Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням, стягнення компенсації, обґрунтовуючи вимоги наступним. Згідно свідоцтва про право власності на житло № 5140 від 19.03.2003 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.09.2012 року, він є власником ? частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS]. Власниками ? частин квартири кожний є відповідачі [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з погіршенням відносин з власниками інших часток у праві спільної власності на майно, а саме: з братом [PERSON] та матір'ю [PERSON], він позбавлений можливості користуватися належним йому майном та вимушений постійно проживати за місцем реєстрації дружини. З урахуванням цього просить встановити порядок користування спірним житловим приміщенням, виділивши йому в користування кімнату №? 8 площею 17,3 кв.м, залишити в користуванні відповідачів кімнату №? 6 площею 10,8 кв.м., кімнату №? 7 площею 15,7 кв.м.; підсобні приміщення (туалет, ванну, коридор та кухню) залишити у спільному користуванні. З урахуванням того, що розмір кімнати №? 8 є меншим аніж розмір його ідеальної частки у праві спільної власності, а в інший спосіб встановити порядок користування з дотриманням ч.3 ст. 358 ЦК України не є можливим - він має право на отримання грошової компенсації за різницю між ідеальною та реальною частками, що складає 4,6 м2 (у грошовому еквіваленті, з урахуванням висновків судової будівельно-технічної експертизи № 33 у справі № 332/3442/13-ц, - 21990,3 грн.), що належать йому. [PERSON] та [PERSON] звернулись із зустрічною позовною заявою до [PERSON], в якій також просили затвердити запропонований порядок користування спірним житловим приміщенням, однак були проти стягнення з них матеріальної компенсації за різницю між ідеальною та реальною частками, що належить [PERSON], з урахуванням положень ППВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» від 04.10.1991 року за №? 7, та правових позицій, викладених в постанові ВСУ від 03.04.2013 року №? 6-12цс13 та постанові ВСУ від 19.02.2014 року №? 6-4ц14. В судовому засіданні кожна із сторін та їх представники підтримали свої позиції, задекларовані у позовних заявах, просили їх задовольнити, частково заперечували проти задоволення позовних вимог протилежних сторін відповідно. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно із свідоцтва про право власності на житло № 5140 від 19.03.2003 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних долях по ? [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцем ? частини спірної квартири, яка належала [PERSON], є [PERSON]. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до зазначених правових норм співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є у спільній частковій власності. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. у разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Встановлено, що у сторін склалися стійкі неприязливі відношення на побутовому ґрунті, внаслідок чого виник спір з приводу встановлення порядку користування житловим приміщенням між його співвласниками, з урахуванням належним їх часток. Згідно даних технічного паспорту, розмір житлової площі в спірній квартирі складає 43,8 м. Квартира має три кімнати (кімната №?6 площею 10,8 кв.м., кімната №? 7 площею 15,7 кв.м., кімната №? 8 площею 17,3 кв.м.). З урахуванням належних співвласникам їх часток, запропонований порядок користування спірним житловим приміщенням [PERSON] фактично співпадає із позицією, викладеною співпозивачами у зустрічній позовній заяві. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 33 від 15.10.2013 року, проведеної в рамках розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, проти застосування та врахування якої не заперечували сторони у даній справі, ринкова вартість спірної квартири становить 209386 грн. Вартість одного квадратного метру складає: 209 386, 00 : 68, 22 кв.м. (загальна площа квартири) = 3 069, 27 грн. Житлова площа спірної квартири складає 43, 8 кв.м., з яких [PERSON] відповідно до його ідеальної частки має належати 21,9 кв.м. Кімната №?8 складає - 17, 3 кв.м., а також балкон площею 0, 96 кв.м., який є фактично невід'ємною частиною цієї кімнати, а отже загальна площа в даному випадку, яка може бути виділена [PERSON] складає - 18, 26 кв.м., а різниця складатиме - 3, 64 кв.м. Матеріальна компенсація, регламентована ч. 3 ст. 358 ЦК України, складає - 3, 64 кв.м. х 3 069, 27 грн. = 11 172,14 грн., яку суд вважає за необхідне, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства, в солідарному порядку стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] Вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідачів понесених ним витрат на проведення судової будівельно - технічної експертизи в розмірі 2000 грн, які він підтверджує копією відповідної квитанції, не підлягають задоволенню, оскільки ця експертиза проводилась в рамках іншого судового провадження. Клопотань про проведення експертиз при розгляді цієї справи не надходило. Вимоги [PERSON] щодо стягнення судових витрат у розмірі 243,6 грн - судовий збір за подання позову, суд вирішує з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України. Таким чином, на підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial