Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому, [PERSON], додатковий строк в шість місяців для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті бабусі, [PERSON], померлої 09.04.2011 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.04.2011 року померла бабуся позивача, [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO]. Батько позивача, [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом не звернувся до нотаріальної контори за для подачі заяви про вступ до спадщини протягом 6 місяців з моменту смерті бабусі. 01.10.2014 року батько позивача, [PERSON], помер так і не отримавши у спадок будинок за адресою: пров. 2-й Алчевський, будинок 105, м. Кам'янське. 25.03.2015 року позивач, [PERSON], протягом 6 місяців з моменту смерті свого батька, звернувся до Першої Дніпродзержинської Державної нотаріальної контори з заявою про вступ до спадщини. 03.04.2015 року Державний нотаріус Першої Дніпродзержинської нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] надав йому Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON], оскільки ним було пропущено строк для прийняття спадщини та неможливо встановити факт спільного проживання. Оскільки позивач не є спадкоємцем першої черги за законом, він не міг подати заяву про вступ до спадщини протягом 6 місяців з моменту смерті його бабусі, тому що на той момент був ще живий його батько - [PERSON] та син бабусі - [PERSON]. Тому враховуючи ту обставину, що його батько не подав за життя до нотаріальної контори заяву про вступ до спадщини, яка залишилася після смерті бабусі, та те, що він не мав можливості, у відповідності до черговості спадкоємців по закону, подати в строк заяву про вступ до спадщини, він вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявився, просив справу розглянути за його відсутністю, позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Третя особа Державний нотаріус Першої Дніпродзержинської нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду клопотання, в якому просить суд розглянути справу за його відсутністю, заперечень не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази\~ у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що 09 квітня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.3, 31). 31.10.2014 року помер [PERSON] (а.с.4, 32). Згідно матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] були матірю та сином, та мешкали однією сімєю за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, 2-й пров. Алчевського, буд. 105, що підтверджується копією акту від 29.12.2014 року, складеного головою квартального комітету № 3 [PERSON] та затвердженого сусідами [PERSON],[PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді ? частини будинку розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, 2-й пров. Алчевського, буд. 105, який належав їй на праві власності на підставі договору дарування ? частини будинку від 01.08.2009 року, складеного та посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 26.08.2009 року (а.с.36, 37). З доводів позовної заяви вбачається, що батько позивача, [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом не звернувся до нотаріальної контори за для подачі заяви про вступ до спадщини протягом 6 місяців з моменту смерті матері [PERSON]. З матеріалів справи, 25.03.2015 року позивач, [PERSON], протягом 6 місяців з моменту смерті свого батька, звернувся до Першої Дніпродзержинської Державної нотаріальної контори з заявою про вступ до спадщини. 03.04.2015 року Державний нотаріус Першої Дніпродзержинської нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] надав йому Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON], оскільки ним було пропущено строк для прийняття спадщини та неможливо встановити факт спільного проживання (а.с.5, 24, 38). З доводів позовної заяви вбачається, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори тільки 25.03.2015 року в звязку з тим, що не є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], тому не міг подати заяву про вступ до спадщини протягом 6 місяців з моменту смерті його бабусі, бо на той момент був ще живий його батько - [PERSON] та син бабусі - [PERSON], тому вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин. Правовідносини, які виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України.\~\~ Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1266 ЦПК України,\~внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Суд встановив, що спадкоємцем першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України був батько позивача [PERSON], який помер 01.10.2014 року, позивач є онуком померлої 09.04.2011 року [PERSON]. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно доводів позовної заяви, позивач вважає, що викладені ним причини є поважними, оскільки повязані для нього з обєктивними, непереборними, істотними труднощами, які стали перешкодою для нього на своєчасне вчинення дій з прийняття спадщини. Два місяця для нього було б достатнім строком на прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється\~ строк у шість місяців, який починається\~ з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272\~ ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд\~ може надати йому додатковий строк, достатній\~ для подання їм заяви\~ для прийняття спадщини. Згідно розяснень, які містяться в абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В розумінні зазначених норм закону поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Тому суд вважає, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а його позовні вимоги про визначення йому додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають.

Outcome: approved