Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь 102 801 грн. 89 коп., які було сплачено як аванс за послідуюче укладання Договору купівлі - продажу будинку [ADDRESS] , 1028 грн. сплаченого судового збору та витрати пов`язані з надання правничої допомоги у розмірі 1800 грн. Свої вимоги мотивував тим, що після переїзду на постійне місце проживання у м.Кременчук у нього виникла необхідність придбати житловий будинок. Ознайомившись з пропозиціями на ринку нерухомості, він вирішив придбати у власність будинок [ADDRESS] . Його знайома [PERSON] повідомила йому, що вказаний будинок належить її бабусі і це вона продає вказаний будинок на підстав довіреності. Після узгодження всіх питань про продаж будинку, обговорив термін укладання договору купівлі - продажу будинку та його вартість, [PERSON] попрохала його внести предоплату у розмірі 1000 доларів США, що станом на час подання позову становить 25 700,47 грн., для погашення заборгованості по комунальним платежам будинку. По факту отримання відповідачем по справі грошових коштів було нею власноручно написано розписку віл 12 лютого 2019 року. Згодом [PERSON] попрохала його заплатити аванс (завдаток) за послідуючий продаж вказаного будинку, повідомивши його про те, що перешкод у оформленні Договору купівлі - продажу більше немає і у найближчий час вказаний договір на будинок буде оформлений. Він передав їй 3000 доларів США, що станом на час подання позову становить 77 101 грн. 42 коп., про що [PERSON] 27 лютого 2019 року власноруч написала розписку. Через деякий час після отримання коштів, після його неодноразових звернень, [PERSON] заявила, що передумала продавати будинок. На його вимогу повернути отримані від нього кошти вона повідомила, що нічого повертати не буде. 20 травня 2019 року ним було направлено на адресу [PERSON] претензію з вимогою про повернення йому сплачених у якості авансу за послідуючий продаж будинку [ADDRESS] доларів США. 21 травня 2019 року [PERSON] отримала вказану претензію. На теперішній час відповіді на його претензію [PERSON] не надала, договір купівлі - продажу будинку не оформлений. Враховуючи те, що договір купівлі - продажу будинку [ADDRESS] не було укладено у зв`язку із порушенням саме стороною відповідача по справі попередньої домовленості, незважаючи на його неодноразові звернення з претензіями як усно, так і у письмовій формі, вважає, що [PERSON] повинна повернути йому отримані як аванс (завдаток) за послідуючий продаж вказаного будинку 4000 доларів США, що станом на час звернення до суду становить 102 801 грн. 89 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Представник позивача - адвокат Чупілко М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позовну заяву до суду не подала. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, - постановив: провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, в лютому 2018 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] досягнуто згоди про укладення договору купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] , проте в подальшому такий договір, в установленому законом порядку, укладено не було у зв`язку із відмовою від його укладення з боку відповідача. 12 лютого 2018 року [PERSON] отримала від [PERSON] передплату в розмірі 1000 доларів США за продаж будинку [ADDRESS] , що підтверджується розпискою від 12 лютого 2018 року. 27 лютого 2018 року [PERSON] отримала від [PERSON] 3000 доларів США в рахунок послідуючого платежу за продаж будинку [ADDRESS] , що підтверджується розпискою від 27лютого 2018 року. 20 травня 2019 року позивачем [PERSON] направлено на адресу [PERSON] претензію з вимогою в строк до 03.07.2019 року повернути отриманий авансовий платіж в сумі 4000 доларів США. Відповідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 570 ЦК України передбачено, що завдатком є грошова сума чи рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Тобто внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, яке б мало випливати з договору, укладеного між сторонами. Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] в установленому законом порядку між сторонами укладено не було, то передані позивачем відповідачу кошти у розмірі 4000 доларів США є авансом. На відміну від завдатку аванс - це лише спосіб платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс - це лише спосіб платежу і він не є зобов`язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов`язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов`язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Тобто, боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов`язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. Враховуючи вищевикладене, а також те, що договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами в справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] грошова сума в розмірі 4000 доларів США грн., що за курсом НБУ станом на 11 липня 2019 року складає 102 801 грн. 89 коп. є авансом, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно квитанції від №2020-11-023/С від 11 липня 2019 року позивачем при звернення до суду із вказаним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1028 грн. 01 коп. та відповідно до квитанцій від 11.07.2019 року та від 20.05.2019 року, що видані адвокатом Чупілко М. В., позивачем сплачено 1800 грн. за надання йому професійної правничої допомоги адвокатом Чупілко М.В .. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, а також те, що позов підлягає задоволенню, то із відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2828 грн. понесених останнім судових витрат.

Outcome: approved