Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у сумі 53019,00 грн., вказавши, що 08.02.2017р між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 53020,00 грн. із кінцевим терміном повернення до 08.08.2018 року. Через неналежне виконання своїх зобов`язань, відповідач грошові кошти не повертає, тому у нього виникла прострочена грошова заборгованість на суму 53019,00 гривень. У зв`язку із тим, що відповідач [PERSON] грошові кошти не повертає, позивач вимушений звернутися із даним позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 53019,00 гривень. Позивач до суду не з`явився, раніше у судові засідання з`являвся, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не надходило, раніше з`являвся до суду та знайомився з матеріалами цивільної справи, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Судом встановлено, що 08.02.2017р між [PERSON] та [PERSON] було укладено письмовий договір позики, у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 53020,00 грн. та із кінцевим терміном повернення до 08.08.2018 року. Крім того, відповідно до розписки, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 53019,00 грн., та зобов`язався повернути їх в строк, передбачений договором позики (а.с. 12-13,14-15). Відповідно до ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою ст. 206 цього Кодексу. Через неналежне виконання своїх зобов`язань, суми позики відповідачем не повернуті та виникла заборгованість у сумі 53019,00 гривень. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Враховуючи викладене, а також зміст договору позики, яка вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина третя статті 1049 ЦК України). Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та з відповідача підлягає стягненню борг в сумі 53019,00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом, позовні вимоги задовольняються в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved