Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач у позові вказав, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: м. Чугуїв, вул. Колгоспна, буд. 12, Харківської обл., в якому зареєстрований його батько [PERSON], але фактично у будинку понад 4 роки не проживає, жодної участі в оплаті комунальних послуг та поліпшенні стану квартири не приймає, але добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, і взагалі місце його мешкання не відомо. Оскільки відповідач не проживає у будинку більше 6 місяців, позивач не може оформити субсидію на житлово-комунальні послуги та вимушений сплачувати за нього комунальні послуги і тому просить визнати його таким, що втратив право користування будинком. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про підтримання позовних вимог, в якій просив розглядати справу без його участі (а.с. 22). Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, оскільки, згідно з ч. 5 ст. 76 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника згідно з вимогами чинного законодавства (а.с. 23). За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником будинку № 12 по вул. Колгоспній, м. Чугуїв, Харківської області, на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 27.05.2015р. по справі № 636/713/15-ц (провадження № 2/636/653/15) та підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 40136926 від 06.07.2015р. (а.с. 12-15). Згідно наданої будинкової книги для прописки громадян, що проживають у [INFO], у будинку зареєстровані відповідач [PERSON], мати позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивач [PERSON] (а.с. 7-11). Факт непроживання відповідача понад 4 роки у будинку, власником якого є позивач, підтверджується довідкою голови вуличного комітету та сусідів позивача: [PERSON], проживаючої [INFO] по цій саме вулиці, та [PERSON], проживаючого [INFO] по цій вулиці, яка затверджена керуючим справами вуличного комітету Чугуївської міської ради (а.с. 6). У вказаній довідці зазначено, що у будинку проживає лише позивач [PERSON] та його бабуся [PERSON] Реєстрація ж відповідача в будинку, який належить позивачу, перешкоджає здійсненню власником права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, позивач не може реалізувати свої права користування та розпорядження майном, оскільки в будинку, власником якого він є, зареєстрований його батько відповідач, який фактично не проживає у будинку понад 4 роки, тому вимоги позивача в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими та законними.

Outcome: approved