Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.06.2005 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадкове майно: земельна частка (пай) розміром 1,00 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебуває у колективній власності колгоспу і»Дружба» с. Брусниця Кіцманського району. Він є спадкоємцем за законом, також спадкоємцем за законом є відповідачка по справі, яка на спадкове майно не претендує та відмовляється від нього в користь позивача. Позивач спадщину прийняв, але оформити право на спадщину позбавлений можливості через втрату оригіналу правовстановлюючого документу, тому просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] подав письмову заяву про підтримання позову та про розгляд справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, що вбачається із змісту поданої нею письмової заяви. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 04.06.2005 року помер [PERSON], після смерті якого залишилась спадкове майно: земельна частка (пай) розміром 1,00 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебувала у колективній власності колгоспу «Дружба» с. Брусниця Кіцманського району. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є син - [PERSON], який спадщину прийняв, що вбачається із змісту довідки виконкому Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області № 378 від 08.02.2018 року; дружина [PERSON], яка на спадкове майно не претендує та відмовляється від нього в користь позивача. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як розяснив ВССУ у п.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013 року, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивач фактично вступив у володіння та управління спадковим майном, але оскільки у позивача відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), у звязку із відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог представником відповідача, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1225, 1258, 1265, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1299 ЦК України ,

Outcome: approved