overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив розірвати шлюб укладений між ними 18 лютого 1995 року, посилаючись на те, що на теперішній час шлюбні відносини між ними припинені. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з відповідачем. Позивач зазначає, що між ними змінилися відносини, немає взаємо порозуміння та з листопада 2013 року припинені шлюбні відносини, тому просить розірвати шлюб. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дітей сторони не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.16). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, дату і місце розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с.17). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ст.11 ЦПК України) об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що шлюб було укладено між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 84, згідно Свідоцтва Серія [NUMBER], виданого повторно від 09 грудня 2010 року (а.с.4). Позивач вважає, що збереження родини неможливе, не бажає у подальшому підтримувати шлюбні відносини, наполягає на розірванні шлюбу. Спільного господарства сторонами не ведеться. Спору про поділ майна та спору щодо місця проживання дітей між сторонами немає. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжі, причини конфлікту, час сумісного не проживання, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив розірвати шлюб, укладений між ними 19.08.1988р., посилаючись на ті обставини, що їх спільне життя не склалося, виявилось, що вони люди з різними характерами та поглядами на життя, відносини їх погіршились, що призвело до виникнення непорозумінь і сварок з різних питань сімейного життя, в результаті чого з 25.07.2014р. вони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет і проживають окремо. Від даного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на те, що примирення між ними не можливо і сім*я розпалась остаточно, на даний час він має іншу родину, де [INFO]. у нього народився син [PERSON], а тому примирення вважав недоцільним та неможливим. Відповідачка проти позову заперечувала, вважала за можливе зберегти сім*ю в інтересах сина [PERSON], [INFO], за її клопотанням судом оголошувалась перерва в судовому розгляді справи для примирення сторін, однак позитивного результату це не дало, а позивач наполягав на розлученні, оскільки має іншу сім*ю і малолітню дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 19.08.1988р. (а.с. 6 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Як пояснив позивач, його з відповідачкою подружнє життя не склалося, виявилось, що вони люди з різними характерами та поглядами на життя, відносини їх погіршились, що призвело до виникнення непорозумінь і сварок з різних питань сімейного життя, у зв*язку з чим з 25.07.2014р. вони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет і проживають окремо, на даний час він має іншу сім*ю, в якій виховує малолітнього сина [PERSON], [INFO]. народження, про що надав суду свідоцтво про народження (а.с. 16 - копія). Питання поділу майна сторони вирішують в окремому судовому процесі. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обгрунтованими, подальше збереження сім*ї є неможливим, оскільки шлюб є добровільним союзом, а позивач фактично має іншу родину та малолітню дитину, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. [PERSON] клопотання щодо зміни шлюбного прізвища «[PERSON]» на дошлюбне прізвище «[PERSON]» не заявляла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив розірвати шлюб, укладений між ними 30 вересня 2005 року та зареєстрований у відділ РАЦС адміністрації Ленінського району міста Магнітогорськ Челябинської області. В позовній заяві причиною розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляди на життя в зв`язку із політичними розбіжностями, через це виникають сварки. Вказує, що шлюбні стосунки сторони фактично припинили і вирішили розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. (а.с. 9) Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. (а.с.19) Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб, зареєстрований 30.09.2005 року відділом РАЦС адміністрації Ленінського району міста Магнітогорськ Челябинської області (актовий запис № 693), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4) У сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER]), [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER]), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами та подальше сімейне життя неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати у виді сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору за правилами ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідачки 2 000 грн. за договором позики, посилаючись на ті обставини, що 09.03.2011р. дав у борг відповідачці 2 000 грн. зі строком повернення до 17.03.2011р., але відповідачка борг в добровільному порядку не повертає. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 526, 1049 ЦК України. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення відповідачкою договірних зобов*язань. Відповідачка в судове засідання не з*явилась неодноразово, про день і час розгляду справи за місцем реєстрації повідомлялась належним чином, заперечень проти позову суду не надала, про поважність причин неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, а також враховуючи ті обставини, що не з*являючись до суду відповідачка порушує право позивача на розумні строки судового розгляду, передбачене ст.157 ЦПК України. Заслухавши пояснення поизвача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 09.03.2011р. [PERSON] дав у борг [PERSON] 2 000 грн. (а.с. 6 - копія розписки). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов*язковим для виконання сторонами. Згідно частини 1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такій самій якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В обґрунтування позову, позивач посилався на те, що відповідачка борг не повертає і від спілкування уникає. Доказів в спростування таких обставин справи суду не надано. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її щомісячного заробітку (доходу) на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з жовтня 2004р. по грудень 2005р. перебував у фактичних шлюбних стосунках з відповідачкою і [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає з ним та знаходиться на його утриманні, відповідачка працює інспектором в Київському СІЗО №13 ДДУ з питань виконання покарань, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, але в добровільному порядку коштів не надає. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 180, 181, 183, 191 СК України. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на не виконання відповідачкою своїх батьківських обов*язків. Відповідачка проти позову заперечувала, посилаючись на те, що не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина, оскільки має не великий заробіток і на даний час є вагітною, при цьому не заперечувала тих обставин, що їх з позивачем син [PERSON], [INFO] проживає з батьком в квартирі [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні, вона періодично надавала кошти позивачу для сина, придбавала дитині речі, але зараз такої можливості у неї не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з жовтня 2004р. по грудень 2005р. проживали однією сім*єю без шлюбу і [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с. 2 - копія свідоцтва про народження), який залишився проживати з батьком в квартирі [ADDRESS] за місцем реєстрації позивача (а.с. 3 - копія паспорту). Вказана обставина відповідачкою не оспорювалась, у зва*язку із чим визнається судом встановленою відповідно до правил частини 1 ст.61 СК України. [PERSON] працює в Київському СІЗО №13 ДДУ з питань виконання покарань з 13.03.2007р. на посаді молодшого інспектора 2-ї категорії (а.с. 11 - довідка про доходи). Згідно ст.180 СК України, батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вказує позивач, відповідачка не надає в добровільному порядку грошових коштів на утримання малолітньої дитини. Доказів в спростування таких пояснень позивача суду не надано. Враховуючи те, що відповідачка не виконує свого материнського обов*язку щодо матеріального утримання малолітньої дитини, у зв*язку з чим суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Заперечення відповідачки проти позову з тих підстав, що вона не має коштів на сплату аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], не можуть бути правовою підставою для відмови в задоволенні заявленого позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 1 в будинку № 63 по вулиці Раскидайлівська в м.Одесі. При цьому посилається на те, що він є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується договором найму. За даною адресою на його ім'я відкритий особовий рахунок. З 27.04.2006 року за вказаною адресою зареєстрована [PERSON]. Починаючи з 28.09.2007 року по теперішній час відповідачка без поважних причин не проживає в [INFO], її особисті речі в квартирі відсутні. Відповідачка жодного разу не поверталась до зазначеної квартири, починаючи з 2007 року оплату комунальних послуг не проводила. У звязку з тим, що відповідачка зареєстрована у вказаній квартирі йому доводиться сплачувати її частку комунальних послуг. Таким чином, перебування на обліку відповідача тягне для нього як основного квартиронаймача додаткові витрати, які йому непотрібні. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності. \~\~\~\~ Відповідачка та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. Тому згідно\~ст.280 ЦПК України\~суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ Судом встановлено, що \~відповідно до Витягу з розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 220 від 09.02.2006 року відкритий особовий рахунок [PERSON] на квартиру, площею 34,89 кв.м. за адресою: [ADDRESS] з правом укладання договору найму. В квартирі [ADDRESS], окрім позивача, також значиться зареєстрованими: сестра [PERSON], [INFO]; тітка [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; дружина - [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно акту мешканців будинку № 63 від 11.09. 2017 року за адресою: [ADDRESS] з вересня 2007 року по теперішній час [PERSON] не проживає та її речей в квартирі не має. \~\~\~\~ У відповідності до\~ст. 71 ЖК України\~за відповідачем зберігалось право користування житловим приміщенням протягом шести місяців, але, як встановлено судом відповідачка не проживає в [INFO] понад шість місяців, а саме з вересня 2007 року, в зв'язку з чим її необхідно визнати такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб зареєстрований 01 липня 1973 року відділом ЗАГС Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Прожили в шлюбі багато років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини, однак вище вказане більше стосується перших років спільного життя, останні ж роки вони не проживають як сім'я, спільне господарство не ведуть. Сторони до зали судових засідань не з'явились, подавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу (а.с. 16, 17). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 01.07.1973 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом ЗАГС Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 7). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідачем не надано заперенчень на позовну заяву, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб зареєстрований 21 жовтня 2016 року Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що знаходиться з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, а також. Сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей, дітей від даного шлюбу сторони не мають, кожний з них має різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2016 року і з цього періоду часу вони фактично не проживають разом, спільне господарство не ведуть. Сторони до зали судових засідань не з`явились, подавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 21 жовтня 2016 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 309, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідачем не надано відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved