Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики в розмірі 41870,52 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 жовтня 2008 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в розмірі 22900 грн., які останній одержав у ВАТ «Родовід Банк», взявши на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредитному договору №Ск-1237-032-193/9-2008 від 25.09.2008 р. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач [PERSON] склав розписку та оригінал якої надав [PERSON] 03.09.2010 р. [PERSON] склав розписку про те, що зобов'язується до 30 вересня 2010 р. закрити заборгованість [PERSON] перед Родовід Банком в повному обсязі. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів, але відповідач їх ігнорує, а банк вимагає від позивача погасити заборгованість по кредиту. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Також зазначив, що спочатку їх угода виконувалась, відповідач погасив 4000 грн., через місяць надав позивачу пенсійну картку з 2000 грн., яка в наступному місяці вже не діяла. В подальшому відповідач уникав виконання обов'язку по сплаті заборгованості, не відмовлявся, в 2010 р. надав другу розписку про зобов'язання погасити заборгованість до 30.09.2010 р. Відповідач позов не визнав, але частково погодився, що його вина є в тому, що він порадив позивачу звернутися до знайомого в отриманні кредиту, оскільки [PERSON] працював охоронцем в агенції «Панург», коли йому знадобились гроші. Гроші з ним відповідач не отримував, в термінал не їздив. Відчуваючи свою вину він вирішив допомогти сплатити позивачу гроші, на теперішній час він не може зв'язатися зі знайомим, щоб допоміг вирішити ці питання та повернути гроші. Крім того, він зазначив, що йому взагалі не зрозуміло навіщо він частину коштів віддавав, а собі залишив 6500 грн., тому він вважає, що взагалі не має відношення до них, а розписки складав із почуття провини. Вислухавши думку представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 10 жовтня 2008 року [PERSON] склав розписку про те, що отримав через [PERSON] кредит в Родовід Банку в сумі 22900 грн., а також про те, що бере на себе відповідальність по сплаті по кредиту та зобов'язується погасити всю суму кредиту в повному обсязі в найкоротший термін. В згаданій розписці відсутні умови та строки повернення вказаної суму грошей (а.с.4). 03 вересня 2010 р. [PERSON] було складено розписку про те, що він зобов'язується до 30 вересня 2010 р. закрити заборгованість [PERSON] перед Родовід Банком у повному обсязі (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з положеннями ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Зміст представлених розписок не відповідає умовам укладення договору позики, отже, суд приходить до висновку про відсутність договірних відносин позики між позивачем та відповідачем, оскільки останній не вказував, що брав гроші у борг саме у позивача і зобов'язується їх повернути позивачу. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що позивач не довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони на підставі статей 509, 1046 ЦК України не підлягають задоволенню. Враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 418,70 грн., який не був сплачений при звернені до суду, а так як позивач є інвалідом 3 групи, тому відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» не має пільг.

Outcome: approved