Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким зняти арешт накладений на належний йому на праві власності житловий будинок [ADDRESS] , накладений на підставі постанови Ленінського райуправління юстиції у м.Полтаві та зареєстрований 21.03.2005 за №1782705 Першою Полтавською державною нотаріальною конторою. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . Маючи на меті здійснити відчуження нерухомого майна, йому стало відомо про наявність у Державному реєстрі запису щодо обтяження належного йому житлового будинку. Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на зазначене вище нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] накладено арешт. При цьому, в якості підстави обтяження зазначена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 12/317 видана 07.08.2003 Ленінським райуправлінням юстиції у м.Полтава, виконавець [PERSON] . За повідомленням начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві за результатами моніторингу даних АСВП та реєстраційно-облікової документації станом на 30.09.2020 виконавчих проваджень про стягнення боргів з [PERSON] на виконанні в Подільському відділі ДВС не перебуває. Таким чином, незважаючи на відсутність відкритого виконавчого провадження арешт з житлового будинку [ADDRESS] , на теперішній час не знято. У зв`язку із знищенням виконавчого провадження за закінченням терміну його зберігання, про що було повідомлено Подільського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві, можливість вирішити питання щодо зняття арешту у позасудовому порядку відсутня, тому виникла необхідність у зверненні до суду. Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Від представника позивача завчасно надійшла до суду заява, відповідно до якої останні прохають розгляд справи провести без їх участі та позовні вимоги позивачем підтримані у повному обсязі. Представник відповідача Подільського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та його представника, представника відповідача. Розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи та зокрема підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, яке видане виконавчим комітетом Полтавської міської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів від 22.09.2000 №359, позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Згідно документу, наданого Відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м.Полтави від 07.08.2003 №8211 (а.с.33) на підстав наказу Господарського суду Полтавської області від 06.12.2001 за №12/317 було накладено заборону на відчуження житлового будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , [INFO] . Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на зазначене вище нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] накладено арешт. При цьому, в якості підстави обтяження зазначена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 12/317 видана 07.08.2003 Ленінським райуправлінням юстиції у м.Полтава, виконавець [PERSON] (а.с.12). Як вбачається з листа, наданого начальником Подільського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві за результатами моніторингу даних АСВП та реєстраційно-облікової документації станом на 30.09.2020 виконавчих проваджень про стягнення боргів з [PERSON] на виконанні в Подільському відділі ДВС не перебуває (а.с.34). Також, за повідомленням Подільського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві від 20.08.2020 №34273 (а.с.7), за даними АСВП відсутня інформація про виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] , на підставі якого накладено арешт на майно боржника, оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки. З урахуванням даних обставин, зняти арешт з арештованого майна, яке належить [PERSON] на праві власності не має можливості, окрім як звернення до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає про те, що незавершений виконавчих проваджень щодо стягнення з нього боргів на виконанні в Подільському відділі ДВС не перебуває. В свою чергу відповідачем суду не надано жодного належного доказу на спростування вказаних тверджень позивача. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а саме наявність накладеного арешту та заборони на відчуження належного позивачу на праві власності нерухомого майна, що обмежує право позивача вільно розпоряджатись вказаним майном, відсутність незавершених виконавчих проваджень щодо стягнення з позивача боргів, на підставі яких було накладено зазначений арешт, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню

Outcome: approved