Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] зареєстрований 27 січня 2012 року виконавчим комітетом Старокотельнянської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, актовий запис №1. В обґрунтування вимог зазначив, що з 27.01.2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу дітей не мають. Позивач зазначає, що тривалий час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, кожен з них має різні погляди на життя та сімейні відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння. Подальше примирення та збереження сім`ї вважає неможливим. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 17.11.2020 сторонам по справі надано строк для примирення - три місяці. Ухвалою суду від 17.02.2021 провадження по справі поновлено та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вказав, що будь-яких спорів, в тому числі майнових, не має. Між сторонами все врегульовано. Судові витрати по справ позивач бере на себе. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати. Не заперечила щодо пояснень представника позивача та вказала, що майнових претензій до позивача не має. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 січня 2012 року виконавчим комітетом Старокотельнянської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, актовий запис №1 (а.с.4). Дітей від спільного шлюбу не мають. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. З урахуванням обставин справи, позиції сторін щодо неможливості збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved