Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, виданого 24 листопада 2011 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Ю.М., щодо спадкового майна [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року (спадкова справа № 773/2011, зареєстровано в реєстрі за № 3-1171), а також скасувати реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], проведену на підставі свідоцтва про право на спадщину (реєстраційний номер 34586020). Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], яка на момент смерті хворіла, а він проживав разом з нею та доглядав її. 24 листопада 2011 року державним нотаріусом Першої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області 09 липня 2011 року за реєстровим номером 29 (спадкова справа № 773/2011). Посилаючись на те, що оскільки у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування та на те, що, згідно відповіді Кулиничівської селищної ради станом на 09 липня 2010 року відповідне рішення відсутнє, заповіт було посвідчено з порушенням встановленого порядку і неповноважною особою, в зв'язку з чим, просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що проживав зі своєю матір'ю - [PERSON], [INFO], яка хворіла та померла [INFO] року. За життя матері вони домовились, що продадуть земельну ділянку, а будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], вона подарує дітям відповідача [PERSON] Він особисто на зазначений будинок не претендував. Крім того, в судовому засіданні позивач зазначив, що при посвідченні заповіту здійснено його підробку, тому що волевиявлення заповідача не відповідало його волі, оскільки на його мати було завдано тиску. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив суду про те, що мати [PERSON] спочатку склала заповіт на користь його сина, а коли останній дізнався про це, то відмовився, тоді вона склала заповіт на його користь. З метою складання заповіту він особисто привозив мати до приміщення селищної ради. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, проаналізувавши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що мати позивача та відповідача [PERSON] 09 липня 2010 року склала заповіт на користь свого сина [PERSON]. Вказаний заповіт посвідчено посадовою особою Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області - секретарем ради Шаплавською І.В. (а.с. 7). Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 6). 24.11.2011 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області 09 липня 2010 року за реєстровим № 29, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є [PERSON] Вказане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 3-1171 (а.с. 15). Спадкове майно складається з будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається зі ст.ст. 1233, 1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок її смерті, право на складання заповіту має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Виходячи із загальних правил правомірності правочинів, зокрема ч.3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Крім того, чинним законодавством встановлено вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення. Так, у відповідності до ст.ст. 1247, 1248, 1253 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними Цивільним Кодексом України. У відповідності до п. 18 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 22/5 від 25.08.1994 року, яка була чинною на час складення заповіту, нотаріальне посвідчення заповітів та доручень, засвідчення вірності копій документів і виписок з них, справжності підпису на документах здійснюється шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, які підписуються посадовою особою виконавчого комітету з прикладенням гербової печатки виконавчого комітету Ради народних депутатів. У відповідності до ч.1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідає його волі (ч.2 ст. 1257 ЦК України). Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 27 постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 09 липня 2010 року [PERSON] склала на користь свого сина [PERSON] заповіт, в якому заповідала йому усе своє майно. Як зазначено в ст. 60 ЦПК України, кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях Суд вважає, що позивачем не було надано суду достовірних і переконливих доказів про те, вищевказаний заповіт є нікчемним та таким, що складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення і що волевиявлення заповідача не відповідало його волі. Так, позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснював про те, що він особисто на будинок, який належав його матері, не претендував, при посвідченні заповіту здійснено його підробку, так як волевиявлення заповідача не відповідало його волі, оскільки на його мати було завдано тиску. Із матеріалів справи вбачається, що заповіт складено [PERSON] 09 липня 2010 року на користь свого сина [PERSON] та посвідчено посадовою особою Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області - секретарем ради Шаплавською І.В. (а.с. 7). Зазначений заповіт незаконним не визнано. Даних про те, що при посвідченні заповіту було здійснено підробку чи навпаки, завдано тиску на заповідача, або будь-яких посилань на інші негативні обставини, які могли вплинути на волевиявлення спадкодавця, в справі немає. Воля спадкодавця знайшла своє вираження в складеному 09 липня 2010 року заповіті на користь свого сина [PERSON], в якому вона заповідала йому усе своє майно. Ствердження позивача про нікчемність заповіту, як на підставу для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, в зв'язку з невідповідністю ч.1 ст. 203 ЦК України, якою передбачено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, не ґрунтується на законі та не приймається судом до уваги. Так, посилання на те, що заповіт посвідчений з порушенням встановленого порядку і не уповноваженою особою, позивачем не доведено. Заповіт [PERSON] складено у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення та особисто підписаний заповідачем. Будь-які докази про те, що розпорядження про покладення обов'язків на вчинення нотаріальних дій на секретаря ради Шаплавську І.В. Кулиничівською селищною радою не приймалось, суду не надано. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Враховуючи викладене, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed