Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS], крім нього та його матері у вказаній квартирі зареєстроване проживання відповідачки - [PERSON], з якою він мешкав одної сім'єю, та її сина - [PERSON] У 2012 році стосунки між позивачем та відповідачкою - [PERSON] припинились та вона разом з сином виїхала з квартири позивача. Відповідачі за вказаною адресою не проживають, однак зареєстровані у вказаній квартирі, їх особистих речей в квартирі не має, комунальні послуги за квартиру не сплачують. Оскільки на теперішній час реєстрація відповідачів існує формально, та тільки створює зайві турботи щодо сплати комунальних послуг у більшому ніж потрібно розмірі, позивач вимушений звернутися з наступним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення у відсутності відповідачів при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст.169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2000 року [PERSON] подарував, а позивач прийняв в дар квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 13.11.2000 року посвідченого Толстих Н.М., державним нотаріусом П'ятої одеської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №4-4055. Даний договір зареєстровано 05.12.2000 року в КП «ОМБТІ та РОН». Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. З довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) №4121 від 04.07.2016 року виданої начальником Дільниці №2 КП «ЖКС «Хмельницький» вбачається, що [PERSON] постійно проживає та зареєстрований в [ADDRESS]. Особовий рахунок відкритий на [PERSON]. На даній площі зареєстровані: [PERSON], 1975 року народження - відповідальний, з 12.07.2004 року; [PERSON], 1993 року народження - син піднаймача, з 30.11.2009 року; [PERSON], 1976 року народження - піднаймач, з 12.11.2009 року; [PERSON], 1948 року народження - мати, з 12.03.2003 року. В довідці зроблена відмітка, що [PERSON] та [PERSON], згідно зави сусідів не проживають. З акту сусідів завіреного начальником Дільниці №2 КП «ЖКС «Хмельницький» від 04.07.2016 року вбачається, що сусіди підтверджують, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не проживають з 2012 року (близько 4-ьох років). З акту від 04.07.2016 року вбачається, що комісія у складі: Начальника дільниці №2 КП «ЖКС «Хмельницький» та майстрів дільниці з виходом на місце за адресою: [ADDRESS] встановили, що [PERSON] та [PERSON] за вищевказаною адресою не проживають 4 роки. Як вбачається з відповіді Одеської дирекції Поштамп - Центр поштового зв'язку № 1 № 08-04-1650-1661-ЮК від 28.11.2016 року на ім'я [PERSON] та [PERSON] за адресою: 65005, [ADDRESS], за період з 01.09.2015 року по 22.11.2016 року в находжені та видачі значиться наступна кореспонденція: рекомендовані листи з рекомендованим повідомленням «Судова повістка» №6504511406838 та №6504511406846 з Одеси-45 надійшли до відділення поштового зв'язку №5 м. Одеси 03.11.16 р., були повернуті на зворотну адресу 10.11.16 р. по значенню терміну зберігання; рекомендований лист з рекомендованим повідомленням «Судова повістка» №65045114061892 та №65045114061553 із Одеси-45 надійшли до відділення поштового зв'язку №5 м. Одеси 11.11.16 р., були повернуті на зворотну адресу 16.11.16 р. по значенню терміну зберігання. Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ч.ч.1-2 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Таким чином, з досліджених вище в мотивувальній частині рішення документів випливає, що можливо визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю в жилому приміщенні понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved