Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, стверджуючи, що йому належить житловий будинок, який розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с.Іллінка, вул.Чапаєва,46. У вищевказаному житловому будинку зареєстрований відповідач, який не проживаю у вказаному будинку з липня 2014 року, комунальні послуги не сплачує, ніякої участі в утриманні даного житла не приймає та ним не користується. Для вчинення певних правочинів щодо будинку та забезпечення власних потреб позивачу необхідна згода проживаючих в ньому осіб, що значно обмежує його законні права, та це стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не зявивсь, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечувала щодо винесення по справі заочного рішення (а.с. 16). Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с. 20). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок серії САС № 411915 від 12 листопада 2010 року належить житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с.Іллінка, вул.Чапаєва,46 (а.с.5). Згідно акту обстеження житлового будинку, встановлено, що в будинку №46 по вул. Чапаєва в с.Іллінка, Біляївського району, Одеської області, відповідач більше року не мешкає, виїхав до Росії і там працює, вихованням своїх трьох малолітніх дітей не займається (а.с. 18). Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Не проживання зазначеної особи без поважних причин понад встановлені строки є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved