Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. Позов мотивовано тим, що з 04.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. 02.12.2014 року від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON]. 30.11.2016 року рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області було розірвано шлюб між ним та відповідачем. Після розірвання шлюбу його донька стала проживати разом із відповідачем. З самого моменту розлучення, у нього з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача. Всі його намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не може нормально зустрічатися з донькою. Весь час він намагається налагодити нормальний зв'язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Його права як батька сьогодні є порушеними. Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом він звернувся з заявою до відповідної служби Гайворонської районної державної адміністрації . Розпорядженням голови Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 16.01.2017 року № 9-р йому надано можливість безперешкодно спілкуватись та брати участь у вихованні його доньки та визначено спосіб участі у вихованні доньки шляхом спілкування з нею у вигляді систематичних побачень, надання можливості спільного відпочинку, відвідування місця його проживання тощо. З моменту прийняття даного розпорядження, відповідач ігнорувала таке рішення продовжує чинити перешкоди у його спілкуванні з донькою та взятті участі у її вихованні. Позивач у судовому засіданні заявлений позов підтримав та посилаючись на викладені обставини просив його задовольнити. Пояснив, що з грудня 2016 року відповідач без будь-яких причин перестала надавати йому доньку для побачення. На телефонні дзвінки не відповідає. Йому вдається бачити дитину лише в дитсадку. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала повністю. Зазначає, що з часом коли їхня донька підросте буде надавати позивачу побачення з дитиною. Представник служби у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації в судовому засіданні пояснив, що позивач звертався до Гайворонської райдержадміністрації з приводу перешкод у побаченні з дитиною і тому було прийняте відповідне розпорядження, щоб це питання вирішити. Вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач є батьком дитини та відповідно має право на побачення з останньою та її виховання. Вислухавши пояснення сторін, думку представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 07). З часу народження дитини, остання проживає з відповідачем. У відповідності до частин 2 та 3 ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до Декларації ООН прав дитини (1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Суд вважає, що позивачем доведено факт створення відповідачем перешкод у його спілкуванні з дитиною. Вказане вбачається з пояснення позивача, так і підтверджується розпорядженням голови Гайворонської райдержадміністрації від 16 січня 2017 року (а.с. 8). Відповідачем не надано суду жодного доказу того, що спілкування дитини з позивачем буде якимось чином перешкоджати нормальному розвитку дитини, і суд цих обставин не вбачає позивач позитивно характеризується, має постійне місце проживання та роботи. Тому суд вважає за доцільне встановити побачення позивача з дитиною. Поряд з цим, суд враховуючи малолітній вік дитини, на даний час вважає за недоцільне проживання дитини з позивачем, а тому в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, оскільки вони є передчасними. На підставі викладеного,

Outcome: partial