Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до прокуратури Романівського району Житомирської області, третя особа Головне управління Державного казначейства у Житомирській області про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням і діями (бездіяльністю) органом досудового слідства. Відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» просить суд стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 3 000 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його скаргу від 04.11.2013 року, в якій він просив прокуратуру внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення вчинене посадовими особами Миропільської селищної ради, було направлено прокуратурою Житомирської області за територіальною підслідністю до прокуратури Романівського району Житомирської області. Проте, в подальшому відомості про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами, які зазначені в його скарзі були внесені до ЄРДР за №12013060150000601 не прокуратурою Романівського району Житомирської області, а Романівським РВ УМВС України в Житомирській області 05.12.2013 року. Таким чином, вважає, що прокуратурою Романівського району Житомирської області грубо порушені вимоги КПК України, оскільки саме відповідач зобов'язаний був внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснювати досудове слідство, а не передавати скаргу Романівському РВ УМВС України в Житомирській області. Так як відповідачем було допущене порушення вимог чинного законодавства, що було встановлено ухвалою слідчого судді від 25.03.2014р., позивач, відповідно до ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» просить стягнути на свою користь з прокуратури Романівського району Житомирської області 3 000 000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоду. В судовому засідання заявник заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Поясним, що розмір завданої йому моральної шкоди визначив виходячи з розміру завданої йому матеріальної шкоди посадовими особами Миропільської селищної ради, з приводу чого і здійснюється розслідування у кримінальному провадженні №12013060150000601. Представник відповідача в судовому засідання не визнав позовних вимог та просив відмовити в задоволенні з підстав вказаних в запереченнях (а.с. 29-31). Представник третьої особи заявлені заявником вимоги не підтримав та просив суд відмовити у їх задоволенні. Заслухавши пояснення заявника, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. В судовому у засіданні встановлено, що в скарзі від 04.11.2013 року [PERSON] просив прокуратуру внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, вчинене посадовими особами Миропільської селищної ради. Листом від 13.11.2013р. Генеральна прокуратура України повідомила [PERSON], що скаргу надіслано до прокуратури Житомирської області для розгляду. Листом від 25.11.13р. №04/2-7-12 прокуратура Житомирської області надіслала скаргу [PERSON] до прокуратури Романівського району Житомирської області для розгляду. Однак, 05.12.2013 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами, які зазначені в скарзі [PERSON] від 04.11.2013 року, були внесені до ЄРДР Романівським РВ УМВС України в Житомирській області за №12013060150000601. 13.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду зі скаргою на дії прокуратури Житомирської області, в якій просив зобов'язати прокуратуру Житомирської області розглянути зазначені в скарзі процесуальні дії у відповідності до чинного КПК України. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25.03.2014 року відмовлено в задоволенні скарги [PERSON] на дії прокуратури Житомирської області, оскільки було встановлено, що прокуратура Житомирської області не здійснює досудове провадження на підставі скарги від 04.11.13р. і кримінальне провадження №12013060150000601, яке було відкрите за скаргою [PERSON] від 04.11.13р. не знаходиться в провадженні прокуратури Житомирської області, що позбавляє можливості вчиняти будь-які процесуальні дії в межах вказаного кримінального провадження, вимоги скаржника про зобов'язання прокуратуру розглянути процесуальні дії викладені у скарзі від 04.11.13р., зокрема опитати посадових осіб та витребувати документацію, задоволенню не підлягають. В своїй ухвалі від 25.03.2014р. суд не встановлював факту порушення прокуратурою Романівського району Житомирської області норм КПК України щодо невнесення відомостей за скаргою [PERSON] від 04.11.2013р. до ЄДРД та нездійснення досудового слідства, а лише зазначив, що кримінальне провадження перебуває в Романівському РВ УВМС України в Житомирській області, що стало підставою для відмови в задоволенні скарги на дії прокуратури Житомирської області, оскільки, як вказувалося вище, вона не здійснювала досудове розслідування, а тому була позбавлена можливості вчиняти будь-які процесуальні дії в межах вказаного кримінального провадження. В своїх заявлених вимогах заявник просить стягнути з відповідача моральну шкоду, посилаючись на Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду». Стаття 2 цього Закону передбачає випадки, які дають право на відшкодування шкоди, завданої громадянинові діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, а саме: - постановлення виправдувального вироку суду; - встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; - закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; - закриття справи про адміністративне правопорушення. Згідно ч.5, ч.6 ст. 4 Закону, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Отже, право на відшкодування шкоди, завданої громадянинові діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду настає лише при встановлені незаконних дій посадових осіб зазначених органів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявником в судовому засіданні не доведено обґрунтованість та підставність позовних вимог, їх відповідності вимогам Закону, не представлено доказів на підтвердження вказаних ним обставин, у зв'язку з чим в позові про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Outcome: dismissed