Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Одеська універсальна товарна біржа «Центр» про визнання права власності на квартиру, в якому просить суд визнати за ним, [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 51,3 кв.м., яка складається з 2-х кімнат житловою площею 30,9 кв.м., кухні, санвузла, 2-х коридорів та вбудованої шафи. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14 грудня 1995 року на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» був укладений в письмовій формі договір купівлі-продажу нерухомого майна№Н/95-0850, згідно якого [PERSON] придбав у [PERSON], [PERSON] та [PERSON] нерухоме майно, а саме, квартиру №5, загальною площею 51,3 кв.м., яка складається з 2-х кімнат житловою площею 30,9 кв.м., кухні, санвузла, 2-х коридорів та вбудованої шафи, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Після покупки спірної квартири позивач у встановленому в законом порядку зареєстрував договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н/95-0850 від 14.12.1995 року в КП «Одеське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», про що був зроблений запис 28 пр, стор. 145, р. № 615. Після купівлі, позивач вселився у вказану квартиру, де зареєстрований та проживав до теперішнього часу разом зі своїм сином. Однак, [INFO] року в родині позивача сталася трагедія, помер його син - [PERSON], який був зареєстрований та проживав разом з позивачем. Під час підготовки до похорону, шукаючи необхідні документи, позивач виявив, що правовстановлюючі документи на квартиру №5 за адресою: [ADDRESS], яка є його власністю, зникли. Позивач звернувся до КП «ОМБТІ та РОН» та отримав відповідь, з якої вбачається, що згідно до матеріалів інвентаризаціонної справи та запису в реєстраційній книзі 28 пр, стр. 145, р. № 615 та станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру під [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна №Н/95-0850, зареєстрованого на Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» 14.12.1995 року (реєстрація від 19.12.1995 р.). Оскільки на сьогоднішній день, позивач будучи власником двокімнатної квартири, без відповідних правовстановлюючих документів реалізувати своє право власності в повному обсязі (володіння, користування, розпорядження) не має можливості, тому він вимушений звернутись до суду з наведеним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON], місце проживання якої за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Одеській області зареєстрованою/знятою з реєстрації не значиться, повідомлена про час та місце розгляду справи у відповідності з вимогами частини 9 статті 74 ЦПК України. Відповідач [PERSON], місце проживання якого за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Одеській області зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться, повідомлений про час та місце розгляду справи у відповідності з вимогами частини 9 статті 74 ЦПК України. Відповідачка [PERSON], місце проживання якої за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Одеській області зареєстрованою/знятою з реєстрації не значиться, повідомлена про час та місце розгляду справи у відповідності з вимогами частини 9 статті 74 ЦПК України. Представник третьої особи - Одеська універсальна товарна біржа «Центр» в судове засідання не з'явилась. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення у відсутності відповідачів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований, доказаний та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу №Н/95-0850 від 14 грудня 1995 року який був укладений на Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» [PERSON], [PERSON], діючий від свого імені, а також від імені та в інтересах своєї неповнолітньої дочки [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 51,3 кв.м., яка складається з 2-х кімнат житловою площею 30,9 кв.м., кухні, санвузла, 2-х коридорів та вбудованої шафи, який зареєстрований в КП «Одеське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» за [PERSON] 19.12.1995 року у реєстраційній книзі 28 пр, стр. 145, р. № 615. Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) №514 від 23.07.2015 року, виданої начальником Дільниці №8 КП «ЖКС «Черьомушки», в тому, що [PERSON] постійно проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 27.12.1995 року. Разом з позивачем в даній квартирі зареєстрований [PERSON] - син, з 10.11.2004 року. Особовий рахунок відкритий на [PERSON]. Судом встановлено, що з моменту укладення договорів позивач повністю сплачує всі комунальні послуги та несе всі витрати по утриманню квартири. Згідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції [INFO] року, [PERSON] помер [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис № 7089. Позивач в своєму позові зазначив, що під час підготовки до похорону, шукаючи необхідні документи, він виявив, що правовстановлюючі документи на квартиру №5 за адресою: [ADDRESS], яка є його власністю, зникли. З листа в.о. директора КП «БТІ» ОМР №3603-11/680 від 08.07.2015 року вбачається, що згідно до матеріалів інвентаризаціонної справи та запису в реєстраційній книзі 28 пр, стр. 145, р. № 615 та станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру під [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна №Н/95-0850, зареєстрованого на Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» 14.12.1995 року (реєстрація від 19.12.1995 р.). У відповідності до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. На думку суду визнання права - спосіб захисту, який застосовується у випадку наявності спору між суб'єктами цивільного права з приводу наявності чи відсутності правовідносин між ними, і відповідно наявності чи відсутності цивільного права та цивільного обов'язку. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як встановлено матеріалами справи позивач довів суду факт невизнання чи оспорювання його права на нерухоме майно, що знаходиться у його власності, а саме неможливість розпорядитись належним йому нерухомим майном через відсутність оригіналу договору купівлі-продажу нерухомого майна №Н/95-0850 від 14 грудня 1995 року, що унеможливлює подальшу реалізацію свого права власності в повному обсязі (володіння, користування, розпорядження). Згідно до статі 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа який засвідчує його право власності. Згідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року № 20/5 для відчуження об'єктів нерухомого майна, власниками майна повинно бути надано нотаріусу оригінал документу, який посвідчує право власності на нерухоме майно. Відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майноунеможливлює вчення правочину щодо відчуження об'єкту нерухомого майна. Судом встановлено, що з 1995 року по наступний час позивач на законних підставах володіє та користується належним йому нерухомим майном (саме спірною квартирою), тому суд приходить до висновку що позов є законним та обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року № 20/5 для відчуження об'єктів нерухомого майна, власниками майна повинно бути надано нотаріусу оригінал документу, який посвідчує право власності на нерухоме майно. Відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майноунеможливлює вчення правочину щодо відчуження об'єкту нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved