Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. На обґрунтування своїх вимог вказав, що 01.03.2005 року між його батьками [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу його батько за рішенням суду платив аліменти на його утримання до досягнення ним повноліття. На сьогодні він продовжує навчання, є студентом першого курсу денної форми навчання факультету ветеринарної гігієни, екології та права Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені [PERSON]. Термін навчання завершується 30.06.2021 року. Проживає в гуртожитку університету. Сума оплати за перший семестр навчання 5300 грн., оплата за проживання у гуртожитку 2200 грн., за другий семестр оплата за навчання 5200 грн., оплата за проживання 2200 грн. Стипендію він не отримує та не працює, оскільки форма навчання є денною. Всі витрати на його навчання, проживання, харчування несе його матір, [PERSON], яка працює у ФОП [PERSON] адміністратором та отримує заробітну плату у розмірі 3250 грн. на місяць. Окрім того, у нього вроджена вада серця. Відповідач є працездатним, має дохід, а отже може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, що продовжує навчання. Згідно з довідкою про доходи від 26.01.2018 року виданою ТОВ «Інтерпродсервіс» загальна сума доходу [PERSON] за період з липня 2017 року по грудень 2017 року 18899 грн. 11 коп. До 22.11.2017 року відповідачем ще сплачувались аліменти на його утримання. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно відповідач має у власності домоволодіння за адресою: Хмельницький район, с. Ружичанка, вул. Хмельницька, буд. 12, частка власності 12/25; житловий будинок з господарськими будівлями за адресою Полтавська область, Кременчуцький район, с. Піщане, тупик Франка, буд. 2-А. Крім того, у власності відповідача є причіп до легкового автомобіля КРД 050105, 2016 року випуску, дата реєстрації 21.07.2017 року. Тому просив суд стягнути аліменти з [PERSON] на своє утримання, як такого, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 усіх видів заробітку/доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дати подачі позову і до закінчення навчання, а в разі продовження навчання, то не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У письмовому відзиві на позов відповідач зазначив, що на його утриманні знаходиться четверо малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та дружина [PERSON], яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У нього з народження аномалія розвитку лівої нирки, він 2 рази на рік проходить обстеження, протягом останніх пяти років він страждає від гіпертонічної хвороби 2 ступеню, що також вимагає додаткових витрат. Його син [PERSON] з 2014 року потребує додаткових витрат у звязку зі станом здоровя, оскільки має далекозорість середнього ступеню обох очей. Крім того, він працює в ТОВ «Інтерпродсервіс» на посаді комірника. З довідки про доходи вбачається, що його середній заробіток за останні три місяці складає 2648, 56 грн. Це єдине джерело його доходу. У звязку із цим, відповідач не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина. Також, у запереченнях на відповідь на відзив вказав, що у нього у власності є лише 12/25 будинку в с. Ружичанка, де він проживає разом із сімєю і це єдина нерухомість, яку він отримав у дарунок від своєї бабусі, також у спадок він отримав земельну ділянку 0,4001 га. Третя особа у судовому засіданні вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 01.03.2005 року між батьками [PERSON] [PERSON] [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб. З 14.08.2017 року позивач навчається у Львівському національному університеті ветеринарної медицини та біотехнологій імені [PERSON] на факультеті ветеринарної гігієни, екології та права на денній формі, просив суд стягнути аліменти з [PERSON] на своє утримання, як такого, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 усіх видів заробітку/доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, починаючи від дати подачі позову і до закінчення навчання, а в разі продовження навчання, то не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Відповідно до документів, наданих [PERSON], на його утриманні знаходиться четверо малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та дружина [PERSON], яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується свідоцтвами про народження та довідкою №156 від 15.03.2018 року, виданою Ружичанським навчально-виховним комплексом «ЗОШ I-III ступенів, центр здорового способу життя» Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Також при прийнятті рішення судом взято до уваги як матеріальний стан відповідача, так і стан його здоровя (відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] має діагноз аномалія розвитку лівої нирки, згідно з актом дослідження стану здоровя від 10.02.2017 року діагноз відповідача гіпертонічна хвороба другого ступеня). Відповідно до довідки про доходи [PERSON], що видана ТОВ «Інтерпродсервіс», загальна сума його доходу на посаді комірника з вересня 2017 року по лютий 2018 року становить 18221,62 грн. Крім того, відповідач до досягнення [PERSON] повноліття сплачував аліменти на його утримання. Згідно з ч. 1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні судом встановлено та підтверджено документами, які містяться в матеріалах справи, що відповідач [PERSON] не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому [PERSON], який продовжує навчання.

Outcome: dismissed