Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його онука [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 48\~ по Садовому проїзду,22 в м. Харкові, знявши його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON] про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради[PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності із зазначенням щодо заперечень проти позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Виконавчим комітетом [PERSON] народних депутатів міста Харкова 15.11.1984 видано ордер № 09362 на імя [PERSON], сімя якого складається з чотирьох чоловік ([PERSON], його дружина [PERSON], донька [PERSON] та син [PERSON]), на право заняття трикімнатної квартири № 48 житловою площею 40,91 м2 в будинку № 22 по Садовому проїзду в м. Харкові. Згідно довідки дільниці № 22 КП «Жилкомсервіс» № 293 від 05.02.2016 в квартирі № 48 по Садовому проїзду,22 в м. Харкові зареєстровані [PERSON], [INFO], (наймач), [PERSON], [INFO], (інший родич), [PERSON], [INFO], (донька наймача), [PERSON], [INFO], (онука наймача), [PERSON], [INFO], (онук наймача), [PERSON], [INFO], (син наймача), [PERSON], [INFO], (онук наймача). Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.06.2007 у справі № 2-1829/2007 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Також даним судовим рішенням встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишиться проживати із матірю. Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляду інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. [PERSON], [INFO], зареєстрована та мешкає в квартирі [ADDRESS] корпус 3 в м. Харкові, що підтверджується довідкою дільниці № 23 КП «Жилкомсервіс» № 906 від 16.03.2016. Позивач зазначає, що з часу народження онука [PERSON], [INFO], останній мешкав разом із своєю матірю за місцем її реєстрації, деякий час в тій квартирі мешкав і його син [PERSON], на прохання дружини зареєстрував місце проживання дитини за своїм місцем проживання задля збереження соціальних пільг на оплату комунальних послуг, онук за місцем реєстрації не мешкав, відвідує навчальний заклад Харківську гімназію № 82 за місцем свого фактичного мешкання, дільничні педіатри КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 1» відвідують дитину за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до положень ст.. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. За таких обставин місцем проживання малолітнього [PERSON], [INFO], є квартира [ADDRESS] корпус 3 в м. Харкові, в якій він фактично мешкає з часу народження разом із своєю матірю, прав користування жилим приміщенням за місцем реєстрації батьки малолітньої особи не заявляють. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена сім`ї наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи викладене суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] щодо визнання його онука таким, що втратив право користування житловим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Що стосується вимог [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку [PERSON], то в цій частини суд вважає вимоги необґрунтованими. Так, відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Такі ж положення закріплені в ст.. 3 ЦПК України, а саме кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено підстави та порядок зняття з реєстрації місця проживання, а саме зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Даним судовим рішенням встановлено, що [PERSON], [INFO], втратив право користування житловим приміщення, а суду не надано доказів на підтвердження відмови відповідних органів, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичної особи, від виконання рішень органів судової влади. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial