Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з 02.02.2018 року працював на посаді оператора заправних станцій в ТОВ «Джаз Ойл», і був зарахований на роботу відповідно до наказу № 29 к, про що в трудовій книжці працівника зроблено відповідний запис. Заробітна плата нараховувалась та виплачувалась відповідно відпрацьованого часу. З 01.01.2019 року і по день звільнення 11.04.2019 року заробітна плата не виплачувалась. [PERSON] , звернувся до ТОВ «Джаз Ойл» щодо вирішення питання про заборгованість в досудовому порядку, проте відповіді на свою пропозицію не отримав. На день звільнення заборгованість складає: 24204 грн. 11 коп. Враховуючи те, що на день звільнення ТОВ «Джаз Ойл» не провів грошовий розрахунок з позивачем, то останній повинен виплатити компенсацію за порушення виплат заробітної плати в розмірі середньомісячного заробітку 21568 грн. 04 коп. Заборгованість по заробітній платі складає 24204 грн. 11 коп. та компенсацію за порушення виплат заробітної плати в розмірі середньомісячного заробітку - 21567 грн. 90 коп. Загальна сума заборгованості по заробітній платі, яка підлягає стягненню з відповідача становить 45772 грн 01 коп. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача в судові засідання не з`являвся. Про дату, місце і час розгляду справи відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення, які містяться в матеріалах справи. Правом подання відзиву відповідач не скористався, клопотань про відкладення розгляду справи від його представника до суду не надходило, в зв`язку з цим розгляд справи проведено без його участі. Судом встановлено, що з 02.02.2018 року по 11.04.2019 року [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Джаз Ойл», код ЄДРПОУ 41201266, що підтверджується записами у трудовій книжці серія [NUMBER] (а.с.4). Відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 21568(двадцять одна тисяча п`ятсот шістдесят вісім) грн. 04 коп., що підтверджується довідкою Пенсійного фонду України про індивідуальні відомості застрахованої особи № 14303 від 11.09.2019 року (а.с.7). 11.04.2019 року позивач звільнений згідно п.4 ст.36 КЗпП України за власним бажанням, згідно наказу № 54-к від 11.04.2019 року. Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно розрахунком наданим позивачем підлягає виплаті: заробітна плата 21568,04 - а відповідно до відомості з державного реєстру фізичних осіб - 21559,04 грн.; грошова компенсація за 11 робочих днів квітня 2019 року, яка становить 2636 грн 09 коп. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 № 13 установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі не проведення розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. Крім цього, у зв`язку із вказаною затримкою та відповідно до ст.117 КЗпП роботодавець зобов`язаний сплатити середній заробіток за весь час затримки. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. в інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача та не надав до суду своїх заперечень, доказів чи спростувань, відповідно до ст. 13 ЦПК, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved