Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зазначивши, що згідно рішення суду він зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 822,48 грн. На час ухвалення вказаного рішення, як і по теперішній час, отримував пенсію в розмірі 8631,34 рублів, що становило 3289,92 грн., а розмір стягнутих з нього аліментів становив ? її частину. Зазначає, що з 21.08.2015 року по 31.08.2015 рік проходив лікування в неврологічному відділенні Скадовського ТМО та поніс у зв'язку з цим витрати на лікування в розмірі 1352,80 грн., продовжує лікування амбулаторно. Також зазначає, що у зв'язку зі зміною курсу рубля по відношенню до гривні, його пенсія в перерахунку на гривні становить в розмірі 2 797,27 грн., який є меншим на момент ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів. З наведених підстав просив зменшити розмір, стягнутих з нього аліментів з 822,48 грн. до 450 грн. В судовому засіданні позивач заявлені в позові вимоги підтримав з підстав у ньому викладених. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, вважала заявлені в ньому вимоги необґрунтованими та безпідставними, в зв'язку з чим просила відмовити у його задоволенні. Заслухавши доводи та заперечення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Встановлено, що рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 04.03.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] в розмірі 822,48 грн. щомісячно. Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] є громадянином Росії, має право постійного проживання на території України та отримує пенсію в розмірі 8631,34 руб. Визначаючи розмір аліментів, суд, крім іншого, виходив з ? частини від отримуваного батьком доходу й стягнув аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 822,48 грн. Будь-яких належних та допустимих доказів отримання [PERSON] доходу, який є більшим ніж він отримував на момент ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів сторонами не надано й суд вважає, що саме по собі коливання курсу рубля по відношенню до гривні не є підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів. Разом з тим, як вбачається з копії епікризу та висновку мультиспіральної комп'ютерної томографії, [PERSON] має захворювання, у зв'язку з чим потребує додаткових витрат, що також підтверджується копією накладної № 1 від 21.08.2015 року про купівлю ліків на суму 1352, 80 грн.. Тому враховуючи фактично встановлені обставини справи, а також доводи та заперечення сторін по справі, суд вважає за необхідне змінити встановлений рішенням суду розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 770 грн. щомісячно, що на думку суду відповідає вимогам добросовісності, розумності та справедливості й не суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи.

Outcome: partial