Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В позові позивач зазначив, що на підставі ордеру від 02.10.2001 року він та члени його сім'ї батько [PERSON], мати, брат та діду отримали квартиру [ADDRESS] та були зареєстровані у вказані квартирі, але не вселялися. Квартира не приватизована та перебуває на балансі ОСББ Наш Дом, на теперішній час у квартирі зареєстровані він та його батько - [PERSON] Відповідач перешкоджав йому у користуванні квартирою, вселивши у квартиру тимчасового мешканця. Рішенням суду від 20.903.2014 року він був вселений у спірну квартиру та фактично вселився 22.05.2014 року разом з дружиною та донькою, де постійно мешкає, сплачує квартплату та інші комунальні платежі, робить ремонт. Відповідач у спірній квартирі не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні, комунальні послуги і інші види платежів не сплачує, однак, в добровільному порядку не знімається з реєстрації, що підтверджується актами про не проживання. Вважає, що оскільки відповідач в спірному жилому приміщенні не проживає без поважних причин понад шість місяців, тому він втратив право на користування жилим приміщенням. В судове засідання представники позивач не з'явилися, надали до суду заяви, просили слухати справу за їхньою відсутністю, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, надали згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, по час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суд не повідомив. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, надав до суду заяви, просили слухати справу за його відсутністю, просили ухвалити рішення на розсуд суду. Зі згоди представників позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, на підставі ордеру №850 від 02.10.2001 року, виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради [PERSON] та члени його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] отримали квартиру [ADDRESS], були зареєстровані у вказані квартирі, але не вселялися. Вказана квартира не приватизована, перебуває на балансі ОСББ Наш Дом головним квартиронаймачем є [PERSON] та на теперішній час у спірній квартири зареєстровані позивач та відповідач. Проте, відповідач перешкоджав позивачу у користуванні квартирою, вселивши у квартиру тимчасового мешканця. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.03.2014 року [PERSON] був вселений у спірну квартиру, рішення набрало законної сили, та фактично вселився 22.05.2014 року разом з дружиною та донькою, де постійно мешкає, сплачує квартплату та інші комунальні платежі, робить ремонт. Відповідач у спірній квартирі не проживає, не користується нею, його особисті речі в квартирі відсутні, комунальні послуги і інші види платежів не сплачує, однак, в добровільному порядку не знімається з реєстрації, що підтверджується актами про не проживання від 29.07.2014 року і від 26.06.2015 року ОСББ Наш Дом. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» з наступними змінами, судам рекомендовано при вирішенні спорів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч. 3 ст.10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідач в спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин понад шість місяців, тому втратив право на користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], у звязку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved