Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Одеської міської ради, у якій просить визнати за ним право власності на підсобне приміщення загальною площею 23,2 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є чоловіком померлої [PERSON], якій на підставі довідки № 268, виданої 19 червня 1981 року виконкомом Приморської райради народних депутатів на праві власності належало підсобне приміщення загальною площею 23,2 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позивач звернувся до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на дане нерухоме майно, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у зв'язку із неподанням правовстановлюючих документів про належність спадкодавцю нерухомого майна. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі необхідно постановити із відмовою у задоволенні позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі наявних у матеріалах справи доказів та пояснень сторін та їх представників. [PERSON] був чоловіком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16 травня 1959 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 2 грудня 2009 року. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) КП «ЖКС «Чорноморський» № 399 від 10 квітня 2014 року [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] з 29 травня 1998 року. За цією ж адресою з цієї ж дати по день своєї смерті була зареєстрована та проживала [PERSON], що підтверджується довідкою КП «ЖКС «Чорноморський» № 400 від 10 квітня 2014 року. Згідно копії спадкової справи № 536/2010 Третьої Одеської державної нотаріальної контори до майна померлої [PERSON], за життя, 7 серпня 2003 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі під № 7529, яким заповіла належну їй частину ізольованої квартири [ADDRESS] [PERSON]. 12 травня 2010 року до Третьої Одеської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Цього ж дня до Третьої Одеської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою про відмову від отримання свідоцтва про право на спадщину на обов'язкову частку у спадщині. 21 липня 2010 року [PERSON], державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі під № 1-708, на ? частку ізольованої квартири [ADDRESS]. 6 вересня 2010 року [PERSON] звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою, у якій він просив видати йому свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину на грошовий вклад з належними відсотками у ВАТ «Державний ощадний банк України», що належав за життя [PERSON] 6 вересня 2010 року [PERSON], державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори було видано [PERSON] свідоцтво про право власності за № 1-885 та свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-887 на зазначене майно. Як вбачається з копії спадкової справи № 536/2010 з будь-якими іншими заявами [PERSON] до Третьої Одеської державної нотаріальної контори не звертався. З довідки від 19 червня 1981 року вбачається, що 19 червня 1981 року виконкомом Приморської райради народних депутатів за № 268 було прийнято рішення «Про квартирні питання», яким було вирішено 2 кімнати площею 23,2 кв.м [ADDRESS] списати з балансу та передати під підсобне приміщення громадянці [PERSON], родина 3 особи. Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна індексний номер 29569141 від 17 листопада 2014 року, наданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції на виконання ухвали суду, відомості щодо об'єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 29569053 від 17 листопада 2014 року відомості щодо об'єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Згідно листа КП «ЖКС «Фонтанський» № 1886 від 29 жовтня 2014 року, [ADDRESS] не існує. Згідно відповіді КП «БТІ» ОМР № 7184-06/971 від 18 листопада 2014 року на ухвалу суду окремо право власності на підсобне приміщення площею 23,2 кв.м, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). У відповідності до п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Згідно ст. 87 ЦК УРСР 1963 року у редакції, яка була чинною станом на 19 червня 1981 року, тобто на дату прийняття рішення виконкому Приморської райради народних депутатів № 268, соціалістичною власністю є: державна (загальнодержавна) власність; колгоспно-кооперативна власність; власність профспілкових та інших громадських організацій. Держава охороняє соціалістичну власність і створює умови для її примноження. Ніхто не має права використовувати соціалістичну власність з метою особистої наживи та в інших корисливих цілях. У відповідності до ст. 89 ЦК УРСР 1963 року у редакції, яка була чинною станом на 19 червня 1981 року, державна власність - спільне надбання всього радянського народу, основна форма соціалістичної власності. Держава є єдиним власником всього державного майна. У відповідності до ст. 90 ЦК УРСР 1963 року у редакції, яка була чинною станом на 19 червня 1981 року, державі належать основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв'язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави. Відповідно до ст. 100 ЦК УРСР 1963 року у редакції, яка була чинною станом на 19 червня 1981 року, в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Таким чином, у особистій власності громадян не могло перебувати іншого нерухомого майна, окрім жилих будинків, з огляду на що суд доходить до висновку, що у [PERSON] не могло виникнути право власності на підсобне приміщення загальною площею 23,2 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Приморської райради народних депутатів № 268 від 19 червня 1981 року. Доказів на підтвердження того, що право власності на дане нерухоме майно у [PERSON] виникло пізніше, позивачем не надано. За таких обставин суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed