Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в сумі 3065 грн. 78 коп. (з врахуванням збитків в зв»язку з інфляцією в сумі 115 грн.), заподіяної йому відповідачем шляхом висипання сміття та відходів від швейного виробництва на орендовану ним земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Пархоменка, 3/3. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 22 ч. 1 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що [PERSON] висипала сміття та відходи від швейного виробництва на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Пархоменка, 3/3, та яка орендується [PERSON] на підставі відповідного договору оренди землі, укладеного 28 вересня 2009 року з Хмельницькою міською радою. Вказані обставини підтверджуються висновком дільничного інспектора Південно-Західного відділу ХМВ УМВС України в Хмельницькій області [PERSON] від 25 вересня 2015 року. За послуги автомобіля-самоскида та навантажувача по вивезенню побутового сміття та скла з вул. Пархоменка, 3/3, що в м. Хмельницькому, позивач сплатив КП Управління механізації будівництва грошові кошти в сумі 2000 грн., які і підлягають стягненню з [PERSON] на його користь. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, позивачем не надано суду доказів, які б вказували на понесення ним витрат на пересортування та переміщення на горизонтальну частину ділянки в сумі 500 грн., доставку скла на пункт прийому в сумі 100 грн. та утилізацію на полігоні в сумі 50 грн. Крім того, збитками не являються роздруквіка фото та ксерокопія, оплата довідки, послуга банку та витрати на проїзд. Відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір індексу інфляції за період з 1 лютого 2016 року по 30 червня 2016 року складає 80 грн. (2000 грн. х 104%). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 2000 грн. та збитки в зв»язку з інфляцією в сумі 80 грн. В решті позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial