Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що 18.12. 2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . Життя у шлюбі з відповідачем не склалося. З липня 2017 року між ними припинилися шлюбні стосунки, вони припинили спільне проживання. Син залишився проживати разом з відповідачем, а він з липня 2017 року проживає в квартирі [ADDRESS] , співвласником якої він є. Після припинення проживання однією сім`єю з відповідачем він не припиняв спілкування з дитиною. Щонеділі забирав сина на вихідні дні до себе. Через деякий час йому стало відомо, що відповідач має позашлюбні стосунки з іншим чоловіком, від якого в подальшому народила дитину. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15.08.2018 року у справі № 296/4978/18 шлюб між ними розірвано. За судовим наказом, виданим 22.09.2017 року Корольовським районним судом м. Житомира у справі № 296/7292/17 з нього стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В березні 2018 року відповідач запропонувала йому забрати сина та самостійно здійснювати його виховання та утримання, так як вона не має коштів на утримання дитини, інакше погрожувала оформити сина в дитячий будинок. Він погодився забрати сина до себе і з березня 2018 року їхній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з ним, його мамою та братом в квартирі [ADDRESS] , та перебуває на його утриманні. Відповідач не має житла, яке б належало їй на праві власності або на праві користування, не має постійного місця роботи та самостійного доходу. З часу проживання сина з ним, життям його не цікавиться. Вказав, що коли забирав дитину до себе на вихідні дні, бували випадки, що дитина була з синцями. Відповідач пояснювала це тим, що дитина нібито впала з ліжка або просто впала. Однак, в медичній картці сина міститься запис лікаря від 08.11.2017 року, із змісту якого вбачається, що дитину до лікаря привели бабуся з сусідкою, мати повторно не з`явилася на запрошення лікаря, зі слів сусідки мати погано поводиться з дитиною, погано доглядає за дитиною, б`є. Він як батько дитини здатний здійснювати належний догляд за сином, забезпечити для нього комфортні умови для проживання, виховувати його в атмосфері щастя, любові, розуміння, що в свою чергу буде сприяти особистісному зростанню, емоційному та інтелектуальному розвитку дитини. Квартира, де на даний час він проживає з сином, складається з трьох ізольованих жилих кімнат. Разом з нами проживають також його мама та брат. Він має постійне місце роботи, працює в ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат», щомісяця отримує заробітну плату. Аліменти, які стягуються з нього на дитину перераховуються на банківську картку відповідача, яка використовує їх на власний розсуд. Тому просив визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , за місцем проживання батька, та звільнити його від сплати аліментів, які стягуються з нього згідно судового наказу, виданого 22.09.2017 року Корольовським районним судом м. Житомира у справі №296/7292/17. 24.03.2020 року вищезазначена цивільна справа в порядку підсудності за ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27.02.2020 року надійшла до Черняхівського районного суду Житомирської області. 27.03.2020 року ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області справу прийнято до провадження, а її розгляд розпочато спочатку. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи Селянщинську сільську раду як орган опіки та піклування для надання відповідних висновків щодо умов проживання та виховання малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про слухання справи, причини неявки суду не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не подавала, відзив на позов також не подано. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, хоча і були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. За таких обставин суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . За рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15.08.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з мамою [PERSON] , відповідачем по справі. За судовим наказом, виданим 22.09.2017 року Корольовським районним судом м.Житомира у справі № 296/7292/17 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. З березня 2018 року [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , позивачем по справі. Відповідач життям дитини не цікавиться, участі в вихованні дитини не приймає, аліменти, сплачувані позивачем на утримання дитини використовує для власних потреб. Вказані обставини відповідачем не спростовано. Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За приписами частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Питання про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомироської міської ради 17.12.2019. При затвердженні висновку щодо визначення місця проживання малолітнього сина сторін, з батьком [PERSON] за розглядом наявних матеріалів справи при прийнятті рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради, виконавчий комітет міської ради як орган опіки та піклування не знайшов доказів неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків чи аморальної поведінки, відомості щодо вад здоров`я, неможливості утримувати дитину чи приділяти достатню увагу її вихованню, навчанню, духовному розвитку. Тому виходячи з інтересів дитини виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування від 15.01.2020 року №47 встановлено, що позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де проживає разом з сином. В помешканні створені належні умови для проживання та розвитку дитини, хлопчик забезпечений сезонним одягом та продуктами харчування. [PERSON] працює, має самостійний дохід. Мати дитини зареєстрована у [ADDRESS] . Однак, місце її перебування не відоме. Відтак, враховуючи, що малолітня дитина проживає з батьком, позивачем по справі, дитині створені належні умови для проживання, виховання і розвитку, тому суд дійшов висновку, що малолітнього сина сторін слід і надалі залишити проживати разом з позивачем. Щодо вимог позивача про звільнення від сплати аліментів стягуваних з нього на користь відповідача на утримання сина суд дійшов наступного висновку. Так, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.ч. 1,2,3 ст. 181 СК України). Статтею 273 СК України визначено, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно п.17 Постанови пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, № 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Таким чином, системний аналіз норм сімейного законодавства, дозволяє суду зробити висновок, що оскільки право на стягнення аліментів належить тому із батьків, з яким проживає та на утриманні якого перебуває дитина, він може бути звільнений від сплати аліментів, що були присуджені на підставі рішення суду у разі істотної зміни обставин, а саме спільного проживання з дитиною та здійснення її повного утримання. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, зокрема, що з березня 2018 року дитина проживає та перебуває на повному утриманні батька [PERSON] , мати дитини [PERSON] , відповідач по справі, участі в утриманні та вихованні сина не приймає, отримувані нею аліменти на утримання сина для потреб останнього не витрачає, тобто змінилися істотні обставини, які дають суду підстави звільнити позивача від сплати аліментів, стягуваних за судовим наказом, виданим 22.09.2017 року Корольовським районним судом м.Житомира. За встановлених обставин, суд вважає позов обґрунтованим та підставним та таким, що підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved