Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті його батька [PERSON], посилаючись на те, що він помер 24 жовтня 2016 року на території проведення антитерористичної операції в м. Донецьк. З метою реєстрації смерті батька він звернувся з відповідною заявою до заінтересованої особи по справі, але отримав письмову відмову у реєстрації смерті, посилаючись на відсутність документа установи про смерть батька, розташованої на території підконтрольній Україні. Встановити факт смерті батька необхідно заявнику для реалізації свого права на спадкування. У судовому засідання заявник [PERSON] підтримав в повному обсязі заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у заяві, оскільки органи ДРАЦС не мають можливості видати йому свідоцтво про смерть батька, а документи, які були видані органами Донецької народної республіка не визнаються на території України. Представник заінтересованої особи, Миргородського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, проти задоволення заяви не заперечує . Суд заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи та звіривши їх з оригіналами, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно п. 8 ч. 1\~ст. 256 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідним сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника. Відповідно до довідки про смерть № 3166 від 25 жовтня 2016 року виданої відділом судової експертизи трупів [PERSON] бюро судово-медичної експертизи республіки ДНР [PERSON], [INFO] на час смерті проживав і помер у місті Донецьк 24 жовтня 2016 року в наслідок травматичного закритого субдурального крововиливу (а.с. 12). На підставі вказаної довідки 25 жовтня 2016 року Кіровським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії ДНР № 045987. Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. З відмови у проведенні державної реєстрації смерті №756/03.04-23 від 18.11.2016 року, наданої Начальником Миргородського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області (а.с.13) вбачається, що надані заявником документи, що підтверджує смерть особи видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, тому відсутні підстави для державної реєстрації смерті [PERSON]. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією\~та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. У звязку з тим, що смерть [PERSON] настала на території міста Донецьк, на якій на теперішній час жодний орган державної влади України не працює, суд погоджується з тим , що отримати лікарське свідоцтво про смерть від компетентного органу державної влади України - є неможливим. Зважаючи на вищевказані обставини, суд вважає за необхідне встановити факт смерті [PERSON] [INFO], проживаючого на момент смерті в місті Донецьк, задовольнивши вимоги заявника, які є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved