Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, обґрунтовуючи свою позовну заяву тим, що [PERSON] не виконує рішення Апеляційного суду Вінницької області від 24 жовтня 2012 року щодо стягнення з [PERSON] на його користь заборгованості за договором позики. Зважаючи, що за цей час змінився курс валют, просить стягнути з [PERSON] кошти в розмірі 278 972,00 грн., як різницю в курсі валют. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач та його представник не заперечували щодо такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено наступні фактичні обставин справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо виконання зобов'язань та відповідальності за їх порушення. Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21 листопада 2011 року по справі №2-3464/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 272 819,82 грн., з них: борг за розписками - у еквіваленті на національну валюту станом на час звернення до суду становить 158 340,00 грн., сума інфляційних втрат за 3 роки - 95 479,02 грн. та 3% річних за весь період прострочення зобов'язання в розмірі 19 000,80 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 500,00 грн., а також 120 грн. у відшкодування судових витрат. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 24 жовтня 2012 року у вказаній справі рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 21 листопада 2011 року скасоване, ухвалене нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 180 762,15 грн. за договорами позики, з яких: 158 340,00 грн. - заборгованість за договорами в перерахунку на національну валюту України, 3421,65 грн. - інфляційні втрати, 19 000,80 грн. - 3% річних за час прострочення розрахунку, а також судові витрати в розмірі 120 грн., в решті вимог - відмовлено. Вказане рішення суду знаходиться на виконанні в Вишенському ВДВС Вінницького міського управління юстиції, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 30 березня 2012 року (ВП №32016079). За повідомлення вказаної служби рішення на даний час не виконане, державним виконавцем вживаються заходи щодо примусового його виконання (інформація від 12 травня 2015 року за №7204/08-35). Позивач, звертаючись до суду, просить стягнути з відповідача кошти в розмірі 278 972,00 грн., як різницю між сумою боргу, яка стягнута за рішенням суду, та, зважаючи на не виконання рішення, сумою боргу в перерахунку на курс валют станом на 26 березня 2015 року, тобто різницю, яка вникла в результаті зміни курсу валют. Суд звертає увагу, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. В даному випадку в суду відсутні підстави стверджувати про припинення зобов'язань. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, також не припиняє правовідносин сторін договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання і не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Однак, ні положення договорів, ні норми ЦК України, в тому числі ст.599 ЦК України на яку посилається позивач, не передбачають такого виду відповідальності боржника як зміна курсу валют, а про отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України за вказаний позивачем період, останній не звертався, а тому позов задоволенню не підлягає. Разом з тим, позивач не позбавлений захисти своє порушене право внаслідок тривалого не виконання боржником рішення суду щодо стягнення суми боргу, звернувшись до суду,

Outcome: dismissed