Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 85,60 кв.м, житловою площею 65,50 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Змагання, 8, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, [PERSON], померлого 13 січня 2001 року. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що його батькові належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Змагання, 8, який він перебудував на підставі дозволу, наданого рішенням Люботинської міської ради від 31 травня 1973 року. В 1975 році батько завершив будівництво нового будинку, але право власності на нього не зареєстрував. Після смерті батька 13 січня 2001 року спадщину у виді житлового будинку він прийняв за заповітом, фактично вступивши в управління будинком. Однак, оформити свої спадкові права на житловий будинок він не має змоги через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але подав суду заяву про підтримання позову і розгляд справи за його відсутності. В судове засідання Люботинська міська рада Харківської області не з'явилася, але її представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні встановлене наступне. Житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Змагання, 8 в м. Люботин належав на праві власності [PERSON] на підставі договору на право забудови та безстрокового користування земельної ділянкою, посвідченого Люботинською Держнотконторою 08 липня 1952 року за р.№ 2446. Рішенням виконавчого комітету Люботинської міської ради народних депутатів № 12 від 31 травня 1973 року [PERSON] було надано дозвіл на перебудову житлового будинку по вул. Змагання, 8 в м. Люботин з умовою знесення старого будинку. Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого станом на 19 жовтня 2015 року, на земельній ділянці за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Змагання, 8, в 1975 році був збудований новий житловий будинок літ. «А-1» з надвірним будівлями і спорудами. Відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 40-19-5376 від 30 липня 2012 року «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів» встановлено, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Люботин, вул. Змагання, 8, був збудований та набутий [PERSON], батьком позивача, а отже такий будинок є його особистою власністю та не є самовільно збудованим. 13 січня 2001 року [PERSON] помер, про що Люботинським міським відділом РАГС було видано свідоцтво про смерть 1-ВЛ № 264094 від 16 січня 2001 року. За життя [PERSON] був складений заповіт від 27 листопада 1985 року, згідно з яким все належне йому майно, з чого б воно не складалось та де б таке не знаходилось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, він заповідає своєму синові, [PERSON], що мешкає разом з ним. Згідно ст. 534 ЦК УРСР 1963 року, діючого на час відкриття спадщини, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та вчинив зазначені дії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За повідомленням Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області в шестимісячний строк після смерті [PERSON], який мешкав за адресою: м. Люботин, вул. Змагання, 8, з заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звернувся. Згідно з відміткою в паспорті, [PERSON] постійно мешкає за адресою: м. Люботин, вул. Змагання, 8, тобто фактично вступив в управління спадковим майном у виді житлового будинку. Оскільки позивач від спадщини не відмовився, але отримати свідоцтва у нотаріуса не має змоги через відсутність зареєстрованого на ім'я його батька права власності на будинок, суд задовольняє його вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved