Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 940,0 грн., а також грошові кошти за несвоєчасне виконання зобов'язання -суму неустойки у розмірі 120,0 грн., 3% річних у розмірі 47,0 грн., інфляційні втрати у розмірі 220,62 грн. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 06.04.2015 року він позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 4000,0 грн., на підтвердження чого ними була складена письмова розписка, яка названа кредитним договором, а по суті є договором позики. Відповідно до розписки [PERSON] зобов'язувався повернути борг частинами по 380,0 грн. на місяць з 17 до 25 числа відповідного місяця. З моменту укладання договору позики він виконував свої зобов'язання, але з січня 2016 року перестав повертати кошти, на неодноразові прохання повернути позику не реагує, тому він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач не з'явився в судове засідання, про час і місце якого був повідомлений судом у встановленому порядку у відповідності до ч.7,8 ст.128 ЦПК України, тому згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 06.04.2015 року [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 4000,0 грн., що підтверджується його письмовою розпискою. Відповідно до вказаної розписки [PERSON] зобов'язувався повертати борг позичальнику частинами по 380,0 грн. на місяць з 17 до 25 числа відповідного місяця, а у разі несплати у встановлений термін чергового платежу він зобов'язувався додатково сплатити позичальнику грошові кошти в розмірі 40,0 грн. на місяць. Згідно наданої позивачем відомості про сплату боргу за період з 25.05.2015 року по 05.01.2016 року [PERSON] сплатив позивачу грошові кошти в сумі 3060,0 грн., несплаченими залишились 940,0 грн. Відповідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій кількості і у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до наданих розрахунків, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за несвоєчасне виконання ним зобов'язання, а саме: суму неустойки у розмірі 120,0 грн., 3% річних у розмірі 47,0 грн., інфляційні втрати у розмірі 220,62 грн. Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд вважає їх вірними, вимоги позивача правомірними і такими, що підлягають задоволенню. Таким чином загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 940,0+ 120,0+47,0+220,62= 1327,62 грн. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі, а саме 704,80 судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved