Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення його з 19 листопада 2014 року від сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1998 року він перебував у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який після розлучення залишився проживати разом з відповідачкою [PERSON] Вироком Генічеського районного суду від 31.10.2014р. [PERSON] засуджений за ч.5 ст.27, ч.3 ст.187, ст..69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна з відбуванням покарання в установі закритого типу. На підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 15.02.2008 року він сплачує на користь відповідачки аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 01.02.2008 року і до повноліття дитини. З червня 2008 року він проживає однією сім'єю з [PERSON], спільних дітей у них не має, але у його співмешканки є син, якому він також надає фінансову допомогу. Загальний розмір аліментів, який нараховується та стягується з нього на користь відповідачки, становить половину його заробітку, що ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки його дохід не стабільний, офіційної роботи він не має, працює переважно по найму. Посилаючись на положення ст..ст. 182 ч.1, 188 СК України, просить суд звільнити його від сплати аліментів з 19.11.2014 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити та звільнити [PERSON] від сплати аліментів. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечила, надала до суду письмові заперечення проти позова, просить суд в його задоволенні відмовити в повному обсязі. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Згідно з ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1998 року до 16 грудня 2009 року, що підтверджується свідоцтвами про розірвання шлюбу серії І-КГ №039492 від 16.12.2009р., виданим на імя [PERSON] та серії І-КГ №043840 від 24.11.2010р., виданим на імя [PERSON] Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ №013026, виданим 05.08.1999р. Генічеським відділом РАГС Херсонської області. Відповідно до виконавчого листа №2-355/08 від 07.10.2008 року, виданого Генічеським райсудом на підставі рішення Генічеського райсуду від 15.02.2008 року, який був прийнятий до виконання ВДВС Генічеського РУЮ Херсонської області, позивача у справі [PERSON] зобовязано сплачувати на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.02.2008р. і до досягнення дитиною віку повноліття. Впродовж 2008-2015 років позивач [PERSON] рішення Генічеського районного суду про стягнення з нього аліментів не виконував, аліменти періодично не сплачував, що підтверджується довідками ВДВС Генічеського РУЮ про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі за період з 01.01.2010р. по 01.08.2011р. та з 01.01.2014р. по 01.12.2014р. (а.с.49,50). За домовленістю між сторонами, [PERSON] також сплачував аліменти на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі, в тому числі заборговану суму за аліментами, шляхом особистої передачі грошових коштів [PERSON], що підтверджується розписками від 23.06.2012р., 22.08.2012р. та квитанціями про перерахунок коштів на імя відповідачки від 15.12.2012р., 23.12.2013р., 24.03.2014р. (а.с.58,59,62). Відповідно до положень ст.. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до наданих позивачем та його представником доказів, судом встановлено, що, відповідно до копії трудової книжки серії АТ-ІІІ №6625469 від 01.03.1989р., [PERSON] на підставі трудового договору з [PERSON] від 20.08.2008р. офіційно працював на посаді охоронника до 28.01.2010р. звільнений з роботи за власним бажанням, згідно ст.. 38 КЗпП України. Згідно довідки про доходи №287 від 25.11.2008р., виданої Генічеською філією ПАТ «Херсонгаз», [PERSON] за період з 01.04.2008р. по червень 2008р. працював на посаді учень слюсаря та мав дохід 1507,27 грн. У 2014 році [PERSON] входив до складу екіпажу т/х «Чудесний» та перебував на посаді капітана судна. В період часу з 03.05.2014р. по 18.08.2014р. проходив на судні безоплатну практику із подальшим працевлаштуванням, що підтверджується копією трудового договору від 31.12.2014р., укладеного між ПП «Водяний» та [PERSON] на невизначений термін, із визначенням заробітної плати в розмірі 1250 грн., щомісячно, який на момент розгляду зазначеної справи в суді не розірваний. Відповідно до довідки про доходи, дохід [PERSON] в період з 01.01.2015р. по 31.05.2015р. становить 6250 грн. Згідно довідки КЗ Генічеська ЦРЛ №12/494 від 23.12.2014р., позивач на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває. Відповідно до наданих відповідачкою доказів, судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована [INFO], де зареєстровані також її сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до трудової книжки серії АХ №667546 від 15.12.1994 року, [PERSON] офіційно працювала в Генічеській філії ПАТ «Херсонгаз» в період з 18.04.2007р. по 28.11.2014р. Відповідно до копій характеристик (а.с.39,40,41,42,43,44,45) відповідачка [PERSON] проживає разом із своїми синами [PERSON] та [PERSON] за адресою: вул.. Леніна, 70 в м. Генічеську, Херсонської області. За місцем проживання характеризується позитивно, має доброзичливі стосунки із сусідами та знайомими. Приймає активну роль в житті дітей, щодо сина [PERSON], за час його навчання постійно відвідувала школу, відвідувала батьківські збори, співпрацювала з класним керівником та адміністрацією школи, забезпечує сина [PERSON] всім необхідним навчальним приладдям, неповнолітній завжди охайний, добре вдягнутий, має гроші на власні потреби. Згідно повідомлення КЗ Генічеської ЦРЛ №43/07 від 02.04.2015р., [PERSON] 10.02.2015 року прийнята на роботу до КЗ Генічеська ЦРЛ на посаду молодшої медсестри по догляду за хворими хірургічного відділення. У 2015 році [PERSON] фактично нарахована заробітна плата в розмірі 2873,41 грн. Згідно вироку Генічеського районного суду від 31.10.2014р. [PERSON], [INFO], засуджено за ч.5 ст.27, ч.3 ст.187, ст..69 КК України. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 12.03.2015р. вказаний вирок Генічеського райсуду змінено. [PERSON] засуджено до 3 років позбавлення волі з відбуванням покарання у спеціально-виховній установі. [PERSON] 31.10.2014р. обрано запобіжний захід тримання під вартою. Строк відбування покарання [PERSON] обчислюється з 31.10.2014р. Відповідно до повідомлення Миколаївського слідчого ізолятора №20/6-352 від 13.02.2015р., [PERSON] в період часу з 04.11.2014р. по 18.01.2015р. утримувався в СІ м. Миколаєва, за цей час засуджений навчався в девятому класі першої вечірньої школи м. Миколаєва при слідчому ізоляторі. Секцію боксу не відвідував. Згідно повідомлення №40/02/791 від 18.05.2015р., [PERSON] прибув 17.05.2015р. для відбування строку покарання до Дублінської виховної колонії. Посилання в позовній заяві позивача на ту обставину, що його син [PERSON] знаходиться на обліку в КЗ Генічеська ЦРЛ з діагнозом вживання коноплі, тому сплачені ним грошові кошти (аліменти) можуть бути використані на придбання коноплі або інших наркотиків, спростовуються повідомленням КЗ Генічеська ЦРЛ від 08.04.2014р. (а.с.34), довідкою лікаря нарколога №03/66 (а.с.35) та випискою з амбулаторної картки хворого [PERSON] за період 2010-2014р.р. (а.с.33), згідно яких [PERSON], [INFO], на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Також, суд не погоджується з твердженнями позивача, щодо неналежної поведінки відповідачки, як матері, щодо сина [PERSON], яке виражається в тому, що вона не піклується та не переймається його вихованням, оскільки, згідно наданих письмових пояснень та доданого до них розрахунку, відповідачка [PERSON] за весь час перебування її сина [PERSON] в місцях позбавлення волі підтримувала з ним зв'язок, по можливісті їздила до нього на побачення та передавала [PERSON] необхідні речі, продукти харчування, ліки. За весь час нею було витрачено коштів на загальну суму 15 528 грн. 56 коп. Зазначена обставина підтверджується письмовими поясненнями [PERSON], [INFO] (а.с.110). Аналогічно не знайшло свого підтвердження посилання позивача на ту обставину, що відповідачці перейшло у спадок нерухоме майно, а саме трьохкімнатна квартира [ADDRESS], оскільки відповідачка отримала за договором дарування від 25.03.2005р. лише 13/100 частини домоволодіння №41, розташованого по вул. Кірова в м. Генічеську. Також, судом в судовому засіданні було спростовано той факт, що співмешканець відповідачки [PERSON] [PERSON] офіційно працевлаштований в ПАТ «Херсонгаз», оскільки така особа в ПАТ «Херсонгаз» не працює, що підтверджується повідомлення ПАТ «Херсонгаз» №150223/07/2 від 23.02.2015р. (а.с.97) Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що за рішенням суду батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо її дохід набагато перевищує дохід кожного з них і повністю забезпечує її потреби (ст. 188 СК). Батьки мають право з дозволу органу опіки та піклування укласти між собою договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо), який підлягає нотаріальному посвідченню й державній реєстрації (ст. 190 СК). Укладення такого договору не звільняє того з батьків, хто проживає окремо від дитини, від обов'язку брати участь у додаткових витратах на неї, викликаних особливими обставинами (ст. 185 СК). Відповідно до положень ст.. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Приймаючи до уваги, що позивач просить звільнити його від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на положення ст.. 188 СК України, а також на ст..182 ч.1 СК України, а фактично, згідно до положень ст..273 СК України, яка передбачає врахування обставин, зазначених в ст.. 182 ч.1 СК України, проаналізувавши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати аліментів в розумінні ст.. 188 СК України, оскільки не встановлено факту значного перевищення доходу дитини, який би повністю забезпечував її потреби відносно доходу кожного з батьків, та в розумінні положень ст.. 182 ч. 1 СК України (ст..273 СК), оскільки судом також не встановлено фактів, які б свідчили про те, що матеріальний та сімейний стан позивача змінився настільки, що це дає підстави для звільнення його від сплати аліментів.

Outcome: dismissed