Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування позову зазначає, що 15.09.2007 року між ним та відповідачем у Підлипецькій сільській раді Золочівського району Львівської області було зареєстровано шлюб. У цьому шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , і дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, різні характери. Вказує, що він більшість часу проживає за межами території України, спільного господарства з відповідачкою вони не ведуть, спільного бюджету не мають. Їх сім`я фактично розпалася, а шлюбні відносини є лише формальними та суперечать його інтересам, обмежують його право на особисту свободу. В підготовче засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, при цьому подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували такий 15.09.2007 року у Підлипецькій сільській раді Золочівського району Львівської області, актовий запис № 6. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, різні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З врахуванням того, що відповідач визнала позов, заявивши про це в заяві, поданій на адресу суду до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуваннямобставин, викладених у позовній заяві, інтересів неповнолітніх дітей сторін, оскільки їх повноцінний розвиток та виховання у сім`ї, у якій у батьків різні погляди на життя, шлюб, сім`ю, відсутнє взаєморозуміння, є неможливим, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, такий суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим доцільно його розірвати, а позов відповідно задовольнити. Щодо витрат по сплаті судового збору, позивач просить залишити такі за ним, відтак підстав стягувати їх з відповідачки не має.

Outcome: approved