Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.06.2011 року належить квартира [ADDRESS] . В квартирі зареєстрована його колишня дружина, яка з 2016 року в ній не проживає, комунальні послуги не сплачує та не бере участі в утриманні житла. Відповідачка добровільно знятись з реєстрації місця проживання не бажає, хоча має у власності житло. За таких обставин позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Ухвалою суду від 21.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. [PERSON] надала заяву про визнання позову; з наслідками визнання позову ознайомлена. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського нотаріального округу Миколаївської області Мовчан С.В. за реєстровим номером 1393, належить квартира [ADDRESS] . Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки ЦНАП відповідачка дійсно зареєстрована у вказаній квартирі, однак відповідно до акту від 28.09.2020 року, виданого головою правління ОСББ «Первомайський господар» відповідачка за вказаним місцем реєстрації не проживає з січня 2016 року; її речі в квартирі відсутні. Будь-які договори між сторонами про порядок користування, найм житлового приміщення тощо, не укладались. [PERSON] колишня дружина позивача, яка добровільно не бажає знатися з реєстрації місці проживання. Відповідачка має у власності житло, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що відповідачка відсутня у квартирі понад строки, встановлені ч.2 ст. 405 ЦК України. Поважні причини, передбачені ст.ст 71, 163 ЖК України, як підстави для продовження цього строку або збереження за відповідачкою житлового приміщення - відсутні. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 163, 167 ЖК України, ст. ст. 319, 325, 405 ЦК України. [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS] . З огляду на те, що відповідачкою визнано позовні вимоги, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені ним при зверненні до суду з позовом, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на його користь.

Outcome: approved