Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення розміру частки в спільній сумісній власності та визнання договору міни дійсним, посилаючись на те, що згідно договору міни нерухомого майна укладеного на Одеській товарній біржі від 03 квітня 1996 року за № 13549 [PERSON] та [PERSON] стали власниками квартири [ADDRESS]. На даний час позивач має намір реалізувати своє право на належне йому за спадщиною майно, але у зв'язку з тим, що частка у квартирі [ADDRESS] яка належала померлому [PERSON] в спільній сумісній власності не була виділена, а договір міни від 03 квітня 1996 року за № 13549 не було визнано дійсним позивач не має можливості оформити спадщину. Оскільки нотаріально договір міни не оформлявся, позивач позбавлений права розпорядження належним йому нерухомим майном, у зв'язку з чим вимушений звернутись з позовом до суду. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій справу просить слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 03 квітня 1996 року між [PERSON] та [PERSON], з одного боку та [PERSON], [PERSON], з іншого на товарній біржі «Одеська товарна біржа», укладений договір міни нерухомого майна за № 13549. Згідно договору міни [PERSON] та [PERSON] передали [PERSON], [PERSON], а ті прийняли, квартиру [ADDRESS]. В свою чергу [PERSON], [PERSON] передали, а [PERSON] та [PERSON] прийняли, квартиру [ADDRESS] Вказаний договір 04.04.1996 року зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» на ім'я [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, сторони фактично виконали угоду, однак в цей час позивач позбавлений права розпорядження належним йому нерухомим майном, у зв'язку з тим, що зазначений договір нотаріально не посвідчений, чим порушені вимоги ст. 209 ЦК України. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. [INFO] помер батько Позивача [PERSON] про що у Книзі реєстрації смертей 26 липня 2014 року було зроблено відповідний актовий запис за № 7616. Для того щоб оформити право на спадщину на майно, що залишилось після смерті батька позивача - [PERSON], а саме на частину квартири [ADDRESS], позивач звернувся до Шостої одеської державної нотаріальної контори, однак позивачу відмовлено у видача свідоцтва, державний нотаріус посилався на те, що не визначена частка померлого у спільному майні та договір міни нерухомого майна укладеного на Одеській товарній біржі від 03 квітня 1996 року за № 13549 не було визнано судом дійсним. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення частки кожного з них в праві власності є спільною сумісною власністю. На підставі п. 2 ст. 370 ЦК України, при виділенні частки з майна, що знаходиться в спільній сумісній власності, вважається, що долі кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними. За таких обставин, суд вважає за можливим визнати договір міни квартири [ADDRESS], загальною площею 56,6кв.м., житловою площею 34,9кв.м., укладений 03 квітня 1996 року на товарній біржі «Одеська товарна біржа» за № 13549 - дійсним та встановити, що частка померлого [PERSON] у квартирі [ADDRESS] складає 1/2 частину.

Outcome: approved