Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» перерахувати вартість послуги гарячого водопостачання за травень 2016 року відповідно до реально наданої послуги із застосуванням належних пільг; стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 2\~000 грн. В обгрунтування позову покликається на те, що ЛМКП «Львівтеплоенерго», як виконавець комунальних послуг зобовязаний надати йому послуги, що відповідають за якістю встановленим нормам, оскільки він своєчасно сплачує за комунальні послуги і на момент виникнення спору заборгованості по сплаті таких не має. Неналежне виконання виявилося в тому, що відповідач, маючи надавати якісну послугу підігріву води систематично порушує встановлені нормативи і температура води в системі гарячого водопостачання не відповідає нормі або взагалі подається не підігрітою. Незважаючи на це, відповідач постійно вимагає оплату за послугу надану нібито належним чином. Так, зокрема, згідно повідомлення на оплату послуги централізованого постачання гарячої води за травень 2016 року, згідно показів лічильника гарячої води була нарахована сума до оплати 88,80 грн. за тарифом 44,40 грн./куб.метр. Однак, в даний період послуга підігріву води постачальником не надавалась, що може підтвердити будь-який мешканець будинку, мікрорайону і міста, якщо користується послугою централізованого гарячого водопостачання. Натомість, з системи гарячого водопостачання подавалась не підігріта вода, а плата вимагалась в 100% розмірі. Вказує, що його сімя у складі трьох чоловік має передбачені законом пільги на оплату житлово-комунальних послуг, а саме дві особи (ЧАЕС) у розмірі 50% та одна особа (учасник бойових дій) у розмірі 75%. Не погодившись з такою вимогою, 22.06.2016р. особисто звернувся до спеціалістів ВО та ЗТЕ ЛМКП «Львівтеплоенерго» (запис в журналі № 08-788), проте, спеціалісти відділу відмовились перерахувати вартість відповідно до реально наданої послуги, рекомендуючи звертатись зі скаргами в ЛМР та КМУ. В подальшому, в кінці серпня 2016р. було отримано відповідь від [PERSON] інженерного господарства Департаменту житлового господарства та інфраструктури ЛМР, в якій управління визнає, що по послуга підігріву води протягом травня 2016 року фактично не надавалась. Таким чином, відповідач не лише вимагає оплатити послуги, що не надавались належним чином, а ще й без застосування пільги. Подальші звернення до відповідача не дали жодних результатів. Ствердив, що на протязі цілого місяця його сімя, з вини відповідача, не мала можливості повноцінно проводити необхідні гігієнічні процедури, що для них являється досить критичною ситуацією. В наступному місяці гаряче водопостачання було відновлено, але температура води всерівно не відповідала встановленим нормам у звязку з чим він був змушений встановити електричний бойлер для підігріву води і таким чином відмовитись від користування неякісною послугою відповідача. Вважає, що неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань є порушенням його прав, як споживача у відповідності до положень Законом України «Про захист прав споживачів», що завдало йому матеріальної і моральної шкоди, питання про відшкодування якої просить вирішити в судовому порядку. Позивач в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просив позов задоволити. Представник відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» проти позову заперечила та пояснила, що споживач має право на відшкодування моральної шкоди лише у разі, якщо неналежне надання або ненадання житлово-комунальних послуг заподіяло шкоду його життю чи здоровю, однак докази на підтвердження позивачем таких обставин в матеріалах справи відсутні. Правилами надання послуг з ЦО, ПХ та ГВ і ВВ обовязок щодо доказування якості житлово-комунальних послуг покладається на споживача. Крім того, споживачів було заздалегідь повідомлено про те, що з 04 травня по 11 червня 2016р. будинок по вул.Антонича, 28 у м.Львові не забезпечуватиметься гарячим водопостачанням у звязку з проведенням ремонтних і профілактичних робіт. За вказаний період пільги на гаряче водопостачання не застосовується, оскільки така згідно постанови КМУ №842 від 28.10.2015р. «Про внесення змін до постанови КМУ від 06.08.2014р. №409» застосовується на холодне водопостачання та водовідведення та нараховується відповідними органами соціального захисту населення. Представник третьої особи Львівської міської ради в судове засідання не зявився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], 1978р.н., спільно із [PERSON], 2012р.н. та [PERSON], 1989р.н. зареєстровані по вул.[PERSON]-І., 28/25 у м.Львові, що підтверджується довідкою ЛКП «Старий Сихів» з місця проживання про склад сімї і прописки № 2029 від 18.08.2016р. Під час судового засідання було зясовано, що підставою звернення позивача до суду стало неналежне надання ЛМКП «Львівтеплоенерго» послугу підігріву води, нарахування плати за послуги без врахування пільг споживачів, та як наслідок відшкодування вартості завданої матеріальної та моральної шкоди. Відповідно до ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сімї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Судом встановлено, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» надає послуги з постачання гарячої води в будинок на вул.[PERSON]-І., 28 у м.Львові. Покликаючись на неналежне надання ЛМКП «Львівтеплоенерго» комунальних послуг та невірне нарахуванням плати за такі послуги, позивач звернувся з відповідною заявою (скаргою) за вх.№ 3-Л-38274-С-002 від 20.07.2016р. до Львівської міської ради. [PERSON] інженерного господарства Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 2502-1454 від 23.08.2016 року позивача повідомлено про те, що відповідно до п.3 Постанови КМУ № 409 від 06.08.2014р. із змінами, внесеними Постановою КМУ № 842 від 28.10.2015р. установлено такі соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії: «Для користування послугами з централізованого постачання холодної води 2,4 куб.метра на одну особу на місяць за наявності централізованого постачання гарячої води та 4 куб.метра на одну особу на місць за відсутності централізованого постачання гарячої води. У разі перерви у наданні послуг з централізованого постачання гарячої води (більш як на 14 діб) в установленому законом порядку 4 куб.метри холодної води на одну особу на місяць.» «Для користування послугами з централізованого постачання гарячої води 1,6 куб.метри на одну особу на місяць.» Оскільки, в травні 2016р. по будинку вул.Антонича, 28 перерви у наданні послуг з гарячого водопостачання тривала 29 днів, тобто 29 днів не здійснювалось постачання гарячої води, відповідно, за даний період не надано споживачам пільг та не встановлено субсидій. Додатково інформують, між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ЛМКП «Львівводоканал» укладено договір доручення, відповідно до якого ЛМКП «Львівтеплоенерго» доручило ЛМКП «Львівводоканал» зняття показів квартирних приладів обліку гарячої води у споживачів-мешканців багатоквартирних будинків, послуги з гарячого водопостачання яким надає ЛМКП «Львівтеплоенерго», та внесення їх в базу даних. Зокрема, за даними ЛМКП «Львівводоканал» мешканцям квартири [ADDRESS] в травні 2016р. спожито 2 куб.метри гарячої води, відповідно за даний обєм гарячої води нараховано 88,80 грн. Згідно п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.п.10 п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоровю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. З наведених нормативних положень убачається, що споживач має право на відшкодування моральної шкоди лише у разі, якщо неналежне надання або ненадання житлово-комунальних послуг заподіяло шкоду його життю чи здоровю. Відповідно до розяснення Департаменту економіки систем життєзабезпечення враховуючи проблемні питання із застосуванням нормативів на послуги з централізованого постачання холодної води у разі перерви у наданні послуг з централізованого постачання гарячої води (у зв'язку з ліквідацією наслідків аварій або дії обставин непереборної сили, проведенням ремонтних і профілактичних робіт, прийнятим уповноваженим органом рішення щодо зменшення ліміту споживання природного газу для теплопостачальних підприємств, і, як наслідок відключенням гарячої води на тривалий період, тощо), Кабінетом Міністрів України внесено зміни до Постанови. Так, 28 жовтня 2015 року КМУ прийнято постанову №842 «Про внесення змін до постанови КМУ від 06.08.2014р. №409», якою встановлено соціальний норматив користування послугами з централізованого постачання холодної води у разі перерви у наданні послуг з централізованого постачання гарячої води (більш як на 14 днів) 4,0 куб. метри холодної води на одну особу на місяць. А тому, передбачені пільги на оплату житлово-комунальних послуг, мали бути враховані за постачання холодної води в установленому порядку. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ № 630, визначено порядок перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг та предявлення претензій. Так, п.п.33-39 Правил регламентовано, що уразі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця. Представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобовязаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об'єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем та всіма присутніми. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2. Акт претензія складається у двох примірниках. У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менше як два споживачі. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 3. Виконавець зобовязаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розвязуються у суді. За наведених обставин, Правилами надання послуг з ЦО, ПХ таГВ і ВВ обовязок щодо доказування якості житлово-комунальних послуг покладається на споживача. Крім того, під час розгляду справи з пояснень сторін судом встановлено, що саме з інформації отриманої від позивача [PERSON] за травень 2016 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» визначено споживання гарячої води у квартирі [ADDRESS] у кількості 2 куб.метра. Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявна інформація про перерву у наданні послуг з гарячого водопостачання на протязі 29 днів у травні 2016 року. Однак, саме позивачем визначено використання мешканцями квартири 2 куб.метрів гарячої води за вказаний період, та не спростовано використання ж ними даної кількості води. Покликання позивача про те, що зазначені 2 куб.метри води є холодною водою будь-якими доказами не підтверджується. Суд вважає, що позивачем не представленого належних та допустимих доказів, які б свідчили про неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань по наданню послуг житлово-комунальних послуг та по неправильному нарахуванню плати за такі послуги; не надано належним чином укладених актів-претензій; жодних порушень в проведені розрахунків житлово-комунальних послуг не встановлено, а тому вимога про перерахунок вартості послуги гарячого водопостачання не підлягає задоволенню. Вимога про застосуванням належних пільг при розрахунку плати за надані послуги гарячого водопостачання також не підлягає задоволення, оскільки за спірний період - 29 днів у травні 2016 року, коли постачання гарячої води через проведенням ремонтних і профілактичних робіт не здійснювалось, пільги на гаряче водопостачання не застосовувались, та згідно постанови КМУ №842 від 28.10.2015р. «Про внесення змін до постанови КМУ від 06.08.2014р. №409» були застосовані та враховані при розрахунку послуг за холодне водопостачання та водовідведення, при цьому суд звертає увагу на те, що саме нарахування пільг та субсидій на житлово-комунальні послуги здійснюється не комунальними підприємствами, які надають такі послуги, а відповідними органами соціального захисту населення. Позивач відповідно до ст.23 ЦК України просить стягнути із відповідача моральну шкоду, яку він зазнав через душевні страждання, внаслідок порушення його прав та прав його сімї, порушення нормальних умов життя, переживання стресу, що вплинув на його здоровя і життя. Згідно розяснень, викладених в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Виходячи з приписів ст.ст.23, 1167 ЦК України, підставою відповідальності за завдану моральну шкоду є склад цивільно-правового правопорушення, що складається з наступних елементів: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Умовою відповідальності є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобовязання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). За загальним правилом, зобовязання відшкодувати моральну шкоду виникає з вини відповідача. Відповідальність без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. За вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що позивачем не представлено доказів порушення його прав із боку відповідача ПАТ «Львівтеплоенерго», не доведено завдання йому фактичної моральної шкоди діями відповідача, відповідно позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд,

Outcome: dismissed