Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про порушення умов договору. Зазначає, що [PERSON] і [PERSON] належить 1/3 частина будинку по [ADDRESS] , по Договору дарування від 27.05.1994 р., як цілісний (єдиний) майновий комплекс з спільними юридичними зобов`язаннями. Усі правовідносини, що не врегульовані договором, регламентуються нормами чинного в Україні законодавства. Але [PERSON] 29.08.2017 р. передала частину спільних майнових прав третім особам [PERSON] і [PERSON] в обсязі, що перевищує її долю, хоча перехід права власності до іншої особи не є підставою для зміни умов Договору і являється грубим порушенням. Було передано житлової площі на 8 м.кв. більше норми, що склало 80 тис. грн. шкоди та не були усунуті допущені попередні порушення, що вимагає відшкодування. Просить стягнути з [PERSON] на його користь 80 тис. грн. на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди внаслідок порушення договірних умов; стягнути з відповідача судовий збір. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов, просив задовольнити його. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву щодо позову не надала. Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суддя вважає позовну заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Позивач [PERSON] на підтвердження своїх позовних вимог надав суду договір дарування від 27 травня 1994 року, згідно якого [PERSON] подарувала [PERSON] та [PERSON] 1/3 частину житлового будинку по [ADDRESS] в рівних долях з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться на присадибній земельній ділянці розміром 2035 кв.м. Інших доказів позивачем суду не надано. У якості підстави своїх позовних вимог позивач [PERSON] зазначає про те, що [PERSON] передала частину їх спільних майнових прав [PERSON] та [PERSON] , чим спричинила [PERSON] шкоди на суму 80 тис. грн. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин. За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення його прав, свобод чи законних інтересів відповідачем [PERSON] при розпорядженні своїми майновими правами. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-83 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві - позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed