Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання відповідачів, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] належить на праві приватної власності будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. У зазначеному будинку зареєстровані [PERSON] - син позивача, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онук. Зазначені особи були зареєстровані, як члени сім'ї власника. Однак, з 2011 року сім'я сина не проживає у будинку та будь-які речі відповідачів в домі відсутні. Таким чином, відповідачі більше року не проживають за місцем реєстрації, що є безумовною підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], з 2002 року. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в домоволодінні [ADDRESS], як члени сім'ї власника. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. ст. 321 та 391 ЦК України). Статтею 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено матеріалами справи, позивач є власниками домоволодіння, розташованого в [ADDRESS]. Відповідачі зареєстровані за адресою [ADDRESS], однак більше року не проживають за місцем реєстрації, що підтверджується відповідною довідкою від 12 червня 2015 року та показами свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] Каховського району Херсонської області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved