Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості з заробітної плати та компенсації втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він перебуває у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО», працює електрозварником ручного зварювання 4-го розряду в підрозділі 365 Центральна зварювальна лабораторія. Із грудня 2017 р. утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати. Загальна сума заборгованості з виплати заробітної плати з грудня 2017 р. по червень 2018 р. включно становить 35025,55 грн. Також, відповідач зобов'язаний розрахувати і сплатити йому компенсацію втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з заробітної плати у розмірі 35025,55 грн.; компенсацію втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати. 02.10.2018 р. від позивача до суду надійшла заява, згідно якої він просить суд стягнути з відповідача заборгованості по заробітній платі з грудня 2017 р. по червень 2018 р. включно, а в частині позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати відмовляється. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до статті 115 КЗпП України,- заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»,- працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО» - працює електрозварником ручного зварювання 4-го розряду в підрозділі 365 Центральна зварювальна лабораторія (а.с. 4-7). Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листка за червень 2018 р.,- на день звернення до суду відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені законом: за грудень 2017 року - червень 2018 р. - 35025,55 грн. (а.с.13). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за грудень 2017 р. - червень 2018 р. - 35025,55 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved