Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні майном та встановити порядок користування квартирою. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 11.12.1997 року, на підставі договору купівлі-продажу вдвох з [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS], у рівних частках, по ? кожному. Дана квартира розташована на третьому поверсі чотирьохповерхового будинку та складається з трьох житлових кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні та коридору, загальною площею 76,1 кв.м. 16 грудня 1998 року між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, який рішенням Галицького районного суду м.Львова, ухваленого 08.12.2005 року, розірваний. 13.03.2013 року знаходячись у Сполучених Штатах Америки, оформив довіреність, яку посвідчив секретар з консульських питань Посольства України у США, уповноваживши [PERSON] вчиняти дії, пов'язані із розпорядженням всім належним йому майном, у тому числі і спірною квартирою. Про вказану дію було повідомлено [PERSON] шляхом скерування рекомендованого листа від 27.03.2013 року, з долученою копією довіреності. Стверджує, що фактично позбавлений можливості вчиняти будь-які дії (особисто чи через представника) пов'язані з володінням, користуванняи та розпорядженням належною йому на праві власності ? частини спірної квартири, оскільки [PERSON] чинить йому в цьому перешкоди. Такі перешкоди зумовлені заміною [PERSON] замка у вхідних дверях, не надавши дублікату ключів його уповноваженому представнику. З метою добровільного врегулювання даного спору, 20.08.2013 року в адресу [PERSON] було скеровано листа із запропонованим варіантом порядку володіння та користування квартирою. Запропоновано [PERSON] й передати його уповноваженому представнику ключі від вхідних дверей квартири для виготовлення їх дублікатів, однак відповідні на дане звернення не отримав. Зважаючи на те, що в добровільному порядку врегулювати даний спір не вдалось, тому просить суд встановити запропонований ним порядок користування спірним приміщенням, відповідно до якого: [PERSON] виділити у володіння та користування - дві житлові кімнати, площею, кожна окремо - 13.7 та 13.5 кв.м., загалом - 27,2 кв., що позначені і технічному паспорті на квартиру під цифрами 13-3 та 13-4 відповідно. Йому, [PERSON], виділити у володіння та користування: одну кімнату площею 27.2 кв.м., позначену у технічному паспорті на квартиру під цифрою 13-2. У їхнє спільне володіння та користування виділити: кухню, ванну кімнату, вбиральню та коридор. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, давши пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просять позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов заперечила. Пояснила, що дійсно перебувала у зареєстрованому шлюбі з позивачем у період з 16.12.1998 року по 08.12.2005 року. Вірним є й те, що вдвох з позивачем придбали у рівних частках квартиру [ADDRESS]. В квартирі також зареєстровані троє синів, а без реєстрації проживає її матір. Ствердила, що між ними існує усна домовленість, відповідно до якої зобов'язалась відступити його частку у квартирі після продажу іншої квартири. Пояснила, що представнику позивача не довіряє, оскільки в квартирі знаходяться цінні речі. Скерований в її адресу лист з вимогою передати ключі від вхідних дверей отримала, проте уповноважений представник позивача - [PERSON] не з'явився. Проти проживання позивача у спірній квартирі не заперечує. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов належить задовольнити частково, з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до умов укладеного 11.12.1997 року договору купівлі-продажу, [PERSON] та [PERSON] придбали в рівних частинах кожен, по ?, квартиру [ADDRESS], загальною площею 76,1 кв.м. (а.с.5). 16 грудня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації міського відділу реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції здійснено запис за №2470. (а.с. 9). З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.08.2013 року встановлено, що ? частка квартири [ADDRESS], знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Галицького районного суду м.Львова, постановленого 08.12.2005 року у справі №2-4429/06, шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. (а.с.10). Листом від 27.03.2013 року [PERSON] повідомив [PERSON] про те, що є уповноваженим представником [PERSON] щодо розпорядження усім належним йому майном. (а.с. 11). Вдруге, листом від 20.08.2013 року, [PERSON] скерував [PERSON] листа, в якому виклав запропонований ним варіант поділу між нею та [PERSON] у володіння та користування квартири [ADDRESS]. Також просив надати ключі від вхідний дверей квартири для виготовлення їх дублікатів. (а.с.12). Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини сіпльного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Суд встановив, що фактично між сторонами відсутній спір з приводу порядку користування квартирою. Суд прийшов до таких висновків, внаслідок аналізу доводів позивача, в яких він не вказує, що [PERSON] особисто йому відмовила у доступі до квартири, чи не впустила в приміщення. Сама ж [PERSON] у судовому засіданні ствердила суду, що не заперечує проти проживання [PERSON] у спірній квартирі, відтак суд не вбачає правових підстав для виділу частин квартири, яка знаходиться у їхній спільній частковій власності, кожному з них окремо, в користування, враховуючи також неспіврозмірність житлових приміщень, запропонованих позивачем для користування усіх, зареєстрованих у квартирі, осіб. До того ж, зважаючи на те, що [PERSON] у суді вказала, що дійсно замінила замок у вхідних дверях спірної квартири та не надала дублікату ключів, відтак, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у володінні, користуванні та розпорядженні ? частини квартири [ADDRESS] та передати йому дублікат комплекту ключів від цієї квартири знайшли своє ствердження у судовому засіданні, відтак належить задовольнити. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача належить стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві належить присудити судові витрати - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial