Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де вказав, що на підставі договору дарування від 21. 09. 2004 року він є власником 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] Запорізької області. Іншими співвласниками будинку є [PERSON] і [PERSON], яким у рівних частках належить також 1/2 частка домоволодіння. Житловий будинок [ADDRESS] є двоповерховим, має загальну площу 141,5 кв. м., складається з житлового будинку «А», сіней «а», ганку до «а», житлової надбудови «А1», літньої кухні «Б», альтанки «Д», гаражу «Е», майстерні «В», козирку «Б», замощення І, паркану № 2, хвіртки № 3, колодязю «Г», зливної ями № 4, замощення ІІ. Фактично домоволодіння складається з двох квартир, він, позивач, користується своєю часткою, яка розташована на другому поверсі, а відповідачі мешкають на першому поверсі. Він бажає в судовому порядку визначити порядок користування житловим будинком, і просить надати йому в користування в рахунок 1/2 частки в окреме користування у житловому будинку «Аа» коридор 2-1 площею9,4 кв. м., в житловому будинку «А1» сходи кімнаті 2-11 площею 6,3 кв. м., гостину 2-1 площею 12,4 кв. м., кімнату 2-2 площею 12,0 кв. м., кухню 2-3 площею 9,8 кв. м., топочну 2-4 площею 2,5 кв. м., ванну 2-5 площею 4,7 кв. м., вбиральню 2-6 площею 2,1 кв. м., кімнату 2-7 площею 14,3 кв. м., коридор 2-8 площею 7,8 кв. м. загальною площею 81,3 кв. м. Залишити окремому користуванні [PERSON] в рахунок 1/4 частини і [PERSON] в рахунок 1/4 частини у цьому ж домоволодінні 1/2 частку, яка складається у житловому будинку «Аа» з коридору -1- площею 6,8 кв. м., коридору 1-1 площею 2,9 кв. м., санвузлу 1-2 площею 4,3 кв. м., комори 1-3 площею 2,7 кв. м., кухні 1-4 площею 7,5 кв. м., кімнати 1-5 площею 9,4 кв. м., кімнати 1-6 площею 9,8 кв. м, кімнати 1-7 площею 11,5 кв. м, коридору 1-8 площею 5,3 кв. м. загальною площею 60,2 кв. м. В судовому засіданні позивач з представником за довіреністю [PERSON] підтримав свої вимоги і просить задовольнити, пояснив, що необхідність у визначенні порядку користування житловим будинком виникла тому, що вони бажають розділити газові лічильники для більш економного користування паливом та оплати за нього. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні позов визнали і підтвердили, що кожний із співвласників користується своєю частиною в будинку і вони не заперечують визначити такий порядок користування у судовому порядку. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи сторони по справі є співвласниками домоволодіння [ADDRESS] Запорізької області. Так, [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 21. 09. 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Вержиковською О. П., належить 1/2 частка вказаного домоволодіння. [PERSON] належить на праві власності 1/4 цього ж домоволодіння на підставі договору дарування від 08. 07. 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Вержиковською О. П. [PERSON] належить на праві власності 1/4 частка в домоволодінні на підставі договору дарування від 21. 09. 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Вержиковською О. П. Кожний із співвласників користується жилими і господарськими приміщеннями у відповідності до часток у праві власності, і бажають вони визнати цей порядок користування у судовому порядку. Згідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частини 1,2,3 ст. 358 ЦК України передбачають, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у справі спільної часткової власності. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі, визнані відповідачами, не порушують права та свободи інших осіб, вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved