Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про його вселення, визначення порядку користування квартирою [ADDRESS], виділивши йому в користування житлову кімнату площею 7,6 кв.м, та зобов'язати відповідачів не перешкоджати в користуванні квартирою. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що він з відповідачами є співвласником квартири, [PERSON], його батько, [PERSON] його сестра, а [PERSON] - племінниця. На вказаній житловій площі є зареєстрованими як він так і відповідачі, однак він не може розпоряджатися своєю власністю, відповідачі забрали в нього ключі від квартири та не впускають до неї, у зв'язку з чим він звертався до [PERSON] В судовому засіданні позивач та його адвокат підтримали позов та просили його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та її представник заперечували проти позову, пояснюючи це тим, що позивач в квартирі ніколи не жив, вони живуть своїми сім'ями в квартирі, за ключами не звертався, перешкод йому в користуванні квартирою не вчиняли. Відповідач [PERSON] в засідання не з'явився, звернувся з заявою про розгляд справи в його відсутності та заперечував проти позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд приходить до наступного. В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є родичами та співвласниками в рівних частках квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 вересня 2001 року, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради. Вказана квартира складається із трьох житлових кімнат площами 7,6 кв.м, 11,3 кв.м. та 16,1 кв.м, кухні, площею 7,3 кв.м, ванної кімнати, площею 2,6 кв.м., вбиральні площею 1,1 кв.м, коридору площею 12,2 кв.м, балкону площею 0,9 кв.м та лоджії площею 1,3 кв.м, що підтверджується технічним паспортом . На вказаній житловій площі є зареєстрованими і позивач і відповідачі, що видно із довідки КП «ЖКС «Північний» від 7 серпня 2014 року. Як було з'ясовано судом і не спростовано сторонами в квартирі постійно проживають відповідачі і користуються усіма приміщеннями, а позивач мешкає у квартирі дружини. У зв'язку з перешкоджанням в доступі до квартири позивач звертався до правоохоронних органів, що підтверджується талонами повідомленнями. Відповідно до ч.2 ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (ч. 3 ст. 358 ЦК України). Вимогами ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч.1 ст.58,59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як визначено ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати закладти, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з вимогами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження перешкоджання в проживанні позивачу в спірній квартирі, оскільки відповідачі погоджуючись з правом власності [PERSON] заперечували проти його вселення, не розуміючи, де він повинен проживати, якщо приміщення вже зайняті. Суд критично відноситься до доводів відповідачів, оскільки вони самі собі суперечать. При визначенні порядку користування квартирою по житловій площі, суд враховує те, що в Одеській області середня норма забезпечення житлової площі складає 8,5 кв.м., а санітарна норма житлової площі, яка дає підстави для постановки на облік особи, як такої що потребує поліпшення житла, складає 6 кв м. Отже, суд приходить до висновку про цілком законні вимоги позивача, право власності позивача підлягає захисту, тому [PERSON] підлягає вселенню в квартиру і виходячи з наявних в ній приміщень та сімейних відносин, а саме те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є матір'ю та донькою, а також особами однієї статі, необхідно також визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши [PERSON] в користування житлову кімнату площею 7,6 кв.м, а [PERSON], [PERSON], та [PERSON] в користування житлові кімнати площами 11,3 кв.м. та 16,1 кв.м, залишити в загальному користуванні кухню площею 7,3 кв.м,, ванну кімнату площею 2,6 кв.м., вбиральню площею 1,1 кв.м, коридор площею 12,2 кв.м, балкон площею 0,9 кв.м та лоджію площею 1,3 кв.м, а також зобов'язати відповідачів не перешкоджати позивачу в користуванні кімнатою площею 7,6 кв.м та приміщеннями загального користування.

Outcome: approved