Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість з виплати заробітної плати за жовтень та листопад 2014 року в сумі 3923,48 грн., середній заробіток за час затримки проведенні розрахунку за період з 21.11.2014 року по день прийняття рішення судом та судові витрати в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу адвоката. Свої вимоги мотивує тим, що згідно наказу директора КП «Чисте місто» РМР № 80 від 08.10.2014 року він був прийнятий на посаду майстра з видалення побутових відходів відділу санітарної очистки міста з випробувальним терміном на один місяць. 21.11.2014 року згідно з наказом № 89 від 21.11.2014 року його було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. 01.12.2014 року він став на облік як безробітний в Роменському міськрайонному центрі занятості. В день звільнення йому було видано трудову книжку, але заробітну плату виплачено не було, повний розрахунок з ним не проведено. 26.11.2014 року він подав до КП «Чисте місто» заяву, в якій просив виплатити йому заробітну плату та провести повний розрахунок, але до цього часу заборгованість йому не виплачена і повний розрахунок не проведений. Тому звернувся до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач підтримав позов, пояснив обставини викладені в ньому. Представник відповідача КП «Чисте місто» в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлено належним чином (а.с.31). Раніше в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Встановлено, що наказом № 80 від 08 жовтня 2014 року позивач, на підставі його заяви, був прийнятий на постійну роботу до відділу санітарної очистки міста на посаду майстра з видалення побутових відходів з випробувальним терміном один місяць з окладом згідно штатного розпису (а.с.7). Наказом № 89 від 21 листопада 2015 року [PERSON] звільнено з займаної посади відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с.7 зв.) Згідно довідки КП «Чисте місто» РМР № 264 від 21.11.2014 року дохід [PERSON] за період з 08.10.2014 року по 21.11.2014 року склав 3923,48 грн. (а.с. 8 зв.). Позивач звертався з заявою до КП «Чисте місто» про виплату заборгованості по заробітній платі (а.с.8), але розрахунок з ним проведений не був. Відповідно до довідки КП «Чисте місто» № 276 від 23.12.2014 року станом на 22 грудня 2014 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 3156,04 грн. (а.с.9). Отже, в день звільнення позивачу, в порушення ст.116 КЗпП України, не виплачена належна сума заробітної плати, про що заперечував і представник відповідача, і що є підставою для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.8 Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року з наступними змінами передбачено нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Враховуючи, що позивач був звільнений 21.11.2014 року, а фактичний розрахунок з ним не проведений, з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за період з 21 листопада 2014 року по 27 лютого 2015 року включно за 69 робочих днів у розмірі 7688,67 грн. (69 днів х111,43 грн.). Позивач поніс витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката. З урахуванням обсягу підготованих процесуальних документів з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 300 грн. витрат на оплату правової допомоги адвоката при складенні позовної заяви. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищезазначене, на підставі ст.43 Конституції України, ст.116,117 Кодексу законів про працю України,

Outcome: partial