Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 140013грн.06коп. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять стягнути з відповідачів суму боргу в розмірі 140013грн.06коп. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Форма договору позики, передбачена ст.1047 ЦК України, сторонами дотримана. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що 29.08.2013року позивач передав відповідачці в борг грошові кошти в розмірі 1850 доларів США, що становить 39913грн. 97коп. відповідно до курсу НБУ станом на 24.09.2015року, які зобовязалася повернути до 06.09.2013року, що підтверджується розпискою від 29.08.2013року. 21.01.2014року позивач передав відповідачці в борг грошові кошти в розмірі 2950 доларів США, що становить 63646грн. 63коп. відповідно до курсу НБУ станом на 26.06.2015року, які зобовязалася повернути до 31.03.2013року, що підтверджується розпискою від 21.01.2014року. У визначений строк вказані грошові кошти за боргом не були повернуті. Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047ЦК України. Тому відповідач відповідно до вимог ст.1049 ЦК України повинний повернути позивачу загальну суму боргу в розмірі 103560грн.60коп., а також відповідач відповідно до ст. 1048 ЦК України та згідно розрахунків позивача повинний повернути позивачу заборгованість по процентам 31168грн.36коп., а також відповідач відповідно до ст. 625 ЦК України та згідно розрахунків позивача повинний повернути позивачу 3% річних за порушення зобовязань 5284грн.10коп. Оскільки до теперішнього часу відповідачка в добровільному порядку суму боргу позивачу не повертає, тому відповідачка повинна повернути позивачу загальну суму боргу 140013грн.06коп. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі не надали суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved