Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] грошові кошти на загальну суму 4 243,60 гривень, з яких: 2 000 гривень отримані відповідачем в якості авансового орендного платежу; 2 000 гривень як компенсації моральної шкоди; 243,60 гривень - відшкодування судового збору. В обґрунтування позову вказав, що 07 грудня 2014 року він уклав з [PERSON] договір оренди квартири, та у той самий день разом із своєю дружиною та дитиною 2012 року народження заселився у цю квартиру. Проте проживати разом із малолітньою дитиною в орендованій квартирі не виявилось можливим, оскільки температура в жилих кімнатах складала 15°С, у зв'язку з чим на наступний день - 08 грудня 2014 року позивач відмовився від договору найму житла. При цьому відповідач [PERSON] ухиляється від повернення позивачу сплаченої авансом орендної плати в сумі 2000 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] надав заяву (а.с.21), в якій наполягає на позивних вимогах, просить розглянути справу без його участі в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився. Про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відповідно до п.5 ч.5 ст. 74 ЦК України, що підтверджено поштовими повідомленнями (а.с.16, 20). Пояснень або заперечень по суті заявлених позовних вимог суду не надав. Суд розцінює його неявку без поважної причини, та відповідно до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 07 грудня 2014 року [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендатор) уклали договір оренди приміщення (а.с.3) - двокімнатної квартири [ADDRESS] строком до 07 червня 2015 року (п.7.2), з місячною ставкою орендної плати 2 000 гривень (п.4.1). Згідно позовної заяви, в той самий день [PERSON] разом із своєю дружиною (а.с.6) та донькою [INFO] (а.с.5) заселився у орендовану квартиру. Як вказує позивач, і проти чого не надано заперечень відповідачем, вже на наступний день після укладення договору, [PERSON] змушений був відмовитись від орендованого приміщення оскільки температура в квартирі становила 15°С, замість встановлених ГОСТу 30494-96 - 20-22°С. Вказану обставину також підтверджує завірена підписами сторін розписка, за якою [PERSON] 08.12.2014 року отримав від [PERSON] заставу в сумі 2000 гривень (а.с.4). Дійсність документу відповідачем не оспорена. Згідно п.3 ч.1 ст. 825 ЦК України наймач має право відмовитися від договору найму житла, якщо житло стало непридатним для постійного проживання у ньому. При цьому, за ч.6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Позивач [PERSON] звертався до відповідача з вимогою повернення безпідставно отриманих грошових коштів (а.с.8, 9), проте в досудовому порядку спір вирішено не було. Зважаючи на викладене, за відсутністю заперечень відповідача проти викладених обставин справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо стягнення безпідставно отриманих [PERSON] грошових коштів. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки дії [PERSON] щодо не повернення [PERSON] грошових коштів не відповідали нормам цивільного законодавства, суд також вважає за можливе стягнути з відповідача 2 000 гривень як компенсацію моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved