Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] сільської ради Казанківського району про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, в якому посилаючись на право [PERSON] на спадщину як спадкоємця за законом після смерті батька [PERSON], що мала місце 29.07.2014 року, та на відмову нотаріуса видати їй свідоцтва про право на спадщину, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 7,1900 га та площею 1,5300 га, розташованих в межах території [PERSON] сільської ради Казанківського району Миколаївської області, набуту у власність спадкодавцем [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги і пояснив, що [PERSON] після смерті батька звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] Казанківського районного нотаріального округу з проханням видати їй свідоцтво про право власності на спадщину за законом на земельні ділянки. Однак приватним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій з посиланням на те, що не було надано правовстановлюючих документів на відповідні земельні ділянки. Посилаючись на те, що спадкодавець [PERSON] за життя не встиг отримати правовстановлюючі документи на земельні ділянки та зареєструвати право власності на вказані земельні ділянки, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] сільська рада Казанківського району Миколаївської області явку свого представника в судове засідання не забезпечили, але надали суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, позов визнали, не заперечували проти його задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу приписів ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ч.2, ч.3 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Приписами ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до вимог ч.1,ч.2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0065512 від 10 грудня 1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №479, громадянин [PERSON] набув право на земельну частку (пай), розміром 7,22 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Розпорядженням Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області від 08.05.2013 року №95-р надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] в розмірі частки (паю) по колишньому КСП «Володимирівський» (7,22 умовних кадастрових гектарів) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з послідуючим оформленням та реєстрацією прав на земельну ділянку. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ФП №199985 від 01.08.2014 року [PERSON] помер 29 липня 2014 року у віці 56 років в с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4800934362014 від 15 липня 2014 року, власником земельної ділянки розміром 7,1900 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Казанківського району Миколаївської області - зазначений [PERSON]. Дата державної реєстрації земельної ділянки вказана 15.07.2014 року. До витягу додано кадастровий план відповідної земельної ділянки. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4800934352014 від 15 липня 2014 року, власником земельної ділянки розміром 1,5300 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Казанківського району Миколаївської області - зазначений [PERSON]. Дата державної реєстрації земельної ділянки вказана 15.07.2014 року. До витягу додано кадастровий план відповідної земельної ділянки. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, в тому числі і земельна ділянка, яка йому належала згідно вищевказаного Сертифікату, виданого на підставі рішення Казанківської райдержадміністрації Миколаївської області від 02.12.1996 року за №424-р. За життя [PERSON] не встиг зареєструвати своє право на вказану земельну ділянку в передбаченому законом порядку. Як видно з матеріалів спадкової справи за №86/2014 до приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] звернулася 20.11.2014 року [PERSON] (донька спадкодавця). Дружиною спадкодавця [PERSON] подано заяву про відмову від прийняття спадщини за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті чоловіка [PERSON] Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 7,1900 га та 1,5300 га, розташованих в межах території [PERSON] сільської ради Казанківського району Миколаївської області позивачці [PERSON] було відмовлено, про що нотаріусом винесено відповідну постанову від 20.08.2015 року. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва є ненадання позивачем правовстановлюючого документа на земельні ділянки. Аналіз наведених доказів свідчить про те, що спадкодавець [PERSON] мав у власності спірні земельні ділянки, але за життя не встиг зареєструвати своє право на вказані земельні ділянки. Оскільки нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі спадкоємцю [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, тому існують обєктивні перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Таким чином, визнання за спадкоємцем [PERSON] права власності на спадкове майно у виді земельних ділянок в судовому порядку є винятковим способом захисту її прав, тому вбачаються підстави для задоволення даного позову. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути судові витрати, повязані зі сплатою нею судового збору, в розмірі 2007 грн. 47 коп.

Outcome: approved