Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обгрунтування поданої позовної заяви посилається на те, що в період з 27 квітня 1999 року по 21 вересня 2011 року вони з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з матір`ю, однак він допомагає їй утримувати дітей. Ними було досягнуто домовленості щодо матеріального забезпечення дітей, згідно якої за ним закріплено обов`язок повністю матеріально забезпечувати повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , якому на даний час 20 років і який після закінчення школи продовжує навчання у ВНЗ Херсонській державній морській академії (до 01 липня 2020 року), а відповідачка залишила за собою обов`язок повністю утримувати молодшого сина [PERSON] , [INFO] . Незважаючи на таку домовленість, він все ж таки час від часу надає відповідачці гроші для молодшого сина. Однак відповідачка порушуючи їх домовленість 11 грудня 2018 року звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання молодшого сина в розмірі ј частки від усих видів його заробітку (доходу). В подальшому судовим наказом з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання молодшого сина у вказаному розмірі. За період з 11 вересня 2018 року по 01 квітня 2019 року ним сплачено аліменти в сумі 21\~612 грн. 85 коп., крім того, за квітень і частину травня 2019 року (до 10.05.2019 р.) у розмірі 4\~321 грн. 28 коп. При цьому, його витрати на утримання старшого сина за перший квартал 2019 року лише за квитанціями склали грошову суму у розмірі 21\~965,37 коп. Сплата таких коштів для нього зараз є великим тягарем і призводить до погіршення матеріального стану, оскільки на утриманні у нього, окрім старшого сина знаходиться його непрацездатна хвора матір [PERSON] , [INFO] , яка є тяжко хворою, непрацездатною і з кінця жовтня 2019 року є лежачою особою. Просить суд зменшти йому розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу від 03 жовтня 2018 року Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішеннням суду законної сили і до повноліття дитини, а судовий наказ відкликати. Заперечуючи проти зустрічної позовної заяви [PERSON] надала суду відзив на заяву, посилаючись на те, що розмір аліментів, які сплачує позивач на утримання сина на підставі судового наказу є мінімально встановленим законом. Сам позивач є працездатною особою із задовільним станом здоров`я, працює моряком і має можливість сплачувати аліменти на утримання сина. Його дохід є додстатнім як для сплати аліментів молодшому сину, так і для надання матеріальної допомоги старшому сину. [PERSON] син навчається за рахунок бюджетних коштів і має додатковий дохід від виконання ним робіт, крім того, на теперішній час син працевлаштувався. Вона працює, однак розмір її заробітної плати не забезпечує можливість повністю забезпечувати неповнолітню дитину. Просить відмовити в задоволенні заяви. Разом з цим, просить суд стягнути понесені нею судові витрати, пов`язані з наданням їй правничої допомоги в сумі 2\~000 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 травня 2019 року відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 вересня 2019 року задоволено клопотання відповідачки та витребувано з банківських установ, а саме - АТ «Універсал Банк», АТ «Альфа Банк» та АТ КБ «Приват Банк» банківські виписки про суми надходження коштів на рахунки, відкриті на ім`я позивача [PERSON] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2019 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до розгляду. Позивач [PERSON] на розгляд справи до суду не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Наполягав на задоволенні позовної заяви. Представник позивача Кравченко Т.В. підтримала позовні вимоги з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Крім цього, відповідач пояснювала суду, що позивач працює моряком, хоча приховує це від ВДВС. У неї наявна інформація про перетин ним кордону. Виписки з його банківських рахунків свідчать про те, що на таких рахунках здійснюється надходження та рух грошових коштів. Таким чином у позича є можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в мінімальному розмірі, визначеному судом. Окрім цього, доказів утримання ним матері суду не надано. Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що судовим наказом від 03 жовтня 2018 року Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7) Згідно довідки Херсонської державної морської академії від 16 квітня 2019 року, старший син сторін [PERSON] є курсантом академії денної форми навчання, навчається за рахунок коштів державного бюджету. Термін закінчення навчання 01 липня 2020 року (а.с.8). З копій платіжних доручень АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» вбачається, що позивачем здійснювалися перекази грошових коштів на рахунок старшого сина [PERSON] (а.с.9-12). Позивачем понесено витрати на оплату проходження медичної комісії старшим сином, обстеження зору сина та проїздних документів, які підтверджують переїзд сина з міста Херсона до міста Київа та навпаки (а.с.17- 21). З копії виписок по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що позивач здійснює відповідні перерахування грошових коштів на картковий рахунок сина (а.с.13-16). Мати позивача [PERSON] [INFO] . Згідно виписки з амбулаторної картки перебуває на «Д» обліку з діагнозом «Церебросклероз», хворіє (а.с.23-26). Згідно довідки Орджонікідзевського ВП від 03 лютого 2015 року, 24.01.2015 року під час артобстрілу ЖМР «Східний» було зруйновано торгівельний магазин з продажу комп`ютерної техніки, розташований на території ринку «Київський» та знищені документи як приватного підприємця [PERSON] (а.с.27). З довідки Лівобережного ВДВС від 02 травня 2019 року вбачається, що за період з вересня по грудень 2018 року та з січня по березень 2019 року, сума аліментів, яка підлягала стягненню з [PERSON] на користь відповідачки склала 21\~612 грн.82 коп. (а.с.29). З довідки Лівобережного ВДВС від 02 серпня 2019 року вбачається, що заборгованість позивача перед відповідачкою по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина складає 6\~977 грн. 43 коп. (а.с.73). З виписок банківських установ, а саме - АТ «Універсал Банк», АТ «Альфа Банк» та АТ КБ «Приват Банк» про суми надходження коштів на рахунки, відкриті на ім`я позивача [PERSON] вбачається, що у вказаних банківських установах позивачем відкрито певні рахунки, рух коштів відбувається по рахункам в національній валюті (а.с.94-116, 119- 167). За клопотанням відповідачки судом оглянуто матеріали цивільної справи № 8/265/2/19 за заявою [PERSON] про перегляд судового наказу, в яких міститься копія паспорта особи моряка позивача. Однак суд вважає, що за відсутності інших належних та допустимих доказів, даний документ не свідчить про працевлаштування позивача моряком. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин 1, 2 статі 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сттатею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частити 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз`яснень, які містять в пунктах 17,23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Позивач як на підставу своїх позовних вимог посилається на те, що на даний час його матеріальний стан значно погіршився, він матеріально забезпечує старшого сина, який знаходиться на повному його утриманні, крім цього на його утриманні перебуває непрацездатна хвора мати [PERSON] , 1939 року народження, а тому він не має можливості щодо подальшої сплати аліментів на утримання молодшого сина у розмірі, який визначено судом. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом при розгляді справи старший сторін [PERSON] навчається за рахунок бюджетних коштів, надання йому матеріальної допомоги позивачем, є добровільним і тому не може враховуватися судом як обставина, яка у сукупності з іншими є підставою для зменшенням йому розміру аліментів на утримання молодшого сина. Посилання позивача на те, що на його повному утриманні перебуває непрацездатна хвора мати [PERSON] , 1939 року народження, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи належними та допустимими доказами. Враховуючи те, що позивач є працездатною особою, здоровим, а також те, що ним в порушення вимог ст.192 СК України не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення майнового стану чи стану здоров`я, які б стали правовою підставою для зменшення розміру аліментів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні його позовної заяви. Крім того, судом враховується те, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки судовим наказом від 03 жовтня 2018 року Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмір 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, розрахований державний виконавцем як непрацюючій особі, і є мінімальним розміром аліментів на неповнолітню дитину. У відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідачка [PERSON] просила суд стягнути з позивача понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 2\~000 грн. З цього приводу суд зазначає, що 04 липня 2019 року [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Крохмальовою Л.П. при розгляді даної справи, який в подальшому 10 січня 2020 року продовжено до 31 грудня 2020 року. Згідно акту приймання передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги [PERSON] , загальна вартість наданих адвокатом послуг їй за цим актом складає 2 000 грн., які повністю сплачені відповідачкою 22 серпня 2019 року (а.с.79). Як вбачається з квитанцій від 04 липня 2019 року, 10 липня 2019 року, 09 серпня 2019 року та 22 серпня 2019 року [PERSON] сплатила адвокату по 500 грн. в рахунок часткової оплати винагороди за вказаним договором (а.с.80 -83). Враховуючи те, що суд відмовляє позивачеві [PERSON] в позові, витрати понесені відповідачкою, пов`язані з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу в сумі 2\~000 грн. підлягають стягненню з позивача на її користь в повному обсязі.

Outcome: approved