Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Посилався на те, що 12.06.2015 року він позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 3000 доларів під 4 відсотки, строком на 2 місяці, тобто до 12.08.2015 року, що підтверджується відповідною розпискою від 12.06.2015 року. У зазначений термін відповідачка кошти не повернула. В подальшому, на неодноразові його вимоги про повернення коштів, відповідачка ухиляється від повернення суми боргу, чим порушила взяті на себе зобов'язання. Відповідно на день подачі позову до суду відповідач має йому сплатити суму боргу в розмірі 3000 доларів, що по курсу НБУ становить 81255 грн. 68 коп., а також 4% в місяць з простроченої суми за період з 12.06.2015 року по 27.02.2016 року в розмірі 1020 доларів, що по курсу НБУ становить 27621 грн. 60 коп. Просив стягнути з [PERSON] на його користь борг у сумі 3000 доларів грн., що по курсу НБУ становить 81255 грн. 68 коп., чотири відсотки від простроченої суми боргу - 1020 доларів, що по курсу НБУ становить 27621 грн. 60 коп., а всього: 4020 доларів, що по курсу НБУ становить 108877 грн. 28 коп. та понесені ним судові витрати по справі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги повністю підтримали та просили їх задовольнити. Не заперечили проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується опублікованим оголошенням в газету «Урядовий кур'єр» №94 від 20.05.2016 року, в судове засідання не з'явилася та не повідомила про причини своєї неявки, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач та його представник. Суд, заслухавши доводи позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, однак підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав Так, судом встановлено, що 12.06.2015 року відповідач Жекю Віліна Василівна отримала у позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 3000 доларів, зі сплатою 4% за їх користування, терміном на 2 місяці, та зобов'язалася повернути вчасно вказані грошові кошти разом із процентами, на підтвердження чого надала позивачу письмову розписку, що підтверджується наявним у справі її оригіналом. Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження укладення у письмовій формі відповідно до вимог ст.1047 ЦК України між сторонами договору позики грошей. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] борг за вказаним вище договором позики в розмірі 3000 доларів США та проценти у визначений ним строк позивачу [PERSON] не повернула. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ст.610 ЦК України). Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] борг за вказаним вище договором позики від 12.06.2015 року, який станом на час пред'явлення позову становить 4020 доларів США, в тому числі сума позики в розмірі 3000 доларів США та проценти від суми позики в розмірі 1020 доларів США. Однак, при переведені розміру заборгованості з іноземної валюти в національну грошову одиницю, суд враховує роз`яснення, надані в абзаці другому п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», згідно яких у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 06.06.2015 року офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України, становить за 100 доларів США - 2500,2072 грн. Відповідно за 1 долар США - 25,002072 грн. (2500,2072 : 100 = 25,002072) Отже, загальний борг становить 100508,32 грн. (4020 х 25,002072 = 100508,32944). З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення у гривневому еквіваленті суми боргу в розмірі 100508,32 грн. Крім цього, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути понесені ним та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 1005 грн. 08 коп.

Outcome: partial