Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики в розмірі 17 996 доларів США, 3% річних в розмірі 539 доларів США та понесені судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду заяви належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, 30.03.2020 року представником позивача - адвокатом Сенчуком А.І. подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність позивача. За таких обставин, в зв`язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 01 квітня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів. Договір було укладено в письмовій формі, відповідачем було власноруч написано розписку. Відповідно до укладеного договору [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 20 000,00 доларів США, а відповідач їх прийняв та зобов`язувався повернути до 01.04.2012 року. В 2015 році [PERSON] розпочав погашати своє боргове зобов`язання, сплативши у 2015 році готівкою першу суму боргу в гривнях в розмірі 20 000 грн., що еквівалентно 870 доларів США (за чинним на той час курсом НБУ України - 1 дол. = 23 грн.). Наступного 2016 року відповідач сплатив йому готівкою 16 000 грн., що еквівалентно 615 дол. США (за чинним на той час курсом НБУ України - 1 дол. = 26 грн.). В 2017 році відповідач продовжував сплачувати позивачу борг готівкою у гривнях в такий період часу зазначеними сумами: - в першій половині січня 2017 року ним сплачено 5 000 грн., що еквівалентно 180 дол. США; - 18 січня 2017 року сплачено 4 000 грн. (еквівалентно 140 дол. США); - 05 квітня 2017 року сплачено 6 750 грн. (еквівалентно 250 дол. США); - 02 червня 2017 року сплачено 9 500 грн. (еквівалентно 365 дол. США). В період з листопада 2017 року і до початку 2019 роках [PERSON] продовжував погашати заборгованість у безготівковій формі шляхом сплати грошових коштів гривнями через АТ КБ «Приватбанк». Відповідачем повернуто позивачу борг не в повному розміру, сплативши його через АТ КБ «Приватбанк» у такий період часу наступними сумами, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками АТ КБ «Приватбанк» і дублікатами банківських квитанцій: - 03.11.2017 року двома платежами 798 грн. і 1 200 грн. на загальну суму - 1 998 грн., що еквівалентно 74 дол. США; - 24.11.2017 року - 1 996 грн., що еквівалентно становить 74 дол. США; - 30.12.2017 року - 9 000 грн., що еквівалентно становить 320 дол. США; - 21.02.2018 року - 2 500 грн., що еквівалентно становить 92 дол. США; - 08.05.2018 року - 5 000 грн., що еквівалентно становить 192 дол. США; -15.05.2018 року - 4 020 грн., що еквівалентно становить 153 дол. США; - 31.082018 року двома платежами по двох банківських квитанціях на 4 020 грн. 10 коп. і на 6 030 грн. 15 коп. на загальну суму - 10 050 грн. 25 коп., що еквівалентно становить 353 дол. США; - 03.09.2018 року - 5 025 грн. 13 коп., що еквівалентно становить 175 дол. США; - 08.11.2018 року - 3 000 грн., що еквівалентно становить 106 дол. США; - 17.01.2019 року - 13 000 грн., що еквівалентно становить 465 дол. США. Як зазначає позивач, після цього відповідач [PERSON] припинив сплачувати заборгованість. На неодноразові його телефонні дзвінки відповідач не відповідає, борг не повертає. Отже, загальна сума повернутих [PERSON] коштів складає 55 614 грн. 38 коп., що за курсом Національного банку України станом на момент пред`явлення цього позову дорівнює 2 004 дол. США. Таким чином, із позичених 20 000,00 доларів США неповернутими залишилися (20 000 дол. США - 2 004 дол. США = 17 996 дол. США. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому, з огляду на положення ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. А тому, з відповідача слід стягнути на користь позивача 17 996 доларів США основна сума неповернутого боргу та 539 доларів США - три проценти річних (згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК) від суми боргу. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 18 535 доларів США. В даному випадку трирічний строк позовної давності, встановлений ч. 1 ст. 257 ЦК України позивачем не пропущений. Адже згідно з ч. 1 ст. 264 цього Кодексу перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Зокрема, відповідач [PERSON] , визнаючи і частково сплачуючи свій борг протягом 2017-2019 років, здійснив цим самим переривання перебігу трирічного строку позовної давності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 4 493,79 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved