Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, де відповідачем є [PERSON] міська рада, [PERSON], третя особа Сьома [PERSON] державна нотаріальна контора, в який просить визнати за ним право власності на квартиру № 56 в корпусі 2 будинку 3 по вул.. Слинька в м.Харкові, в порядку спадкування за заповітом після сметрі матері [PERSON], яка померла 01.01.2015 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житло [PERSON] було передано у приватну власність квартиру № 56 в корпусі 2 будинку № 3 по вулиці Слинька в м. Харкові. 03.11.2000 року [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй квартиру, уклавши договір довічного утримання. [PERSON] зареєстрував право власності на спірну квартиру в Комунальному підприємстві «[PERSON] міське бюро технічної інвентаризації». Рішенням Комінтернівського районного суду м. харкова від 13.10.2014 року укладений договір між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, та визнано право власності на спірну квартиру за [PERSON] [PERSON] не був повідомлен про це [PERSON]і. та продовжував виконувати свої обовязки згідно договору довічного утримання. 28.12.2014 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своєму сину [PERSON] 01.01.2015 року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] [PERSON] звернувся до нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа, у встановлений законом строк з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Сьомою [PERSON] державною нотаріальною конторою було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, оскільки право власності на спадкове майно не було не було належним чином оформлене спадкодавцем за його життя. Таким чином порушуються права [PERSON] як спадкоємця за заповітом щодо успадкування майна. Позивач надав до суду клопотання в якому підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити, також просив проводити розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засідання не зявився, про час та дату розгляду справи, повідомлявся судом належним чином. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час та дату розгляду справи, повідомлялась судом належним чином Від третьої особи Сьомої [PERSON] державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого [PERSON] міським центром приватизації державного житлового фонду від 25.11.1998 року відповідно до розпорядження від иієї ж дати № 38522, реєстраційний номер 3-98-152895, зареєстрованого у [PERSON] МБТІ 26.11.1998 року за реєстровим номером П-3-17419 [PERSON] було передано у приватну власність квартиру № 56 в корпусі 2 будинку № 3 по вулиці Слинько у м. Харкові. 03.11.2000 року [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру № 56 в корпусі 2 будинку № 3 по вулиці Слинька в м. Харкові, уклавши договір довічного утримання серія АВН № 737419. Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15133231 від 05.07.2007 року серія ССЕ № 116504, [PERSON], зареєстрував право власності на спірну квартиру за за реєстраційним номером 19457253 в Комунальному підприємстві «[PERSON] міське бюро технічної інвентаризації». У відповідності до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.10.2014 року договір довічного утримання укладений між [PERSON] та [PERSON] 03.11.2000 року, посвідчений Сьомою [PERSON] державною нотаріальною конторою під реєстровим номером 7-3458, було розірвано та визнано за [PERSON] право власності на квартиру № 56 в корпусі 2 в будинку № 3 по вулиці Слинька в м. Харкові. Після рішення суду про розірвання договору довічного утримання [PERSON] не зареєствула за собою право власності на спірну квартиру, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру права власності на нерухоме майно. [PERSON] продовжував виконувати свої обовязки за договором довічного утримання, хоча фактично зазначений договір було розірвано, про що позивач не знав. З часом [PERSON] розповіла позивачу про рішення Комінтернівського районного суду м. харкова, яким між ними було розірвано договір довічного утримання, зазначивши, що вона шкодує та має намір скласти на [PERSON] заповіт. Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2014 року [PERSON] склала заповіт серія НАК 626013, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 608, згідно якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження : все своє майно де б воно не знаходилось і з чого не складалося і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю моєму синові [PERSON]А.». Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 479602 від 05.01.2015 року 01.01.2015 року померла [PERSON] Після смерті [PERSON], [PERSON] в установлений законом строк, а саме 12.05.2015 року, звернувся до Сьомої [PERSON] державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу № 285/201, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі серія АКХ 533480 № 40353218 від 12.05.2015 року. [PERSON] є рідною донькою померлою [PERSON], яка відмовилась від спадщини на користь свого рідного брата [PERSON] З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] звернувся з заявою до приватного нотаріуса Сьомої харківської державної нотаріальної контори Іванової оксани Василівни, де отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.2045 року, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, оскільки право власності на спадкове майно не було належним чином оформлене спад Кодавцем за його життя, тобто померла [PERSON] не зареєструвала після розірвання договору довічного утримання в Реєстрі прав власності на нерухоме майно своє право приватної власності на квартиру № 56 в корпусі 2 будинку № 3 по вулиці Слинько в м. Харкові. Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], не заявляв про відмову від спадщини після померлої його матері. На даний час продовжує постійно проживати в спірній квартирі. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частина 1 ст. 1226 ЦК України вказує, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до ч. 1 ст. 1296 спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивач [PERSON] є рідним сином спадкодавця, а тому є спадкоємцем першої черги. За таких обставин суд вважає, що заявлені [PERSON]. позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судом доказів. На підставі викладеного та

Outcome: approved