Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 11/75 частин нерухомого майна по [ADDRESS], яке складається з житлового будинку загальною площею 97,1 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., сараю Б, літньої кухні В, сараю Г, огорожі №, спадщина на які залишилась відкритою після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги мотивував тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.1993 року, виданого Роменською ДНК, зареєстровано в реєстрі за № 1971, йому належать 7/25 частин будинку [ADDRESS]. Ще 7/25 частин вказаного будинку належать йому на підставі договору дарування, посвідченого 27.02.1998 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Проскурня Л.І., зареєстрованого в реєстрі № 292. Крім того на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.1998 року виданого Роменської ДНК в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], зареєстрованого в реєстрі за № 747, йому належать 2/3 із 11/25 частин вказаного будинку. Загальний розмір його частки у справі спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] згідно вказаних правовстановлюючих документів становить 64/75 ( 7/25+ 725+ 22/75 = 64/75). При видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.1998 року в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO], спадщина на 1/3 частину із 11/25 частин будинку, або ж на 11/75 його частин, залишилась відкритою, оскільки спадщину за законом після смерті [PERSON] крім нього прийняв і його дід [PERSON], який після прийняття спадщини не вчиняв жодних дій з метою оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину. [INFO] [PERSON] помер. За життя спадкові права на 11/75 частині житлового будинку [ADDRESS] він так і не оформив, тому спадщина на них до цього часу є відкритою. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є син останнього - відповідач по справі, який у встановленому порядку прийняв спадщину, оскільки відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вступив в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Також спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] являється він, як онук спадкодавця, оскільки на час відкриття спадщини не було в живих його батька - [PERSON], який був би спадкоємцем за законом нарівні з [PERSON] Він у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вступив в управління та володіння належною йому з метою відкриття спадщини після смерті його батька 11/75 частинами у праві власності на будинок [ADDRESS]. Вказаний будинок в цілому знаходився та знаходиться в його управлінні та володінні як на час смерті [PERSON], так і на даний час. Таким чином, 11/75 його частин будинку [ADDRESS], спадщина на які залишилася відкритою після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO], мали належати в рівних частках йому та [PERSON] Крім вказаних 11/ 75 частини будинку до складу спадщини входило і інше нерухоме майно. Після смерті [PERSON] його дядько [PERSON] звернувся до нього з проханням відмовитись від спадщини після смерті його батька, а відповідач, після оформлення спадкових прав на все спадкове майно, переоформить на його ім'я право власності на 11/ 75 частин, право на які мав його батько після смерті його батька. На таку позицію він погодився, оскільки не претендував на спадщину після смерті діда з поваги до дядька. З часом [PERSON] повідомив його, що спадщину на 11/ 75 частин будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] він не оформив, так як останнім вона за життя оформлена не була. Оформити спадкові права на вказані 11/ 75 частин будинку в порядку спадкування після смерті дядька [PERSON] у даний час неможливо, оскільки спадщина на вказану частку до цього є відкритою після смерті його батька. Померлий [PERSON] свідоцтва про право на спадщину не отримував, тобто відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, а тому право власності на нього може бути визнане лише в судовому порядку. Таким чином, з грудня 1988 року він відкрито, добросовісно та безперервно володіє 11/ 75 частинами будинку, право на які мав [PERSON] в порядку спадкування після смерті його батька. [PERSON], який є спадкоємцем після смерті [PERSON], фактично відмовився від них на його користь, проте жодних дій з метою оформлення спадкових прав та з передачі йому права власності на 11/ 75 частин будинку не вчиняє. За таких обставин, вважає, що він набув права власності на 11/ 75 частин будинку [ADDRESS], спадщина на які залишилась відкритою після смерті [PERSON], померлого [INFO], за набувальною давністю, а тому є підстави для визнання за ним права власності на них. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пославшись на обставини, зазначені в позові. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій проти позову не заперечував та просив його задовольнити. Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виник спір про визнання права власності на нерухоме майно. Спір підлягає вирішенню на підставі ст. ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 328, 344, 397 ЦК України. Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. В силу ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [INFO] помер [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до свідоцтва про смерть [INFO] помер [PERSON] (а. с. 9). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.1993 року, виданого Роменською ДНК, зареєстровано в реєстрі за № 1971, [PERSON] належать 7/25 частин будинку [ADDRESS] (а. с. 5). Ще 7/25 частин вказаного будинку належать позивачу на підставі договору дарування, посвідченого 27.02.1998 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Проскурня Л.І., зареєстрованого в реєстрі № 292 (а. с. 7). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно житловий будинок за адресою: [ADDRESS], знаходиться у спільній частковій власності, зокрема, 64/75 частин належить [PERSON] (а. с. 10 - 11). У будинковій книзі і технічному паспорті на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], зазначений [PERSON] (а. с. 12 - 13, 15 - 18). Відповідно до довідки, виданої ПАТ «Сумигаз» Роменське відділення, до 01 липня 2015 року послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS], надавалися ПАТ «Сумигаз» на підставі договору про надання послуг з газопостачання, укладеного з [PERSON] за № 2234 від 28.03.2006 року та на його ім'я було відкрито особовий рахунок (а. с. 38). Згідно довідки про склад сім»ї від 23.11.2016 року за вищевказаною адресою власником житлового будинку зазначений [PERSON], який там постійно зареєстрований з 08.12.1989 року і по даний час; користується будинком, веде там домашнє господарство (а. с. 39). Згідно копій квитанцій телерадіокомпанії «РКТ - 2» за адресою: [ADDRESS], оплату послуг, починаючи з 1998 року, здійснював [PERSON] (а. с. 40 - 44). Крім того, як у договорі про користування електричною енергією від 12.10.2001 року за адресою: [ADDRESS], так і в паспорті трифазної електроустановки побутового споживача за вищевказаною адресою, споживачем вказаний [PERSON] (а. с. 54, 55, 56). У протоколах вимірювання опору від 17.12.1998 року за адресою: [ADDRESS], замовником є [PERSON] (а. с. 45 - 47). Згідно протоколів ПП «Будівничий» від 09.10.2001 року за адресою: [ADDRESS], замовником є [PERSON] (а. с. 48 - 51). Відповідно до акту, складеного ВАТ «Сумиобленерго», про заміну електролічильників за адресою: [ADDRESS], від 01.06.2005 року споживачем є [PERSON] (а. с. 52). Згідно акту технічної перевірки № В трифазних розрахункових засобів обліку електричної енергії абонентом за адресою: [ADDRESS] від 07.06.2010 року зазначено [PERSON] (а. с. 52). У зв'язку з зазначеним вище наявні правові підстави для визнання права власності на 11/ 75 частин нерухомого майна за набувальною давністю в порядку цивільного судочинства, при цьому позивач скористався передбаченим ст.16 ЦК України способом захисту свого права шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на нерухоме майно. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Докази, що спростовують даний висновок суду, станом на час розгляду справи відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає, що порушене право позивача [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку шляхом задоволення його позову і визнання за ним права власності на зазначене майно.

Outcome: approved