Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Виноградівської об`єднаної територіальної громади Олешківського району Херсонської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позові зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у виді ј частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.08.1995 року за № 286, а також підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. Позивач у встановлений шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину як спадкоємець, який фактично володів і володіє до тепер вищевказаним спадковим майном. Позивач просить визнати поважними вищевказані причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк тривалістю 2 місяці. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності. Від Виноградівської сільської ради надійшла заява про визнання позову та з проханням розгляд справи провести за відсутності представника сільської ради. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень ч.1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною четвертою вказаної статті закріплено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною шостою ст. 263 ЦПК України визначено, що якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Дослідивши і оцінивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено, отже, позов підлягає задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем у підготовчому судовому засіданні визнано позовні вимоги, тому суд приходить висновку, що 50% судового збору, сплаченого при поданні позову за подання позову про розірвання шлюбу, а саме в сумі 384,20 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved