Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом (а.с.3-5) до ПАТ «Чорномортехфлот» в якому мотивуючи тим, що 05.01.2000р. між ним та відповідачем було укладено контракт за яким відповідач передав йому у користування [ADDRESS], як службове житло з подальшим переходом до позивача прав власності на вказану квартиру за умови відпрацювання ним на займаній посаді 10 років. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав та відповідав ухиляється від виконання своїх зобов'язань, просить суд: -визнати за [PERSON] право приватної власності на жилу двокімнатну [ADDRESS], загальною площею 50,2 кв.м., яка складається з: 1-коридору площею 2,0 кв.м.,2-шафи - 0,4 кв.м., 3- шафи -0,3 кв.м., 4- кухні -7,1 кв.м., жилої 14,5 кв.м., 6-коридору -3,3 кв.м., 7- жилої -11,8 кв.м., 8- туалет 1,0 кв.м., 9- ванної 2,6 кв.м., 1- коридору -5,5 кв.м., балкону -1,7 кв.м.. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Так як відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи та від нього не надійшло повідомлень про причини не явки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.. Суд, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно реєстраційного посвідчення від 24.12.1999р. [ADDRESS] належить на праві колективної власності на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.1999р. за №9117 (а.с.15,17). 05 січня 2000р. між [PERSON] та ПАТ «Чорномортехфлот» було укладено договір піднайму [ADDRESS] (а.с.10). 05 січня 2000р. між [PERSON] та ПАТ «Чорномортехфлот» було укладено контракт, п.1.1 контракту передбачено, з метою закріплення кваліфікаційних працівників, ТОВ «Чорномортехфлот» передає в користування на правах піднайму [ADDRESS] [PERSON] (а.с.11). П.2.2 контракту передбачено, працівник повинен за надану йому квартиру відпрацювати в ТОВ «Чорномортехфлот» за спеціальністю, передбаченою трудовим договором між ним та ТОВ «Чорномортехфлот» не менше 10 років. Після спливу вказаного строку квартира вказана в п.1.1 цього контракту переходить у власність працівника [PERSON] без повної чи часткової оплати її вартості (а.с.11). П.2.5 контракту передбачено, якщо робітник виявив бажання придбати квартиру у власність достроково, він може перерахувати на розрахунковий рахунок наймодавця залишкову вартість пропорційно відпрацьовану часу, після чого вказана квартира переходить у власність робітника достроково, при цьому робітник звільняється від подальшого виконання зобов'язань, передбачених п.2.2 та п.2.3 вказаного контракту. П.2.3 контракту передбачено, у випадку звільнення працівника, незалежно від причини звільнення, або у випадку неможливості виконати умови контракту особисто працівником, працівник сплачує вартість квартири згідно розрахунку по даним бухгалтерського обліку ВАТ «Чорномортехфлот» пропорційно залишку невідпрацьованого в ВАТ «Чорномортехфлот» часу, передбаченого в п.2.2 контракту. 05.01.2000р. позивачу на кв. [ADDRESS] відповідачем було видано посвідчення на житлову площу (а.с.14). [PERSON] звільнився з ВАТ «Чорномортехфлот» 29 грудня 2006р., не відпрацювавши 4 роки, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.6-9). Первісна вартість кв. [ADDRESS] 75 000,0 грн., щорічна вартість 7500,0 грн. то відповідно до п.2.3 контракту позивач повинен був сплатити 30 000,0 грн. (7500*4). Згідно квитанції від 17.08.2015р. позивач сплатив на користь відповідача 30 000,0 грн. (а.с.27). Ст.525 ЦК України передбачено, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.526 ЦК України передбачено, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 1 статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що позивач виконав умови контракту від 05.01.2000 р. в підтвердження чого надав суду докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Outcome: approved