Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він працював трактористом у СТОВ «Головеньківське» в 1979 році, з 1982 по 30 червня 2007 року, у ТОВ «Головеньківське Плюс» з 01 липня 2007 року по 31 березня 2012 року, в Батуринській філії ТОВ «Аграрна перспектива» з 01 квітня 2012 року по 28 лютого 2013 року, трактористом-машиністом с/г виробництва у ТОВ «Зорі Прикарпаття» з 01 березня 2013 року по 31 грудня 2013 року, у ПАФ «Долинська» з 02 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, у ТОВ АФ «Надія» з 02 січня 2015 року, і в нього виникло право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але відповідач відмовляється надати йому необхідну для призначення пенсії уточнюючу довідку про підтвердження пільгового стажу, в звязку з чим Управління ПФУ в Борзнянському районі відмовило йому в призначенні пенсії на пільгових умовах. В звязку з цим, просить визнати неправомірними дії директора СТОВ «Головеньківське» [PERSON] щодо невидачі йому уточнюючої довідки про трудову діяльність на посаді тракториста-машиніста у вищевказаних підприємствах та зобовязати відповідача видати йому дану уточнюючу довідку. Позивач, як і його представник, в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, пояснивши, що відповідач ухиляється від видачі йому уточнюючої довідки за час роботи на вищевказаних підприємствах, оскільки не бажає цим самим компенсувати органам Пенсійного фонду України витрати по пільговій пенсії. Стверджує, що незважаючи на зміну назв підприємств-роботодавців, він весь час працював трактористом-машиністом у с. Головеньки Борзнянського району. Відповідач в судове засідання не зявився, надіславши письмові заперечення, в яких просить розглядати справу без його участі, позов не визнає, вважаючи, що видача [PERSON] уточнюючої довідки є неможливою, оскільки на підприємстві відсутні первинні документи, підтверджуючі спеціальний стаж роботи позивача (відомості про умови, характер роботи, безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції); він є керівником СТОВ «Головеньківське» з 16.07.2012р., коли позивач вже не працював на підприємстві; в трудовій книжці позивача містяться суперечливі записи про його роботу в ТОВ «Головеньківське Плюс» та СТОВ «Головеньківське», які є різними юридичними особами. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 29 жовтня 2015 року досяг 55-річного віку й згідно записів у трудовій книжці працював: трактористом - в СТОВ «Головеньківське» у 1979 році, з 1982 по 30 червня 2007 року, в ТОВ «Головеньківське Плюс» з 01 липня 2007 року по 31 березня 2012 року, в Батуринській філії ТОВ «Аграрна перспектива» з 01 квітня 2012 року по 28 лютого 2013 року; трактористом-машиністом с/г виробництва - в ТОВ «Зорі Прикарпаття» з 01 березня 2013 року по 31 грудня 2013 року, в ПАФ «Долинська» з 02 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, в ТОВ АФ «Надія» з 02 січня 2015 року по 02 листопада 2015 року. 16 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до Управління ПФУ в Борзнянському районі з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, рішенням Управління ПФУ в Борзнянському районі від 18 травня 2016 року (вих. №1516/04 від 24.05.2016р.) [PERSON] в призначенні даної пенсії відмовлено через ненадання уточнюючих довідок з підприємств, де він працював. Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2016 року, яке набрало законної сили, [PERSON] було відмовлено в задоволенні його адміністративного позову до Управління ПФУ в Борзнянському районі Чернігівської області про визнання протиправним рішення щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання відповідача призначити зазначену пенсію. За змістом положень п.«в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності загального стажу роботи 30 років у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах трактористам-машиністам призначається за наявності стажу роботи: з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року не менше 25 років 6 місяців. Відповідно до ст.49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівнику на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Згідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993р. (Порядок №637) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Системний аналіз зазначених норм законодавства вказує на те, що обовязок по видачі уточнюючої довідки покладається на роботодавця як фізичну особу-підприємця чи юридичну особу, органом управління якої є відповідний виконавчий орган (колегіальний чи одноособовий), що узгоджується з вимогами ст.ст.97, 145 ЦК України. Позивачем самостійно визначено коло учасників цивільного процесу у даній справі, зокрема, відповідачем визначено [PERSON], як директора (виконавчий орган) СТОВ «Головеньківське». Натомість, [PERSON], як керівник підприємства, та СТОВ «Головеньківське», як юридична особа-роботодавець, не є тотожними субєктами цивільного процесу. Крім того, як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, [PERSON] значиться лише директором СТОВ «Головеньківське», тоді як керівниками (органом управління) решти підприємств, де працював [PERSON] і обовязок по видачі уточнюючих довідок з яких він покладає на [PERSON], є інші особи: ТОВ «Головеньківське Плюс» - [PERSON], ТОВ «Аграрна перспектива» - [PERSON], ТОВ «Зорі Прикарпаття» - [PERSON], ПАФ «Долинська» - [PERSON], ТОВ «Агрофірма «Надія» - [PERSON] Зазначені субєкти господарювання є самостійними юридичними особами, а тому посилання позивача на його постійну роботу в с. Головеньки та зміну назв підприємств-роботодавців суд не приймає до уваги; [PERSON] до цих підприємств за наданням уточнюючих довідок не звертався. Згідно з вимогами ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі (позивачем і відповідачем) можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. За змістом положень ст.11 ЦПК України суд зобовязаний вирішити справу за тим позовом, що предявлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Позивач та його представник всупереч вимогам ч.1 ст.33 ЦПК України своїм процесуальним правом на внесення клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, або залучення у справі СТОВ «Головеньківське», інших юридичних осіб-роботодавців як співвідповідачів, в судовому засіданні не скористалися, тоді як з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу суд позбавлений можливості самостійно вчинити дані процесуальні дії. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed