Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, якою просив: - стягнути солідарно з приватного нотаpiyca Київського міського нотаріального округу [PERSON] та Головного управління юстиції Харківської області шкоду завдану діями начальника відділу державної виконавчої служби Люботинського міського управління юстиції у Харківській області Іськів Я.В.. та діями приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу у розмірі 160110 грн.; - стягнути солідарно з приватного нотаpiyca Київського міського нотаріального округу [PERSON] та Головного управління юстиції Харківської області моральну шкоду завдану діями начальника відділу державної виконавчої служби Люботинського міського управління юстиції у Харківській області Іськів Я.В., та діями приватного нотаpiyca Київського міського нотаріального округу у розмірі 5000 грн., а також витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 3000 грн. та судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 23.03.2010 року в забезпечення його позову до [PERSON] [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики був накладений арешт на все рухоме та не рухоме майно, яке належить відповідачу. 18.05.2010 року ухвалу Люботинського міського суду апеляційним судом Харківської області було скасовано. Апеляційний суд прийняв нову ухвалу, якою заборонив відповідачам відчуження автомобілів КІА «CERATO», ВАЗ-2102, які належать [PERSON] та автомобілів Форд «Фієста», ЗАЗ -11027, які належать [PERSON] Також було заборонено відчуження житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], що належить [PERSON] 13.07.2010 року державним виконавцем відділу ДВС Люботинського міського управління юстиції у Харківській обл.. було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та винесено постанову про закриття виконавчого провадження. Судом його позовні вимоги про стягнення з відповідачів суми боргу за договором позики були задоволено частково. При ознайомлені з виконавчими провадженнями стало відомо, що у виконавчому провадженні по примусовому виконанню ухвали апеляційного суду про забезпечення позову, державним виконавцем Приходько Л.В. було відкрито провадження по примусовому виконанню вищезазначеної ухвали апеляційного суду, постанова про відкриття провадження від 14.07.2010 року, 10.08.2010 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з виконанням ухвали про накладення заборони на відчуження. В матеріалах провадження мається заява ліквідатора ФОП [PERSON],, [PERSON] яка датована 24.06.2011 р., в якій вона прохає виконавчу службу зняти всі арешти накладені на майно боржника [PERSON] та вилучити записи про обмеження обтяжень. 12.08.2011 року начальником відділу ДВС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області було винесено постанову про зняття арешту з майна, при цьому не було поновлено виконавчого провадження після його закінчення, цією постановою було скасовано арешти на майно [PERSON] Підставою для зняття арештів послугувала постанова господарського суду Харківської області від 25.10.2010 року по справі про визнання банкрутом ФОП [PERSON] Таким чином начальник відділу ДВС Іськів Я.В. вчинила неправомірні дії щодо скасування арешту із забезпеченого позовом майна боржника. На підставі постанови Господарського суду Харківської області від 21.04.2010 р. за заявою арбітражної керуючої [PERSON] приватний нотаріус [PERSON] вилучила відомості про заборону на відчуження житлового будинку по [ADDRESS] Позивач дії начальника відділу державної виконавчої служби Люботинського міського управління юстиції Іськів Я.В. та приватного нотаріуса [PERSON] оскаржив в суді та судом було встановлено факт, що у зв'язку з незаконними діями начальника ВДВС та приватного нотаріуса позивачу спричинена шкода, оскільки рішення суду про стягнення заборгованості не виконано, все майно на яке було накладено заборону ухвалою апеляційного суду Харківської обл.. після зняття заборони було відчужено. Внаслідок неправомірних дій відповідачів позивачу спричинена також моральна шкода яку він оцінює в 5000 грн. Для захисту законних прав та інтересів було укладено угоду про надання юридичних послуг за яку позивачу довелося сплатити 3000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представники Головного управління юстиції у Харківській області Колотілова Н.В., Відділу державної виконавчої служби Люботинского міського управління юстиції Харківській області Іськів Я.В. позовні вимоги позивача не визнали, надали суду письмові заперечення (а.с. 55,82). Посилалися на те, що позивачем не наведено жодного доказу неправомірних дій чи бездіяльності відповідачів, які б могли спричинити йому шкоду. Приватний нотаріус [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги позивача не визнали, доводи не визнання позову виклали у письмових запереченнях (а.с.34-36, 129-130). Представник ПАТ «ХДІ страхування» також позовні вимоги позивача не визнала, посилаючись на їх безпідставність, надала письмові пояснення (а.с.109-111). Представник Головного управління державної казначейської служби України у Харківській області та [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє у позові позивачу, виходячи з наступного: Судом встановлено, що на підставі рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 08.08.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 95257 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 8063.28 грн., пеня у розмірі 54961,22 грн. та судові витрати у сумі 1820 грн.(а.с.7-8) Для забезпечення позовних вимог [PERSON] Апеляційний суд своєю ухвалою від 18.05.2010 року заборонив відчуження автомобілів КІА «CERATO», ВАЗ-2102, які належать [PERSON] та автомобілів Форд «Фієста», ЗАЗ -11027, які належать [PERSON] Також було заборонено відчуження житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], що належить [PERSON] В зв'язку з визнанням боржника - фізичну особу підприємця [PERSON] банкрутом, 12.08.2011 року начальник відділу державної виконавчої служби Люботинського міського управління юстиції Харківської області Іськів Я.В. винесла постанову про зняття арешту з майна боржника [PERSON], накладеного за ухвалою апеляційного суду від 18.05.2010 року. Приватний нотаріус [PERSON] на підставі постанови господарського суду Харківської області про визнання фізичної особи підприємця [PERSON] банкрутом від 25.10.2010 року, вилучила з реєстру заборон відомості про обтяження майна [PERSON], а саме житлового будинку по [ADDRESS]. Позивач дії державного виконавця і приватного нотаріуса оскаржив у суді, який визнав неправомірними дії начальника відділу державної виконавчої служби Люботинського міського управління юстиції Харківської області Іськів Я.В. з приводу винесення постанови від 12.08.2011 р. про зняття арешту з майна, а також визнав незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з приводу внесення нею змін до єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо вилучення запису про арешт майна [PERSON] Отже судом було встановлено, що незаконними діями начальника ВДВС Іськів Я.В. та приватного нотаріуса [PERSON] [PERSON] спричинена школа, оскільки рішення суду про стягнення заборгованості не виконано майно, на яке було накладено заборону ухвалою апеляційного суду Харківської області, після зняття заборони було відчужено. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Однак, висновок суду про те, що позивачу діями ВДВС Іськів Я.В. та приватним нотаріусом [PERSON] завдана майнова шкода суд не може прийняти як доказ, оскільки у рішенні не вказано, що їх неправомірні дії стали наслідком спричинення позивачеві шкоди у розмірі 160110 грн. Тобто, відсутній безпосередній причинно-наслідковий зв»язок між шкодою та протиправною поведінкою, що виключає настання юридичної відповідальності. Виходячи з наведеного, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed