Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], Міського пологового будинку № 2 про виключення з актового запису відомостей про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог вказав, що з відповідачем [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі, та мають доньку [PERSON], [INFO], його записано батьком дитини. Просив виключити відомості про нього як батька доньки [PERSON], у звязку з тим, що він за станом здоровя не може мати дітей. Позивач, представник позивача в судове засідання не зявились. Відповідачі [PERSON], [PERSON], звернулись до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги не визнали. В судове засідання сторони не зявилися, хоча повідомлені належним чином. Суд приходить до висновку, що неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути\~перешкодою\~для розгляду судом по суті.\~\~\~\~ Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 157 ЦПК України щодо строку розгляду справи та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ст. 169 ЦПК України, суд визнав неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає розгляду справи. Згідно наявних в матеріалах зворотних поштових повідомлень, сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 13 березня 1991 року в Дарєвській сільській раді Білозерського району Херсонської області, актовий запис № 8. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], народилася 26 липня 1997 року в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу, зареєстрованого в відділі реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 04.10.2001 року, актовий запис № 335. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст.122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, і у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження.\~\~ Частиною 5 ст. 136 СК України передбачено, що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Як розяснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України, оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. За клопотанням представника позивача, ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2016 року було призначено судово медичну експертизу. Відповідно до висновку експерта № 15 від18.01.2017 року [PERSON], [INFO], дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатами даної експертизи складає 99,999999% Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-та відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи надані сторонами відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, докази вважаються належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про наявність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON], що підтверджено результатами тесту ДНК. За таких обставин, в задоволенні позовних вимог [PERSON] про оспорювання батьківства слід відмовити, судові витрати віднести за рахунок поизвача. На підставі викладеного, ст. ст. 134, 136 СК України,

Outcome: dismissed