Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та відшкодування моральної шкоди в якому зазначив, що 10.06.2013 року позичив останньому бензин марки А-76 в кількості 112 літрів на суму 1100 гривень, бензин марки А-92 на суму 1345 гривень та готівкові кошти в сумі 37000 гривень. Загалом сума позики становить 39445 гривень . На неодноразові вимоги [PERSON] повернути позику [PERSON] не реагує. За таких обставин позивач вважає, що має право вимагати стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 39445 гривень, інфляційних за весь період прострочення в сумі 9967 гривень 75 копійок та три проценти річних в сумі 2032 гривні 76 копійок. Крім того [PERSON] вважає , що має право вимагати відшкодування відповідачем моральної шкоди, яку [PERSON] спричинив внаслідок ухилення від виконання взятих зобов'язань та яку позивач оцінює в сумі 5000 гривень . Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та обгрунтував їх обставинами, викладеними в позовній заяві . Додав, що вперше пред'явив [PERSON] вимогу про повернення позики в усній формі 01.07.2013 року. Тому під час проведення розрахунків просив суд часом прострочення вважати період з 01.07.2013 року по 17.01.2015 року . Вимогу про відшкодування моральної шкоди обгрунтував стражданнями, яких зазнав у зв'язку з ухиленням [PERSON] від повернення позики . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . Зважаючи на ті обставини, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З розписки від 10.06.2013 року, складеної [PERSON], встановлено, що останній позичив у [PERSON] бензин марки А-76 в кількості 112 літрів на суму 1100 гривень, бензин марки А-92 на суму 1345 гривень та готівкові кошти в сумі 37000 гривень. Загалом сума позики становить 39445 гривень . Зазначений документ підтверджує факт передачі позивачем предмету позики відповідачеві та факт існування по день розгляду спору цивільно-правових відносин між сторонами, які виникли з договору позики . Відповідно до ч.1,2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором . Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договром. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . З розписки вбачається що вона не містить строку ( терміну ) виконання боржником обов'язку. З повідомлення про вручення поштового відправлення, встановлено, що відповідач отримав вимогу кредитора про повернення позики 16.12.2014 року . Таким чином першим днем ухилення [PERSON] від виконання ним взятих на себе зобов'язань є 16.01.2015 року . Відповідно до вимог ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу . Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності , суд прийшов до висновку, що позивач, являючись позикодавцем , вправі вимагати від відповідача, який є позичальником, повернення позики, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошей, а також три проценти річних з простроченої суми за період з 16.01.2015 року по 17.01.2015 року, що становить 3 гривні 24 копійки . Вимога про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 16.01.2015 року по 17.01.2015 року, а також вимога про стягнення з відповідача відшкодувань моральної шкоди в сумі 5000 гривень не обгрунтовані належними та допустимими доказами, а тому в їх задоволенні слід відмовити . Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог . Таким чином з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в сумі 394 гривні 48 копійок . З огляду на вказане, на підставі ст.ст.526,530,625,1046,1047,1049,1050 ЦК України ,

Outcome: partial