Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ВТ «Банк Фінанси та Кредит» Ірклієнко Юрія Петровича, третя особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням майном. В обґрунтування позову зазначено, що вона є власником Ѕ частини кімнати, розташованої за адресою: [ADDRESS] .При зверненні до нотаріуса з метою продажу нерухомості стало відомо, що на її ім`я зареєстровано обтяження- арешт нерухомого майна, підставою є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 8897749, 18.12.2008, Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, номер запису про обтяження 21154269. На звернення до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя отримано відповідь, згідно якої встановлено, що на примусовому виконанні у відділ перебувало виконавче провадження №8897749 з примусового виконання листа №2-823 виданого 14.08.2008 року Заводським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь Філії ЗРУ «Банк Фінанси та Кредит», боргу у розмірі 18239,85 грн. 06.02.2009 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві. Грошові кошти за рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя поверталися ТОВ «Колекторське Агенство Фактор», якому Філія ЗРУ «Банк Фінанси та кредит» 25.12.2008 року передало право вимоги за кредитним договором №1-2738-115ФД. До ВДВС ніхто не звертався після повернення виконавчого документа. Новий кредитор заміну сторони виконавчого провадження не здійснив та строк на пред`явлення виконавчого листа пропустив. На теперішній час витрати за виконавчий збір та витрати на виконавчі дії сплачено. Таким чином законних підстав для арешту нерухомого майна на теперішній час не має. Просить суд позовну заяву задовольнити. Усунути [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована [ADDRESS] ) перешкоди у здійсненні права розпорядження майном -кімнатою, розташованою за адресою: [ADDRESS] та скасувати запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: «Номер запису про обтяження: 21154269, реєстраційний номер обтяження: 8328896, зареєстровано:24.12.2008 р, Підстави виникнення обтяження: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №8897749, виданий 18.12.2008 року, видавник Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Державний виконавець Главчева П.М; опис предмета обтяження: все нерухоме майно; Власинк : [PERSON] ». Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08.07.2019 року позовну заяву залишено без руху. 22.08.2019 року на виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08.07.2019 року про залишення позову без руху надано уточнену позовну заяву. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від23.08.2019 року відкрито провадження у справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] на задоволені позову наполягали. [PERSON] пояснила, що є власником Ѕ частини кімнати у гуртожитку, яку має намір продати, однак через наявність запису про обтяження позбавлена цієї можливості. Також зазначала, що є поручителем за договором та з неї стягнуто солідарно з боржником суму боргу 18239,85 грн., і вона здійснювала заходи щодо погашення цієї заборгованості, сплачено виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 1992,98 грн. однак у 2009 році виконавчий документ було повернуто стягувачеві, арешт з майна знято не було, а виконавче провадження знищено. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник третьої особи у судовому засіданні повідомив про те, що дійсно у провадженні Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції перебувало виконавче провадження відносно [PERSON] , однак у 2009 році воно було завершено, арешт з майна не знімався. Стягувач у подальшому до ВДВС не звертався. Наразі у зв`язку із спливом строку зберігання виконавче провадження знищено. При вирішенні питання по суті покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2008 р. позовні вимоги ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» від імені якого діє Філія Запорізьке РУ ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» задоволено . Розірвано кредитний договір «1-2738-116 ФД від 10.11.2006 року, укладений між [PERSON] та Банком «Фінанси та Кредит». Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ «Банк Фінанси та кредит» 17791,93 грн. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ «Банк Фінанси та кредит» сплачене державне мито при подачі позову до суду в розмірі 177,92 грн та понесені витрати на оплату інформаційно технічного забезпечення судового розгляду справи в сумі 30 грн. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ «Банк Фінанси та кредит» витрати пов`язані з оголошенням про виклик відповідачів у газеті у розмірі 240 грн. Відповідно до листа Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області встановлено, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №8897749 з примусового виконання листа №2-823 виданого 14.08.2008 року Заводським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь Філії ЗРУ «Банк Фінанси та Кредит», боргу у розмірі 18239,85 грн. 04.09.2008 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. 18.12.2008 року винесена постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 1823,98 грн. 18.12.2008 року винесена постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 30 грн. 18.12.2008 року винесена постанова про звернення стягнення на майно боржника - про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 06.02.2009 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві . [PERSON] сплачено виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 1992,98 грн. у зазначеному виконавчому провадженні. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 06.07.2016 року [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності володіють в рівних долях по Ѕ частині кімнати [ADDRESS] (а.с.26). Грошові кошти за рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя поверталися ТОВ «Колекторське Агентство Фактор», якому Філія ЗРУ «Банк Фінанси та кредит» 25.12.2008 року передало право вимоги за кредитним договором №1-2738-115ФД. До ВДВС ніхто не звертався після повернення виконавчого документа. В матеріалах справи відсутні відомості, що новий кредитор здійснив заміну сторони виконавчого провадження, а також відомості про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до стягнення. Згідно з ч. 2ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав. Стаття 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зважаючи на положення ст. 1 Протоколу № 1 до «Конвенції про захист прав та основних свобод людини» кожна особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві. Згідно ч.1 ст.41 Конституції України, ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається майном на власний розсуд. Як передбачено ст. 391 ЦК України власник майна може вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо такі перешкоди не пов`язані з позбавленням права володіння власністю. Отже, наявність запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обтяження власності [PERSON] створює власникові перешкоди у розпорядженні її майном, позивач позбавлений можливості здійснювати право власності на власний розсуд, і такі порушення підлягають усуненню. З наведеного вище суд встановив, що вказане обтяження є перешкодою для власника позивача по справі в здійсненні своїх прав щодо користування та розпорядження належним їй майном, а тому оцінюючі здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтований, підтверджений матеріалами справи, на підставі чого позовні вимоги необхідно задовольнити.

Outcome: approved