Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі судового наказу виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області від 04 жовтня 2018 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів. Зазначає, що суд видаючи даний наказ не врахував, що [PERSON] сплачує аліменти на утримання ще однієї неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач надає матеріальну допомогу старшому сину - [PERSON] , 1999 року народження, який продовжує навчання. На підставі викладеного просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 жовтня 2018 року на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки до 1/6 частки від усіх видів доходів починаючи з дати звернення до суду і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Позивач [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить цивільну справу розглянути за його відсутності (а.с.21). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, до судового засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі (а.с.20). У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 жовтня 2008 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 травня 2015 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.13). З розписки [PERSON] від 25 квітня 2018 року вбачається, що після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем існує домовленість про надання матеріальної допомоги на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Наказом Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 жовтня 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Відповідно до довідки ДВНЗ «Донбаський державний педагогічний університет» від 27 листопада 2018 року, [PERSON] є студентом третього курсу філологічного факультету денної форми навчання. Термін навчання становить з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року (а.с.11). Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.12). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що на утриманні [PERSON] перебувають ще двоє дітей, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. З огляду на викладене та дослідивши надані сторонами письмові докази, слід дійти висновку про наявність підстав задоволення позову.

Outcome: approved