Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики від 28.03.2014 року в сумі 4000 грн., заборгованість за договором позики від 29.04.2014 року в сумі 4000 грн. та сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.. Свої вимоги мотивував тим, що 28 березня 2014 року між ним та [PERSON], був укладений договір позики у формі розписки, відповідно до якого, він передав, а позичальник [PERSON] прийняв гроші в сумі 4000 грн., строком до 05 травня 2014 року та зобов'язався повернути їх у зазначений термін. Зазначену розписку відповідач [PERSON] написав власноручно. 29 квітня 2014 року між ним та [PERSON], був укладений договір позики у формі розписки, відповідно до якого, він передав, а позичальник [PERSON] прийняв гроші в сумі 4000 грн., строком до 05 травня 2014 року та зобов'язався повернути їх у зазначений термін. Зазначену розписку відповідач [PERSON] написав власноручно. Загальна сума, яку позичив у нього, за обома договорами позики складає 8000 (вісім тисяч) грн. У вказаний термін, якій зазначений в обох розписках, тобто до 05.05.2014 року, відповідач [PERSON] свої боргові зобовязання перед ним і досі не виконав. На його неодноразові усні звернення до нього, відповідач не реагує, тому він змушений був звернутися до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що зазначені в позові. Відповідач до судового засідання повторно не з»явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Суд, вислухавши думку позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача. Вислухавши позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне. 28 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, на підтвердження факту укладення якого [PERSON] написав розписку про отримання позики. Згідно договору, позивач передав [PERSON] кошти в сумі 4000 гри., які останній зобовязався повернути до 05 травня 2014 року. Також, 29 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, на підтвердження факту укладення якого [PERSON] написав розписку про отримання позики. Згідно даного договору, позивач передав [PERSON] кошти в сумі 4000 гри., які останній зобов»язався повернути до 05 травня 2014 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Крім того зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Тобто судом достовірно встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу виконання договорів позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись нележним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що як встановлено судом, згідно укладених між сторонами договорів позики, відповідач [PERSON] зобов»язався повернути позики до 05.05.2014 року, однак на день винесення рішення суду позики повернуті не були, а отже відповідачем було порушено зобовязання передбачені договорами позики, то суд приходить до висновку, що позов є законним та обгрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved