Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - КП «БТІ» Одеської міської ради та просить скасувати реєстрацію права власності в КП «БТІ» Одеської міської ради на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON]; визнати за ним право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року; визнати за ним право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 19 квітня 1999 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка діяла від свого імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON] на регіональній універсальній біржі «Александр-Н» був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за №Н/99-01428. В подальшому, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2007 року, що набрало чинності, вищевказаний договір купівлі-продажу був визнаний недійсним, у зв'язку з тим, що він не був нотаріально посвідчений. Також позивач зазначив, що під час шлюбу з [PERSON] у них народись дві доньки - [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, а [INFO] року померла також дружина позивача - [PERSON] 06 липня 2015 року позивач звернувся до Другої Одеської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про вступ у спадщину після смерті дружини. Однак, позивач не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з тим, що право власності на квартиру в КП «БТІ» Одеської міської ради досі зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з цим, [PERSON] звернувся до суду з дійсним позовом. [PERSON] та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали та не заперечували проти їх задоволення. Представник КП «БТІ» Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 06 жовтня 1998 року за №8-9525. 19 квітня 1999 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка діяла від свого імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON] на регіональній універсальній біржі «Александр-Н» був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за №Н/99-01428. В подальшому, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2007 року, що набрало чинності, вищевказаний договір купівлі-продажу був визнаний недійсним, у зв'язку з тим, що він не був нотаріально посвідчений. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. [INFO] року померла також дружина позивача - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частки квартири [ADDRESS]. 06 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Другої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що право власності на квартиру в КП «БТІ» Одеської міської ради досі зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] Вказана обставина перешкоджає також позивачу здійснити реєстрацію права власності на ? частку квартири, що належить йому. Тому, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині скасування реєстрації права власності в КП «БТІ» Одеської міської ради на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON], оскільки договір купівлі-продажу, на підставі якого вказана реєстрація була виконана, був скасований рішенням суду. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, у судовому засіданні доведено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті дружини [PERSON] згідно ст. 1268 ЦК України. У свою чергу, ст. 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК. У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Тому, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на вказану ? частку квартиру [ADDRESS], а на іншу ? частку - визнати за позивачем право власності в порядку ст. 392 ЦК України. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved