Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення фактуйого постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 12 березня 2004 року за адресою: [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що 12.03.2004 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається із земельного паю в ВАТ ім.газєти «Ізвєстія» в с.Верхньоводяне Близнюківського району Харківської області, розміром 8,05га. За життя, його матір'ю 20 липня 2000 року був складений заповіт, відповідно до якого вона заповідала все своє майно йому як синові та єдиному спадкоємцю. У звязку з погіршенням стану здоровя матері та необхідності операційного втручання, та задля подальшого догляду і щоденної допомоги, у квітні 2001 року він перевіз матір з місця її реєстрації та проживання в [INFO] до себе в м. Запоріжжя. З вказаного часу і до дня смерті його матір [PERSON] постійно проживала без реєстрації разом із ним за адресою: [ADDRESS], що можуть підтвердити свідки. У квітні 2001 року мати бути прооперована у міській лікарні № 3 м. Запоріжжя, що підтверджується медичними документами. Факт проживання з ним у м. Запоріжжі його матері [PERSON] також підтверджується довідкою, наданою сільрадою. Оформити реєстрацію за його адресою проживання, де мати фактично проживала та знятись з реєстрації з попереднього місця проживання мати не мала змоги, оскільки була дуже слабка фізично та через похилий вік не могла витримати довгу поїздку. Звернувшись у травні 2017 року до Першої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, він отримав відмову з посиланням на те, що ним не була подана заява про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк, а отже він вважається таким, що не прийняв спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, на теперішній час у нього виникла необхідність встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] - його матір'ю на час відкриття спадщини, оскільки встановлення цього факту має для нього юридичне значення, так як дозволить реалізувати право на отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В обґрунтування своїх вимог суду надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві та зазначив, що в 2000 році його дружина отримала в користування квартиру №2, розташовану в буд.№79 по вул. Молодіжній в м. Запоріжжі, в яку він разом із дружиною та дочкою переїхав жити. Навесні 2001 року на сімейній раді вирішили забрати до себе жити його хвору матір [PERSON], якій був потрібний постійний догляд, та яка на той час проживала в селі Харківської області і в силу свого похилого віку та стану здоровя не могла самостійно вести господарство. З того часу його матір постійно проживала за вищевказаною адресою разом із його сімєю до дня смерті 12.03.2004 року. Після смерті матері, виконуючи її волю, він організував поховання у селі Харківської області. Представник заявника [PERSON]І, яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, вимоги заяви [PERSON] підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Першої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана заява з проханням справу розглянути без участі представника, заперечень щодо вимог заяви [PERSON] від заінтересованої особи не надходило(а.с.35). Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні докази, у їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Главою 6 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік цих фактів зазначений у ч.1 ст. 256 ЦПК України. Але, відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України передбачена можливість встановлення у судовому порядку інших фактів, окрім зазначених у ч.1 цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №410171, виданого [PERSON] сільською радою 12 березня 2004 року, [PERSON] померла 12 березня 2004 року у Заводському районі м. Запоріжжя(а.с.5) Положеннями ч.2 ст. 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою(частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно свідоцтву про народження серії ЯИ №552354 [PERSON] народився 31 березня 1954 року і його матірю в свідоцтві про народження вказана [PERSON](а.с.6) З заповіту від 20 липня 2000 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] народних депутатів Близнюківського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №660, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було та із чого б воно не складалося, та належний їй сертифікат серії ХР №0264236 на право на земельну частку (пай), що знаходиться в ВАТ ім. газєти «Ізвєстія» в с.Верхньоводяне Близнюківського району Харківської області і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму синові [PERSON](а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї( ч.3 ст. 1268 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця( ч.1 ст. 1221 ЦК України). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Близнюківського району Харківської області №02-30/653 від 06.04.2017 року [PERSON] до дня смерті 12.03.2004 року була зареєстрована за адресою: [INFO]. Разом із померлою на день смерті ніхто не був зареєстрований. Але, фактично [PERSON] з 2001 року та до дня своєї смерті проживала разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS](а.с.11). З виписного епікризу № 2487, виданого КУ «Міська клінічна лікарня № 3» м. Запоріжжя вбачається, що [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні з 18.04.2001р. по 10.052001 року(а.с.10). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є сусідом [PERSON] та мешкає з 1989 року в [ADDRESS]. Йому відомо, що десь років більш ніж 15 потому його сусід [PERSON] привіз з села свою матір, яку він знає як [PERSON], часто її бачив у підїзді та на лавочці біля підїзду. Жінка була похилого віку, проживала вона приблизно десь два-три роки в квартирі №2 разом із сімєю сусіда та там і померла. Свідок [PERSON], яка є дружиною заявника [PERSON] суду пояснила, що навесні 2001 року вони з чоловіком вирішили забрати з села його матір [PERSON], яка на той час була у віці більше 80-ти років, хворіла та потребувала постійного догляду. В квартирі, де вони проживали з чоловіком та дочкою, свекрусі надали окрему кімнату, чоловік турбувався та доглядав за матір»ю. На протязі трьох років постійного проживання однією сімєю стосунки між ними були дружні, [PERSON] намагалася допомагати по господарству, коли це дозволяв її стан здоров»я. Померла мати чоловіка 12.03.2004 року за місцем їх спільного проживання та після її смерті вони поховали свекруху, на її прохання, в селі Харківської області, де вона раніше мешкала. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що із сімєю [PERSON] підтримує дружні стосунки. Після того, як сімя [PERSON] переїхала проживати в [INFO] в 2000 році, часто приїжджали один до одного в гості. В квартирі бачила хвору бабусю, яку знала, як матір [PERSON], та яка мешкала в цій сімї з 2001 року по день смерті, десь 3-4 роки поспіль. Свідок [PERSON] суду пояснив, що підтримує з заявником [PERSON] дружні стосунки та часто буває у нього за місцем проживання [INFO] близько 15-ти років, часто бував в нього вдома. Бачив в квартирі неодноразово матір заявника, яка вже була прикута до ліжка, важко хворіла. [PERSON] доглядали її по день її смерті. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання(ч.6 ст.29 ЦК України). Заявник [PERSON] просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем його матір»ю [PERSON] на час відкриття спадщини 12 березня 2004 року, оскільки вони проживали разом однією сім»єю, але були зареєстровані за різними адресами, що викликає у заінтересованих осіб сумніви щодо їх сумісного проживання і перешкоджає у реалізації ним права на отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. Відповідно до консультативного листа Першої Запорізької державної нотаріальної контори №1161/01-16 від 18.05.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) після померлої 12 березня 2004 року [PERSON], оскільки ним не подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом у встановлений законодавством шестимісячний строк(а.с.12) На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із [PERSON] на час відкриття спадщини 12.03.2004 року, оскільки в судовому засіданні підтверджено належними доказами, що померла 12 березня 2004 року [PERSON] проживала разом із сімєю свого сина [PERSON] в [ADDRESS] з 2001 року по день своєї смерті. При цьому суд також враховує, що встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати в подальшому його спадкові права щодо отримання свідоцтва про права на спадщину за заповітом після смерті матері.

Outcome: approved