Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Артемівської районної державної адміністрації Донецької області, про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. З 19 листопада 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано на підставі заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області. Після розлучення син подружжя [PERSON] проживав разом з відповідачем, що було зазначено і в рішенні суду про розірвання шлюбу. В цей час позивач забирав дитину до себе додому лише на вихідні, а відповідач зазвичай забирала сина потім самостійно. Але одного разу відповідач не побажала забирати сина і залишила його жити в позивача, на що він погодився. З липня 2012 року і по теперішній час [PERSON] з сином не проживає, не цікавиться його життям, не приймає участі у вихованні та розвитку сина, не допомагає фінансово, навіть не робить спроб зустрітися з дитиною, хоча позивач і не заперечує проти цього. Позивач проживає зараз у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], та дитиною, яка народилась під час цього шлюбу, [PERSON] та сином позивача і відповідача [PERSON]. Дружина позивача [PERSON] добре піклується про сина позивача та відповідача [PERSON], виховує його і повністю замінила йому матір. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем, його теперішньою дружиною і дітьми склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, його світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров'я дитини здійснює позивач, а рідна матір участі і в цій сфері життя дитини не приймає. Відповідач умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина, не виявляє інтересу до життя сина, не створює умов для повноцінного розвитку, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини, з метою захисту інтересів малолітньої дитини [PERSON], [INFO], позивач вимушений звернутись до суду з вказаною позовною заявою. Під час розгляду справи в суді позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, при цьому надав пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином судовими повістками, які були направлені відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України на адресу за місцем її останньої реєстрації, а також шляхо розміщення оголошення у пресі та на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області. Від неї не надійшло заперечень на позовну заяву, клопотань про відкладення слухання справи або про розгляд справи за її відсутності. При таких обставинах, за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності відповідача, яка не з'явилася, тобто ухвалити рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Артемівської районної державної адміністрації Донецької області - Кец О.В. вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], оскільки відповідач без поважних причин самоусунулася від виховання та утримання дитини, позов в частині стягнення аліментів з відповідача також підтримала. Прокурор Михайлова М.Д. вважала за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], оскільки відповідач не виконує належним чином свої батьківські обов'язки по відношенню до дитини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню за наступними підставами. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані статтями 164, 166, Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав в силу вимог закону є винятковою мірою сімейно-правової відповідальності, яка виникає при винній поведінці батьків, які не забезпечують виховання своїх дітей. Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане виконкомом Сіверської міськради Артемівського району Донецької області (а.с. 10, 63 зворот). Позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 12), по 19 листопада 2012 року, що підтверджується заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області (а.с. 13-14, 65-66). На теперішній час позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 29 серпня 2015 року (а.с. 11, 59), під час якого в них народився син [PERSON], [INFO] року (а.с. 18). З копії довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої начальником відділу соціальної та правової політики Сіверської міської ради 18 квітня 2016 року, вбачається, що до складу сім'ї/зареєстрованих/за адресою: [ADDRESS], входять: [PERSON], [INFO], який є власником зазначеного будинку, його дружина - [PERSON], [INFO], сини - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], падчерка - [PERSON] (а.с. 15, 64). Аналогічні відомості містить і копія довідки від 18 квітня 2016 року про те, що син позивач [PERSON] проживає з батьком і перебуває на його утриманні (а.с. 21). З копії довідки, виданої в.о. завідувача дошкільного навчального закладу № 1 «Сонечко» Сіверської міської ради від 18 квітня 2016 року, вбачається, що дитина позивача та відповідача [PERSON] з 14 серпня 2012 року по 07 липня 2014 року відвідував вказаний дошкільний заклад, проте, за час його навчання мати [PERSON] участі в житті та розвитку дитини не приймала (а.с. 19, 55). Відповідно до копії довідки, виданої 18 квітня 2016 року директором Сіверської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1, [PERSON] навчається 2-му класі вказаної школи, мати [PERSON] за період навчання сина не брала участі у вихованні дитини: не відвідувала батьківські збори, не спілкувалася з учителями, не забирала [PERSON] додому (а.