Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на автомобіль ВАЗ 21093 ЗНГ, державний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] . Свої вимоги обґрунтував тим, що 30.12.2013 він придбав у [PERSON] вказаний автомобіль за 39750 грн., про що продавець написав розписку, передавши йому ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Вони домовились про те, що переоформлення транспортного засобу відбудеться пізніше, оскільки через новорічні свята нотаріуси не працювали. Однак, належним чином документи оформлені так і не були з незалежних від нього причин. Таким чином, він з 30.12.2013 відкрито володіє вказаним транспортним засобом, але його не перереєстрував, належним чином документи оформлені не були та перехід права власності до покупця не відбувся. Він неодноразово звертався до [PERSON] з вимогами про переоформлення автомобіля, але в зв`язку з проживанням у м.Херсон він не мав можливості постійно перебувати в м.Знам`янка Кіровоградської області, а [PERSON] не бажав зв`язуватись з ним, ігноруючи його вимоги. В подальшому зв`язок з [PERSON] втрачено, але оскільки він не часто користувався транспортним засобом, мав на руках технічний паспорт і ключі від автомобіля та не мав часу займатися питанням переоформлення документів, він не зважав на це. Восени 2019 року він, знайшовши вільний час, приїхав додому до [PERSON] та дізнався, що той помер у 2014 році. Тож, на даний час він позбавлений можливості перереєструвати автомобіль на своє ім`я, не зважаючи на те, що добросовісно в 2013 році заволодів чужим майном, понад шість років відкрито, безперервно ним володіє, а особи, які б заявляли свої права на це майно, відсутні. Викладені обставини змусили його звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач до суду не з`явився, але його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача Знам`янської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але подав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] , просив розглядати справу за його відсутності. Ухвалою суду від 02.12.2019 клопотання представника позивача задоволено та витребувано з Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області інформацію про те, за ким на даний час зареєстровано автомобіль ВАЗ-21093 ЗНГ, номерний знак [NUMBER] , 2002 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] . Ухвалою суду від 18.12.2019 клопотання представника позивача задоволено та витребувано в Знам`янській міській державній нотаріальній конторі інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), копію спадкової справи, відомості про коло спадкоємців, видані свідоцтва про право на спадщину щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 17.02.2020 залучено співвідповідачем дружину померлого [PERSON] - [PERSON] , яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але подала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила справу розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та лист Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області від 10.12.219 №31/115309 свідчать про те, що автомобіль ВАЗ-21093 ЗНГ, номерний знак [NUMBER] , 2002 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , зареєстровано за [PERSON] (а.с.11-54). Зі змісту розписок [PERSON] та [PERSON] від 30.12.2013 вбачається, що [PERSON] придбав у [PERSON] вказаний автомобіль за 39750 грн. При цьому, [PERSON] зобов`язався найближчим часом оформити договір купівлі-продажу в нотаріуса за свій рахунок (а.с.14). Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо автомобіля ВАЗ-21093 ЗНГ, номерний знак [NUMBER] , у січні 2019 року укладено [PERSON] (а.с.12). Данні зі спеціалізованого сайту AUTORIA свідчать, що на даний час вартість такого автомобіля становить від 27324 грн. до 62100 грн. (а.с.13, 15-17). Згідно з актовим записом про смерть від 04.07.2014 №220 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.49, 50-51). З матеріалів спадкової справи вбачається, що після смерті чоловіка [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] . На час розгляду справи свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.63-73). У листі виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 14.01.2020 №01-40/38/2 вказано, що разом з [PERSON] проживала лише його дружина [PERSON] (а.с.77). Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Норми цієї статті не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов`язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. У пункті 9 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Зокрема, виходячи зі змісту ст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може пред`явити законний володілець або особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є її власником. Наявність у володільця певної правової підстави для володіння майном виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю, але не позбавляє особу можливості набути право власності на таке майно у визначеному позасудовому порядку. Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 19.02.2020 в справі №199/802/16-ц за позовом про визнання права власності на майно за набувальною давністю. З матеріалів справи вбачається, що позивач придбав спірний автомобіль, а не добросовісно заволодів ним, і на момент його придбання позивач знав, що транспортний засіб зареєстрований за нині померлим [PERSON] . Тобто, позивач достовірно знав, хто був власником автомобіля, і не вжив будь-яких заходів щодо переоформлення транспортного засобу на своє ім`я. Дослідивши докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання за [PERSON] права власності на автомобіль ВАЗ-21093 ЗНГ, номерний знак [NUMBER] , за набувальною давністю, оскільки позивач не є добросовісним набувачем, а відкритість і безперервність користування спірним майном не є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами ст.344 ЦК України, відповідно у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного, ст.ст.328, 344 ЦК України,

Outcome: dismissed