Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 15.11.2011 року в сумі 400 гривень на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO]. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що згідно з рішенням суду, з 19.09.2011 року він сплачує [PERSON] аліменти в розмірі 400 гривень на утримання дочки. Під час постановлення рішення щодо сплати аліментів, суд взяв до уваги те, що він є фізично здоровим, має лише одну дитину. Позивач вказує на те, що добросовісно сплачував аліменти, але 25.03.2011 року був звільнений з посади комплектувальника проводів виробничого відділу товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна». Також позивач вказує на те, що він є батьком ще однієї дитини, [PERSON], [INFO] року від шлюбу з [PERSON]. З [PERSON] він не проживає, аліментів їй не сплачує, допомагає утримувати дитину добровільно. На даний час позивач проживає з батьками, допомагає їм по господарству, так як мати хворіє, постійного доходу він немає, так як не працевлаштований. Вважає, що вказані обставини, а саме скрутне матеріальне становище, відсутність постійного заробітку , наявність ще однієї дитини та хвороба матері є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з тих же підстав , просить їх задоволити та змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дитини [PERSON] в розмірі 400 гривень, визначивши їх в сумі 200 гривень . Відповідач [PERSON] позов визнала та пояснила суду, що дійсно [PERSON] за рішенням суду зобов'язаний сплачувати на її користь на утримання дитини аліменти в сумі 400 гривень. На даний час у позивача є заборгованість по виплатам даних грошових коштів, тому вона не заперечує щодо зменшення розміру аліментів до 200 гривень. Відповідачка вважає, що при зменшенні розміру аліментів їй будуть проводитися соціальні виплати, встановлені державою для утримання дітей відповідного віку. Заслухавши пояснення позивача, відповідачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно з нормами ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалює рішення про задоволення позову, у разі визнання його відповідачем, тільки при наявності законних підстав. Так, у відповідності до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Норми ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлюють підстави для зміни(зменшення) розміру аліментів, визначених рішенням суду. Такими підставами є зміна матеріального або сімейного стану платника аліментів, погіршення його здоров'я. Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2011 року, [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] аліменти в сумі 400 гривень щомісячно( а.с.14). Позивач надав суду письмову довідку Княгиненської сільської Ради Демидівського району №832 від 22.10.2013 року (а.с.9) та трудову книжку [NUMBER] від 12.11.2001 року (а.с.10), згідно до яких [PERSON] не працює з 25 березня 2011 року. Судом також досліджено свідоцтво про народження [NUMBER] від 6.10.2002 року, у відповідності до якого [PERSON] також є батьком дитини, [PERSON],[INFO] (а.с.11). Зі слів позивача, аліментів на утримання даної дитини він не сплачує. Аналізуючи вказані докази, суд вважає що у відповідності зі ст.ст. 57,58 Цивільного процесуального кодексу України вони не містять інформацію щодо предмета доказування та є неналежними. Так, на момент винесення рішення щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки ( 15 листопада 2011 року), він уже не мав постійного місця роботи( звільнений 25 березня 2011 року ), а також уже був батьком ще однієї дитини, яка народилася [INFO] року. Таким чином, дані обставини існували під час винесення рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дочки та не є такими, що виникли та змінили його матеріальний та сімейний стан після ухвалення рішення по даній справі. Також, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказав на те, що його мати, з якою він проживає в одному домогосподарстві в [ADDRESS]( а.с.8), хворіє і він зобов'язаний їй допомагати по господарству. Суду було надано письмову довідку Демидівського комунального закладу «Центр первинної медично - санітарної допомоги» №599 від 22.11.203 року, згідно з якою, [PERSON] дійсно хворіє,але згідно із висновком лікарсько - консультативної комісії вона потребує звільнення від важкої фізичної праці та роботи, пов'язаної з емоціональними навантаженнями ( а.с. 12). Крім того, у довідці вказано, що вона має постійне місце роботи( технічний працівник Княгиненської загальноосвітньої школи) та в ній відсутні медичні висновки, щодо необхідності постійного стороннього догляду за громадянкою [PERSON] Вважаючи на норми ч. 4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України,визнання відповідачем позову не повинно порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, у відповідності з рішенням Демидівського районного суду від 15.11.2011, [PERSON] сплачує на утримання дочки [PERSON],[INFO], аліменти в сумі 400 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття(а.с.14). Вважаючи на вік дитини [PERSON] ( три роки) та на норми Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що для дитини віком до шести років з 1.01.2014 року по 30.06.2014 року прожитковий мінімум становить 1032 гривні. Згідно з ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, для дитини [PERSON],[INFO], мінімальний розмір аліментів повинен становити 309 гривень 60 копійок. Зміна розміру аліментів на утримання дитини [PERSON], визначених судовим рішенням від 15.11.2011 року, та встановлення їх в сумі 200 гривень щомісячно може порушити права неповнолітньої особи, встановлені Законом України «Про охорону дитинства» та іншими законами України, які захищають інтереси дітей. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed