Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Галицького районного відділу у м.Львові Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право на користування приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, покликаючись на те, що він є співвласником квартири [ADDRESS]. Крім того, у вказаному помешканні зареєстрований відповідач [PERSON], який за вказаною адресою не проживає з 2015 року, однак по даний час залишається зареєстрованим на спірній житловій площі. Реєстрація відповідача у належній квартирі породжує численні незручності, зокрема створює перешкоди у реалізації права приватної власності на квартиру в частині володіння, користування та розпорядження належним майном. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи, перевіривши надані докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено що житлове приміщення, а саме квартира [ADDRESS] складається із двох кімнат жилою площею 42,50 кв.м. та кухні, загальною площею 58,60 кв.м. У квартирі зареєстровані сторони, зокрема: позивач, та відповідач - [PERSON] Згідно Акту №28 від 20.04.2016 року; Акту №202 від 27.07.2016 року; №306 від 09.11.2016 року, складених комісією ЛКП «Центральне», [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак відсутній за місцем проживання та реєстрації протягом тривалого часу. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, провадиться у судовому порядку. У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР та ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог, зокрема: про позбавлення права користування житловим приміщенням. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач з 2015 року і по даний час в квартирі [ADDRESS] не проживає без поважних причин. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідач не проживає на спірній житловій площі більше одного року без поважних причин; не цікавиться житлом та не утримує його, відтак, слід прийти до висновку про втрату інтересу до квартири.

Outcome: approved