Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Бердянської державної нотаріальної контори про зняття заборони з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу від 14.10.1997р. він є власником двокімнатної квартири [ADDRESS]. В 2000 році в його квартиру в м. Києві було здійснено злочинне проникнення, після якого він виявив відсутність оригіналу вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири, тому у жовтні 2000 року він звернувся до правоохоронних органів та до державної нотаріальної контори м. Києва з відповідними заявами про накладення заборони відчуження квартири [ADDRESS]. У вересня 2016 року при спробі продати свою квартиру, він довідався, що вона обтяжена забороною відчуження, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон станом на 23.07.2016р.: реєстраційний номер 2048667, обтяження зареєстровано: 06.06.2005р. в 9:50 за №2048667, реєстратором Бердянська державна нотаріальна контора, підстава обтяження телеграма від 13.10.2000р., нотаріус Київської державної контори [PERSON] вх.№1152 від 14.10.2000р.. На теперішній час постановами відділу поліції Подільського району м. Києва від 19.05.2017р. знято обтяження у вигляді арешту, що також були накладені на цю квартиру, залишилося тільки одне обтяження у вигляді заборони на відчуження, що було здійснено на підставі телеграми від 13.10.2000р. нотаріуса Київської державної контори [PERSON] вх.№1152 від 14.10.2000р.. На його звернення до Київської державної нотаріальної контори, а після того до Бердянської державної нотаріальної контори, де йому було рекомендовано звернутися до суду з вимогою видалення запису з реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Просив суд зобовязати відповідача зняти заборону та видалити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, зазначеного за реєстраційним №2048667, обтяження [ADDRESS] (73/8), в м. Бердянськ. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх представника, заперечень щодо зняття заборони з майна не надали та повідомили, що таке зняття заборони на відчуження нерухомого майна здійснюється Державною реєстраційною службою відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень». Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, по справі встановлено, що [PERSON] з 14 жовтня 1997 року на підставі договору купівлі-продажу належить квартира № 26, що знаходиться в м.Бердянську по вул. Свободи пр. Леніна, 73/8. Ці обставини ніким не оспорюються і підтверджені копією договору купівлі-продажу квартири (а.с.4,30,52), Інформаційною довідкою з державних реєстрів щодо нерухомого майна (а.с.31-32,45). 06.06.2005р. за № 2048667 Бердянською державною нотаріальною конторою на підставі телеграми № 131212/01 від 13.10.2000р. нотаріуса 1 Київської державної нотаріальної контори [PERSON] (вх.1152 від 14.10.2000р.) накладено обтяження у вигляді заборони відчуження на квартиру [ADDRESS], власник [PERSON] (Інформаційна довідка з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна а.с.31-32,45). З тексту телеграми № 131212/01 від 13.10.2000р. нотаріуса 1 Київської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.9,46) вбачається, що відповідно до заяви [PERSON] вона просить накласти заборону на квартиру [ADDRESS], в Бердянську. Також з тексту телетайпограми № 127761 від 17.10.2000р. начальнику Бердянського РВУ МВС України в Запорізькій області (а.с.47) вбачається, що Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві розслідується кримінальна справа № 11-09881, яка порушена за ст. 140 ч.ч. 4, 3 КК України, потерпілий [PERSON], серед викраденого рахується оригінал та дублікат договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] по вул. Свободи пр. Леніна, 73/8. З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. На звернення позивача до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори (а.с.49) щодо зняття цієї заборону з квартири [ADDRESS], йому рекомендовано звернутися до Бердянської державної нотаріальної контори (а.с.50). Але на його звернення до Бердянської державної нотаріальної контори (а.с.48), він також отримав відмову у звязку з тим, що у телеграмі-заяві № 131212/01 від 13.10.2000р., яка стала підставою для цього обтяження, була вказана квартира № 7, але внесена заборона на квартиру № 26, також йому було рекомендовано звернутися до суду з питання видалення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.44). Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. В силу ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Також як передбачено ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, як було зазначено вище, відповідач не має можливості зняти заборону на відчуження вказаної квартири, у звязку з чим позивач позбавлений можливості у повній мірі реалізувати свої права, як власник майна, також суд враховує, що на теперішній час відсутні підстави такої заборони, а тому суд вважає за можливе скасувати обтяження нерухомого майна та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved