Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У зазначеній квартирі залишився зареєстрованим відповідач, як колишній власник, який до теперішнього часу не виконав своє зобов`язання щодо зняття з реєстраційного обліку до 10.09.2021 року, що передбачено умовами договору купівлі-продажу квартири від 08.09.2021 року. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивача, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. 04.10.2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі. 16.11.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 08.09.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О., та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.09.2021 року №273963131. Згідно з п. 4.2 договору купівлі-продажу квартири від 08.09.2021 року [PERSON] зобов`язався знятися з реєстрації до 10.09.2021 року. Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку від 21.09.2021 року №19327 за адресою: [ADDRESS] , станом на 21.09.2021 року зареєстрований [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом родини позивача, він не проживає у спірній квартирі, у відповідача відсутні будь-які договірні відносини з новим власником спірної квартири щодо права користування нею. Відповідач [PERSON] мав право користування спірною квартирою, оскільки був її власником, яке було похідним від права його права власності на цю квартиру. Таким чином, реєстрація відповідача у спірній квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З урахуванням положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 05.11.2014 року у справі №6-158цс14, від 16.11.2016 року у справі №6-709цс16. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908 грн., у зв`язку з його документальним підтвердженням.

Outcome: approved