с. 20), аналогічна інформація міститься і в копіях довідок зі школи від 02 червня 2016 року за № 72 та № 73 (а.с. 57 зворот). З копії характеристики на учня 3 класу Сіверської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 [PERSON] вбачається, що дитина характеризується позитивно, на даний час проживає з батьком та його другою дружиною, які повністю піклуються про дитину (а.с. 56 зворот). Згідно копії інформації з Сіверської амбулаторії комунального закладу «Артемівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 31 травня 2016 року неповнолітній [PERSON] перебуває на обліку дитячої консультації в Сіверській амбулаторії з народження, на диспансерному обліку не перебуває, дитина проживає з батьком, мати проживає окремо, постійне місце мешкання не відоме, участі у вихованні, лікуванні, медичному обстеженні дитини не приймає, матеріальну допомогу не надає. Щорічний огляд дитина проходить в присутності батька (а.с. 56). При обстеженні житлово-побутових умов проживання малолітнього [PERSON] від 31 травня 2016 року за адресою: [ADDRESS] комісією Сіверської міської ради встановлено, що малолітній [PERSON] проживає за вказаної адресою з батьком [PERSON], його другою дружиною [PERSON], їх спільною дитиною [PERSON] та донькою дружини батька [PERSON]. З 2010 року мати [PERSON] [PERSON] навідуала сина три рази, понад двох років зовсім не дає звісток про себе, допомоги ніякої на надає. Стосунки між теперішньою дружиною батька та малолітнім [PERSON] доброзичливі, [PERSON] називає її матусею. Побутові умови для дитини задовільні (а.с. 59 зворот). З копії інформації, наданої 03 червня 2016 року Сіверським міським головою вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] але фактично не мешкає на території Сіверської міської ради. Зі слів знайомих та близьких [PERSON] виїхала за межі території України. В вихованні сина участі не приймає, понад двох років з матір'ю відсутній зв'язок, з моменту окремого проживання [PERSON] відвідувала сина лише три рази (а.с. 57). Реєстрація відповідача за вищевказаною адресою також підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12 травня 2016 року (а.с. 25) та копією довідки виконавчого комітету Сіверської міської ради від 01 червня 2016 року (а.с. 54 зворот). Згідно копії характеристики депутата міської ради [PERSON] на теперішній час мешкає на Кіпрі з 2014 року, заміжня, перебуває у декретній відпустці, виховує доньку [PERSON], [INFO], син [PERSON] проживає разом з батьком від першого шлюбу (а.с. 54). Згідно копій побутової та виробничої характеристики [PERSON] характеризується позитивно, займається вихованням сина від першого шлюбу [PERSON], мати у вихованні сина участі не приймає (а.с. 60, 60 зворот). Відповідно до висновку № 28/0497вих від 24 червня 2016 року, орган опіки та піклування Артемівської райдержадміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні до її малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки вона без поважних причин самоусунулась від виховання та утримання дитини (а.с. 51-53). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача мало місце неналежне виконання своїх обов'язків, воно не було пов'язано як об'єктивними так і суб'єктивними причинами. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача та позбавити її батьківських прав, яка на теперішній час не намагається виправитись та здійснювати в повному обсязі свої батьківські обов'язки по вихованню та утриманню її малолітньої дитини. Наданий суду висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне прийняти до уваги під час ухвалення рішення. Відповідно до ч. 3 статті 10, ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. За таких обставин суд вважає, що позивачем належним чином доведено, що на теперішній час є обґрунтовані підстави для застосування крайнього заходу відносно відповідача та позбавлення її батьківських прав, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Артемівської районної державної адміністрації Донецької області, про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до положень ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову в суд. Проаналізувавши надані суду докази та встановлені обставини у їх сукупності, суд дістається висновку, що відповідач [PERSON], яка є матір'ю неповнолітньої дитини, не виконує покладених на неї Сімейним законодавством України батьківських обов'язків відносно утримання своєї неповнолітньої дитини, тому кошти на утримання дитини підлягають стягненню з неї в примусовому порядку у вигляді аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини, передбачені ст. 182 Сімейного Кодексу України, у тому числі й стан здоров'я дитини та відповідача, їх матеріальне становище, можливість відповідача надавати допомогу своїй дитині, тому вважає, що позивач обґрунтовано ставить питання про стягнення з відповідача аліментів саме у частці від заробітку (доходу) і таке не суперечить положенням ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд погоджується з визначеним позивачем розміром аліментів і вважає що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 551,20 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved