Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого вказав, що йому, а також [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В даний час в квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Однак, з 2007 року і до теперішнього часу відповідачі у зазначеній квартирі не проживають. Відповідачі не відноситься до даного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, не виконують ні яких обов'язків, пов'язаних з його утриманням. За весь зазначений період часу, а це близько семи років, вони не цікавилися можливістю вселення, і не робили жодних спроб вселитися в квартиру. У квартирі не знаходиться ні яких особистих речей відповідачів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги, просив позов задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. За викладених обставин, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 грудня 1997 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Це свідоцтво зареєстроване Маріупольським бюро технічної інвентаризації 23.01.1998р. за реєстраційним номером 36844. З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивач [PERSON] дійсно є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], отже, наділений повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням цим майном. Згідно довідки № 523 від 06.11.2014р. в квартирі, за адресою: [ADDRESS] дійсно зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].. Згідно акту № 522 від 06.11.2014 року, виданого головою КСН МКР «232-й квартал», [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. не проживають за адресою: [ADDRESS], з 2007 року. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають в квартирі, за адресою: [ADDRESS] понад один рік, вони втратили право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved