Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, який вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем 26.12.2019 та зареєстрований у реєстрі за №5810, щодо звернення стягнення грошових коштів в розмірі 17666 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 26.12.2019 приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С., вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 5810, щодо звернення стягнення з нього грошових коштів в розмірі 17666 грн. 00 коп. В подальшому, 10.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області було відкрито виконавче провадження ВП № 61494252. Згідно з виконавчим написом нотаріуса Жалдак П.М. є боржником за кредитним договором №265/10543ECLG3BI3T від 31.10.2016, укладеним ним із ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» (далі - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД») на підставі Договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА укладеного 02 жовтня 2019 року на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД». Зазначає, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, порушує його право на захист своїх законних прав та інтересів, оскільки вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів, так як нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Крім того, був вчинений з порушенням трирічного строку (сплив строк позовної давності), а тому є таким що не підлягає виконанню. Зазначив, що строк дії договору, відсутність боргу та інші обставини, права, обов`язки та умови нотаріусу невідомі, оскільки у останнього відсутній договір. Заперечує щодо існування заборгованості. Ухвалою суду від 09.10.2020 у провадженні №2-з/389/23/20 (ЄУН 389/2701/20) задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позовної заяви, зупинено стягнення у виконавчому провадженні 61494252, яке відкрите за оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса №5810, виданим 26.12.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. Ухвалою суду від 03.11.2020 у провадженні №2-з/389/590/20 (ЄУН 389/2701/20) задоволено клопотання позивача та витребувано в приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюка В.С. матеріали, на підставі яких вчинено виконавчий напис від 26.12.2019, що зареєстрований в реєстрі за №5810. Зазначена ухвала приватним нотаріусом не виконана, витребувані докази суду не надані. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, але представник позивача подав суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу за його та позивачки відсутності. Представник відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Третя особа приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк О.М. у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В. у судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.02.2021, розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі, якщо відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. 26.12.2019 вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №5810. З даного виконавчого напису вбачається, що нотаріус пропонує звернути стягнення з [PERSON] який є боржником за кредитним договором №265/10543ECLG3BI3T від 31.10.2016, укладеним ним із ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», на підставі Договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА, укладеного 02.10.2019 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД». Строк платежу за договором кредитним договором №265/10543ECLG3BI3T настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.09.2018 по 29.11.2019. Сума заборгованості складає 17666 (сімнадцять тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 00 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату з стягувача в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп., яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», складає 17966 (сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн. 00 коп. (а.с.12). Приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. з виконання вказаного виконавчого напису прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2020 №61494252 (а.с.13). Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік), а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п.1, 3 глави 16 розділу 2 Порядку). Отже, на думку суду, дії нотаріуса щодо посвідчення права стягувача на стягнення з боржника грошових сум не пов`язані зі встановленням прав або обов`язків учасників правовідносин, тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також має бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 в справі №6-887цс17. За змістом підпунктів 3.1-3.5 пункту 3 глави 16 розділу 2 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Відповідно до п.2 Переліку, для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. У пункті 10 листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. Згідно з ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначено у виконавчому написі, стягнення заборгованості проводиться за період з 10.09.2018 по 29.11.2019, при цьому [PERSON] категорично заперечує щодо існування заборгованості, оскільки борг ним сплачений повністю у 2016 році, а тому суд вважає, що викладені обставини свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. ухвалу суду від 03.11.2020 про витребування доказів не виконано, матеріали, на підставі яких вчинено виконавчий напис від 26.12.2019, що зареєстрований в реєстрі за №5810 до суду не надані. Дослідивши надані сторонами докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності,

Outcome: approved