Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його мати [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з його батьком [PERSON] з 05.01.1996 року. 01 грудня 2017 року шлюб між батьками розірвано на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач [PERSON] Зазначив, що за рішенням суду у справі №629/4760/17 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з 14.12.2017 року його мати [PERSON] отримувала аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку(доходу) платника аліментів, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. [INFO] позивачу виповнилось 18 років, він навчається на третьому курсі денної форми навчання у Державному вищому навчальному закладі «Харківський коледж транспортних технологій». Зазначив, що його дохід складається із стипендії, середній розмір якої на один місяць становить 926 грн. 20 коп., та тих коштів, які надає йому мати [PERSON], під час навчання проживає у м. Харкові, але щотижня на вихідні, святкові дні та канікули приїжджає додому, де мешкає його мати разом із молодшим братом. Мати постійно піклується про нього, готує його на навчальний тиждень: дає гроші на проїзд у міському та приміському транспорті, купує продукти харчування, сплачує за житло, в якому він мешкає, разом купують необхідні для навчання та життя речі. Мати не взмозі одна надавати йому повноцінну матеріальну допомогу, бо утримує неповнолітнього сина, [PERSON], та себе. Відповідач по справі в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. У зв'язку з чим просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, в розмірі 1/8 частини його заробітку на місяць. До суду відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що аліменти у розмірі 1/4 частини від його доходу є для нього непосильним, а позовна заява є необґрунтованою та безпідставною. Посилається на те, що окрім позивача має також сина, [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю і на утримання якого він сплачує аліменти. Позивач отримує як студент «Харківського коледжу транспортних технологій» на постійній основі, не залежно від успіхів у навчанні, соціальну стипендію як син учасника бойових дій згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Він як учасник бойових дій, відповідно до ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ст.12 цього Закону має 75% знижку плати за користування житлом та комунальними послугами за адресою [ADDRESS], за якою проживає мати позивача і сам позивач у часи відсутності учбового процесу у навчальному закладі, і фактично користуються послугами за його рахунок. У зв'язку зі складними відносинами з колишньою дружиною відповідач проживає у квартирі матері, де також сплачує комунальні платежі. Згідно ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у позивача, як сина учасника бойових дій, є можливість безоплатного проживання в гуртожитку «Харківського коледжу транспортних технологій», але він відмовився від цієї можливості, а в позовній заяві вказує на необхідність сплачувати за житло. Він, як працівник акціонерного товариства «Українська залізниця» має право для позивача, як свого сина, на отримання протягом всього року безкоштовного квитка на електропотяг до місця навчання та у зворотному напрямку. Позивач від даної пропозиції відмовився, однак необхідність коштів на проїзд в позовній заяві також вказує. В учбовому процесі «Харківського коледжу транспортних технологій» є час протягом року, коли позивач не находиться на навчанні, також може перебувати на практиці, де буде отримувати заробітну плату. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2017 року розірвано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 05 січня 1996 року в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2 (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). При цьому суд зауважує, що з доданої до позовної заяви копії свідоцтва про народження позивача, вбачається, що у вказаному свідоцтві зазначена дата народження позивача- [INFO], а не [INFO], як зазначено у всіх інших документах: копій- його паспорту, витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, картки платника податків, довідки з навчального закладу, рішень суду про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання позивача до досягнення ним повноліття. З копії довідки №230 від 02.11.2018 року вбачається, що [PERSON], 2000 року народження, є студентом 3 курсу денної форми навчання Державного навчального закладу «Харківський коледж транспортних технологій» спеціальності 273 Залізничний транспорт та навчається з 1 вересня 2016 року наказ №80.05.08.16 по 30 червня 2020 року за рахунок коштів держбюджету (а.с.12). Згідно копії довідки про доходи загальна сума доходу [PERSON] за період з 1 травня 2018 року по 31 жовтня 2018 року становить 5557, 16 грн. (а.с.13). Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, виданої КП «Житлова управляюча компанія» [PERSON] зареєстрований разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року стягнуто з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 14 грудня 2017 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с.17-18). З копії довідки про доходи матері позивача - [PERSON] вбачається, що вона працює в Лозівському НВК «ЗНЗ-Ліцей №4» вихователем ГПД та її заробітна плата (нарахована) за період з травня 2018 року по жовтень 2018 року (включно) становить 48651,23 грн. (а.с.15). З копії довідки про утриманні аліменти, наданої за місцем роботи відповідача, вбачається, що в період з квітня 2018 року по січень 2019 року розмір заробітної плати, належний до виплати [PERSON], становить 51848,82 грн., а сума утриманих аліментів - 44888,61 грн. Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] від 26.05.2016 року відповідач є учасником бойових дій. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень ст.182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Таким чином, виходячи з вимог розумності та справедливості, враховуючи матеріальний стан сторін, рівність обов'язку щодо утримання дитини обох батьків, стягнення з відповідача аліментів на утримання іншої дитини - сина [PERSON], [INFO], навчання позивача на бюджетній основі та отримання ним стипендії, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 06 грудня 2018 року до 30 червня 2020 року включно, таким чином задовольнивши позовні вимоги [PERSON] частково. Згідно ч.6 ст. ст.141 ЦПК України, оскільки обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial