Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних нарахувань за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 329 149,08 грн. та 3% річних від простроченої суми 34 845,83 грн. 16.05.2011 року заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за договором позики в суммі 190 800 грн., проценти за користування позикою в сумі 15 768 грн., три проценти річних в сумі 627,30 грн., судові витрати в сумі 1820 грн. Рішення набрало законної сили 02.08.2011 року. 25.04.2013 року заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду з відповідача на користь позивача стягнуто три відсотки річних за неналежне виконання зобов`язання за договором позики в сумі 9268,17 грн. та судові витрати в сумі 209,40 грн., а всього 9477,57 грн. Рішення набуло законної сили. Станом на 09.08.2019 року відповідач не виконав свої зобов`язання щодо сплати основного боргу 190 800 грн., що підтверджується довідкою Першого відділу ДВС м.Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області №47512/1419-30 від 09.08.2019 року. Враховуючи встановлену законодавчо обов`язковість судових рішень, позивач звернувся до суду відповідно до ст.625 ЦК з позовом про стягнення інфляційних втрат та 3% річних відповідно до наведеного розрахунку: період прострочення з 1.07.2013 року по 01.08.2019 року: 3% річних-34 845,83 грн., інфляційні витрати 329 149,08 грн. Позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач повідомлений про час та дату судового засідання, не з`явився та не направив уповноваженого представника. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності від відповідача не надходило. При відсутності заперечень з боку позивача його представника, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних нарахувань за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 329 149,08 грн. та 3% річних від простроченої суми 34 845,83 грн. 16.05.2011 року заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за договором позики в суммі 190 800 грн., проценти за користування позикою в сумі 15 768 грн., три проценти річних в сумі 627,30 грн., судові витрати в сумі 1820 грн. Рішення набрало законної сили 02.08.2011 року. 25.04.2013 року заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду з відповідача на користь позивача стягнуто три відсотки річних за неналежне виконання зобов`язання за договором позики в сумі 9268,17 грн. та судові витрати в сумі 209,40 грн., а всього 9477,57 грн. Рішення набуло законної сили 26.06.2013 року. Станом на 09.08.2019 року відповідач не виконав свої зобов`язання щодо сплати основного боргу 190 800 грн., що підтверджується довідкою Першого відділу ДВС м.Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області №47512/1419-30 від 09.08.2019 року. Вищезазначені обставини обумовили звернення до суду позивача відповідно до ст.625 ЦК з позовом про стягнення інфляційних втрат та 3% річних відповідно до наведеного розрахунку: період прострочення з 1.07.2013 року по 01.08.2019 року: 3% річних-34 845,83 грн., інфляційні витрати 329 149,08 грн. Розрахунок 3% річних здійснено за формулою: (сума боргу )х(процентна ставка)/100%/365 днів х (кількість днів). Розрахунок індексу інфляції здійснено за формулою(сума боргу)х(індекс інфляції)/100%-(сума боргу). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частиною п`ятою статті 11 ЦК України передбачається виникнення цивільних прав та обов`язків з рішення суду. Таким чином, на підставі рішення суду можуть виникати зобов`язання, які залежно від змісту можуть бути грошовими або негрошовими. За змістом статей 524, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній і у постанові від 6 липня 2016 року № 6-1946цс15. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок(ст.253 ЦК). Відповідачем не надано доказів щодо наявності обставин, які б перешкоджали йому виконати рішення суду і тим самим мінімізувати збитки позивача. Розрахунки позивача щодо розміру завданих збитків, викликаних невиконання рішення суду, відповідачем також не спростовано та не представлено належних та допустимих доказів на обґрунтування заперечень щодо позову. Беручи до уваги наведені обставини, суд приходить до висновку, що у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду з відповідача слід стягнути в порядку ст.625 ЦК 329 149,08 грн.-інфляційні нарахування за прострочення виконання зобов`язання та 34 845,83 грн.-3% річних від простроченої суми. Судові витрати у виді судового збору стягнути з відповідача на користь позивача в порядку передбаченому ст.141 ЦПК.

Outcome: approved