Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22.08.2006 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.12.2011 року. У вказаній квартирі, окрім нього, зареєстрована [PERSON], однак вона не проживає за означеною адресою з червня 2012 року, у житловому приміщенні відсутні її особисті речі. Відповідач не повідомляв позивача про причини своєї відсутності у вказаному житловому приміщені, позивач не перешкоджав у доступі відповідачу до вказаного житла, між сторонами не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж порядок встановлений законом. Таким чином, відповідач втратила право користування житлом на підставі її відсутності більш ніж один рік у даному житловому приміщенні. Позивач просить усунути перешкоди у користуванні правом власності шляхом визнання [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, направив заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, але про причини своєї неявки не повідомив. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За приписами статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 155 ЖК Української РСР встановлено, що жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не можуть бути в них вилучені, власника не може бути позбавлено права користуватися жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22.08.2006 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.12.2011 року. За вищевказаною адресою у даній квартирі зареєстрована відповідач - [PERSON], що підтверджується довідкою № 1031 ЖЕКу №1, довідкою відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Хмельницькій області від 16.05.2014 р. про реєстрацію місця проживання . [PERSON] з червня 2012 року не проживає за означеною адресою, у житловому приміщенні відсутні її особисті речі. Факт непроживання відповідача за місцем реєстрації підтвердили у судовому засідання як свідки [PERSON] та [PERSON] Суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS], підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] є власником означеної квартири та має право володіти, користуватися та розпоряджатися нею на свій розсуд.

Outcome: approved