Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів у зв'язку зі зміною істотних умов. Посилався на те, що відповідно до рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.12.2011 року він є платником аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], а отримувачем аліментів є [PERSON]. Відповідно акту від 08.12.2015 року син позивача [PERSON], [INFO] з 01.05.2015 року по теперішній час мешкає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. Відповідач не приймає участі у матеріальних витратах на сина, однак аліменти отримувати продовжує. У зв'язку з суттєвою зміною обставин, за яких виносилося рішення про стягнення аліментів, знаходження дитини, на утримання якої сплачуються аліменти, разом із платником аліментів та перебування дитини на повному утриманні платника аліментів, вважає неможливим продовження стягнення аліментів. Враховуючи вказане, позивач просив припинити стягнення аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини та стягувати аліменти з відповідача на його користь на утримання дитини, до досягнення сином повноліття. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи сповіщалась. Причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 21 травня 2012 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. За рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.12.2011 року позивач [PERSON] є платником аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], а отримувачем аліментів є [PERSON]. Після припинення шлюбно-сімейних відносин неповнолітня дитина залишилися проживати з матірю. З 01.05.2015 року неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем, що підтверджується актом від 08.12.2015 року. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На даний час неповнолітній [PERSON], [INFO] мешкає разом з батьком [PERSON] та знаходиться на повному його утриманні. З аналізу ст.192 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів -матері дитини. При цьому обов'язок батька -платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки було встановлено та підтверджено належними доказами, що одержувач аліментів [PERSON] матеріально не утримує дитину, яка на теперішній час мешкає разом з платником аліментів - батьком та знаходиться на повному його утриманні. Відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, чим порушує вимогу ст. 180 СК України, згідно якій батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів підлягає задоволенню, а також враховуючи вищевикладене, матеріальне становище сторін та те, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів є обґрунтованими, та також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved