Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вказавши,що з 12.11.2015 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились та остання разом з дитиною мешкають за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 78/50. У грудні 2016 року [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей Довгинцівської районної у місті ради. Рішенням № 449 від 21.12.2016 року було встановлено наступний порядок прийняття участі у спілкуванні [PERSON] з дочкою: побачення двічі на тиждень, тривалістю одна година у вихідні дні батька дитини. Не зважаючи на вказане рішення [PERSON] чинить перешкоди побаченням батька та доньки, не дає батьку можливості бачитися з донькою, саме тому є потреба звернутися з даним позовом до суду. Позивач просить суд усунути перешкоди [PERSON] у спілкуванні з донькою та встановити наступні способи його участі в вихованні дочки [PERSON], [INFO]: побачення не менше двох разів на тиждень та тривалістю не менше 2 годин у вихідні дні батька з 16:00 год. до 18:00 год; визначити місце зустрічей за місцем реєстрації дитини та дружини, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 78/50, та у присутності матері дитини, без інших осіб; зобов'язати [PERSON] не перешкоджати батьку брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У суді пояснив, що за рішенням опіки йому один раз дали доньку, а потім перестали. Коли він прийшов на зустріч з дитиною, то дружина викликала поліцію та написала на нього заяву. Потім він приходив з батьком, але з дитиною побачитись не дали. Колишні теща та тесть постійно намагаються скандалити з ним, коли він приходить бачити доньку, постійно ображають його. На момент розгляду справи відповідач почала надавати можливість бачитися з дитиною. Представник позивача [PERSON]С.у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, додав, що позивач вже робить, але зустрічі можна призначити у вихідні дні батька дитини. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона не заперечує проти спілкування батька з дитиною, але позивач веде себе не правильно. Він дзвонить та потім не приходить вчасно, а дитина маленька. Рішення опіки є, чоловік не цікавиться дитиною, не вітає її, коли вона хворіє, він не приймає участі. Позивач постійно влаштовував скандали, потім викликали поліцію. Якщо би він приходив вчасно, а не тоді, коли він бажає. Дитина маленька. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначивши, що немає предмету позову. Відповідач не заперечує проти побачень батька з дитиною, але у присутності спеціаліста з урахуванням віку дитини. Представник служби у справах дітей [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала частково, пояснив, що у позивача з відповідачем стосунки напружені, їм рекомендували звернутись до центру, до психолога. Батько повинен бачитись з донькою, а коли саме на розсуд суду. Свідок [PERSON], допитаний в якості свідка, у судовому засіданні пояснив, що один раз приходили до відповідача, але дитину їм не дали, а викликали поліцію. Один раз дали дитину, а потім чотири рази не давали. Потім він приходив, але вони викликали поліцію. Зі слів сина, він ходив чотири рази. Приходили у час, узгоджений у рішенні комісії. Після того, як відповідач стала викликати поліцію, вирішили це питання вирішити через суд. Син зараз за кордоном, але він приїде. З донькою буде зустрічатися, коли буде приїжджати до країни. У квітні два рази бачив дитину та перешкод не було. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з народження батько не займається донькою, з роддому її не забирав. Вони не заперечували зустрічатися з дитиною. Дзвонить каже, що прийде о 17 годині, але приходить не в той час, а пізніше. Вони робили йому з цього приводу зауваження. Просили приходити вдень, а не у вечорі , так як дитина маленька. У лютому 2017 року прийшли позивач та його батько та почали скандалити, тоді вони викликали поліцію. З лютого 2017 року позивач не цікавиться дитиною, їздить за кордон, його немає по півроку. Аліменти сплачує за виконавчим листом, але не втому розмірі, що нараховується. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою відповідача, дитина проживає з матірю, півтора роки не бачила батька дитини, приїжджав ненадовго два рази нещодавно. Не бачила, щоб перешкоджали відповідач чи її батьки бачити дитину. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] її похресниця,відповідач з самого початку не перешкоджала бачитись з дитиною, але потім у них почались скандали, то вона не давала дитину. Зараз позивач бачиться з дитиною. Вислухавши позивача [PERSON], представників позивача [PERSON] та [PERSON], відповідача [PERSON],представника відповідача [PERSON], представника служби у справах дітей [PERSON], свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково . 15.12.2017 року набрав чинності Закон України\~«Про внесення\~змін до\~Господарського процесуального\~кодексу України,\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~Кодексу адміністративного\~судочинства України\~та інших\~законодавчих актів»\~№ 2147-VIII\~від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій реакції. У відповідності до п. 9 ч. 1 Розділу ХІII Перехідних Положень\~ЦПК України у новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Відповідно до наданих суду заяв, сторони по справі у судове засідання 09.11.2018 року не викликались, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 5, 6 статті 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками малолітньої [PERSON], [INFO],є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5 - копія свідоцтва). З 12.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6 копія свідоцтва про шлюб). За рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. На даний час малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON], бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 78/44. У відповідності зі ст.153\~Сімейного Кодексу\~України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідност.\~157\~СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Рішенням № 449 від 21.12.2016 року служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради було установлено спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з його малолітньою донькою [PERSON], [INFO]: періодичність зустрічей двічі на тиждень; тривалість зустрічей одна година у вихідні дні батька дитини, [PERSON]; місце зустрічей за місцем проживання малолітньої [PERSON], [INFO], та у присутності матері дитини, [PERSON] (а.с. 8 копія рішення). За змістом ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Статтею 7\~СК України визначається, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідност.\~11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У ч. ч. 1, 2 ст. 15 даного Закону зазначено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законною та обґрунтованою. Тому позов підлягає задоволенню, однак з врахуванням того, що на момент розгляду справи позивач не працює там де працював на момент подання позову до суду, суд вважає за можливе визначити час спілкування дитини дещо інший і не у вихідні дні коли позивач не працює. Суд вважає за необхідне при визначенні часу спілкування з дитиною, враховуючи, що відповідач працює та вік дитини, а також те, що дане рішення повинно виконуватися тривалий час, за який може змінитися як робота так і сімейні обставини сторін та потреби дитини, визначити побачення позивача з дитиною не менше 2 разів на тиждень та тривалістю не менше 2 годин у будь який день тижня з 10-00 год. до 12-00 год. чи з 16-00 год. до 18-00 год. за місцем проживання дитини та матері дитини , у присутності відповідача, без інших осіб.

Outcome: partial