Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Черкаського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Черкаській області про зняття особи з реєстраційного обліку. В обґрунтування вимог вказує, що рішенням Черкаського районного суду від 10.08.2015, [PERSON] було виселено з домоволодіння по вул. Шевченка, 60 в с. Свидівок, Черкаського району. [PERSON], в присутності позивача, звернувся до паспортиста при Свидівоцькій сільській раді із письмовою заявою про зняття з реєстраційного обліку у вище вказаному будинку. Однак, нам було відмовлено у звязку з тим, що [PERSON] ніби виявив усно бажання перереєструватись в інше домоволодіння, де у даний час проживає, а не знятись з реєстраційного обліку, але не отримав на це згоди власника останнього. Тому на даний час відповідач не знявся в реєстраційного обліку, та позивач був змушений звернутися до суду та просив суд зняти відповідача з реєстраційного обліку за вище вказаною адресою. В судове засідання позивач не зявився, але на адресу суду надав заяву в якій просив позов задовольнити, справу слухати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] та представник Черкаського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Черкаській області в судове засідання не зявились, хоч про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно чинного законодавства, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно ст.224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення а підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи встановив факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до рішення Черкаського районного суду від 10.08.2015 р. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок в с. Свидівок, по вул. Шевченка, 60. Цим же рішенням суду [PERSON] було виселено з домоволодіння по вул. Шевченка, 60 в с. Свидівок, Черкаського району. Рішення набрало законної 21.08.2015 року. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та може розпоряджатись ним на власний розсуд, і на зміст права власності не впливають місце проживання власника. Відповідно до ст. 397 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки рішення щодо виселення відповідача [PERSON], не було оскаржено та набрало законної сили, а тому [PERSON] має бути знятий з реєстраційного обліку.

Outcome: approved