Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням, мотивуючи це тим, що позивач являється власником житлового будинку за адресою с. Топори Ізяславського району Хмельницької області, вул. Центральна, 7. На даний час за вказаною адресою зареєстрована його донька [PERSON] Позивач зазначив, що за місцем реєстрації [PERSON] не проживає понад 3 роки, стала постійно проживати за іншою адресою в тому ж населеному пункті. [PERSON] вказує, що він як власник житла позбавлений можливості реалізувати своє законне право. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідачка [PERSON] за викликом в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, про причини неявки суду не повідомила. Таким чином, суд вважає, що використано достатньо засобів повідомлення відповідачки про судовий розгляд вказаної справи з метою забезпечення її конституційного права на участь в судовому засіданні та доступу до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Судовий виклик вручений [PERSON] належним чином, а тому у відповідності до положень ст. ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Допитавши представника позивача, свідка, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ст. 150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. [PERSON] являється власником будинку за адресою с. Топори Ізяславського району Хмельницької області, вул. Центральна, 7, на підставі договору купівлі-продажу, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та довідки про склад сімї, копії яких додані до матеріалів справи, технічним паспортом на будинок, оглянутим в ході судового розгляду. [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO], що підтверджується поясненнями представника позивача, свідка [PERSON], довідками та листами Топорівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 02-09/422 від 21 грудня 2016 року, № 01-20/16 від 10 січня 2017 року, № 02-09/67 від 08 лютого 2017 року, 02-09/127 від 20 березня 2017 року, які додані до матеріалів справи. Згідно ч. 1 ст. 405 Цивільного Кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною 2 ст. 64 Житлового Кодексу України визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст. 163Житлового Кодексу України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON] являється дочкою [PERSON], однак за місцем реєстрації не проживає понад 3 роки, позивач фактично придбав [PERSON] інше житло за адресою с. Топори Ізяславського району Хмельницької області, вул. Польова, 6, куди вона і переїхала для постійного проживання, що підтверджується поясненнями представника позивача, показами свідка [PERSON], довідками та листами Топорівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 02-09/422 від 21 грудня 2016 року, № 01-20/16 від 10 січня 2017 року, № 02-09/67 від 08 лютого 2017 року, 02-09/127 від 20 березня 2017 року, доданими до матеріалів справи. За таких обставин суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача про визнання [PERSON] такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідачки слід стягнути сплачені позивачем судові витрати, які складаються з суми судового збору.

Outcome: approved