Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0,33 га, в межах згідно з планом, що розташована на території с. Павлівка, Трисвятськослобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, призначеної для ведення особистого підсобного господарства, в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], що померла [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до складу якої, крім іншого, входить і вище вказана земельна ділянка, що належала спадкодавцю за життя на підставі Державного акту серії [NUMBER], однак позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на цю земельну ділянку в нотаріальній конторі, оскільки не зберігся оригінал Державного акту, а залишилась лише його копія, яку нотаріус не приймає як належний правовстановлюючий документ. До судового засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Трисвятськослобідської сільської ради у судове засідання не з'явився, від сільського голови надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, у вирішенні позову сільська рада покладається на розсуд суду. Третя особа на стороні відповідача - приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кириченко Тетяна Володимирівна у судове засідання не з'явилась, завчасно подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 85 років у с. Павлівка Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.8/ Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] є сином [PERSON]. /а.с.7/ Наведене свідчить, що позивач по справі є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], в силу приписів ст.1261 ЦК України. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,33 га, в межах згідно з планом, що належала спадкодавцю на праві власності, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Радянськослобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 14.05.1993 року №22, розташованої на території с. Павлівка Радянськослобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства. Держаний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5824. /а.с.5/ Згідно інформації Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області, нормативно-грошова оцінка спірної земельної ділянки, станом на 01.01.2017 року, становить 296868,00 грн. /а.с.31/ Довідки виконавчого комітету Трисвятськослобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №№1368, 1369 від13.09.2016 року свідчать, що [PERSON], яка померла [INFO], була зареєстрована і проживала у [ADDRESS] разом з сином [PERSON], онуками: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та правнукою [PERSON] За [PERSON] відповідно до погосподарського номеру [NUMBER] погосподарської книги №02 за 2011-2015 роки значиться земельна ділянка в розмірі 0,33 га. /а.с.9/ Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець померла після 01 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з копії спадкової справи №59/2014 [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті [INFO] матері [PERSON], подавши 06.06.2014 року відповідну заяву до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Т.В., а син спадкодавця - [PERSON], який також є спадкоємцем першої черги за законом, 06.06.2014 р. подав заяву про відмову від належної йому частки у спадщині. 13.05.2016 року [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,0042 га та 1,0000 га. Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,33 га не видавалось. /а.с.34-52/ Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1859/02-31 від 06.09.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,33 га розташовану на території села Павлівка, Радянськослобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. /а.с.10/ Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність [PERSON] припинилась у момент її смерті і за таких обставин отримати правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця не має правової можливості. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. За таких обставин, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковану земельну ділянку в нотаріальному порядку. Суд, зважає на положення ст.ст.81, 131 ЗК України, згідно яких громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу, міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved