Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів та просить суд: - встановити факт проживання [PERSON], [INFO], однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] року, у період з 2003 року до моменту смерті та визнати позивача спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом; - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 5,44 га., розташовану на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив №26, земельна ділянка №539, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . Позивач вказує, що з 2003 року року він проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу із [PERSON], у зв'язку із чим є спадкоємцем четвертої черги майна померлої та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Єдиним спадкоємцем померлої є відповідач, який нотаріально засвідченою заявою відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON], [INFO]. Встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу дає позивачу право на успадкування майна померлої, у зв'язку із чим [PERSON] звернувся до суду із відповідним позовом. 23.10.2018 року від позивача до суду надійшло клопотання про витребування доказів, а саме відомостей від приватного нотаріуса щодо спадкоємців померлої та наявності заповітів та спадкових договорів, яке було задоволено судом. 30.10.2018 року до суду надійшов лист приватного нотаріуса про надання інформації зі спадкового реєстру. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву до суду. Позивач склав письмову заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити (а.с.3). Відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просив зійснити розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник відповідача Шабівської сільської ради надав до суду письмову заяву, про розгляд справи без присутності представника ради, не заперечував проти задоволення позовних вимог. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 79. З 2003 року і до моменту смерті [PERSON] (часу відкриття спадщини) [PERSON], [INFO], проживав із останньою однією сім'єю без реєстрації шлюбу в с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області. [PERSON] з померлою були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, позивач доглядав за [PERSON], що в сенсі статті 3 СК України означає, що вони зі спадкодавцем проживали однією сім'єю. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Той факт, що [PERSON] з померлою [PERSON] проживали однією сім'єю більше п'яти років підтверджується письмовими показаннями свідків : [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [INFO], який проживає [ADDRESS]. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] більше п'яти років є необхідним для реалізації спадкових прав позивача у якості спадкоємця четвертої черги спадкування за законом. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка належала померлій на праві приватної власності на підставі Державного акту на прово власності на земельну ділянку серії [NUMBER], яка розташована в Шабівській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області, масив 26, ділянка [NUMBER], загальною площею 5,44 гектарів у межах згідно з планом, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського товариства, кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини [PERSON] проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується письмовими поясненнями свідків та не заперечується відповідачем, у строк встановлений ст. 1270 ЦК України не відмовлявся від спадщини. Таким чином позивач у відповідності до ч. 3 ст. 1270 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] та додатково встановлювати факт прийняття позивачем спадщини не є необхідним. Окрім [PERSON] спадкоємцем майна померлої є її син [PERSON], який є спадкоємцем першої черги. Однак, відповідно до письмової заяви, посвідченої приватний нотаріусом, зареєстрованої в реєстрі за №1440, [PERSON] відмовився від належної йому частки у спадщині, яка залишилась після смерті батька на користь позивача. Інших спадкоємців, які подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 30.10.2018 року №53859714. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті останньої. Однак, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Отже права [PERSON], як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved