Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на будівельні матеріали. Свої вимоги мотивує тим, що з [PERSON] перебував у шлюбі до 21.08.2010 р., під час якого вони придбали два житлові будинки [ADDRESS]. 3 2010 року він постійно проживає в цих будинках та зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Реконструкція будинку була розпочата на початку 2010 року за часів спільного проживання з відповідачем. Проживаючи в даних будинках з часу розлучення, він продовжив реконструкцію даних будинків, оскільки вони були у незадовільному, аварійному стані і виникла необхідність привести їх у відповідність до санітарно-будівельних норм без одержання попередніх дозволів та належно затвердженого проекту відбудови. [PERSON] проти цього не заперечувала. Він самостійно купував будівельні матеріали та обладнання, які були використанні в процесі добудови та переобладнання житлового будинку, розташованого на земельній ділянці по [ADDRESS]. Дізнавшись про те, що право власності на будинки не визнано за нею, [PERSON] 16.04.2014 р., найнявши екскаватор, здійснила проникнення до будинку, в якому він здійснював ремонт, переобладнання та зруйнувала його повністю, вигорнувши екскаватором. ? частина земельної ділянки належить йому на праві власності за рішенням суду, а тому [PERSON], здійснивши в'їзд на його територію порушила право власності на земельну ділянку та на будівельні матеріали, які були придбані ним та вкладені в переобладнання будинку, що складає значну суму. Вартість будівельних матеріалів складає 213 429,11 гривень. А тому, просить суд, визнати за ним право власності на будівельні матеріали вкладені в самочинні добудови та перебудови до житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], на загальну суму 213 918,11 гривень, та стягнути з [PERSON] на йог користь судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що територія, де відбулася подія від 16.04.2014 р. не належить [PERSON], останній умисно не допускав [PERSON] до вищевказаного приміщення. а отже ніяких протиправних дій з боку [PERSON] не було. Також зазначив і те, що реконструкція будинку за адресою: [ADDRESS] відбувалася також і за участю [PERSON], так як остання також вкладала кошти на придбання будівельних матеріалів та сторони на той час знаходилися у шлюбних відносинах. Вислухавши позивача, його представника та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на будівельні матеріали підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі наступного. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 1993 року Виконкомом Костянтинівської селещної ради Миколаївської області за актовим записом № 32. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.08.2010 р. шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили 21.08.2010 р.. За час перебування в шлюбі сторони придбали майно: - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, та земельну ділянку, кадастровий № 4810800000:10:005:0009, загальною площею 0,07 га, для обслуговування житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] -земельну ділянку, кадастровий № 4810800000:10:005:0010, загальною площею 0,24 га для ведення селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Проте, право власності за [PERSON] на дане нерухоме майно не було зареєстровано в БТІ. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 04.12.2013 р. за [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності за кожним із них на ? частину земельної ділянки (кадастровий № 4810800000:10:005:0009, загальною площею 0,07 га), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та ? частину земельної ділянки (кадастровий № 4810800000:10:005:0010, загальною площею 0,24 га), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В задоволенні позовних вимог щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділу житлових будинків, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], відмовлено. З даного рішення вбачається, що вищевказані будинки були придбані [PERSON] за договорами купівлі-продажу, проте державна реєстрація права власності відповідача на нерухоме майно в БТІ не була здійснена, а тому дані будинки не були визнані судом об'єктами спільної сумісної власності подружжя (а. с. № 7-12). Як стверджує позивач та його представник з 2010 року він постійно проживає в будинках [ADDRESS] та зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Реконструкція будинку була розпочата на початку 2010 року за часів спільного проживання з [PERSON]. Проживаючи в даних будинках з часу розлучення, він продовжив реконструкцію даних будинків, оскільки вони були у незадовільному, аварійному стані і виникла необхідність привести їх у відповідність до санітарно-будівельних норм без одержання попередніх дозволів та належно затвердженого проекту відбудови. [PERSON] проти цього не заперечувала. Він самостійно купував будівельні матеріали та обладнання, які були використанні в процесі добудови та переобладнання житлового будинку, розташованого на земельній ділянці по [ADDRESS]. Вартість будівельних матеріалів складає 213 429,11 гривень. На підтвердження цього факту позивач надав суду копії рахунків, чеків, квитанцій ( а.с. № 13-30). Представником відповідача такі твердження позивача та його представника не були спростовані в судовому засіданні. Представник [PERSON] посилався на те, що згідно договорів купівлі-продажу вищевказаних будинків їх власником є [PERSON], а будівельні матеріали на переобладнання будинку були придбанні сторонами за час шлюбу, але доказів цього суду не надали. Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що будівельні матеріали вкладені [PERSON] в самочинні добудови та перебудови до житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], були придбані ним самостійно та є його власністю. Відповідно до ст. 89 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2 139,18 гривень, сплачений останнім при звернені до суду з даним позовом (а. с. № 31).

Outcome: approved