Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої, просив суд: зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області повідомити місцезнаходження відповідача та дітей; - зобов`язати відповідача [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні з жітьми телефоном, на побаченні у в`язниці та після звільнення з в`язниці та у проживанні дітей з ним у його будинку за місцем реєстрації дітей у забезпеченні та вихованні дітей. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він та відповідач [PERSON] є батьками двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . У 2017 році відповідач без його згоди забрала з його будинку у м. Кам`янці-Подільському, де проживали і зареєстровані діти. На даний час відповідач разом з дітьми проживає в Одеській області. В телефонній розмові з його матір`ю діти просилися, щоб його мати їх забрала до себе до дому у м. Кам`янець-Подільський, де діти проживали і були зареєстровані. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 01.02.2019 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження. Позивач подав про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 07 вересня 2018 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 07 вересня 2018 року. [PERSON] засуджений до довічного позбавлення волі, відбуває покарання в ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1» з 12.10.2016 р по теперішній час. Звертаючись з позовом до суду [PERSON] зазначив, що він бажає спілкуватись з своїми малолітніми дітьми телефоном, бачити їх під час побачення у в`язниці та після звільнення проживати з ними у своєму будинку за місцем реєстрації дітей, однак мати дітей проти цього, без його згоди забрала дітей з будинку за адресою [ADDRESS] . В зв`язку з відсутністю [PERSON] та малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] відсутні в м.Кам`янці-Подільському, орган опіки та піклування позбавлений можливості надати письмовий висновок щодо розв`язання даного питання. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1, 3 ст. 152 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. За змістом ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до вимог ч.2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згіднодо вимог ч.1,2 та 3 ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За змістом ч.1 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до вимог ч.2 вказаної статті суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Відповідно до положень ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Виходячи із обставин даної справи, суд вважає, що позивач має право на спілкування з дітьми телефоном, так як суду не надано доказів, що це суперечить інтересам дітей. Порядок спілкування телефоном передбачений Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Вимоги щодо спілкування з дітьми на побаченні у в`язниці, після звільнення позивача з місць позбавлення волі та у проживанні дітей з позивачем у його будинку за місцем реєстрації не підлягають задоволенню, оскільки стосуються подій на майбутнє і не стосуються порушеного права. Позовні вимоги, заявлені до третьої особі не підлягають задоволенню, оскільки третя особа не може відповідати за цим позовом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі викладеного,

Outcome: partial