Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Союзнатурпродукт» про визнання недійсним договору оренди землі, посилаючись на те, що він являється спадкоємцем земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,82 га. кадастровий номер [NUMBER], яка залишилась після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Після оформлення спадщини позивач дізнався про те, що 29 червня 2016 року між його матір'ю та відповідачем, нібито було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки та зареєстровано 30 червня 2016 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряним Олегом Анатолійовичем, номер запису про інше речове право 15194503. Позивач зазначає, що такий договір укладений без волевиявлення його матері [PERSON], оскільки остання на час укладення спірного договору була померлою, а тому не могла укладати його. У зв'язку з наведеним, позивач просить визнати недійсним договір оренди землі від 29.06.2016 року укладений між [PERSON] та відповідачем, зареєстрований 30.06.2016 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряним Олегом Анатолійовичем, номер запису про інше речове право 15194503. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. Подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Згоден на заочний розгляд справи. Представник відповідача ТОВ «Союзнатурпродукт» в судове засідання двічі не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряний О.А. в судове засідання двічі не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання правочину недійсним. Судом встановлено, що позивачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 02.08.2016 року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою С.М., належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8157 га., кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, успадкована після смерті [PERSON], яка належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 27 січня 2016 року виконавчим комітетом Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, [PERSON] померла [INFO] в с. Грузьке Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 7). Як вбачається з витребуваного в Голованівській районній державній адміністрації Кіровоградської області, договору оренди земельної ділянки від 29.06.2016 року, копія якого приєднана до матеріалів справи, та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно…> за №65132188 від 05.08.2016 року, 30.06.2016 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряним Олегом Анатолійовичем, під номером запису про інше речове право 15194503, зареєстровано договір оренди землі, укладений 29 червня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Союзнатурпродукт» в особі Веремієнко І.Л. про передачу в оренду відповідачу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,82 га. кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 8, 38-41). За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до частин 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За нормою ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. За нормами ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як вбачається з оскарженого договору оренди землі від 29.06.2016 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «Союзнатурпродукт», позивач не є стороною зазначеного договору. Разом з тим позивач, як спадкоємець цієї земельної ділянки, має право на оспорювання цього договору, оскільки цей правочин порушує його право на володіння, користування та розпорядження спірною земельною ділянкою. Вивчивши матеріали справи в судовому засіданні встановлено, що спірний договір оренди землі було укладено між [PERSON] та відповідачем 29 червня 2016 року, зареєстровано 30 червня 2016 року, тобто після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спірний зареєстрований договір оренди землі не відповідає чинному законодавству, оскільки укладений без волевиявлення [PERSON], а тому має бути визнаний недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з наданої квитанції, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 640 грн., що підлягає відшкодуванню. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. На підставі викладеного,

Outcome: approved