернувся до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, але державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва, а тому він вимушений звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника сільської ради та повідомив, що сільська рада заперечень проти задоволення позову не має. Третя особа без самостійних вимог - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши позицію представника позивача, враховуючи процесуальну позицію відповідача по справі та третьої особи без самостійних вимог, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню на підставі наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу від 06 липня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Кучер О.І., власником ? будинку за адресою [ADDRESS] є [PERSON](а.с.13). Згідно рішення Дмитрушківської сільської ради №38 від 19 липня 1996 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку, площею 0,4392 га, для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS](а.с.11). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 04 червня 2013 року(а.с.5). Згідно листа Уманської районної державної нотаріальної контори вих.№307/02-14 від 24 березня 2014 року, після смерті [PERSON] в Уманській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №492 за 2013 рік, на підставі поданої 06 березня 2014 року позивачем [PERSON] заяви про прийняття спадщини, інших заяв по даній спадковій справі не надходило(а.с.26,27). У відповідності до постанови державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Ящука Д.О. від 06 березня 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у заявника відсутні всі необхідні правовстановлюючі документи на спадкове майно, які оформлені відповідно до вимог законодавства(а.с.12). Згідно довідки Уманського відділку КП ЧООБТІ від 30.03.2015 року право власності на ? частину житлового будинку по [ADDRESS] належить спадкодавцю [PERSON] (а.с.34). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.392 ЦК України власник має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах,що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На оригіналі договору купівлі-продажу від 06 липня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Кучер О.І., дійсно відсутні підпис [PERSON], однак на дублікаті договору, який має силу оригіналу, наявні всі підписи та реквізити, а власником ? будинку за адресою [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Будь-яких доказів щодо недійсності договору купівлі-продажу від 06 липня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Кучер О.І., власником ? будинку за адресою [ADDRESS],суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на землю на підставі цивільно-правових угод чи прийняття спадщини. Відповідно до ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об'єкти нерухомості документи, що посвідчують речові права на земельні ділянки під такими об'єктами, можуть також вважатися рішення відповідної сільської ради про передачу (надання)земельної ділянки в користування або власність. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї, позивач такої заяви про відмову від спадщини не подавав. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину передбачений ст. 67 Закону України « Про нотаріат», згідно з якою свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Оскільки про відмову від спадщини позивач [PERSON] не заявляв та у відповідності до ст.1274 ЦК України він є єдиним спадкоємцем за законом, тому суд вважає,що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані на законі та підтверджуються: свідоцтвом про смерть спадкодавця [PERSON], договором купівлі - продажу від 06 липня 1992 року, технічним паспортом, рішенням Дмитрушківської сільської ради №38 від 19.07.1996 року, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, дублікатом договору купівлі-продажу, інформаційною довідкою із спадкового реєстру, висновком про вартість майна, витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки і підлягають до задоволення. На підставі ст.81 ЗК України, ст.ст.321, 328, 392, 1216, 1218, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268,1274 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved