Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визначити йому додатковий строк на два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування своїх вимог зазначив, що його брат [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки площею 6,89 га, яка розташована на території Макариської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори, оскільки взагалі не знав про те, що брату належала вказана земельна ділянка. Про її існування він дізнався нещодавно від представника ВКК ТОВ «Асторія», яке до теперішнього часу є орендарем земельної ділянки. Також представник орендаря надав йому копію договору оренди земельної частки (паю) від 18.02.2004 та повідомив, що орендна плата буде виплачена після пред`явлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку. На даний час він бажає отримати свідоцтво про право на спадщину, тому звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 27.01.2020 витребувано в державного нотаріуса Онуфріївської державної нотаріальної контори інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), копію спадкової справи, відомості про коло спадкоємців, видані свідоцтва про право на спадщину щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 08.04.2020 залучено співвідповідачкою [PERSON] . Ухвалою суду від 28.05.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явився, але його представник подав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив суд справу розглядати за його та позивача відсутності. Представник відповідача Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але надіслав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд дійшов висновку про відмову в прийнятті визнання відповідачами позову та відмові в задоволенні позову з наступних підстав. Свідоцтво про народження від 09.08.1968 та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 11.04.2019 свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , доводяться один одному рідними братами (а.с.14, 15). [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №021699 від 14.03.2001 належить передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельна ділянка площею 6,89 га, яка розташована на території Макариської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, що вбачається з листа відділу в Знам`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 29.10.2019 та завіреної копії архівного примірника державного акта від 14.03.2001 (а.с.12, 13). На підставі договору оренди земельної частки (паю) від 18.02.2004 дана земельна ділянка перебуває в оренді у ВКК ТОВ «Асторія» (71-73). Згідно зі свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). У довідці від 15.04.2019 №469 вказано, що [PERSON] дійсно постійно був зареєстрований та проживав у с.Куцеволівка Онуфріївського району Кіровоградської області до дня смерті [INFO] разом із співмешканкою [PERSON] (а.с.8). У зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину немає можливості, про що вказано в постанові державного нотаріуса Онуфріївської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.06.2019 (а.с.10). З листа державного нотаріуса Онуфріївської державної нотаріальної контори від 10.02.2020 №19/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа не заведена (а.с.35). Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до абз. 26-29 п.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», не визнаються поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як відсутність у спадкоємця інформації про смерть спадкодавця, юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тимчасова втрата правовстановлюючих документів або відсутність оригіналів документів на спадкове майно в період подання заяви, фактичне користування і володіння майном спадкодавця або ж проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Дослідивши надані докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що наведені [PERSON] причини пропущення строку не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які, відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України, можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, тобто в позивача перешкод для подачі заяви до нотаріальної контори після смерті рідного брата в період з 2004 року до 2019 року не було, але він не скористався правом на прийняття спадщини, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовної заяви. На підставі викладеного, ст.ст.1220, 1222, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed