Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що йому на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] [INFO] , яка є колишньою дружиною позивача, зареєстрована у будинку за вказаною адресою, проте з 26.02.2016 року у ньому не проживає, будинком не користується, комунальні послуги не сплачує, її речі за вказаною адресою відсутні. Крім того, між сторонами укладений Договір про поділ майна, придбаного як спільна сумісна власність подружжя, який посвідчений 26.02.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Суховаровою Н.В., відповідно до якого вказаний будинок належить позивачу. Посилаючись на те, що з 2014 року [PERSON] у будинку без поважних причин не проживає, не сплачує за комунальні послуги, тому позивач просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - домоволодінням [ADDRESS] . Позивач у судове засідання 14.08.2019 року не з`явився, надав до суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив слухати за його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавала, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право особистої власності від 21.11.1996 року житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.7). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21.08.1990 року, який зареєстровано Ленінським віддлом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1137. Згідно з п. 5 Договору про поділ майна, придбаного як спільна сумісна власність подружжя, який посвідчений 26.02.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Суховаровою Н.В., вказаний будинок, за взаємною домовленістю та згодою Подружжя після укладення та підписання цього договору переходить до особистої приватної власності чоловіка [PERSON] (а.с.21-22). На даний час у казаному будинку зареєстрований [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Довідкою №11245, затвердженою Головою квартального комітету № 25 (а.с.8). [PERSON] у вказаному будинку не проживає з 11.08.2016 року, її речі за даною адресою відсутні, участі в утриманні будинку не приймає за комунальні послуги не сплачує, що підтверджується актами від 05.01.2018 року, 12.03.2018 року, 10.05.2018 року, 15.10.2018 року та 09.01.2019 року (а.с.9-13). Крім того, в матеріалах справи міститься копія розписки відповідачки про отримання 2000 доларів США та 11,5 тис. грн. в якості компенсації за її виїзд із вказаного будинку (а.с.14). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, відповідачка, яка є колишньою дружиною позивача, на теперішній час не є членом його сім`ї, не проживає у будинку більше одного року, перешкод у користуванні будинком позивач їй не чинить, реєстрація відповідачки за вказаною адресою не дозволяє позивачу розпорядитися своєю власністю, крім того, він змушений нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - домоволодінням [ADDRESS] . Також суд вважає стягнути з відповідачакина користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору 768,40 гривень.

Outcome: approved