Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі до 06.12.2012 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.12.2012 з нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на її утримання, як на непрацездатну, у розмірі ? зі всіх видів доходу. Позивач вказує, що після набрання законної сили вказаного рішення суду від 06.12.2012 , на теперішній час його матеріальне становище суттєво погіршилось. З 16.06.2014 по 14.07.2014 він перебував на стаціонарному лікуванні у Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. Амосова в зв'язку з операцією на серці. З 23.09.2014 [PERSON] встановлена ІІ група інвалідності безстроково. Після перенесеної операції постійно потребує медикаментозного лікування. Крім того, 29.05.2017 його було звільнено з роботи, отже він позбувся основного джерела доходів. Позивач зазначає, що відповідачка [PERSON] має самостійний дохід, отримує пенсію за віком, розмір якої більше чим отримує позивач. Крім того, у відповідача є повнолітні діти від першого шлюбу , які зобов'язані відповідно до закону утритмувати непрацездатну матір. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на викладені у заяві обставини та наявні в матеріалах справи докази.Відповідач проти позову заперечувала. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає необхідним задовольнити їх, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Сторони перебували\~ у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 1988 року, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 грудня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь непрацездатної [PERSON], [INFO] ,аліменти на її утримання у розмірі ? частини з його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 08.08.2011 року (а.с.4-5). Як вбачається з виписки №3313 Національного інституту серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова АМН України, [PERSON], [INFO] ,знаходився в стаціонарі з 16.06. по 14.07.2014 року, 26.06.2014 проведена операція (а.с. 6). Відповідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 24.09.2014 року, [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності з 23 вересня 2014 року безстроково, рекомендовано стаціонарне лікування (а.с.7). [PERSON] отримує пенсію за віком, інвалід ІІ групи загального захворювання (а.с.12). Відповідно до ч. 2, 4\~ст. 75 Сімейного кодексу України, право на утримання (аліменти) має дружина, чоловік, що є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умовою, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Дружина, чоловік являється таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно\~ст. 76 Сімейного кодексу України\~розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги, і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1\~ст. 80 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються одному з подружжя в долі від заробітку (доходу) іншого з подружжя та (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. На теперішній час дохід [PERSON] складається тільки з пенсії, оскільки 29.05.2017 останій звільнений з роботи (а.с.8). Відповідач отримує пенсію в більшому розмірі ніж позивач, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. [PERSON], який є інвалідом 2 групи , потребує і постійного лікування, на що вимушений витрачати значні грошові кошти з пенсії. Відповідно до ч.3. ст. 82 Сімейного кодексу України право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. З огляду на вищевказане суд приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення обгрунтованого позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь\~ держави у сумі 640 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved