Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Григорівської сільської ради Рогатинського району в якому просить визнати за ним право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5109 га. та площею 0,9496 га., які розташовані на території Григорівської сільської ради Рогатинського району, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер 16 серпня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його дідусь [PERSON] на підставі державних актів на землю був власником двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Григорівської сільської ради Рогатинського району площею 0,5109 га. та площею 0,9496 га. У звязку із смертю дідуся відкрилася спадщина до складу якої входять дані земельні ділянки. Він як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину проте, свої спадкові права юридично не може оформити, через втрату державних актів на право власності на земельні ділянки. Спадкоємцями, які мають право на обов'язкову частку у спадщині є [PERSON] та [PERSON], однак вони відмовились від прийняття спадщини.\~Оскільки нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, змушений звертатися із позовом до суду. Просив позов задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду письмове клопотання про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача сільський голова с. Григорів Рогатинського району [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. За\~ст.27 ЦПК України\~участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі. Розгляд справи здійснено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2\~ст.197 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Рогатинському районі від 27 березня 2017 року №32-28-0.4-244/2-17 [PERSON], згідно розпорядження Рогатинської районної державної адміністрації №116 від 29 липня 2005 року видано державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,5109 га., вартістю 12\~124,36 грн. та площею 0,9496 га., вартістю 31\~177,05 грн. Кадастровий номер земельних ділянок 2624481500:02:005:0150 та номер 2624481500:02:004:0022. 16 серпня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №235384, повторно виданим Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області 12 жовтня 2016 року. \~Відповідно до заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Григорівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області [PERSON] 15 червня 2012 року [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] Судом встановлено, що право на обовязкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України мають [PERSON] та [PERSON], як повнолітні непрацездатні діти спадкодавця. Однак вони відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується їхніми заявами, посвідченими 03 січня 2017 року та 31 січня 2017 року секретарем виконавчого комітету Григорівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області [PERSON] Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] постановою від 31 березня 2017 року про відмову у вчинені нотаріальної дії відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Григорівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області після смерті [PERSON] через відсутність правовстановчих документів на земельні ділянки. В газеті «Голос Опілля» від\~\~25 березня 2017 року № 11(1863) опубліковано оголошення про втрату державних актів на право власності на земельні ділянки серія ЯМ №732497 та серія ЯМ №732496 виданих 27 грудня 2012 року [PERSON] Право власності на землю гарантується відповідно до положень\~ст.14 Конституції України. Відповідно до\~ст.152 Земельного кодексу України\~держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Відповідно до\~ст. 125 ЗК\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2\~ст. 126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Відповідно до п.г ч.1\~ст.81 Земельного кодексу України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до вимог\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.(ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Власник майна, відповідно до\~ст.392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціального визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. \~\~ На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та підлягає до задоволення.

Outcome: approved