Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до комунальної установи «Дошкільний навчальний заклад ясла-садок №2 загального розвитку» Олешківської міської ради. Позивач просить визнати незаконними та скасувати наказ відповідача №48-о від 22.04.2016 р., визнати незаконним та скасувати акт №1 про нещасний випадок від 28.03.2016 р. Позивач вказує, що наказ відповідача №48-о від 22.04.2016 р. про накладення дисциплінарного стягнення є необґрунтованим так як спирається на порушення посадової інструкції інструктора з плавання від 08.07.2013 р., що підписана попереднім завідувачем та є недійсною, а посадова інструкція від 08.12.2015 р. недійсна у звязку з відсутністю дати підпису голови профкому та відсутністю дати його підпису. Позивач також зазначив, що наявність фізичної шкоди дитині під час проведення зайняття з плавання не підтвердження лікарем та експертами чим порушено положення про порядок розслідування нещасних випадків. Висновки, зазначені у акті про нещасний випадок від 28.03.2016 р. є надуманими так як жоден з членів комісії не був присутнім на занятті, а медсестра [PERSON] безпосередньо не бачила як вдарилася дитина. Притягнення до відповідальності відбулося внаслідок упередженого ставлення завідувача ДНЗ №2 до нього, оскільки раніше при аналогічних випадках з дітьми акти про нещасний випадок не складалися. Відповідач не визнає позовні вимоги [PERSON] зазначаючи, що рішення про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани накладене обґрунтовано та в установленому законом порядку. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що він працює в КУ «Дошкільний навчальний заклад ясла-садок №2 загального розвитку» Олешківської міської ради інструктором з фізкультури (плавання). 24.03.2016 р. ним проводилося заняття з плавання в басейні з групою дітей в кількості пяти осіб. Після короткої розминки діти зайшли в воду. В цей час він також перебував у воді. Він сказав дітям триматись за поручень, що йде по периметру басейну, це було ним зроблено щоб вони тримали рівновагу при виконанні вправ. Після цього за його командою діти почали виконання вправи, що передбачала вистрибування з води. При цьому діти тримались за поручень. В цей час [PERSON] нахилив голову вперед та під час трибка вдарився головою об поручень, почав плакати. Він покликав медсестру [PERSON] та передав їй дитину та продовжив зайняття з рештою дітей. Зазначив, що він не міг попередити цю ситуацію так як все відбулося швидко та пояснив, що медсестра [PERSON] не могла бачити як дитина вдарилася оскільки в цей момент відвернулася. Тілесних ушкоджень дитина не отримала та на наступний день була в садку. З приводу того що сталося надав письмові пояснення. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила наступне. 24.03.2016 р. їй стало відомо, що під час заняття з плавання травмувався [PERSON], [INFO]. Цей випадок зареєстровано в журналі реєстрації дитячого травматизму. Після цього факту мати вихованця написала скаргу з проханням вжити заходів до інструктора з фізкультури. За вказаним фактом створено комісію з розслідування нещасного випадку, що після зясування всіх обставин рекомендувала притягнути [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Стягнення накладено на підставі скарги матері травмованої дитини та акту розслідування нещасного випадку. Також пояснила, що зі своєю посадовою інструкцією позивач був ознайомлений, а інструкція з поведінки в басейні є діючою. За даним випадком звернень до медичного закладу не було за ініціативою матері дитини, яка не бажала вести сина до лікарні. На наступний день [PERSON] вже був у садку, але в нього була гематома. Вважає, що інструктор з плавання мав продумати заняття таким чином, щоб не допустити травмування, крім того, мав пояснити та показати дітям як саме виконувати вправу, чого зроблено не було. Також зазначила, що в конспекті зайняття не йдеться про виконання вправ біля поручня. Представник третьої особи вказала, що позивач не оспорює факт травмування дитини, але не вказує в чому саме порушення його прав при накладенні стягнення. Також зазначила, що оскарження такого документу як акт розслідування не передбачено. Просила в позові відмовити так як вимоги позивача не відповідають вимогам діючого законодавства. Судом допитано в якості свідка [PERSON], яка показала, що з 1978 року вона працює медичною сестрою, має відповідну освіту. 24.03.2016 р. близько 10 години привели 7 групу в басейн на зайняття з плавання. Вона оглянула дітей. В [PERSON] травм і протипоказань для відвідування басейну не було. Інструктор зайшов у воду перший, потім діти зайшли в воду та почали розминку. Інструктажу щодо поведінки у басейні [PERSON] не провів та дав команду дітям построїтись біля поручня. Коли він дав команду стрибати дитина вдарилася головою об поручень. Інструктор вивів дитину з басейна, а вона почала надавати медичну допомогу дитині. Сам момент удару не бачила. В дитини була гематома на лобі. Прикладали холод. Потім медичну допомогу надавала інша медсестра. Судом допитано в якості свідка [PERSON], яка показала, що працює вихователем-методистом в дитячому садку. 24.03.2016 р. знаходилась на роботі. Зайшла до басейну та побачила, що медсестра [PERSON] надає допомогу дитині в якої на голові була гуля, прикладала лід. Пояснила, що дитина травмувалася. Про цей випадок повідомлено завідувача. Також пояснила, що її було включено до комісії з розслідування нещасного випаду. Комісія опитала [PERSON] ним були надані пояснення, опитана [PERSON] медсестра. Педагог мав підготувати конспект зайняття. Зі слів медичної сестри [PERSON] проведення зайняття не відповідало конспекту так як не було проведено інструктажу з техніки безпеки, а діти зразу зайшли в воду, після цього інструктором дітям не було показано як стрибати. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з наказом №112 від 01.11.2011 р. позивача прийнято на посаду інструктора з фізичної культури з роботою в плавальному басейні і виконанням обовязків інструктора з плавання в комунальної установи «Дошкільний навчальний заклад ясла-садок №2 загального розвитку» Олешківської міської ради з 01.11.2011 р. 24.03.2016 р. під час проведення [PERSON] занять в басейні вихованець закладу [PERSON], [INFO] отримав травму голови внаслідок чого на лобі дитини утворилася гематома. З приводу отриманої травми батьки дитини за медичною допомогою не зверталися. За фактом травмування дитини наказом завідувача №31-о від 24.03.2016 р. створено комісію з розслідування. Цього ж дня [PERSON] надав завідувачу закладу письмові пояснення з приводу травмування дитини. 28.03.2016 р. комісією з розслідування нещасного випадку складено акт №1 про нещасний випадок, що стався з вихованцем. Зазначений акт затверджено завідувачем закладу. Наказом №48-о від 22.04.2016 р. [PERSON] оголошено догану. Позивача ознайомлено з наказом цього ж дня. Стаття 139 КЗпП України передбачає, що працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. За ч. 1 ст. 147 КЗпП\~України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано стягнення у виді догани. Право застосування дисциплінарного стягнення надано тому органу, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України). Стаття 149 КЗпП України передбачає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення ; при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Суд приходить до висновку, що доводи позивача про необґрунтованість накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани спростовуються наступним. З наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]О.» №48 від 22.04.2016 р. вбачається, що підставою для прийняття рішення про оголошенні догани зазначено те, що позивач не забезпечив належний догляд за дітьми під час освітнього процесу та порушив пункти 2.12, 2.22, 2.24, 2.25 посадової інструкції, що призвело до заподіянні фізичної шкоди дитині у вигляді гематоми. Згідно п. 2.12, 2.22 посадової інструкції інструктора з фізкультури (плавання), затвердженої наказом №135-о від 08.12.2015 р., до завдань та обовязків інструктора з фізкультури належить забезпечення безпеки дітей, збереження їх життя, фізичного та психічного здоровя під час освітнього процесу. Той факт, що вихованець закладу [PERSON] отримав травму голови під час заняття з плавання не оспорюється самим позивачем. Той факт, що внаслідок травми на лобі дитини утворилася гематома підтверджується показаннями свідка [PERSON] Зазначені показання суд приймає до уваг так як остання є медичним працівником. З пояснень самого позивача та показань свідка [PERSON], яка безпосередньо була присутня під час заняття, вбачається, що інструктор з плавання не організував заняття таким чином, щоб не допустити травмування дітей, не пояснив вихованцям яким чином безпечно виконувати вправи тим самим не виконав свого обовязку щодо забезпечення безпеки дітей, збереження їх фізичного здоровя під час освітнього процесу, а тому рішення про накладення дисциплінарного стягнення слід визнати обґрунтованим. Суд також приходить до висновку, що відповідачем дотримано порядок накладення дисциплінарного стягнення, оскільки від позивача були відібрані письмові пояснення, дотримано передбачений ст. 148 КЗпП України місячний строк накладення дисциплінарного стягнення. Не є обґрунтованими доводи позивача, що посадова інструкція від 08.12.2015 р. недійсна у звязку з відсутністю дати підпису голови профкому та відсутністю дати його підпису, оскільки посадова інструкція затверджена належним чином (наказ №135-0 від 08.12.2015 р.), погодження профспілкового комітету не потребує, була чинною на момент травмування дитини, крім того, позивач ознайомлений з цією інструкцією про що свідчить наявність його підпису. Що стосується доводів позивача про те, що тілесні ушкодження не були зафіксовані в медичному закладі, то вказані доводи суд до уваги не приймає так як факт травмування дитини знайшов своє підтвердження іншими доказами в т.ч. показаннями свідків. Встановлення тілесних ушкоджень при вирішенні питання про накладення дисциплінарного стягнення не є обовязковим. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування акту про нещасний випадок оскільки він є документом, що фіксує певні обставини та сам по собі не порушує трудових прав позивача. Зазначене вище вказує, що підстави для скасування наказу №48-о від 22.04.2016 р. про накладення дисциплінарного стягнення, визнання незаконним та скасування акту №1 про нещасний випадок від 28.03.2016 р. відсутні. Судові витрати по сплаті судового збору за дві немайнові вимоги, згідно зі ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з позивача оскільки в задоволенні його позовних вимог відмовлено, а сплату судового збору за його клопотанням відстрочено до винесення судом рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved