Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: с. Зіньківщина Зачепилівського району Харківської області. Позивач зазначає, що крім нього в будинку зареєстрована його колишня дружина [PERSON] , яка з 25.08.2017 за вказаною адресою не проживає, але не знялася з реєстраційного обліку. [PERSON] зазначив, що реєстрація відповідача у його будинку є суттєвою перешкодою як для здійснення його права володіння, користування та розпорядження будинком як своєю власністю, так і для здійснення прав як власника будинку на оформлення субсидії по житлово-комунальним послугам. Позивач вказує, що він не бажає мати відповідача як зареєстрованого мешканця його будинку, тому вимушений звернутися до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: с. Зіньківщина Зачепилівського району Харківської області. В підготовче\~засідання сторони\~не з`явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій проти позовних вимог [PERSON] не заперечувала, з позовними вимогами погодилася. Згідно вимог\~ч.2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3\~ст.\~200\~ЦПК\~України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч.4\~ст.206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: с. Зіньківщина Зачепилівського району Харківської області, на підставі договору дарування серії [NUMBER] від 03.06.2000. Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 21.06.2017 було розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] зареєстрована у спірному житлі, але з 25.08.2017 не проживає у цьому помешканні, що підтверджується довідкою Новомажарівської сільської ради від 16.01.2020 та в своїй заяві наданій суду не заперечує проти позовних вимог [PERSON] . За нормами\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України\~власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Згідно з ч.1\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що право користуватися цим житлом існує лише у членів сім`ї власника житла і за наявності у власника права приватної власності на це майно. Згідно з положеннями\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником спірного будинку, а відповідач не являючись його членом сім`ї та будучи зареєстрованою у цьому помешканні, не проживає у ньому і самостійно не бажає знятись із реєстрації, що створює перешкоди позивачу у користуванні цим майном (отримання субсидії, додаткові витрати за оплату житлово-комунальних послуг), тому право власності позивача підлягає захисту судом у спосіб, що передбачений\~ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратив право користування житловим приміщенням. Згідно\~ч.1 ст.142 ЦПК України,\~у\~разі\~ визнання\~позову\~відповідачем\~до початку\~розгляду\~справи\~по суті\~суд\~у\~відповідній ухвалі\~чи\~рішенні\~у порядку,\~встановленому\~законом,\~вирішує\~питання\~про повернення\~позивачу\~з\~державного бюджету\~50\~відсотків\~судового\~збору,\~сплаченого\~при\~поданні позову,\~що\~також\~передбачено і\~ч.3\~ст.\~7Закону України «Про судовий збір». Тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору в розмірі 384,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved