Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право на земельну частку (пай) із земель колишнього відкритого акціонерного товариства «Ново-Миколаївське», яке знаходилося на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 03.08.1995 по 09.10.1996 він працював на посаді сторожа у ВАТ «Ново-Миколаївське». За №17 його внесено до списку громадян - членів ВАТ «Ново-Миколаївське» Знам`янського району Кіровоградської області - Додатку 1 до Державного акту [NUMBER] . У зв`язку з викладеним він має право на право на земельну частку (пай). Однак, сертифікат на право на земельну частку (пай) він не отримав і отримати його в позасудовому порядку не можливо, тому він звернувся до суду з даною позовною заявою. Позивач у судове засідання не з`явився, але подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача Знам`янської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але надіслав суду заяву, в якій щодо задоволення позовних вимог заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але надіслав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності в межах норм діючого законодавства, щодо суті позовних вимог зазначив, що не має можливості підтримати чи спростувати позовні вимоги, оскільки Дмитрівська сільська рада Знам`янського району Кіровоградської області не була залучена до розпаювання ВАТ «Ново-Миколаївське»; банк даних щодо включення [PERSON] до списку громадян членів ВАТ «Ново-Миколаївське» в сільській раді відсутній; сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] в сільській раді також відсутній. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Копія трудової книжки серії [NUMBER] від 30.07.1979 свідчить про те, що [PERSON] в період з 03.08.1995 по 09.10.1996 працював на посаді сторожа у ВАТ «Ново-Миколаївське» (а.с.18). Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ВАТ «Ново-Миколаївське» Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області передано в колективну власність 450,2 гектарів землі в межах згідно з планом, відповідно до рішення Дмитрівської сільської ради народних депутатів від 05.09.1996 №58, про що видано державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER] , який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №17 (а.с.37-40). За №17 [PERSON] внесено до списку громадян - членів ВАТ «Ново-Миколаївське» Знам`янського району Кіровоградської області - Додатку 1 до Державного акту [NUMBER] (а.с.41-44). У листі відділу у Знам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 18.12.2018 вказано, що [PERSON] внесений до списку - Додатку 1 до державного акту [NUMBER] - списку громадян - членів ВАТ «Ново-Миколаївське» за №17. У книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] не зареєстрований (а.с.8). З листа Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 08.02.2019 №153 встановлено, що банк даних щодо включення [PERSON] до списку громадян - членів ВАТ «Ново-Миколаївське» в сільській раді відсутній, сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] в сільській раді також відсутній (а.с.9). У листі від 08.05.2019 №01-38/16/2 Знам`янською районною державною адміністрацією Кіровоградської області вказано, що у зв`язку зі змінами в земельному законодавстві, видача сертифікатів на право на земельну частку (пай) не проводиться, тому рекомендовано [PERSON] в судовому порядку визнати за собою право на земельну частку (пай) (а.с.50). Пунктом 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 (далі - Указ №720/95), установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). За змістом п.2 Указу №720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з абзацами 1 та 5 пункту 3.5 Рекомендацій по складанню проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств і організацій, які затверджені Державним комітетом України по земельних ресурсах, Міністерством сільського господарства і продовольства України, Міністерством у справах роздержавлення власності і демонополізації виробництва України 15.05.1992, відповідно до рішення сільської, селищної Ради народних депутатів про створення на своїй території резервного фонду земель обчислюється його загальна площа у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь (включаючи ці угіддя в межах відповідних населених пунктів), за винятком земель державної власності. Землі резервного фонду залишаються у державній власності з метою подальшого перерозподілу для використання за цільовим призначенням. Частина земель резервного фонду, яка на час складання проекту знаходиться у користуванні господарства, землі якого приватизуються, надається цьому господарству у постійне користування. Пунктом 7 Указу №720/95 установлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 №122 затверджено Порядок організації робіт та методика розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв). Пунктом 3 даного Порядку передбачено, що в разі виявлення після розробки проекту факту невключення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження), зокрема, про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією рішення (розпорядження), зокрема, щодо надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку. Згідно з абзацом 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7, при неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу №720/95 має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Дослідивши надані сторонами докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] в період з 03.08.1995 по 09.10.1996 працював на посаді сторожа у ВАТ «Ново-Миколаївське» та внесений до списку - Додатку 1 до державного акту [NUMBER] - списку громадян - членів ВАТ «Ново-Миколаївське», суд приходить до висновку про те, що він має право на земельну частку (пай) із земель колишнього відкритого акціонерного товариства «Ново-Миколаївське». При цьому, з огляду на те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] не отримав та на даний час отримати його немає можливості, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного, пунктів 1, 2, 7 Указу Президента країни «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95,

Outcome: approved