Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 06 жовтня 2005 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді сторожа, 02 липня 2014 року звільнився в зв'язку з переводом до ТОВ «ОК «Енергія». При його звільнені відповідач не здійснив з ним розрахунку по заробітній платі, заборгованість по якій становить 3734,41 гривень. Неодноразові звернення до відповідача за розрахунком, результатів не дали, заборгованість по заробітній платі по теперішній час не сплачена, в зв'язку з чим він змушений звернутися до суду, просить стягнути суму заборгованості по зарплаті в сумі 3734,41 гривень, середній заробіток за час затримки з моменту звільнення по день винесення рішення суду, а також компенсацію (індексацію) за кожен місяць затримки відповідно до індексу споживчих цін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просить стягнути з ДП «Дитячий оздоровчий центр «Орлятко» ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 3734,41 гривень, середній заробіток за час затримки з моменту звільнення по день винесення рішення суду, а також компенсацію (індексацію) за кожен місяць затримки відповідно до індексу споживчих цін. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, потворно не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, установленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Дитячий оздоровчий центр «Орлятко» Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» з 06 жовтня 2005 року працював на посаді сторожа, трудові відносини припинені 02 липня 2014 року, в зв'язку з переводом до ТОВ «ОК «Енергія» (а.с. 2); згідно довідки заборгованість по заробітній платі [PERSON] становить 3734,41 гривень (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Враховуючи, те що відповідач при звільненні позивача, не сплатив йому заборгованість по заробітній платі в сумі 3734,41 гривень в добровільному порядку, то ця заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку. Також, відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати» відповідач зобов'язаний виплатити позивачу компенсацію (індексацію) за кожен місяць затримки відповідно до індексу споживчих цін, що згідно довідки розрахунку складає 3463,92 гривні. Крім того, враховуючи, те що в день звільнення позивача відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі, то є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 02 липня 2014 року по 20 липня 2015 року по день винесення рішення. Середня заробітна плата позивача становить 744,00 грн., середньоденна заробітна плата - 24,00 грн. (744,00 грн.: 31 день = 24,00 грн.), середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні - 9168,00 грн. (24 грн. х 382 день затримки виплати належних сум по день винесення рішення). Суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved