Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житлом будинком №38 по вулиці Покровська в смт.Коротич Харківського району Харківської області. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником житлового будинку №38 по вулиці Покровська в смт. Коротич Харківського району Харківської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. \~ \~ \~ \~В зазначеному житловому будинку зареєстровані позивач [PERSON], його дружина [PERSON], його дочка [PERSON] онук [PERSON] та чоловік дочки [PERSON], останній не мешкає в зазначеному житловому будинку понад один рік, він добровільно зібрав свої речі та пішов з будинку, його місце мешкання на теперішній час позивачу невідомо. \~ \~ \~ \~Наявність реєстрації [PERSON] у житловому будинку порушує права позивача, як власника будинку. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 серпня 2018 року, справу було передано судді Ільїній Г.І. На підставі розпорядження керівника апарату Харківського районного суду Харківської області №01-02/101 від 06 вересня 2018 року, у зв'язку зі звільненням судді Ільїної Г.І., було проведено повторний авторозподіл справи і справу передано судді Панас Н.Л. 19 вересня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187\~ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2018 року провадження у справі відкрито, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував та просив судові витрати з судового збору залишити за його рахунок. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомляв. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В звязку з неявкою належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280\~ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За змістом ч.1 ст.16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 грудня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстровим №1-2000, про що зроблено запис в реєстрову книгу БТІ №13, реєстр №1843 від 23 грудня 1999 року, належить житловий будинок №38 по вулиці Колгоспна в смт.Коротич Харківського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом /а.с.5/. Відповідно до рішення ІІ сесії VІІ скликання Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області від 17 грудня 2015 року «Про перейменування вулиць, провулків, вїздів населених пунктів Коротичанської селищної ради» вул. Колгоспна перейменовано на вул.Покровська /а.с.13/. В зазначеному житловому будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON], що підтверджується інформацією, наданою Виконавчим комітетом Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області №1331 від 10 серпня 2018 року /а.с.11/ та відомостями з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 18 вересня 2018 року /а.с.19/. Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. За змістом ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~ \~ \~ \~Статтею 3 ЦК України встановлено, що одними із основ цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, а також судовий захист цивільного права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 319\~ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач по справі [PERSON], [INFO], є чоловіком дочки позивача. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом депутата Коротичанської селищної ради виборчого округу №5 [PERSON] від 13 серпня 2018 року, складеного у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON], засвідченого секретарем ради [PERSON], зі змісту якого вбачається, що [PERSON] не мешкає за місцем реєстрації більше року, його особистих речей в житловому будинку немає /а.с.4/. Порушене право власника житла, щодо усунення перешкод у здійсненні ним права власника, підлягає захисту. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач покинув спірне житло добровільно, перешкод у його мешканні за місцем реєстрації та поважність причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад один рік судом не встановлено. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад один рік, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачу у користуванні спірним житловим будинком в матеріалах справи також відсутні. Відповідач не надав суду доказів на право користування спірним житлом. Існування домовленості між сторонами про право користування житлом не встановлено. З огляду на вищезазначене, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України суд вважає за можливе залишити судові витрати за рахунок позивача На підставі викладеного і

Outcome: approved