Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В позовній заяві зазначено, що [INFO] померла [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем за законом є відповідач [PERSON] , а за заповітом на земельну ділянку - позивач [PERSON] .. 20.11.2020 року відповідач повідомив його про те, що на його ім`я померлою [PERSON] складено заповіт та він через свого представника звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що пропустив строк з поважних причин, так як не знав про наявність заповіту на своє ім`я. Тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просить їх задовольнити. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та відповідача, позовні вимоги визнають. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Степанівка м. Херсона померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] . [PERSON] на випадок свої смерті склала заповіт на належну їй земельну ділянку, що розташована на території Щасливської сільської ради, розміром 7,51 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС № 003709, на ім`я [PERSON] , що підтверджується заповітом, посвідченим 10.12.2015 року секретарем Щасливської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, та зареєстрований в реєстрі за № 247. Спадкування на інше майно померлої [PERSON] відбувалося за законом, спадкоємцем після її смерті є її син [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчинення нотаріальних дій від 30.11.2020 року, складеної приватним нотаріусом Олешківського районного нотаріального округу Красновою Н.В., [PERSON] шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини пропущено. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Судом встановлено, що нотаріус не вчиняла дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснила його виклик як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що підтверджується копією наданої спадкової справи № 33/2019, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та свідчить про неналежне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця [PERSON] , позивач про наявність заповіту, складеного на своє ім`я, не знав, тобто довів наявність перешкод, які впливали на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом. За таких обставин, суд приходить висновку, що позивачем доведено наявність підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, пропущено ним із поважних, незалежних від позивача причин, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved