Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, посилаючись на те, що на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 30.08.2014 року має право на користування і розпорядження автомобілем марки Opel Kadett, 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] У вересні 2014 року працівники ДАІ затримали означений автомобіль, повідомивши, що він перебуває у розшуку. Від державного виконавця відділу ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції позивач дізнався про те, що на транспортний засіб накладено арешт в забезпечення виконання постанов ДАІ у справах про адміністративне правопорушення. З метою захисту власних інтересів - втрати права на майно, що знаходиться у володінні та користуванні, без згоди [PERSON], виконав зобов'язання останнього перед кредитором, сплативши державі борг у сумі 11894 грн. 19 коп. Поніс також витрати по оплаті комісійних і транспортних, всього 12318 грн. 17 коп. Крім того, вважає, що факт накладення арешту на транспортний засіб та дії, пов'язані зі сплатою штрафів за відповідача, завдали позивачу моральної шкоди, яку він оцінив у 10 000 грн. Просив стягнути з відповідача збитки у сумі 12318,17 грн., 10 000 грн. моральної шкоди та судовий збір. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що до нього перейшли права кредитора у зобов'язанні. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що позивач має право на відшкодування збитків в сумі 12318,17 грн. та судового збору, щодо моральної шкоди заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, з огляду на таке. Судом встановлено, що під час проведення відділом ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції виконавчих дій з примусового виконання постанов ДАІ про стягнення зі [PERSON] на користь держави штрафів за порушення правил дорожнього руху на загальну суму 11894,19 грн., 30.07.2012 року був накладений арешт, а 01.07.2014 року винесена постанова про розшук майна боржника - Opel Kadett, 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] У вересні 2014 року транспортний засіб був затриманий інспектором ДАІ. [PERSON] керував означеним автомобілем на підставі довіреності від 30.08.2014 року, посвідченої в установленому законом порядку приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу. 23 вересня 2014 року позивач виконав боргові зобов'язання [PERSON] перед державою без згоди останнього, сплативши штрафи у сумі 11894,19 грн., поніс також витрати по оплаті комісійних, транспортних витрат, а всього - 12318,17 грн. 23.09.2014 року у зв'язку з погашенням боргу державним виконавцем винесена постанова про зняття арешту з Opel Kadett, 1988 року випуску та закінчені всі виконавчі провадження, де боржником виступав [PERSON] Наведене визнається сторонами та підтверджується матеріалами справи: копіями довіреностей, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копіями постанов про накладення адміністративних стягнень на [PERSON], копіями квитанцій, копіями постанов державного виконавця відділу ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження, про розшук майна боржника, про накладення арешту на майно боржника, про зняття арешту, про припинення розшуку, про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 3 ст. 528 ЦК України інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов'язанні і застосовуються положення ст. ст. 512-519 цього Кодексу. На підставі п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою. Виходячи із наведеного, суд вважає, що до [PERSON], який виконав зобов'язання боржника у зв'язку з небезпекою втратити право користування автомобілем, перейшли усі права кредитора у зобов'язанні, а тому позивач має право зворотної вимоги до відповідача у межах суми виконаного ним зобов'язання. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, указана норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв'язку та вини заподіювача. Враховуючи відсутність підстав для застосування до даного спору положень статті 1167 ЦК України, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь позивача.

Outcome: partial