Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 5700 грн. інфляційних збитків за період з 26.03.2011 року по 16.10.2014 року в сумі 1245, 80 грн. та 3 % річних в сумі 605, 50 грн. за прострочення грошового зобов'язання та судового збору. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 15 березня 2011 року уклав договір позики з [PERSON], відповідно до якого останній отримав грошові кошти в розмірі 6700 грн., які зобов'язувався повернути до 25.03.2011 року, що підтверджується розпискою від 15.03.2011 року. 25 жовтня 2011 року [PERSON] повернув лише 1000 грн., а решту частину боргу по сьогоднішній день не повернув. Таким чином до стягнення відповідача підлягає сума боргу 5700 грн., інфляційні збитки за період з 26.03.2011 року по 16.10.2014 року в сумі 1245, 80 грн. та 3 % річних в сумі 605, 50 грн. за прострочення зобов'язання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно розписки від 15.03.2011 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в розмірі 6700 грн. строком до 25.03.2011 року. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В порушення положень статей 599,625 ЦК України, відповідач [PERSON] зобов'язання перед позивачем [PERSON] в повному обсязі не виконав і повернув 25 жовтня 2011 року лише 1000 грн. Таким чином відповідно до розрахунку наданого позивачем розмір заборгованості [PERSON] становить 5700 грн. - частина невиплачених грошових коштів за договором позики, індекс інфляції за період з 26.03.2011 по 16.10.2014 року в сумі 1245, 80 грн., 3 % річних в сумі 605, 50 грн. Враховуючи встановлені по справі обставини, а також умови укладених між сторонами договору позики, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу суд визнає обґрунтованими та доведеними. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з [PERSON] слід стягнути судові витрати в розмірі 243, 60 грн. На підставі ст.ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved