Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Гощанської районної державної адміністрації, Управління Держземагенства в Гощанському районі, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог [PERSON], про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 254958 та визнання права власності на земельну ділянку. Позивач посилається на те, що 13 квітня 2008 року померла його мати - [PERSON] - свідоцтво про смерть 1-ГЮ № 055857,видане Бабинською сільською радою Гощанського району Рівненської області,актовий запис № 14. Після смерті матері залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 3,03 га на території Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства. Даний державний акт було видано Гощанською РДА та відділом земельних ресурсів у Гощанському районі, правонаступником якого є відповідач по справі 13 березня 2008 року. Спадкоємцем першої черги після смерті був їх батько [PERSON], який оформив вказану вище спадщину на своє імя, про що свідчить надпис на державному акті на імя покійної матері, вчинений державним нотаріусом Гощанського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого право власності на вказану вище земельну ділянку перейшло до батька. 08.08.2013 року батько - [PERSON] помер - свідоцтво про смерть 1-ГЮ № 144326, видане Бабинською сільською радою Гощанського району Рівненської області,актовий запис №29. Після його смерті знову відкрилася спадщина, в тому числі і на земельну ділянку за державним актом серії ЯЕ № 254958, виданого відповідачами 13.03.2008 року. Відповідно до даного державного акту, покійним батькам почергово належало дві земельні ділянки, площею 2.65 га та 0.38 га кадастрові номери яких 5621280400604601160515 та 56212880400604601160516 відповідно. Спадкоємцями першої черги на спадкове майно після смерті батьків є він та рідний брат [PERSON], сестри [PERSON], [PERSON], [PERSON],які написали заяви про відмову від спадщини на його користь. Він з братом в силу положень ч.3 ст.1268 ЦК України прийняли спадщину та добровільно домовились про розподіл спадкового майна і брат не заперечує, щоб йому належала земельна ділянка, яка першочергово була оформлена на імя їх покійної матері, а потім на батька, тобто за державним актом на право власності на землю серії ЯЕ № 254958 в розмірі 3.03 га. Як спадкоємець першої черги брат [PERSON] звернувся до нотаріуса щодо оформлення спадщини на своє та його імя, в звязку з чим його було направлено в Управління Держкомагенства в Гощанському районі для отримання певних документів щодо зазначених земельних ділянок. При цьому виявилося, що при оформленні документів, зокрема технічної документації щодо землеустрою на видачу державного акту на землю на імя покійної матері [PERSON] та при видачі самого державного акту серії ЯЕ № 254958 від 13.03.2008 року було допущено помилку у визначенні земельних ділянок, які належали покійній матері та іншим особам, а також було невірно вказано кадастровий номер земельної ділянки. Так, в державному акті на імя матері було зазначено земельну ділянку площею 2.63 га під кадастровим номером 562128780400604601160515 - рілля. Однак по відомостям земельного кадастру вказана земельна ділянка належить іншій особі, на імя якої також видано держаний акт на право власності на землю серії ЯМ № 825927 від 11.07.2012 року, виданого цими ж відповідачами,а саме на імя [PERSON]. Даний факт підтверджується листом Управління Держкомагенства в Гощанському районі № 02-06-066 від 26.08.2014 року. Цим же листом зазначається той факт, що кадастровий номер зазначеної земельної ділянки також їй не відповідає, оскільки він присвоєний земельній ділянці №1 масиву 16 /рілля\\ площею 4.78 га, яка значить за матірю [PERSON] Земельна ділянка площею 0.38 га, яка зазначена в державному акті на право власності на земельну ділянку на імя матері [PERSON], відповідає відомостям державного земельного кадастру та правовстановлюючому документу. За таких обставин позивачу відмовлено у видачі документів для державного нотаріуса для оформлення спадщини до врегулювання вказаного питання. В листі № 02-06-1146 від 01.10.2014 року Управління Держземагенства України в Гощанському районі на заяву брата повідомляло - замінити державний акт на новий в звязку з допущеною помилкою не може в звязку з тим, що такі питання вирішуються виключно судом. Нотаріусом із-за зазначених причин позивачу відмовлено в оформленні спадщини. Оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №255458, виданий відповідачами 13 березня 2008 року на імя [PERSON], а потім переоформлений на імя [PERSON], є правовстановлюючим документом, який по їхній вині виданий власнику з помилками, де одна і та ж земельна ділянка належить двом різним фізичним особам, він як спадкоємець вимушений ставити питання перед судом про визнання зазначеного документа недійсним. Позивач просить, з урахуванням змін до позовної заяви, визнати незаконним та скасувати Розпорядження Гощанської районної адміністрації від 15.10.2007 року № 408 в частині, що стосується надання земельної ділянки [PERSON]; визнати незаконним Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 254958, виданий 13.03.2008 року Гощанською районною державною адміністрацією на імя [PERSON]; визнати за ним право власності на: - земельну ділянку площею 0.38 га (сіножаті), яка знаходиться на земельній ділянці № 139 масиву № 26, яка належала [PERSON], яка померла 13.04.2008 року; - земельну ділянку площею 4,78 га, яка знаходиться на земельній ділянці № 1 масиву № 16 (рілля), яка була фактично виділена та належала [PERSON], яка померла 13.04.2008 року; зобовязати відповідачів виділити вказані земельні ділянки в натурі, стягнути з відповідачів судові витрати по справі в сумі 655,40 грн. та витрати на правову допомогу 2500 грн. В судове засідання позивач та представник позивача адвокат [PERSON] не зявилися, представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просить його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Гощанської РДА [PERSON] позов визнала повністю та не заперечувала щодо задоволення позову з урахуванням змін до позовних вимог. Пояснила, що Гощанська РДА не може скасувати чи змінити прийняте розпорядження, земельна ділянка фактично надавалася у власність спадкодавиці позивача його матері [PERSON], однак при прийнятті розпорядження було допущено технічну помилку, - зазначено не той розмір та місце розташування земельної ділянки, яка була виділена фактично. Тому є підстави для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні представник Управління Держземагенства у Гощанському районі [PERSON] позов визнав та не заперечував щодо його задоволення, пояснив, що земельна ділянка фактично надавалася у власність спадкодавиці позивача його матері [PERSON], однак при прийнятті розпорядження та при видачі державних актів було допущено технічну помилку, - зазначено не той розмір та місце розташування земельної ділянки, яка була виділена фактично. При цьому в системі координат земельна ділянка, щодо якої виник спір, значиться саме за [PERSON] Тому є підстави для задоволення позовних вимог. Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини регулюються ст. 14 Конституції України, ст.ст. 116, 118, 119, 125, 126, 140, 149, 152, 158 ЗК України, ст. 373 ЦК України. Право власності громадян та юридичних осіб на землю гарантується ст.14 Конституції України. Відповідно до положень ч.2 ст.14 Конституції України це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Підстави набуття права на землю передбачені ст.116 Земельного кодексу України. Відповідно до положень ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю ( земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно із ч. 1 ст. 155 ЗК України - у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Поняття, зміст права власності на землю та підстави його набуття визначено в нормах ст.ст. 78, 81 і 116 цього Кодексу. Частиною 2 та 3 ст. 116 ЗК України визначено, що набуття права на землю громадянами і юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. При цьому безоплатна передача земельних ділянок у власність провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації. Згідно зі ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Відповідно до ст. 11 ЦПК України цивільні справи розглядаються судом в межах заявлених фізичними чи юридичними особами вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу ( ч.1 ст. 60 ЦПК України ). Встановлено, що 13.04.2008 року померла [PERSON] свідоцтво про смерть 1-ГЮ № 055857 від 14.04.2008 року (а.с.5) мати позивача, родинні стосунки підтверджується свідоцтвом про народження ІІ-ГЮ № 347252 від 16.04.1983 року. 08.08.2013 року помер [PERSON] свідоцтво про смерть І-ГЮ № 144326 від 09.08.2013 року (а.с.6) чоловік [PERSON] та батько позивача свідоцтво про одруження І-АБ №023613 від 18.08.1970 року. Родинні стосунки підтверджуються свідоцтвами про народження ІІ-ГЮ № 347252 від 16.04.1983 року, ІІ-ГЮ № 267189 від 26.04.1980 року. На імя [PERSON] Гощанською РДА було видано державний акт серії ЯЕ № 254958 від 13.03.2008 року на право власності на земельну ділянку площею 3,03 га на території Бабинської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, на підставі Розпорядження Гощанської РДА від 15.10.2007 року № 408 (а.с.8). Згідно листа-відповіді на адвокатський запит № 02-06-965 від 26.08.2014 року Управління Держземагенства у Гощанському районі, вбачається, що згідно відомостей Державного земельного кадастру та технічної документації із землеустрою по виконанню комплексу землевпорядних робіт щодо видачі державних актів на право власності на землю громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області, розробленої Гощанським районним відділом Рівненської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» та затвердженої розпорядженням Гощанської РДА № 408 від 15.10.2007, земельна ділянка № 7 масиву №16 (ріллі) , що вказана в державному акті серії ЯЕ № 254958, виданому на імя [PERSON], перебуває у власності гр. [PERSON], що посвідчує державний акт серії ЯМ № 825927, зареєстрований 11.07.2012. Відповідно за [PERSON] рахується земельна ділянка площею 4,78 га (№ 1 масиву № 16 (ріллі)). Кадастровий номер 5621280400:04:011:0515 не відповідає земельній ділянці площею 2,65 га, зазначеній в державному акті [PERSON], оскільки вищевказаний кадастровий номер присвоєний земельній ділянці №1 масиву № 16 (рілля) площею 4,78 га. Кадастровий номер 5621280400:011:0516 відповідає земельній ділянці №139 масиву № 26 (сіножаті) площею 0,38 га, зазначеній в державному акті [PERSON], що дійсно перебуває у її власності. Масив № 26 не відповідає наявним даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам). Згідно листа-відповіді на адвокатський запит № 02-06-1146 від 01.10.2014 року Управління Держземагенства у Гощанському районі, вбачається, що виготовлення державного акту серії ЯЕ №254958, зареєстрованого 13.03.2008 року, виданого на імя [PERSON], проводилось Гощанським районним відділом Рівненської регіональної філії ДІЇ «Центр Державного земельного кадастру». Управління Держземагентства у Гощанському районі Рівненської області не є правонаступником вищезгаданої організації. Наказ Державного комітет/ України із земельних ресурсів № 325 від 22.06.2009 року «Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» втратив чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики тапродовольства N 537 від 09.09.2013. Згідно пункту 2 статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Оскільки державний акт серії ЯЕ №254958 виготовлено невірно, отримання нових правовстановлюючих документів можливо лише після отримання рішення суду, що є однією з підстав для реєстрації права відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Разом з тим, слід зазначиш, що Управлінням Держземагентства у Гощанському районі надіслано лист до Бабинської сільської ради щодо впорядкування проекту організації території земельних часток (паїв) на території Бабинської сільської радії. Відповідно до довідки Бабинської сільської ради № 1538 від 16.10.2014 року, на день смерті [PERSON], який помер 08.08.2013 року, в житловому будинку в с. Підліски, вул. Нова, 6 був зареєстрований та проживав син [PERSON], 08.04.1980 року, зареєстрований, але фактично не проживає син [PERSON], [INFO] (а.с13). Інші спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися згідно заяв від 23.09.2014 року, [PERSON] спадщину не прийняла і на неї не претендує згідно нотаріально посвідченої заяви від 03.10.2014 року. Як вбачається з витягу (довідки) про нормативну грошову оцінку сільськогосподарських угідь (пай), [PERSON] згідно державного акта серії ЯЕ № 254958 надано земельну ділянку площею 2,65 га для ведення особистого селянського господарства на території Бабинської сільської ради. Нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено, оскільки згідно відомостей Державного земельного кадастру та технічної документації із землеустрою по виконанню комплексу землевпорядних робіт щодо видачі державних актів на право власності на землю громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області, розробленої Гощанським районним відділом Рівненської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» та затвердженої розпорядженням Гощанської РДА № 408 від 15.10.2007, земельна ділянка № 7 масиву №16 (ріллі) , що вказана в державному акті серії ЯЕ № 254958, виданому на імя [PERSON], перебуває у власності гр. [PERSON], що підтверджує державний акт серії ЯМ № 825927, зареєстрований 11.07.2012. Кадастровий номер 5621280400:04:011:0515 не відповідає земельній ділянці площею 2,65 га, зазначеній в державному акті [PERSON], оскільки вищевказаний кадастровий номер присвоєний земельній ділянці №1 масиву № 16 (рілля) площею 4,78 га. Кадастровий номер 5621280400:011:0516 відповідає земельній ділянці №139 масиву № 26 (сіножаті) площею 0,38 га, зазначеній в державному акті [PERSON], що дійсно перебуває у її власності. Відповідно до розпорядження голови Гощанської райдержадміністрації № 408 від 15.10.2007 року «Про виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та видачу державних актів на право власності на землю для ведення особистого селянського господарства громадянам на території Бабинської сільської ради» прийнято рішення: - погодити проект із землеустрою щодо організації території земельних ділянок (паїв) на території Бабинської сільської ради з основними показниками, наведеними у додатку № 1; - затвердити технічну документацію із землеустрою щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на землю для ведення особистого селянського господарства власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Бабинської сільської ради за рахунок земель КСП «Перемога»; - передати у власність земельні частки (паї) загальною площею 1508, 69 га, в тому числі: рілля 1396,99 га, кормові угіддя - 111,70 га, для ведення особистого селянського господарства на території Бабинської сільської ради громадянам згідно з додатком 2; - виділити в натурі (на місцевості) земельні частки (паї) та видати державні акти на право власності на землю для ведення особистого селянського господарства взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Бабинської сільської ради громадянам згідно з додатком 2. Згідно додатку № 1 до розпорядження голови РДА основні показники проектів організації території земельних часток (паїв), в додатку зазначено № земельних ділянок, площа та номер масиву. Згідно додатку № 2 до розпорядження голови РДА список громадян, яким виділяються в натурі (на місцевості) земельні частки (паї) на території Бабинської сільської ради, вбачається: № 396 [PERSON], загальна площа 3,03 га, в тому числі рілля 2,65 га, кормові угіддя 0,38 га. Зі списку громадян, яким виготовляються державні акти на право власності на земельну частку (пай) на території Бабинської сільської ради (масив № 16 (рілля)), вбачається за № 5 [PERSON], № ділянки 6; за № 6 [PERSON], № ділянки 1. Аналіз статті 140 ЗК України 2001 року дає підстави для висновку про те, що зазначена норма підлягає застосуванню тільки до тих правовідносин, коли право власності на земельну ділянку набуто особою правомірно із передбачених законом підстав та у передбаченому законом порядку. Такий висновок узгоджується з іншими правовими нормами. Так, згідно з частино другою статті 78 ЗК України 2001 року право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Особливість набуття права на земельні ділянки полягає в наявності чітко визначеної в законодавстві процедури, за якою в субєктів виникають повноваження щодо володіння, користування й розпорядження земельною ділянкою. Таке набуття права на земельні ділянки передбачає обовязкове прийняття уповноваженим органом держави (органом влади чи органом місцевого самоврядування) відповідного рішення, яке є обовязковою юридичною підставою для подальшого оформлення на неї відповідних прав. За таких обставин суд прийшов до висновку, що [PERSON] набула право власності на вказані земельні ділянки в порядку, визначеному законом, однак не з вини [PERSON] при прийнятті рішення та видачі державного акта було допущено арифметичну помилку щодо місця розташування та площі земельних ділянок, що підтвердили в судовому засіданні представники відповідача. Також, ст. 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом. Відповідно до п. 2.14 Наказу Державного комітету України по земельним ресурсам № 43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» державний акт на право приватної власності на земельну ділянку підписується органом, який прийняв рішення про передачу земельної ділянки у власність, та відповідним державним органом земельних ресурсів. Оскільки особа, якій було видано державний акт, в якому невірно зазначено земельну ділянку та її площу, яка фактично їй виділялася [PERSON] померла, її спадкоємець - позивач по справі [PERSON] не може іншим шляхом оформити право власності на частину спадкового майна, а саме на зазначені в позові земельні ділянки. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: partial