Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про відшкодування моральної шкоди, в якій просив стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] 40302,78 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду.\~В подальшому подав заяву про збільшення вимог заяви та просив стягнути моральну шкоду в розмірі 51199,80 грн. Свої вимоги мотивував тим, що старшим інспектором поліції Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Хрищенюком\~В.Л. щодо нього винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255 грн. В подальшому рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області 13.04.2020 вказану постанову скасовано, а провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. А тому, посилаючись на ст.13\~Закону України\~«Про порядок\~відшкодування шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду» та Закон України «Про Державний бюджет на 2021 рік», враховуючи строк його перебування під слідством та судом, що становить 8 місяців 16 днів з 21.11.2019 по 06.08.2020, звернувся до суду із вказаною заявою. В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи - Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила, суду пояснила, що заявником не доведено наявність підстав для відшкодування моральної шкоди належними засобами доказування. Крім того, вказала, що інспектор сектору реагування патрульної поліції не є тією посадовою особою, на діяльність якої поширюються норми Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», оскільки відповідно до Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України сектор реагування патрульної поліції - це підрозділ патрульної поліції, який цілодобово забезпечує оперативне реагування на повідомлення про правопорушення або події, у межах компетенції здійснює їх розгляд, а також комплекс превентивне заходів шляхом патрулювання території обслуговування, виявлення припинення правопорушень, застосування визначених законодавством поліцейських та інших заходів. Також зауважила, що посилання заявника на судову практику, зокрема на рішення у справах №146/1091/17 та №203/60/18, не є доцільним, оскільки у справі №146/1091/17 заподіювачем шкоди є прокуратура, а справа №203/60/18 стосувалася заподіяння шкоди судом, тому вони розглядались в межах Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Окрім того, у рішеннях у вказаних справах йшлося про відшкодування шкоди, передбаченої п.п. 1 ,2, 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а не моральної шкоди. До того ж, справу не належить розглядати за правилами окремого провадження, оскільки існує спір про право, а тому заява, подана [PERSON] , не відповідає вимогам ст. 318 ЦПК,зокрема, у ній не зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою. Третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась. Виходячи з положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, заслухавши пояснення третьої особи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на таке. Судом встановлено, що старшим інспектором поліції Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Хрищенюком В.Л. щодо [PERSON] винесено постанову серії БАА №612676 від 21.11.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області 13.04.2020 у справі №133/780/20 постанову серії БАА № 612676 від 21.11.2019 скасовано, провадження у справі закрито. У вказаній вище справі судом встановлено, що відповідачем незаконно ухвалено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки склад та подія адміністративних правопорушень, поставлених позивачу у провину, відсутні. Статтею 56\~Конституції України кожному\~гарантовано право\~на відшкодування\~за рахунок\~держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. На підставі вказаної норми права відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені ч.7 ст.1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у випадках вчинення незаконних дій, перелік яких охоплюється ч.1 ст.1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. За відсутності підстав для застосування ч.1 ст.1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Статтями 2, 4\~Закону України\~«Про порядок\~відшкодування шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду» передбачено,\~що право\~на відшкодування\~шкоди в\~розмірах і\~в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. У ст.\~3 Закону\~України «Про\~порядок відшкодування\~шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду» визначено, що в наведених у статті цього\~Закону випадках громадянинові відшкодовується, зокрема, моральна шкода. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного та психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (ч.ч.5,6 ст.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»). Разом з\~тим,\~згідно з\~п.\~5\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №4\~від 31.03.1995\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди»,\~відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування моральної шкоди, яку, як зазначає заявник, йому було завдано внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування моральної шкоди заявник посилається на факт винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 255 грн., проте останнім не надано доказів настання внаслідок таких дій працівників поліції негативних наслідків немайнового характеру, які б свідчили про душевні страждання та моральну шкоду. Факт захисту заявником своїх прав у суді сам по собі не є негативним наслідком немайнового характеру, який підтверджує спричинення душевних страждань та моральної шкоди. Заявник не довів, що дії поліцейського Козятинського ВП викликали у нього біль, муку або страждання. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80\~ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Заявником не зазначено жодних доказів заподіяння йому моральної шкоди внаслідок ухвалення стосовно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255 грн., яка була скасована рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Таким чином, факт заподіяння заявнику моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру ним не доведено, отже й підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. Беручи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви у повному обсязі. У зв`язку із залишенням без задоволення заяви [PERSON] , звільненого від сплати судового збору, судові витрати відповідно до ст.\~141\~ЦПК України компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed