Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою Бахмутської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Донецької товарної біржі про визнання права власності. Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що він перебував у шлюбі з [PERSON] з 03.08.1998 року по 06.09.2012 року. В період даного шлюбу за спільні кошти вони придбали житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] Договір купівлі продажу (біржовий контракт №137Н) від 24.04.2001 року був оформлений в Артемівській філії Донецької товарної біржі на ім'я [PERSON], відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] Зазначений договір був зареєстрований в Комунальному підприємстві «Артемівське бюро технічної інвентаризації». На теперішній час змінилось цивільне законодавство, Договір купівлі-продажу (баржевий контракт №137Н) не був посвідчений нотаріально, діяльність товарних бірж вже припинена, колишня власниця будинку померла у зв'язку з чим, позивач просить суд визнати право власності на вказаний житловий будинок. Представник позивача у судове засідання не з'явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та у заяві по суті спору просив суд прийняти рішення на власний розсуд. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився.Судом вживалися заходи щодо повідомлення третьої особи про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом, зокрема, розміщення інформації на веб-сторінці суду. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу від 24.04.2001року, зареєстрованим за №137-Н в Артемівській філії Донецької товарної біржі, [PERSON] продала, а [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] Цим контрактом підтверджується той факт, що розрахунки між позивачем та продавцем [PERSON] проведені повністю до моменту укладення контракту, претензій вони не мають. Тобто, позивач повністю виконав умови домовленості за угодою: сплатив продавцю належну суму у розмірі 65500,00 грн. Із технічного паспорту, виданим КП «Артемівське БТІ», вбачається, що власником будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], є [PERSON]. Згідно запису акта про смерть від 17.04.2009 року №33, [PERSON], померла [INFO] року в Російській федерації, Курської області, Советський район, смт. Кшенській. Згідно ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожнасторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Факт здійснення сторонами своїх обов'язків за договором (виконання договору) підтверджується самою письмовою угодою - біржовим контрактом, який визнаний сторонами та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Артемівське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що закріплено в ст.321 ЦК України. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судового збору в сумі 704,80 грн., який був сплачений ним при подачі позову до суду, тому судовий збір не підлягає стягненню з відповідача. З огляду на викладене та

Outcome: approved