Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 1000 грн. за борговою розпискою від 13 лютого 2013 року. Мотивуючи вимоги тим, що відповідач взяв в боргу 1000 грн., але не виконав свої зобов'язання. Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити. Пояснив, що взимку 2013 року відповідач взяв в боргу 1000 грн. і написав розписку, обіцяв повернути через місяць. Але кошти не повертає тривалий термін. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що дійсно взяв у позивач в борг 1000 грн. і написав розписку від 13.02.2013 року. В перший місяць гроші не віддав, але на даний час борг повернутий повністю, навіть з надлишком, всього на суму 7900 грн.. Факт повернення грошових коштів може підтвердити дружина та інші особи. Будь-яких розписок про отримання коштів позивач не писав, оскільки відповідач йому довіряв. Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 13 лютого 2013 року [PERSON] взяв у [PERSON] борг в сумі 1000 грн., написав розписку і зобов'язався повернути 13 березня 2013 року ( а. с. 17). Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. Згідно ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Враховуючи, що [PERSON] був наданий суду оригінал розписки від 13 лютого 2013 року, яка згідно ст. 1047 ЦК України є підтвердженням укладення договору позики та його умов, на розписці відсутні відмітки про проведення оплат за цим зобов'язанням, суду також не надані інші розписки щодо отриманні коштів в рахунок погашення зобов'язання за розпискою від 13 лютого 2013 року, тому суд приходить до висновку, що згідно ст. 1049 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1000 грн.. Належних та допустимих доказів оспорювання договору позики відповідно до ст. 1051 ЦК України відповідачем не надано. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved