Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він, [PERSON] до 17.11.2017 року працював на ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш» на посаді охоронця. В подальшому його було звільнено з даного підприємства за власним бажанням. На час звільнення відповідач мав заборгованість перед ним по виплаті заробітної плати в сумі 10801,49грн. Відповідачем у день звільнення розрахунок із ним не було проведено. 10.10.2018 року було здійснено фактичне розрахування та ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш» перерахувало йому суму заробітної плати. Розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати по день звернення до суду в порядку ст. 117 КЗпП України становить: середньоденний заробіток 230,32грн. Сума середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати з 17.11.2017р. по 10.10.2018р. складає 37542,16грн. Він неодноразово звертався до відповідача з питанням щодо виплати йому нарахованої заробітної плати, однак постійно отримував лише обіцянки, повний розрахунок був проведений майже через рік. Тому він просить суд стягнути з ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 37542,16грн. та судові витрати в сумі 768,40грн. В судове засідання позивача не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання представник відповідача не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином поштовим повідомленням. До Мелітопольського міськрайонного суду повернулися конверти з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» та повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.1, 3, 4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5\~ст.263\~ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено\~в судовому\~засіданні,\~позивач [PERSON] відповідно до наказу №29-к від 02.06.2015 року працював на ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш» на посаді охоронця та в подальшому 17.11.2017 року його було звільнено з даного підприємства за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с.7-9). Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належну оформлену трудову книжку і про вести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу. Згідно довідки від 06.02.2018р. №38 ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш», підприємство на день звільнення мало заборгованість перед [PERSON] з нарахованої, але не виплаченої оплати праці у загальній сумі 10801,49грн. (а.с.12). Згідно зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, визначено: „п.8. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно ст.\~117\~КЗпП України, у разі несвоєчасного розрахунку роботодавець повинен сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні до моменту фактичного розрахунку. На підставі судового наказу №320/2847/17 Мелітопольського міськрайонного суду від 04.05.2017 року з ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш» на користь [PERSON] було стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 10801,49грн. та зазначена сума 10.10.2018 року була перерахована підприємством на рахунок [PERSON] , згідно довідки АТ «ПриватБанк» від 20.02.2019р. (а.с.10, 13). Так, згідно наведено у позові розрахунку, розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] за два повні останні робочі місяці складає: (3433,33грн.+4055,00грн.) / (15+15) =230,32грн., згідно довідки ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш» від 07.05.2019р. (а.с.20). Термін затримки виплати заробітної плати з 17.11.2017 року по 10.10.2018 року та становить 163 робочих дні. Таким чином середній заробіток [PERSON] за весь час затримки розрахунку по виплаті заробітної плати складає: 230,32грн. х 163 робочих днів = 37542,16грн. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, те, що повний розрахунок по заробітній платі був проведений із порушенням встановлених строків, сума середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати на даний\~час не\~погашена, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 768грн.40 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved