Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 35000,00 грн. та процентів за користування позикою в розмірі 5919,31 грн. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що між ним та [PERSON] 08 серпня 2012 року було укладено договори позики на загальну суму 35000,00 грн., за якими позичив відповідачу 15000,00 грн. до 08.02.2013 року та 20000,00 грн. до 25.12.2013 року, про що свідчать розписки. Просив суд стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти у розмірі 35000,00 грн. та проценти за користування позикою за період з 08 серпня 2012 року по 03 жовтня 2014 року в розмірі 5919,31 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог та підтвердження укладання договору позики та його умов позивач представив суду оригінали розписок від 08.08.2012 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечив та суду пояснив, що передала [PERSON] грошові кошти в сумі 35000,00 грн., які той зобов'язався повернути, про що було укладено договори позики. Проте в обумовлений час та в наступному відповідач кошти не повернув. За таких обставин просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що позивач не заперечила проти заочного розгляду справи та подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, надіславши йому копію повного рішення для забезпечення можливості подання заяви про його перегляд та права на справедливий суд. Заслухавши пояснення позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем зобов'язання за договорами позики, тобто з досліджених обставин випливають зобов'язальні правовідносини. Судом встановлено, що 08.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договлри позики на загальну суму 35000,00 гривень. На підтвердження отримання коштів та укладання договору позивач надав суду оригінали розписок від 08.08.2012 року. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В силу ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В обумовлений договором час та в наступному, відповідач гроші не повернув. Зазначена обставина нічим не спростована. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, в даному випадку зобов'язання за договором позики від 28.08.2010 року. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок позивачем розміру втрат, які позивач називає процентами: (35000,00 грн. х 7,5 % (відсоткова ставка НБУ) / 365 днів х 305 днів (за період з 08 серпня 2012 року по 09 червня 2013 року)=) 2193,49 + (35000,00 грн. х 7,0 % (відсоткова ставка НБУ) / 365 днів х 63 днів (за період з 10 червня 2013 року по 12 серпня 2013 року)=) 422,88 грн. + (35000,00 грн. х 6,5 % (відсоткова ставка НБУ) / 365 днів х 244 дні (за період з 13 серпня 2013 року по 14 квітня 2014 року)=) 1520,82 грн. + (35000,00 грн. х 9,5 % (відсоткова ставка НБУ) / 365 днів х 93 днів (за період з 15 квітня 2014 року по 16 липня 2014 року)=) 847,19 грн. + (35000,00 грн. х 12,5 % (відсоткова ставка НБУ) / 365 днів х 78 днів (за період з 17 липня 2014 року по 03 жовтня 2014 року)=) 934,93 = 5919,31 грн. Зазначену суму також слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], як відповідальність за неповернення коштів. За таких обставин суд вважає, що позов є підставним, а тому його слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача суму в розмірі 35000,00 грн. (сума позики) + 5919,31 грн. (втрати) = 40919,31 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно сумі стягнутих коштів. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 8, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 11, 15, 16, 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved