Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадок та зняти арешт з майна, посилаючись на такі обставини. [INFO] помер його батько [PERSON], якому на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS], та депозитний вклад у відділенні «Нікопольська філія» ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 1115,98 грн. За життя батько заповіту не склав, єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті в порядку спадкування за законом є позивач. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через те, що на спадкову квартиру ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 23.08.2006 року було накладено арешт, та запропоновано звернутися до суду для вирішення питання оформлення спадщини. Про наявність арешту позивач та його батько не знали, оскільки заборона відчуження була накладена на житло у період, коли квартира належала колишньому власникові - [PERSON]. Договір купівлі-продажу нерухомості між [PERSON] та [PERSON] укладено 29.08.2006 року, а арешт накладено 14.09.2006 року. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 27.08.2008 року арешт було знято. Позивач отримав вказану ухвалу, однак постановою ВДВС НМРУЮ від 11.11.2014 року йому було відмовлено у відкриття виконавчого провадження через те, що у виконавчому документі не зазначено адреси сторін, РНОКПП боржника, строк пред'явлення виконавчого документу до виконання. Крім того, пропущено строк пред'явлення виконавчого документу до виконання, виконавчий документ пред'явлено особою, що не є стягувачем за виконавчим документом. Враховуючи відсутність іншої можливості оформити своє право власності на спадок, позивач вимушений звертатися до суду. Позивач та представник Нікопольської міської ради у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, представник Нікопольської міської ради проти задоволення позову не заперечує. Представник Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не з'явився, надіслали заперечення (а.с.74-75). Просять відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що постанова від 11.11.2014 року прийнята з дотриманням чинного законодавства. Справу просять розглянути за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, батькові позивача, [PERSON], на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Новиковим І.М. 29.08.2006 року за реєстровим № 2529, належала квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Крім того, на його ім'я у відділенні «Нікопольська філія» Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 26.09.2011 року відповідно до Договору SAMDN18000720053386 відкритий депозит, рахунок [NUMBER] із поточною сумою станом на 24.08.2014 року - 1015,98 грн. (а.с.8,68). [INFO] [PERSON] помер (а.с.49), не залишивши заповіту (а.с.54). Єдиним спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом є його син [PERSON] (а.с.66,67), який на дату смерті був зареєстрованим разом із батьком за однією адресою (а.с.65) та вступив в управління та володіння спадковим майном. Позивач звертався до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька (а.с.56). Однак, листом вих.№ 2867/02-14 від 13.11.2014 року йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на спадкову квартиру у зв'язку з тим, що при підготовці документів до видачі Свідоцтва про право на спадщину у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна був знайдений арешт нерухомого майна, накладений на спадкову квартиру, реєстраційний номер обтяження 3732011, зареєстроване 14.09.2006 року Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду від 23.08.2006 року по справі № 2-6946/06, та рекомендовано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду для вирішення питання (а.с.10,69). Як встановив позивач при зверненні до суду, 23.08.2006 року Нікопольським міськрайонним судом по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради про стягнення подвійної суми завдатку, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, було накладено арешт на належну тоді [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). 29.08.2006 року за Договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Новиковим І.М. за реєстровим № 2529, [PERSON] продала спірну квартиру [PERSON] (а.с.7). Арешт на житло був накладений 14.09.2006 року, тобто після укладання Договору купівлі-продажу (а.с.10), а знятий ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 27.08.2008 року, яка набула чинності 24.09.2008 року (а.с.13). Із вказаною ухвалою від 27.08.2008 року позивач звертався до ВДВС НМРУЮ для зняття арешту зі спадкової квартири, але постановою від 11.11.2014 року йому було відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті провадження з його примусового виконання у зв'язку з тим, що документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не зазначено адреси сторін, РНОКПП боржника, строк пред'явлення виконавчого документу до виконання. Крім того, пропущено строк пред'явлення виконавчого документу до виконання; виконавчий документ пред'явлено особою, що не є стягувачем (а.с.12). Місцезнаходження стягувача, [PERSON], [PERSON] не відоме, до спірної квартири вона не має відношення з 2006 року. Таким чином, позивач позбавлений можливості позасудового врегулювання спору та оформлення своїх спадкових прав. На підставі ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Договір купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Новиковим І.М. за реєстровим № 2529, укладений між [PERSON] та [PERSON], чинний, а тому у суду не викликає сумніву факт належності [PERSON] на дату смерті квартири за адресою: [ADDRESS]. Суд не може взяти до уваги заперечення ВДВС НМРУЮ проти позову, у яких вони посилаються на законні підстави винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження 11.11.2014 року, оскільки позивач не ставить питання про оскарження даної постанови. Виходячи з того, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON], який бажає прийняти спадщину, від спадкування не усувався, а його вимоги ґрунтуються на законному праві на спадщину та не суперечать правам та інтересам інших осіб, суд вважає можливим задовольнити позов. Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджений документально (а.с.6). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України позовна заява оплачена судовим збором (а.с.4). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial