Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, посилається на те, що Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 червня 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. У судовому порядку було встановлено, що починаючи з 2005 року подружні стосунки сторін почали погіршуватися, а з 2007 року Позивач припинив будь-які подружні відносини. Крім того, даним судовим рішенням було встановлено, що сторони не вели спільного господарства, не підтримували шлюбних відносин та шлюб носив лише формальний характер. Позивач зазначив, що у період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, а саме у червні 2004 року за спільні кошти Позивачем та Відповідачем на підставі договору купівлі продажу-квартири від 10.06.2004 року набуто на ім'я Відповідача спірне майно - квартиру [ADDRESS], вартість якої становила 9000 (дев'ять тисяч) гривень 00 копійок. Позивач зазначив, що квартира [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто власністю Позивача та власністю Відповідача. Позивач зазначив, що з 2007 року припинено подружні відносини, що встановлено судом, проживає один у квартирі [ADDRESS] того, Позивач самостійно сплачує за комунальні послуги в даній квартирі та підтримує квартиру в належному стані, а Відповідач у сплаті за комунальні послуги участі не бере, оскільки в ній не проживає. Позивач зазначив, що на момент подання позовної заяви було здійснено оцінку вартості квартири в сумі 1096400,00 гривень, а ?. В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 03 червня 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Судом встановлено, що в червні 2004 року за спільні кошти Позивачем та Відповідачем на підставі договору купівлі продажу-квартири від 10.06.2004 року набуто на ім'я Відповідача спірне майно - квартиру [ADDRESS], вартість якої становила 9000 (дев'ять тисяч) гривень 00 копійок (а.с.10-12) Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вказане правило міститься і в ч.3 ст.368 ЦК України. Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена. Згідно ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»у п.22 зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання позову ідповідачем,приходить до висновку про задоволення позовної заяви. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved