Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором купівлі-продажу. Свої вимоги мотивував тим, що 22 лютого 2012 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] придбав піч Термоцент ТП-02, серійний номер Р0412 за ціною 37 000,00 грн. За даним договором, відповідач сплатив 22 000 грн., а решту - 15 000 грн. зобов'язувався сплатити до 22 серпня 2012 року, що підтверджується розпискою [PERSON] Проте, за вказаний період відповідач сплатив лише 2 000 грн., чим порушив взяті на себе зобов'язання. За таких обставин позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором купівлі-продажу в розмірі 14 791,40 грн., з яких 13 000 грн. - сума боргу за договором купівлі-продажу; 686,40 грн. - 3% річних; 1105 грн. - втрати від інфляції, а також понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився. Його представником подана заява, відповідно до якої просить розгляд справи провести у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в пресі, а тому суд вважає за необхідне провести розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенню ст.169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо договору купівлі-продажу та виконання зобов'язань. Судом встановлено, що 22 лютого 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого відповідач придбав піч Термоцент ТП-02, серійний номер Р0412 за ціною 37 000,00 грн. За даним договором, відповідач сплатив 22 000 грн., а решту - 15 000 грн. зобов'язувався сплатити до 22 серпня 2012 року, що підтверджується розпискою [PERSON], оригінал якої наданий в судове засідання. За вказаний період відповідач сплатив лише 2 000 грн., про що міститься відмітка в розписці. Решта коштів в сумі 13000,00 грн. не сплачена та зобов'язання за договором не виконані. Відповідно до ст.ст. 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. За змістом ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статті 662, 663 ЦК України визначають, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у строк, встановлений договором. Відновідно до ст.691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 13 000 грн. - сума боргу за договором купівлі продажу, а також 686,40 грн. - 3% річних від простроченої суми. Сума 3% річних розрахована вірно. Щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 1105 грн., то з даною сумою суд погодитись не може, зважаючи на наступне. Згідно листа Верховного Суду України № 62-97р від 03 квітня 1997 року для визначення індексу за будь-який період необхідно помісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою. Отже, розмір втрат від інфляції за період з вересня 2012 року по квітень 2014 року становитиме 975 грн. (1,001 х 1 х 0,999 х 1,002 х 0,998 х 1,002 х 0,999 х 1 х 1 х 1,001 х 1 х 0,999 х 0,993 х 1 х 1,004 х 1,002 х 1,005 х 1,005 х 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1,033 х 13000,00 грн.), а не 1105 грн., як вбачається з розрахунку позивача. Таким чином, сума боргу, що підлягає стягненню на користь позивача становить 14 661,40 грн., яка складається з: 13 000 грн. - сума боргу за договором купівлі-продажу, 686,40 грн. - 3% річних від простроченої суми; 975,00 грн. - інфляційні втрати. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане положення, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору, а також 540,00 грн. витрат, пов'язаних з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача. Щодо заявлених витрат на надання правової допомоги, то суд визначаючись з розміром, враховує часткове задоволення позовних вимог, а також положення Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір мінімальної заробітної плати, який з 01.01.2014 року складає 1 218,00 грн., вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (підготовка позовної заяви, збирання доказів), а також те, що особа участі в судовому засіданні не брала, вважає обґрунтованим та реальним розмір витрат на правову допомогу в цій цивільній справі в розмірі 1000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial