Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Інституту проблем кріобіології і кріомедицини НАН України, третя особа Профспілка працівників НАНУ про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. В обґрунтування свого позову [PERSON] вказав, що з вересня 2003 року він, [PERSON], був прийнятий на посаду начальника відділу охорони до Інституту проблем кріобіології і кріомедицини НАН України. 14.09.2015 року наказом № 51-ОС [PERSON] було звільнено з займаної посади згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з появою на роботі 26 серпня 2015 р. у нетверезому стані, хоча в такому стані не перебував. На його думку, його звільнено через упереджене ставлення заступника директора із ЗП [PERSON], за те що [PERSON] написав на нього скаргу на ім'я директора інституту через те, що [PERSON] періодично знімав з вахти охоронців і примушував виконувати не передбачені трудовим договором обов'язки. Звільнення вважає незаконним. 26.08.2015 року [PERSON] зранку відчував себе погано, поміряв тиск, який був 290/100, але до лікаря звертатися не захотів, прийняв ліки (корвалол, бояришник, пустирник) і пішов на роботу. Приблизно о дванадцятій годині, знаходячись у вагончику на посту № 2 (своєму робочому місці), в нього сильно розболілась голова та прорвав фурункул на голові. Щоб не забруднити одяг, він зняв сорочку і охоронець [PERSON] допоміг обробити рану зеленкою. Після цього він ліг на диван у вагончику, де були відчинені двері, дві жінки які проходили повз вагон побачили його, лежачого без сорочки, пішли назад і через п'ять хвилин з'явився заступник директора із ЗП [PERSON] і попросив [PERSON] підійти до нього, на що [PERSON] йому відповів, що лікується, показавши на зеленку на голові. [PERSON], нічого не відповівши, пішов, а до [PERSON] прийшло 6 жінок, щоб скласти акт про те, що він знаходиться в нетверезому стані. Постоявши хвилин п'ять, вони пішли, згодом прийшов представник профспілкового органу [PERSON], і запропонував пройти разом з ним, сказавши, що зараз [PERSON] знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. [PERSON] заперечив і сказав, що можна провести медичну експертизу, визвати швидку, або разом проїхати в поліклініку для огляду, але він відмовився. Підтвердження факту нетверезого стану можливо як медичним висновком, так і іншими доказами, зокрема у наказі про звільнення за № 51-ОС від 14.09.2015 р. доказом вказана службова записка директора із ЗП [PERSON], акт про перебування на робочому місці [PERSON] в нетверезому стані від 26.09.2015 р. (тобто наказ виданий раніше, ніж складений акт) з даним актом [PERSON] не був ознайомлений. Проте, медичний висновок для підтвердження факту нетверезого стану відсутній, адміністрація відмовилися викликати швидку, або їхати до поліклініки на огляд. В цей день самостійно [PERSON] не звертався до лікаря, а підтвердити факт того, що на робочому місці 26.08.2015 р. він не перебував у стані алкогольного чи іншого виду сп'яніння, може охоронець [PERSON] своїми показаннями, який працював в цей день разом з позивачем. При отриманні наказу про звільнення, позивач його не підписував і пояснень не давав. Із 14 вересня 2015 року позивач не працює. Відповідно, строк, що сплив із зазначеної дати до дня поновлення на роботі, - є вимушеним прогулом. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав, а представник відповідача проти позову заперечував з тих підстав, що 26.08.2015 року о 12.40 позивач [PERSON] знаходився на робочому місці у стані алкогольного спяніння, що було зафіксовано актом від 26.08.2015 року комісією, яка складалася з заступника директора [PERSON], інженера з підготовку кадрів [PERSON], бухгалтера [PERSON] Згідно цього акту, у [PERSON] виявлені ознаки спяніння, а саме: різкий запах алкоголю, хитлива хода, незвичайна балакучість, висловлення погроз. Внаслідок цього, [PERSON] був відсторонений від роботи. При цьому [PERSON] відмовився від проходження медичного огляду, надання пояснень. Був викликаний представник профспілкового комітету [PERSON], який також засвідчив нетверезий стан [PERSON] Також цей факт підтверджують свідки [PERSON], [PERSON] В подальшому [PERSON] був викликаний на засідання профспілкового комітету, який, після зясування усіх обставин, надання пояснень адміністрацією та [PERSON], надав дозвіл на його звільнення на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України. В судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] позов підтримав і пояснив, що 26.08.2015 року його запросили до посту №2 у вагончик охорони, де в робочий час знаходився начальник охорони [PERSON] з голим торсом і лаявся з заступником директора [PERSON], вів себе неадекватно. Запаху алкоголю від нього він не почув. На засіданні профспілкового комітету, яке відбулося за участю [PERSON], після надання пояснень та зясування всіх обставин справи, було винесено рішення про надання дозволу на звільнення [PERSON] на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вдень 26.08.2015 року вона йшла повз вагону охорони і побачила, що в ньому перебувають охоронці [PERSON], Ляшенко, а також їх начальник [PERSON], який був по пояс роздягнутий. На столі стояла відкрита пластикова пляшка з прозорою рідиною. Вони запросили її зайти і випити з ними, при цьому з пляшки йшов запах алкоголю. Вона відмовилася пити і повідомила про це заступника директора [PERSON] Коли вони повернулися до вагончика, пляшка вже була прибрана, але від [PERSON] був запах алкоголю. Був складений відповідний акт, в якому вона розписалася. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що вдень 26.08.2015 року до нього звернулася співробітник [PERSON], яка повідомила про перебування охоронців у вагончику охорони у нетверезому стані. Він зібрав комісію, запросив представника профспілкового комітету і прийшовши до вагону охорони зафіксував факт знаходження начальника охорони [PERSON] у нетверезому стані, про що свідчили наступні ознаки: знаходження напівоголеним на робочому місці і в робочий час, різкий запах алкоголю, хитлива хода, незвичайна балакучість, висловлення погроз. Надавати пояснення або пройти медичний огляд на стан спяніння, [PERSON] відмовився. На підставі цього були складені відповідні акти комісії та службові записки, а [PERSON] був відсторонений від роботи. Адміністрацією був направлений запит до профспілкового комітету на надання дозволу на звільнення [PERSON] на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України. На засіданні профспілкового комітету, яке відбулося за участю [PERSON], після надання пояснень та зясування всіх обставин справи, було винесено рішення про надання дозволу на звільнення [PERSON] на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України. В подальшому [PERSON] також відмовився від підписання та отримання наказу про звільнення, про що складені відповідні акти комісії. Судом були досліджені надані сторонами докази. Вислухавши сторони, представника третьої особи, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння, відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпІІ України у випадку розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з цієї підстави потрібна згода виборного органу первинної профспілкової організації, яка є отриманою. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.92р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку. Так, позивач [PERSON] не пройшов медичного обстеження на стан спяніння а ні за ініціативою адміністрації, а ні за власною ініціативою. Відповідачем, на підтвердження факту перебування [PERSON] у нетверезому стані на робочому місці надані акт про встановлення факту перебування позивача на робочому місці у стані алкогольного спяніння, складений комісією, яка складалася з заступника директора [PERSON], інженера з підготовку кадрів [PERSON], бухгалтера [PERSON] Згідно цього акту, у [PERSON] виявлені ознаки спяніння, а саме: різкий запах алкоголю, хитлива хода, незвичайна балакучість, висловлення погроз; пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт перебування [PERSON] у стані алкогольного спяніння на робочому місці, акти про відмову у наданні пояснень і проходженні медичного огляду [PERSON] Сам [PERSON] жодного доказу не надав, від свідка [PERSON] відмовився, медичний огляд не пройшов. На підставі цього, оцінюючи надані сторонами докази на підставі вимог ст..60 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивачем не доведені обставини незаконності його звільнення згідно вимог п. 7 ст. 40 КЗпП України, на які він посилається у своєму позові. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed