Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 15 жовтня 2012 року [PERSON] купив у нього рибу на суму 11700 (одинадцять тисяч сімсот ) гривень, гроші за яку під розписку зобов'язався повернути до 30 березня 2013 року. По закінченню зазначеного строку відповідач зазначеної суми не повернув. 03 березня 2015 року позивач надіслав відповідачеві лист-попередження з проханням повернути заборговані гроші, який відповідач отримав 10 березня 2015 року, про що свідчить поштове повідомлення, але проігнорував його. У розписці відповідач зобов'язався повернути борг до 30 березня 2013 року. В разі не повернення до вказаної дати, зобовязався сплатити проценти на неповернуту суму в розмірі 10% за кожний прострочений місяць. Позивач зазначає, що станом на 04.08.2015 року [PERSON] заборгував йому: - 11700 (одинадцять тисяч сімсот) гривень сума основного боргу; - 11700 грн. х 10% = 1170 грн. - сума нарахованих відсотків за один місяць. Період з 01.04.2013 року по 01.08.2015 року складає 28 місяців. 1170 грн. х 28 місяців = 32760 грн. - сума домовлених відсотків, вказаних в розписці. Разом сума боргу становить - 44460 (сорок чотири тисячі чотириста шістдесят) гривень. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму основного боргу в розмірі 11700 (одинадцять тисяч сімсот) гривень, відсотки за прострочку в сумі 32760 (тридцять дві тисячі сімсот шістдесят) гривень, 444,60 грн. (чотириста шістдесят чотири гривні 60 коп.) - сплачений судовий збір. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не зявився, але, відповідно до телефонограми, яка є у справі, просить суд розглянути справу в його відсутності. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності зазначених учасників процесу. Суд, оглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як було встановлено в судовому засіданні та як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2012 року [PERSON] придбав шляхом купівлі у позивача рибу на суму 11700 (одинадцять тисяч сімсот ) гривень, гроші за яку зобов'язався повернути до 30 березня 2013 року. Зазначені факти підтверджуються розпискою, яка є у справі. Таким чином, сторони уклали договір купівлі-продажу. Договір є обов'язковим для виконання як позивачем так і відповідачем, відповідно до вимог ст.526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства; ст.527 ЦК України, згідно якої боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор-прийняти виконання особисто; ст.530 ЦК України, згідно якої, якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, ст.625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1,2,3 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами Позивач умови укладеної угоди виконав, а відповідач - не виконує, оскільки до теперішнього часу не оплатив позивачеві за придбаний товар кошти. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази на підтвердження своїх заперечень проти позову, якщо такі є, відповідач суду не надав. Таким чином, 11700 (одинадцять тисяч сімсот ) гривень суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як вбачається з розписки, відповідач зобов'язався повернути кошти до 30 березня 2013 року, а в разі не повернення до вказаної дати, сплатити проценти у розмірі 10% за кожний прострочений місяць. Позивач просить суд стягнути з відповідача зазначені проценти за період з 01.04.2013 року по 01.08.2015 року, що складає 28 місяців. 11700 грн. х 10% = 1170 грн. - сума нарахованих відсотків за один місяць. 1170 грн. х 28 місяців = 32760 грн. - сума відсотків, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також, відповідно до ст..88 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 444,60 грн , які підтверджуються квитанцією, яка є у справі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved