Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Августівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати за ним право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,07 га. та 2,17 га., які розташовані на території Августівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, що належали [PERSON] на підставі державного акта серії [NUMBER] від 01.11.2002 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що після смерті бабці - [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,07 га. та 2,17 га., що розташовані на території Августівської сільської ради Козівського району Тернопільської області. Після смерті спадкодавця було здійснено звернення до державного нотаріуса Козівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак державним нотаріусом останньому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, а саме державного акта. В судове засідання позивач не з'явився, проте подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити а справу розглядати за його відсутності без застосування технічних засобів (а.с.20). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого зауважень та заперечень не має, розгляд справи просить проводити без його участі (а.с.18). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що матір'ю позивача [PERSON] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.05.1967 року (а.с.8). Матір'ю [PERSON] є [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.05.1985 року (а.с.5). [PERSON] померла [INFO] року у с.Хоростець Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.12.2007 р. (а.с.3). Спадкове майно, що залишилось після смерті[PERSON] становить земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали спадкодавцю на підставі державного акта серії [NUMBER] від 01.11.2002 року (а.с.11). Відповідно до довідки Августівської сільської ради Козівського району Тернопільської області №380 від 06.09.2016 р., з [PERSON]. на час смерті в с.Хоростець Козівського району проживав [PERSON] (а.с.4). Вказаний державний акт втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №88 (3126) від 11.11.2016 року (а.с.12). Державним нотаріусом Козівської державної нотаріальної [PERSON] позивачу відмовлено в оформленні спадкового майна у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що належало спадкодавцю [PERSON] (а.с.21). [PERSON] відмовляється приймати спадщину після смерті матері [PERSON] та не заперечує щодо позовних вимог [PERSON], що підтверджується заявою від 06.09.2016 року (а.с.7). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст.ст.1217, 1220, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч.1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При вирішенні питання про визнання права власності суд враховує, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою для позивача при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке. Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення.

Outcome: approved