Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про оспорювання батьківства, в якому просить виключити запис (відомості) про нього [PERSON], [INFO], як батька з актового запису №163 від 09 листопада 2011 року, вчиненого у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області про народження [PERSON], який народився [INFO]. Позивач посилається на те, що 21 лютого 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області зареєстрував шлюб із [PERSON], [INFO]. Актовий запис №13. Під час шлюбу [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON]. Оскільки дитина була народжена у шлюбі то при реєстрації її народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Богодухівського РУЮ Харківської області позивач був записаний батьком, актовий запис №163 від 09 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Спільне життя з відповідачкою [PERSON] не склалося. У лютому 2011 року вони посварилися, внаслідок чого почали мешкати окремо один від одного. Вони припинили всякі шлюбні стосунки, не вели спільне господарство та спільний сімейний бюджет, фактично сім'я розпалася. У лютому 2013 року [PERSON] подала до суду позов про розлучення, внаслідок чого рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 13.06.2013 року шлюб із [PERSON] було розірвано. Причиною сварки у лютому 2011 року стало те, що позивач дізнався, що відповідач зустрічається з іншим чоловіком. На початку червня місяця 2016 року [PERSON] прямо заявила, що позивач не являється рідним батьком її сина [PERSON], а справжнім біологічним батьком дитини є [PERSON], з яким відповідач на даний час мешкає в м.Богодухові Харківської області за вказаною адресою. Сама обстановка, в якій це було сказано, та як [PERSON] це сказала, впевнило його, що це може бути правдою. Позивач проаналізував слова відповідача та їх спільне життя, прийшов до висновку, що він дійсно не є батьком [PERSON], оскільки ще у листопаді 2015 року припинив інтимні стосунки з [PERSON] Крім того, сама відповідач повідомила йому, що на той час вона вже зустрічалася із [PERSON], мала з ним інтимні стосунки. Позивач в судове засідання не з'явився надав суду заяву відповідно до змісту якої, просив судове засідання просив проводити за його відсутності,на позовних вимогах та їх задоволенні наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала заяву, за змістом якої просила цивільну справу слухати у її відсутність, проти позовних вимог та їх задоволення не заперечувала, та зазначила, що дійсно з 2009 року проживає з [PERSON] однією сім'єю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився надав суду заяву відповідно до змісту якої, просив слухати у його відсутність, проти позовних вимог не заперечував уточнив, що дійсно він проживає однією родиною з відповідачем по справі. Суд,дослідив матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з позовних вимог, у позивача є сумніви щодо його батьківства по відношенню до дитини, [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними розірваний, що підтверджується копією заочного рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 13.06.2013 року (а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 09.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 163 (а.с.7), де в графі «батько» записаний [PERSON], громадянин України. Наданими відповідачем копіями свідоцтва про шлюб та паспорта (а.с.30,31), підтверджується зміна нею прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідно до ст.122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про оспорювання батьківства, суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу, зокрема ст. 136 Сімейного кодексу України на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільно-процесуального законодавства. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Ухвалою суду від 14 вересня 2016 року за заявою позивача була призначена судова молекулярно-генетична експертиза, на вирішення якої були поставлені питання про те, чи є позивач біологічним батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно висновку експерта № 395 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 14 вересня 2016 року зазначено, що «відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів виявлені алелі, які не виявляються у припустимого батька, тобто отримані від іншого чоловіка. Таким чином встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], не може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого громадянкою [PERSON], [INFO]. Тобто, батьківство громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON], [INFO], виключається». Згідно ст.60 ЦПК України суд вважає належним доказом вищевказаний висновок експерта. Правдивість висновку сумнівів у суду не викликає, тому бере його за основу при вирішенні спору. Таким чином, позовні вимоги щодо виключення запису про [PERSON] як батька дитини з актового запису про народження дитини є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Також слід зазначити, що позовні вимоги відповідач визнала в повному обсязі,що вбачається із змісту поданої нею до суду заяви від 09.12.2016 року.

Outcome: approved