Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про зняття арешту. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в проваджені Орджонікідзевського ВДВС знаходився виконавчий лист № 1-40 від 29.11.2004р. В рамках цього виконавчого провадження постановою державного виконавця від 16.05.2005р. було накладено арешт на майно позивача, потім вказане виконавче провадження було завершене 26.12.2008р. та знищено 03.02.2012р., але арешт з його майна знятий не був. Просить скасувати арешт, який було накладене на майно позивача. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, про що були подані відповідні письмові заяви, відповідачі проти позову не заперечували. Треті особи до судового засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надали. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] [PERSON] та [PERSON] належать на праві власності по 1/3 частці кожному квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності № 47 від 01.04.98р. (а.с.6) та технічним паспортом на квартиру (а.с.7-8). Постановою ДВС Орджонікідзевського РУЮ м.Запоріжжя серія АМ № 612042 від 16.05.2005р. було накладено арешт на 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 18981587 від 14.03.2014р. (а.с.23). Згідно листа Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ № 2783/13 від 17.10.2013р. виконавче провадження, боржником за яким був [PERSON], завершене 26.12.2008 року і знищено 03.02.2012р. (а.с.4). Як вбачається з листа Заводського ВДВС Запорізького МУЮ № 4107 від 17.03.2014р. у Заводському ВДВС відсутнє виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 1-40 від 29.11.2004р. щодо боржника [PERSON] (а.с.21). Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Частиною 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено раніше, Орджонікідзевським ВДВС Запорізького МУЮ виконавче провадження, боржником за яким був [PERSON], завершене 26.12.2008 року і знищено 03.02.2012р., однак арешт з майна [PERSON] не знято по сьогоднішній день, хоча зняття арешту у такій ситуації обумовлено ст.50 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому згідно ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені протягом року, тоді як виконавчий лист № 1-40 було видано 29.11.2004р., і навіть з моменту завершення виконавчого провадження, яке було закрито 26.12.2008р., вже пройшло більше п'яти років. Ст. Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, при цьому ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Стаття 386 ЦК України закріплює гарантований державою захист прав всіх суб'єктів права власності. Наявний арешт перешкоджає позивачу вільне розпорядження своїм майном, тоді як відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved