Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~В позовній заяві зазначено, що 10.08.2002 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , у якому в них народився син [PERSON] , [INFO] . 11.04.2007 р. шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та після його розірвання позивач [PERSON] залишився проживати зі своєю матір`ю [PERSON] , а відповідач [PERSON] на його утримання сплачував аліменти. У 2009 році мати позивача захворіла на онкологічне захворювання, тривалий час лікувалась, але [INFO] померла. Після смерті матері позивач дуже хотів та сподівався, що його батько відповідач [PERSON] забере його до себе на постійне проживання, буде дбати про нього до досягнення ним повноліття. Однак, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не надавав позивачу матеріальну допомогу, не спілкувався з ним, не цікавився його життям, здоров`ям та розвитком, не допоміг йому оформити пенсію по втраті годувальника після смерті матері, тому позивача було залишено проживати разом з його бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] . Після такої поведінки відповідача по відношенню до позивача, в лютому 2011 року бабуся позивача звернулася до служби у справах дітей Могилів-Подільської міської ради щодо участі відповідача у вихованні дитини та позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , але комісією з питань захисту прав дитини відповідачу була надана можливість виправити ситуацію та добровільно приймати участь у вихованні позивача. Відповідач до рекомендацій служби у справах дітей не прислухався та продовжував ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків. З грудня 2010 року по час звернення позивача з позовом до суду відповідач не надавав жодної допомоги на утримання позивача, його вихованням та утриманням повністю займалися бабуся з дідусем. Враховуючи ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо позивача, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради прийняв висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина позивача [PERSON] , [INFO] , який затверджено рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради №371 від 31.10.2018 р. Враховуючи зазначене вище, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно нього та стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання щомісячно у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. \~ \~ \~ \~З підстав, зазначених вище, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 26.12.2018 р. у даній справі відкрито провадження. У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовної вимоги про позбавлення його батьківських прав та зазначив, що після розірвання шлюбу він часто бачився з [PERSON] та сином [PERSON] . Однак, в той час у нього захворіли батьки і він не міг їх покинути. Після смерті матері дитини, сина забрала його баба, яка чинила перешкоди в спілкуванні з ним. Відповідач приїжджав на Дні народження до сина, проте баба та дід повідомляли йому, що син не бажає бачити батька. Вони забирали подарунки та обіцяли передати їх сину. З 30.01.2017 р. по 18.05.2018 р. відповідач перебував в зоні проведення АТО. В квітні 2017 року його відпустили на Великдень додому і він поїхав до сина, проте йому баба з дідом повідомили, що дитина не бажає його бачити. У 2018 році, після демобілізації відповідач знову поїхав до сина, але його баба відмовила відповідачу у зустрічі з дитиною. У відповіді на відзив законний представник [PERSON] [PERSON] зазначила, що обставини викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву нічим не обгрунтовані, оскільки вона не чинила відповідачу жодних перешкод у спілкуванні з дитиною, натомість відповідач не бажав спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні. В судовому засіданні позивач [PERSON] ,\~його законний\~представник \~ [PERSON] ,\~його представник\~ адвокат\~Совгира Л.В. позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовільнити, надали пояснення аналогічні викладеним у позові, відповіді на відзив. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] ,\~його представник\~ адвокат\~Гуменюк В.А.\~позов визнали\~частково,\~а саме: просили суд не позбавляти відповідача батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки він бажає спілкуватися з сином, брати участь у його вихованні та визнав аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини своїх доходів, оскільки він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та на його утриманні знаходяться ще троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 182-185). Надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснили, що відповідач оформив для сина пенсію, відкрив йому рахунок в банку та надсилає йому грошові перекази. Представник третьої особи\~без самостійних\~вимог на\~стороні позивача\~-\~Органу опіки\~та піклування\~при виконавчому\~комітеті Могилів-Подільської\~міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Надав висновок органу опіки та пілування при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради про доцільність позбавлення батькіських прав [PERSON] , стосовно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Учасники справи не заперечували щодо проведення судового засідання у відсутність представника третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради. Свідок [PERSON] (сестра матері позивача) суду повідомила, що вона проживала з сестрою майже два роки. За життя матері позивача, відповідач не приймав участі у вихованні сина, матеріально не допомагав, перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачу ніхто не чинив. Після смерті матері відповідач не турбувався про дитину, матеріальної допомоги не надавав, хоча бабуся і дідусь не чинили йому перешкод у спілкуванні з сином. Свідку відомо, що позивач та його бабуся були ініціаторами подачі даної позовної заяви. Свідок [PERSON] (дідусь позивача) суду повідомив, що відповідач не виховував сина, не піклувався про нього, не одягав його, не ходив до нього а ні у садочок, а ні в школу, єдиним подарунком був планшет та музичні колонки. Дитина після смерті матері чекала батька. Свідок [PERSON] (сусідка позивача) суду повідомила, що її сім`я дружить з позивачем. Після смерті матері позивача вона не бачила, щоб відповідач [PERSON] приїздив до позивача, останній розповідав, що батько не приймає участі у його вихованні, нічого йому не дарує. Свідку відомо, що дитина хотіла спілкуватися з батьком, замість батька у нього є дідусь. Свідок [PERSON] (знайома матері позивача з дитинства) суду повідомила, що відповідач [PERSON] не приймав участі у вихованні дитини. Дитина проживала з матір`ю та хотіла спілкуватися з батьком, але батько з дитиною не контактував, хоча проживав недалеко. Свідок [PERSON] (знайома матері позивача) суду повідомила, що відповідача вона ніколи не бачила, мати позивача розповідала їй, що батько дитині матеріально не допомагає. Позивач розповідав свідку, що не хоче спілкуватися з батьком. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 29.09.2004 р. Відділом реєстраціїактів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №2878 (а.с. 11). Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 04.09.2006 р. (справа №2-2627-2006 р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.08.2002 р. в Могилів-Подільському відділі РАГС Вінницької області, актовий запис №148 (а.с. 12). [INFO] мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 30.12.2010 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Могилів-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №372 (а.с. 18). Рішенням Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 25.02.2011 р. №75, затверджено висновок про можливість [PERSON] бути опікуном [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до педагогічної характеристики [PERSON] , [INFO] , учня 9-А класу СЗШ І-ІІІ ступенів №1 м. Могилева-Подільського Вінницької області, за весь період перебування дитини в школі батько участі в навчанні та вихованні сина не приймав. До школи не приходив, життям хлопчика не цікавився. [PERSON] та баткьівські збори не відвідував, від виконання батьківських обов`язків самоусунувся (а.с. 15). Згідно психологічної характеристики [PERSON] , [INFO] , учня 9-А класу СЗШ І-ІІІ ступенів №1 м. Могилева-Подільського Вінницької області, з метою психопрофілактичної роботи з учнем були проведені індивідуальні бесіди. Під час яких було встановлено, що [PERSON] не бажає спілкуватися з батьком. В зв`язку з тим, що він взагалі не приймає участі в його вихованні. На бесіду про батька реагує критично, зазначає, що батько бачив його 5 років тому. І не бажає взагалі з ним бачитись, якби й була така можливість (а.с. 16). Згідно довідки Фізкультурно-спортивного товариства «Спартак» від 24.07.2018 р. №33, за весь період, протягом якого [PERSON] відвідує секцію, вихованням, розвитком та зацікавленням в його подальших спортивних здобутках був лише дідусь. Батько даного спортсмена жодного разу не цікавився та не приходив а ні на змагання а ні на тренування та не спілкувався з тренером. Всі фінансові затрати по відрядженню онука на змагання брав на себе дідусь спортсмена (а.с. 20). Відповідно до довідки Центру медико-санітарної допомоги Могилів-Подільської міської ради №111 від 18.07.2018 р., батько [PERSON] здоров`ям сина ніколи не цікавився, в лікуванні дитини участі не приймав (а.с. 21). Згідно актів від 05.09.2017 р., від 06.07.2018 р., від 10.09.2018 р., [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] та знаходиться на її утримання з 29.12.2010 р. по день складання акту (а.с. 22-24). Відповідно до копії довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 18.01.2011 р. №11/34, [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON] у розмірі 25% згідно виконавчого листа №2-1153 від 15.09.2005 р. Аліменти утримані та перераховані по 30.11.2010 р. включно (у зв`язку зі звільненням на пенсію з 16.11.2010 р. н.№205 о/с від 16.11.2010 р.) (а.с. 62). Згідно службової характеристики відповідача [PERSON] , виданої «Муніципальною поліцією» Вінницької міської ради, [PERSON] характеризується як людина відповідальна, працьовита та цілеспрямована. Із співробітниками врівноважений, ввічливий, коректний і тактовний (а.с. 65). Згідно довідки Військової частини [NUMBER] від 15.03.2018 р. №151, [PERSON] з 28.05.2017 р. по 27.01.2018 р. безпосередньо брав участь в антитерористичний операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей (а.с. 69). Рішенням №131 від 28.05.2019 р. про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батькіських прав [PERSON] , стосовно його неповнолітньї дитини [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться долею сона, його життям, станом здоров`я (а.с. 139-142). Відповідач [PERSON] 10.06.2019 р. переказав сину [PERSON] 1000 грн. 00 коп., оформив йому картку платника податків та банківську картку (а.с. 170-172). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ) дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Згідно із ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд критично оцінює висновок щодо доцільності позбавлення батькіських прав [PERSON] , стосовно його неповнолітньї дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач на засіданні органу опіки та піклування та в судовому засіданні просив не позбавляти його батьківських прав, він бажає приймати участь у вихованні дитини. [PERSON] не хоче, щоб його позбавляли батьківських прав наголошуючи, що після смерті дружини його батьки хворіли, тому він не міг займатися вихованням сина та матеріально утримувати його. З 2016 по 2018 р.р. воював на сході України захичаючи її незалежність, і знов не мав можливості виконувати свої батьківські обов`язки. Одружений, виховує трьох дітей. Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав суд приймає до уваги що відповідач бажає брати участь у вихованні сина, оформив йому пенсію, почав надсилати йому грошові перекази, цікавиться життям сина, він йому не байдужий, хоча наразі у них не зовсім складаються відносини, оскільки син не йде на контакт. Суд вважає, що батько може змінити свою поведінку у кращу сторону та бере до уваги, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини. Крім того, суд зазначає, що у разі позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , дитина залишиться сиротою, що є неприпустимо, оскільки відповідно до ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.12.2018 р. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, тобто, за період з 07.12.2018 р. по 07.01.2019 р. допустити до негайного виконання. Судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. \~за позовну вимогу про стягнення аліментів компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER] від 10.05.2018 р. (а.с. 71). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав залишити за позивачем [PERSON] , оскільки у задоволенні даної позовної вимоги відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved