Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] померла його баба - [PERSON] . У зв`язку із смертю [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 1,2077 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сасівської сільської ради Золочівського району Львівської області. Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняв, оскільки вступив в управління та володіння всім майном померлої. Маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавиці, він звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом йому у цьому було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, відсутній. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернувся до суду з даним позовом. В підготовче засідання позивач не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 травня 2000 року, [PERSON] померла [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] є онуком померлої [PERSON] , що підтверджується рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 11 квітня 2019 року у справі № 445/273/19. Відповідно до копії заповіту від 04.04.2000 року, [PERSON] заповіла усе належне їй майно своєму онукові [PERSON] . Із копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 16 квітня 2004 № 169, на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1.2077 га, що знаходиться на території Сасівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із довідки № 127 від 28.03.2019 року, виданої Сасівською сільською радою Золочівського району Львівської області вбачається, що останнім місцем проживання померлої [INFO] [PERSON] , було с. Гутище Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені посвідчувався Сасівською сільською радою 04 квітня 2000 року. Заборон та арештів на земельні ділянки загальною площею 1,2770 га., немає. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла її донька [PERSON] та онук [PERSON] Із постанови № 553/02-14 від 31.05.2019 року, виданої приватним нотаріусом вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - земельна ділянка, площею 1.2077 га., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином з врахуванням того, що спадщина відкрилася [INFO] , на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідачем позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої, спадщину фактично прийняв, наявної інформації, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved