Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, починаючи з 2011 року, не приймає жодної участі у житті дітей не цікавиться станом їх здоров`я, успіхами у школі чи будь-якими іншими аспектами життя дітей, не бачиться з ними. Позивач самостійно займається вихованням та розвитком дітей, забезпечує всім необхідним, у зв`язку із чим звернувся до суду з позовом. Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі, в якій він не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, які знаходяться в матеріалах справи. Також, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи до суду не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив на позов не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у межах наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23.11.2002. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , доньку [PERSON] [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , та сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 7,8). Згідно наданих характеристик Волохово -Ярським навчально-виконавчим комплексом Чугуївської районної ради Харківської області [PERSON] . та [PERSON] навчаються у 9-А класі, [PERSON] навчається у 3-А класі, і діти виховуються батьком, дідусем та бабусею (а.с. 10-12). Виконавчим комітетом Волохово-Ярської сільської ради Чугуївського району, Харківської області № 02-48/75 від 20.02.2019 надана характеристика [PERSON] , згідно якої він виховує сам 3-х дітей, за період проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, працелюбний, підтримує хороші стосунки з сусідами, компрометуючих матеріалів відносно нього сільська рада не має. Чугуївською районною державною адміністрацією Харківської області надано висновок від 12.03.2019 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як зазначено у вказаному висновку зі слів сусідів мати неповнолітніх дітей [PERSON] повністю самостійно усунулась від виховання та утримання своїх дітей, хоча проживає на території населеного пункту, впродовж кількох років не проживає з родиною, не відвідує їх та не допомагає. Служба у справах дітей направляла запрошення [PERSON] для участі у засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, але вона на засідання не з`явилась. Конвенція про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, зазначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України ,батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, якими можуть бути: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України) Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, оскільки відповідач не переймається станом здоров`я своїх неповнолітніх дітей, ухиляється від виконання своїх обов`язків, передбачених законом, по їх вихованню та матеріальному утриманню, проживає окремо від дітей, навіть не спілкується з ними, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення її батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі дітей, і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені права та інтереси дітей. Надані докази є підтвердженням того, що доцільним є позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки вона свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання і утримання дітей, ухилення від виконання своїх обов`язків. Винна поведінка відповідача підтверджується письмовими доказами при відсутності інших заходів впливу на неї для зміни ставлення щодо виховання і утримання дітей. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, який сплачений позивачем при пред`явленні позову.

Outcome: approved