Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що після смерті матері успадкував земельну ділянку № [NUMBER] площею 2,4141 га з кадастровим номером 6824785300:04:006:0002, розташовану на території Олійницької сільської ради. Однак він позбавлений можливості отримання свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з розбіжністю у площах земельної ділянки, зазначених в Державному акті на право приватної власності на землю та в Державному земельному кадастрі - 2,42 га та 2,4141 га відповідно. Позивач заявив вимогу визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на дану земельну ділянку. В ході розгляду справи представник позивача [PERSON] його вимоги підтримала. Представник відділу Держземагенства в Теофіпольському районі Бегеш М.М. не заперечив проти задоволення позову та пояснив, що при обмірі земельних ділянок для виготовлення Державних актів площа округлялася до двох знаків після коми в гектарах, а в даний час, при внесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, площа ділянки зазначається з точністю до 4-х знаків після коми, що і призвело до розбіжностей у площі ділянки. Крім того, звернув увагу, що технічні засоби, які використовувалися при обмірі земельних ділянок раніше, не давали можливості встановити координати з точністю до 1 см, на що здатні сучасні прилади. Відповідач Гніванська міська рада Тиврівського р-ну Вінницької обл. та третя особа Олійницька сільська рада Теофіпольського р-ну Хмельницької області направили до суду заяви про розгляд справи за відсутності їх представника та про відсутність заперечень проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представників позивача та відділу Держземагенства, дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Статтями 1216, 1225 та 1268 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, а також належність спадщини спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Позивач єдиний прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвами про народження, виданим відділом держреєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського РУЮ у Київській обл. 29 листопада 2012 р. серії [NUMBER], та про смерть, виданим виконкомом Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької обл. 6 лютого 2012 р. серії [NUMBER], витягом № 31179439 від 26 липня 2012 р. про реєстрацію в Спадковому реєстрі та довідкою Тиврівської державної нотаріальної контори від 28 грудня 2013 р. № 1939/01-16. До складу спадкового майна входить земельна ділянка № [NUMBER] на території Олійницької сільської ради площею 2,42 га відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 800254. При внесенні відомостей про дану земельну ділянку до Державного земельного кадастру був встановлений точний розмір ділянки, площа якої становить 2,2121 га, що стало підставою для винесення нотаріусом Тиврівської держнотконтори постанови від 6 липня 2013 р. № 883/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку, оскільки цей розмір не відповідав зазначеному в Державному акті. Виходячи з опису суміжних землекористувачів спірної земельної ділянки, якими є [PERSON], сільська рада, [PERSON] та Теофіпольська райдержадміністрація (землі спільної сумісної власності), зазначених Державному акті та витязі з Державного земельного кадастру, різницю в довжині сторін ділянки у 2-6 см між даними документами, а також змісту довідки відділу Держземагенства у Теофіпольському районі від 17 грудня 2013 р. № 04-01-04/2094, суд дійшов переконання, що земельна ділянка покійної [PERSON] є земельною ділянкою з кадастровим номером 6824785300:04:006:0002, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved