Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Ленінський районний відділ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог, згідно останніх уточнень, позивач зазначив, що [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння №103 по вул.. Пролетарській у м. Дніпропетровську. Відповідач зареєстрована у спірному домоволодіння, однак з 1990р. не проживає в даному домоволодінні. Також, в домоволодінні №103 по вул.. Пролетарській у м. Дніпропетровські відсутні особисті речі відповідачки На підставі вищевикладеного, позивач просить усунути перешкоди у користуванні домоволодінням №103, по вул.. Пролетарській у м. Дніпропетровську шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Участі у судових дебатах не приймав, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпровя». Заяв чи клопотань від неї до суду не надходило. Представник третьої особи Ленінського районного відділу у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, заяв чи клопотань до суду не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2008 р. та рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2008 р., належить домоволодіння №103, що розташоване за адресою: вул. Пролетарська у м. Дніпропетровську. /а.с.5,6/. Право власності на дане домоволодіння зареєстровано за [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень./а.с.7/ Станом на день розгляду справи, за адресою вул.. Пролетарська, буд. 103 у м. Дніпропетровську зареєстрованою значиться: [PERSON], але за даною адресою не проживає, що підтверджується довідкою Голови квартального комітету Ленінського району м. Дніпропетровська від 02.07.2013 року. (а.с.16). В судовому засіданні встановлено, що відповідачка в домоволодінні №103 по вул. Пролетарській в м. Дніпропетровську не проживає з 2007 року, в домоволодінні відсутні її особисті речі, що знайшло своє підтвердження в поясненнях свідків, [PERSON] та [PERSON]. Також, даний факт підтверджується актом обстеження домоволодіння за підписом голови квартального комітету № 28 від 15.01.2013 року, актом обстеження від 27.06.2013 року, актом обстеження від 08.08.2012 р. та актом обстеження домоволодіння від 04.06.2015р. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду. Однією з підстав зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача в домоволодінні №103 по вул. Пролетарській в м. Дніпропетровську порушує право позивача, як власника, відповідач за зазначеною адресою не проживає з 2007 року, і тому суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню та відповідачка має бути знята з реєстрації у зазначеному домоволодінні. На підставі викладеного та

Outcome: approved