Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить усунути перешкоди у володінні, розпорядженні та користуванні квартирою, шляхом зняття з реєстрації відповідачів у квартирі. Згідно поданої позовної заяви та доданих документів, позивачу на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі проживають відповідачі, чим чинять перешкоди в володінні, розпорядженні та користуванні квартирою. Позивач, представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, пояснення аналогічним викладеним у позовній заяві. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, пояснили, що їх вселяли в квартиру батьки позивача, на час вселення позивач був співвласником квартири, вони мають право проживати в спірному житлі. Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали цивільної справи встановив наступні обставини: Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Вирішуючи питання про визначення позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивачем спосіб захисту цивільного права обрано у відповідності до вимог ст.16 ЦК України, при цьому помилково сформульовано визначення позовних вимог щодо зняття з реєстрації відповідачів. Оскільки, позовні вимоги в силу ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» містять формулювання фактичного виконання судового рішення про виселення, суд приходить до висновку, що змістом позовних вимог є позов про виселення відповідачів з займаного житлового приміщення. При цьому виходу за межі позовних вимог судом не вбачається. Сторони в судовому засіданні визнали той факт, що на час розгляду цивільної справи відповідачі проживають у спірному житловому приміщенні. Власником житлового приміщення - квартири за адресою: [ADDRESS]. є [PERSON], що витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № [NUMBER] від 226.06.2015. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Проживання у спірній квартирі особи без згоди її власника є порушенням права власника, яке, відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунути. На підставі визначеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову. Питання розподілу судових витрат вирішити у порядку ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved