Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСББ «Сатурн» про визнання технічного звіту. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, просив справу слухати в його відсутність. В судове засідання представник третьої особи не зявився, але надав заяву згідно якої просив справу слухати в його відсутність. В судове засідання представник відповідача не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, докази, судом встановлено. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира №14, яка розташована в житловому будинку №8 по вул.Парковій, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, загальною площею 77,2 кв.м., житловою площею 44,2 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАР №507906 від 30 січня 2014 року, договором дарування від 30.01.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №157. У березні 2014 році позивачем у вказаній квартирі були розпочаті ремонтні роботи. В ході ремонтних робіт позивачу стало відомо, що у квартирі відсутня кухня за визначенням та підключення комунікації до водопровідних мереж не можливі, в звязку з чим у квітні 2014 року позивач звернувся з відповідною заявою щодо можливості приєднання житлового приміщення площею 9,0 кв.м., яке розташоване біля квартири №14 до складу квартири №14, яка розташована в житловому будинку №8 по вул.Парковій, м.Білгород-Дністровський, Одеської області. Листами КП «Білгород-Дністровське БТІ» за вих. №171 від 15.02.2016 року, №703 від 16.05.2014 року позивачу було повідомлено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок за адресою: Одеська область, м.БілгородДністровський, вул.Паркова 8, нежитлове приміщення площею 9,0 кв.м., суміжне з квартирою №14, на всіх вище розташованих поверхах у типових квартирах використовується як кухня та входить з складу даних квартир. Крім того, за наявністю водопровідно-каналізаційних мереж, можливо приєднати нежитлове приміщення площею 9,0 кв.м. до складу квартири для використання його як кухні. Для поліпшення житлових умов позивачем було самочинним шляхом вчинено переобладнання приміщення, а саме реконструкція квартири [ADDRESS] з приєднанням нежитлового приміщення площею 9,0 кв.м та використання його як кухні. Крім того, позивачем за рахунок реконструкції квартири без відповідного дозволу, самовільно було збільшені житлова площа на 7,2 кв.м. та загальна площа на 10,8 кв.м, а саме: приміщення - № 11 загальною площею 2,6 кв.м. та переобладнання частини коридору - 2 площею 3,8 кв.м., розміром 3,00 х 1,25 з туалетом приміщення №4 та ванною площею 2,8 кв.м., в приміщення №3 у сполучений санвузол загальною площею 8,1 кв.м., з реконструкцією приміщення №12 у кухню загальною площею 9,0 кв.м., таким чином збільшена загальна площа на 10,8 кв.м., та житлова площа збільшена на 7,2. кв.м., про що зроблено відповідну відмітку у технічному паспорті КП «Білгород-Дністровське БТІ». За самочинне будівництво позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, згідно ст.97 КУпАП, але позивачу не заборонялось здійснювати подальші роботи по приведенню прибудов до належного стану. Відповідно до звіту ТОВ «Стратегія регіонального розвитку» №2 від 29 лютого 2016 року про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта, розміщення самовільних не суперечить Державним будівельним нормам ДБН 360-92 та санітарно-епідеміологічним вимогам, в результаті самочинного будівництва права інших осіб не порушено, стан несучих конструкцій та інженерного обладнання самовільних будівель визначений задовільним та узгоджена його експлуатація. З частини 1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, а саме - право власності на нерухоме майно. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом та згідно ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). З оглядом на ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями норм і правил. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Будівельні матеріали з яких побудовано прибудова були придбані за власні кошти позивача [PERSON], тобто він фактично є власником будівельних матеріалів з яких і було збудовано прибудову. Частиною 2 ст.331 ЦК України передбачено, що особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору є власником цієї речі. Згідно ст.392 ЦК України, власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого вільного права у разі його порушення, невизнання або його оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16, ст.392 ЦК України, захист права власності здійснюється шляхом його визнання. Відповідно до ст.41 Конституції України, право приватної власності придбається у порядку, визначеного законом.

Outcome: approved