Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Малобурлуцької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, в якій просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини від померлого [INFO] року [PERSON] в два місяці. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що [INFO] року помер [PERSON], яким було складено заповіт, відповідно до якого у разі смерті [PERSON], останній заповідає позивачу земельну ділянку [ADDRESS] Встановлений законом строк на прийняття спадщини позивач пропустив, оскільки дізнався про наявність заповіту після законодавчо встановленого строку для прийняття спадщини. Коли звернувся з заявою до Великобурлуцької державної нотаріальної контори про оформлення спадщини, тобто після шести місяців з дня смерті заповідача, йому в цьому питанні було відмовлено. В зв'язку з чим, він звернувся до суду і просить захистити його право. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності № 54 від 31 травня 2013 року (а.с.11), позовні вимоги позивача підтримав, просив позов задовольнити. Представник Малобурлуцької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області до суду не з'явився, про час і місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином, на адресу суду сільський голова направив листа, в якому вказав, що визнають позовні вимоги, просять розглядати справу без їх участі (а.с.15). Суд вважає можливим розглянути даний позов без представника відповідача. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, воно підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному об'ємі, з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] року у віці 54 років помер [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 19 квітня 2011 року зроблено запис за № 03 (а.с.06). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки [ADDRESS], яка належала померлому на праві приватної власності і це підтверджено копією державного акту серії ХР № 062502 (а.с.09). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Малобурлуцької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області від 22 грудня 2009 року та зареєстрований в реєстрі за № 76, яким заповів вищевказану земельну ділянку позивачу [PERSON] (а.с. 08). Згідно з ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини і протягом якого, відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Строк на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 16 жовтня 2011 року. [PERSON] звернувся з заявою до нотаріальної контори 08 травня 2014 року, про що свідчить постанова державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 483/02-31 від 08 травня 2014 року (а.с.10). В судовому засіданні встановлено, що позивач не подав своєчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини, оскільки даній особі не було відомо про наявність заповіту. Згідно роз'яснень, викладених в абзаці 6 пункту 24 постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зважаючи на те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, тому, на підставі представлених доказів, суд переконався в тому, що позивач пропустив строк через те, що йому не було відомо про наявність заповіту на його ім'я і ці причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суд відносить до поважних. Враховуючи обставини справи, з урахуванням позиції Малобурлуцької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, яка просила позов задовольнити, суд вважає, що причини, вказані позивачем, є поважними і дійшов висновку про можливість задовольнити позовну вимогу, визнавши додатковий строк у 60 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved