overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визначення способів участі у вихованні сина [PERSON], [INFO]: щосереди з 18 години до 21 години та щонеділі з 14 години до 18 години без присутності матері, а також перших двадцяти днів щорічної відпустки, посилаючись на те, що відповідач не дозволяє йому спілкуватись із сином, позбавляючи його права брати участь у його вихованні. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. В судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги визнали частково, посилаючись на те, що [PERSON] не чиняться перешкоди у спілкуванні батька із сином. Однак, позивач не приймає участі у його вихованні, не відвідує дитячий садок, не цікавиться інформацією про його стан здоров»я. В судовому засіданні представник третьої особи позовні вимоги визнала частково, посилаючись на те, що відповідач не зміг розповісти про режим дня сина, особливості його харчування. А тому вважає за доцільним визначити способи участі батька у вихованні сина в присутності матері. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 31 липня 2011 року по 9 березня 2016 року, в якому 26 листопада 2013 року у них народився син [PERSON]. Відповідач перешкоджає [PERSON] спілкуватися зі своїм сином та брати участь у його вихованні, оскільки позивач не відвідує дитячий садок, не цікавиться інформацією про стан здоров»я сина та не має навичок по догляду за ним. Відповідно до вимог ст. 157 ч. ч. 1 - 3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до вимог ст. 159 ч. ч. 1 та 2 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Оці нюючи встановлене, та враховуючи малолітній вік дитини, стан її здоров'я та режим дня, суд приходить до висновку визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні сина [PERSON], [INFO]: щосереди з 18 години до 21 години та щонеділі з 14 години до 18 години в присутності матері [PERSON] В решті позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Універсальної біржі «Рона» про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 11.09.2000 року гаражу №79, розташованого за адресою: м. Миколаїв кооператив «Локомотив» зареєстровано в реєстрі за №1/106 від 11.09.2000 року. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, через оголошення у пресі, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 11.09.2000 року між [PERSON] з однією сторони і [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу гаражу №79, розташованого за адресою: м. Миколаїв кооператив «Локомотив», який зареєстрований Універсальною біржею «Рона» зареєстровано в реєстрі за №1/106 від 11.09.2000 року та в подальшому зареєстрований в КП ММБТІ за №35 від 22.03.2001 року. На теперішній час позивач не має можливості розпорядитися своїм майном, оскільки договір купівлі-продажу від 11.09.2000 року нотаріально не посвідчений, а відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Універсальної Товарної біржі «Нерухомість Н» про визнання дійсним договору купівлі-продажу №157 від 12.11.1999 року 4/25 часток домоволодіння №28 по вул. Защука у м. Миколаєві, укладеного між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого Універсальною Товарною біржею «Нерухомість Н». В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач не зявилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. В судове засідання представник третьої особи не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 12.11.1999 року між [PERSON], яка діяла за довіреністю від імені [PERSON] з однією сторони та [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу №157 4/25 часток домоволодіння №28 по вул. Защука у м. Миколаєві, який зареєстрований Універсальною Товарною біржею «Нерухомість Н» та в подальшому зареєстрований в КП ММБТІ за №1730 від 07.04.2000 року. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, посилаючись на те, що, перебуваючи з відповідачем в шлюбі, остання 1 вересня 2003 року народила доньку [PERSON], батьком якої він не являється, оскільки тривалий час вони разом не проживають. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечує, посилаючись на те, що біологічним батьком [PERSON] є інший чоловік. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду клопотання, в якому просить розглянути дану справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 23 листопада 1985 року по 20 листопада 2003 року. Вказані особи записані батьками [PERSON] в свідоцтві про її народження 1 вересня 2003 року. Відповідно до вимог ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до вимог ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до ч. 1 ст. 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Як з»ясовано судом, сторони разом не проживають з 1998 року. До суду звернувся з нотаріально посвідченою заявою [PERSON], який визнав себе біологічним батьком [PERSON]. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Хмельницького міського центру зайнятості про припинення трудового договору, укладеного між сторонами 10 березня 2008 року, та зареєстрованого Хмельницьким міським центром зайнятості 14 березня 2008 року за №1011, посилаючись на те, що відповідач припинив сплачувати йому заробітну плату та повідомив, що не потребує його послуг. Однак, Хмельницький міський центр зайнятості відмовляється зняти даний трудовий договір з реєстрації за відсутності [PERSON], через що він позбавлений права на перерахунок пенсії. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. В ідповідач та представник третьої особи в судове засідання не з»явились, повідомлені про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що 10 березня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено трудовий договір, який 14 березня 2008 року був зареєстрований Хмельницьким міським центром зайнятості за №1011. Відповідно до вимог ст. 38 ч. 1 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до вимог п. п. 8 та 9 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 8 червня 2001 року №260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Однак, як з»ясовано судом, Хмельницький міський центр зайнятості відмовляється зняти з реєстрації трудовий договір, укладений між сторонами, посилаючись на відсутність відповідача. Таким чином, [PERSON],не маючи можливості забезпечити явку [PERSON] до Хмельницького міського центру зайнятості, через що трудовий договір не може бути знятий з реєстрації, позбавлений права на перерахунок пенсії. Оцінюючи встановленне, суд приходить до висновку розірвати вказаний трудовий договір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - органу опіки і піклування Старосинявської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, він з відповідачкою на протязі двох років проживають окремо. Від спільного проживання з відповідачкою у них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідачка [PERSON] на утримання свого сина будь-якої допомоги не надає, не цікавиться його життям, вихованням та навчанням, зловживає спиртними напоями, а тому позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітнього сина. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, прокурора та пояснення свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що у позивача та відповідачки від спільного проживання народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, виданим Заставецькою сільською радою Старосинявського району від 03.09.2001 року. На утриманні позивача [PERSON] перебувають сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується : довідкою про склад сім'ї від 15.10.2014 року та довідками від 15.10.2014 року та від 05.11.2014 року, виданими Заставецькою сільською радою; актом обстеження побутово-житлових умов від 04.11.2014 року, виданим Службою у справах дітей Старосинявської районної державної адміністрації. Відповідачка [PERSON] проживає окремо, на утримання свого сина будь-якої допомоги не надає, не цікавиться його життям, вихованням та навчанням, зловживає спиртними напоями, що сверджується : актом обстеження побутово-житлових умов від 04.11.2014 року, виданим Службою у справах дітей Старосинявської районної державної адміністрації; довідкою від 05.11.2014 року, виданою Заставецькою сільською радою; довідкою про участь батьків у вихованні та навчанні [PERSON], видана директором Старосинявської НВК та дані позивачем; висновком органу опіки та піклування Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області від 25.11.2014 року; поясненнями в судовому засіданні синів позивача та відповідачки [PERSON] та [PERSON], які показали, що відповідачка [PERSON] на їх утриманн будь-якої допомоги не надає, не цікавиться їхім життям, вихованням та навчанням, зловживає спиртними напоями. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON], суд вважає, що відповідачку слід позбавити батьківських прав відносно її сина. У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати, у розмірі 243,60 грн. та які підлягають стягненню на користь держави, суд покладає на відповідачку [PERSON] На підставі ст. ст. 164-166, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,а саме квартирою [ADDRESS], яка на праві особистої приватної власності належить позивачу. Вказує, що відповідач в добровільному порядку не бажає зніматися з реєстрації, однак не проживає за спірною адресою з січня 2014 року. Посилаючись на положення ст.. 405 ЦК України просить позов задовольнити. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, до суду надійшла заява представника позивача згідно з якою останній просить справу розглянути без його участі та участі позивача. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за посиланням - https://[INFO]. У судове засідання третя особа не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.8-10). Відповідач по справі є колишньою дружиною позивача (а.с.7). Відповідач по справі з 2014 року за спірною адресою не проживає, що підтверджується довідкою депутата міської ради Кошової Г.І. від 19.02.2016 року, підпис депутата засвідчений секретарем Сновської (Щорської) міської ради Самойловою Н.В. (а.с.15), актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного проживання осіб від 29.11.2018 року (а.с.20). Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону України від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право у особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти дії щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, судовий збір в розмірі 704,80 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири. Враховуючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, та оцінки доказів, на що може бути витрачений значний час, суд згідно з вимогами ч. 3 ст. 209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст.ст. 1216-1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], про визнання права власності на 1/ 4 квартири. Позивачем також подано заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст.ст. 151, 152 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме накласти заборону відчуження спірної квартири [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач в будь-який час може вчинити дії щодо відчуження зазначеного майна. Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню. Згідно ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно Свідоцтва про право власності квартира [ADDRESS], загальною площею 109,00 кв.м., на праві приватної власності належить відповідачу [PERSON]. Відтак, суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач є співмірними із заявленими позивачем вимогам, а тому суд приходить до висновку про необхідність забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS], загальною площею 109,00 кв.м.

Outcome: approved