Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Відділ державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції в Луганській області про зняття арешту з майна, в якому просив суд постановити рішення, яким зняти арешт з автомобіля [NUMBER], 2003 року випуску, шасі № [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] та причіпу бортового 2-х осьового, [NUMBER] - 3, 2006 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що згідно рішення суду від 15 травня 2014 року в порядку набувальної давності за ним було визнано право власності на транспортний засіб та причіп до нього. Рішення суду набрало законної сили, але у зв'язку з матеріальним становищем він не переоформив автомобіль і причеп на своє ім'я. Йому стало відомо, що державний виконавець ВДВС Старобільського РУЮ постановою від 05.01.2015 року наклав на них арешт. Вважав, що за таких обставин має право на судовий захист. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, позов визнала.. Третя особа - представник Відділу державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції до суду не з'явився надав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, третьої особи, перевіривши наведені в позові доводи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 15.05.2014 року за [PERSON] було визнано право власності на автомобіль [NUMBER], 2003 року випуску, шасі № [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] та причіп бортовий 2-х осьовий, [NUMBER] - 3, 2006 року випуску, шасі № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.9). Рішення суду набрало законної сили. Проте, позивач не перереєстрував транспортний засіб та причеп на свої ім'я. Постановою від 05.01.2015 року державний виконавець ВДВС Старобільського РУЮ Луганської області наклав арешт та заборону на автомобіль [NUMBER], причіп бортовий 2-х осьовий, реєстраційний номер [NUMBER] та інше майно, що належить боржнику [PERSON].(а.с.10). Приймаючи до уваги, те, що на підставі рішення суду, що набрало законної сили, автомобіль та причіп, належить [PERSON], а не боржникові, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його підтверджено наявними доказами, а тому він підлягає повному задоволенню. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, [PERSON] не порушує питання про стягнення його з відповідача, а з власної ініціативи суд не може вийти за межі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved