Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 січня 2008 року помер його батько [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в цілому складається із житлового будинку «А-1» (загальною площею 68,1 м2, житловою площею 24,0 м2), сараю «Б», шо розташований за адресою: вул. Чапаєва, 34 у с. Гурбинці Пирятинського району Полтавської області. [PERSON] прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщ ини постійно проживав зі спадкодавцем. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом у [PERSON] немає. Проте [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування на спадкове майно, так як його батько [PERSON] за життя втратив правовстановлюючі документи на належний йому житловий будинок, хотів поновити їх, але помер, не зробивши цього. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в цілому складається із житлового будинку «А-1» (загальною площею 68,1 м2, житловою площею 24,0 м2), сараю «Б», що розташований за адресою: вул. Чапаєва, 34 у с. Гурбинці Пирятинського району Полтавської області. Представник відповідача Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не зявився, надіслав\~ до суду листа про слухання справи у його відсутність. Позовну заяву визнає, не заперечує проти її задоволення. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обовязкові. Судом\~ встановлено: 11.01.2008 помер батько [PERSON] [PERSON] (а.с.5,6). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)\~до складу спадщини входять усі\~ права та обовязки, що\~ належали спадкодавцеві\~ на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України\~ виникає у день відкриття спадщини. Внаслідок\~ смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в цілому складається із житлового будинку «А-1» (загальною площею 68,1 м2, житловою площею 24,0 м2), сараю «Б», що розташований по вул. Чапаєва, 34 у с. Гурбинці Пирятинського району Полтавської області (а.с.10-12). Як передбачено ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або законом. Позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом померлого прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.9). Інших спадкоємців за законом чи за заповітом у [PERSON] немає. При зверненні до Пирятинської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину у вигляді земельної частки (паю), що перебувала у колективній власності КСП ім..Кірова. У видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в цілому складається із вигляді житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в цілому складається із житлового будинку «А-1» (загальною площею 68,1 м2, житловою площею 24,0 м2), сараю «Б», що розташований по вул. Чапаєва, 34 у с. Гурбинці Пирятинського району Полтавської області позивачу було відмовлено у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній (а.с.43,50). Дана обставина перешкоджає [PERSON]. у розпорядженні спадковим майном. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як вказано в технічному паспорті на обєкт нерухомого майна, спірне домоволодіння було збудовано в 1900 році (а.с. 11). Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Цивільним кодексом УРСР 1922 року питання набуття у власність громадянами житлових будинків у сільській місцевості не було врегульованим. У 1957 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом і Постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 у справі № 6-137цс13, яка згідно зі статтею 3607 ЦПК є обовязковою для судів. Згідно ч.3 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який набрав чинності з 03.08.2004 року для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на обєкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Спірне домоволодіння по вул. Чапаєва, 34 у с. Гурбинці Пирятинського району Полтавської області, розташоване на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,50 га, згідно даних погосподарської книги № 11 Давидівської сільської ради, рахувалося за [PERSON], який помер 15.01.2008(а.с.8). За наявності у матеріалах справи вказаної виписки із погосподарської книги доцільно говорити, що спадкодавець набув право власності на житловий будинок правомірно, оскільки діюче на той час законодавство не повязувало момент виникнення права власності з обовязковою державною реєстрацією обєкту нерухомості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON]. є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON], який не зареєстрував в установленому чинним законодавством порядку правовстановлюючий документ на нерухоме майно, а інакше як у судовому порядку визнати право власності позивача на зазначений житловий будинок та господарські споруди по вул. Чапаєва, 34 у с. Гурбинці Пирятинського району Полтавської області неможливо, позов [PERSON]. підлягає задоволенню.

Outcome: approved