Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Зазначив, що 28 жовтня 2014 року між ним [PERSON] був укладений договір позики у формі розписки, відповідно до якого він передав, а відповідач [PERSON] взяв гроші в сумі 10 000 доларів США строком до 25 грудня 2014 року та зобовязався повернути у зазначений термін, але боргові зобовязання не виконав досі. На неодноразові усні звернення відповідач не реагує та уникає зустрічей з ним. Просив стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 257\~907,90 гривень, 3% річних в сумі 13\~375,86 гривень та судовий збір в сумі 2739,96 грн. на його користь. В судове засідання позивач не зявився, його представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі,надала оригінал розписки. Відповідач не зявився в судове засідання, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором згідно ст.1049 ЦК України. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 28.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики у формі розписки, відповідно до якого позивач передав, а відповідач [PERSON] отримав від позивача гроші в сумі 10 000 доларів США строком до 25 грудня 2014 року , які останній згідно особисто написаної розписки зобовязався повернути у зазначений термін. На день звернення позивача до суду, згідно офіційного курсу Національного банку України курс гривні до долару США становить 2579,0790 гривні за сто доларів США, а отже заборгованість за розпискою в гривнях становить 257\~907,90 гривень. Розрахунок 3% річних за період з 25.12.2014 року по 18.10.2016 року (631 днів прострочення) становить 13\~375,86 гривень. На день розгляду справи боргові зобовязання відповідач [PERSON] не виконав, тому зазначена сума боргу, три проценти річних від простроченої суми та судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved