Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 1.06.2016р. на загальних зборах учасників ТОВ «Укрпродсервіс групп» його призначено на посаду директора з 2.06.2016р. В подальшому 4.05.2017р. він написав загальним зборам учасників товариства заяву про звільнення його з посади директора у звязку з відсутністю доступу до установчих документів та печатки. Однак станом на цей час заява залишилася не розглянутою. Посилаючись на норми ст.38,221 КЗпП України, просив розірвати трудові відносини між ним та ТОВ «Укрпродсервіс групп», визнавши його повноваження к директора припиненими на підставі ст.38 КЗпП України та зобовязати ТОВ «Укрпродсервіс групп» внести запис до трудових книжки про звільнення з посади директора. Позивач підтримав позов просив його задовольнити ,не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності представника відповідача. Відповідач до суду свого представника не направив, неодноразово викликався у судові засіданні, поштові виклики поверталися з відміткою за закінченням терміну зберігання, тому на підставі ст.128 ч.8 ЦПК України суд вважає, що вони були отримані належним чином. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підстав і наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно протоколу №1/16 загальних зборів ТОВ «Укрпродсервіс групп» від 1.06.2016р. за яким позивача обрано директором підприємства. Судом досліджено статут ТОВ «Укрпродсервіс групп» за яким вбачається, що до виключної компетенції загальних зборів належить вирішення таких питань як, призначення та відкликання голови зборів, директора. Згідно статуту, воно створене однією особою [PERSON] , яка мешкає в [ADDRESS] За змістом положень\~ст.38\~КзПП України,\~ст.145 ЦК України, ст.ст.\~58,60,62 ЗУ «Про господарські товариства»\~праву директора на звільнення за власним бажанням кореспондує обов'язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення, створити новий виконавчим орган та внести дані зміни в Єдиний державний реєстр. Згідно\~ст.43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Розглядаючи справи, повязані із застосуванням даною норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 р. №14-рп/2004, від 16.10.2007 р. №8-рп/2007, та від 29.01.2008 р. №2-рп/2008 зазначав, що визначене\~ст.43 Конституції України\~право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Судом встановлено, що в 4.05.2017р. позивач, маючи намір припинити трудові відносини з товариством, надіслав заяви Загальним зборам підприємства та його засновнику [PERSON] Вячеславові про звільнення з посади директора товариства на підставі ст.38 КЗпП України, які надсилалися на адресу [PERSON] поштовим повідомленням з описом-вкладення (а.с.6-7). Однак до цього часу загальні збори підприємства [PERSON] не ініційовані, заява позивача залишилася без належного розгляду по цей час. Товариством були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд. Отже, судом встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді директора, позивач у відповідності до\~ст.38 КЗпП України\~має право розірвати трудовий договір зі своєї ініціативи, тобто за власним бажанням. Позивач висловив свій намір про розірвання трудових відносин за власним бажанням та повідомив роботодавця про розірвання трудового договору за два тижні. Таким чином, оскільки судом встановлені факти з якими закон повязує припинення трудових відносин, зокрема це - заява працівника про розірвання трудового договору за власним бажанням, подальша робота працівника у роботодавця протягом двох тижнів з дня подачі заяви про звільнення за власним бажанням, суд приходить до висновку, що трудові відносини позивача з відповідачем є припиненими, а трудовий договір є розірвано з підстав встановлених\~ст.38 КЗпП України\~з дати вказаної в розпорядженні про звільнення. Отже, позовні вимоги слід задовольнити. У відповідності дост.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі\~викладеного,

Outcome: approved