Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить в порядку поділу майна подружжя виділити йому у власність квартиру [ADDRESS] , а відповідачу [PERSON] виділити у власність житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, на якій він розташований, за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.11.2012, мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.09.2020 у справі № 641/6740/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В період перебування у шлюбі, на ім`я позивача [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16.02.2016 ПН ХМНО Городніченко О.А.; право власності зареєстровано 19.02.2016. Згідно довідки суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] найбільш вірогідна вартість двокімнатної квартири загальною площею 56,2 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , станом на 02.11.2020, складає 710000,00 грн. Також, в період шлюбу на ім`я відповідачки [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , (житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 76,0 м2, житловою 35,6м2), та на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0917 га, кадастровий номер 6325156700:00:010:0134, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21.02.2020 ПН ХМНО Городніченко О.А.; право власності зареєстровано 21.02.2020. Положеннями ст. 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України). Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до\~Цивільного кодексу України. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачено ст. 69 СК України. Так, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. При цьому, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ст. 70 СК України). Статтею 71 СК України визначено способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. В ході розгляду справи підтверджено та не заперечується сторонами у справі, що квартира [ADDRESS] , а також житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , є спільним майном подружжя, щодо поділу якого сторони не досягли згоди у досудовому порядку. В ході розгляду справи сторони у справі досягли домовленості щодо поділу спільного сумісного майна подружжя в натурі. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Враховуючи, що подружжям досягнуто домовленості щодо варіанту поділу свого спільного сумісного майна, відповідач визнає заявлені позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved