Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором позики (далі Договір), посилаючись на те, що 24.12.2012 року між ним та відповідачкою укладено договір позики. За умовами Договору, відповідач отримав у позивача позику у сумі 5500 (пять тисяч пятсот) доларів США, що на день укладення договору було еквівалентно 45000 (сорока пяти тисячам) гривень, із зобовязанням повернути кошти до 24.12.2015 року, що підтверджується її гарантійною розпискою, яку [PERSON], написала власноручно. Але до цього часу відповідач борг не повернула. Не дивлячись на неодноразові нагадування про необхідність повернення боргу, остання умов договору не виконує, уникає з позивачем зустрічей, борг не повертає, у звязку із чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Враховуючи вказане, [PERSON], просить стягнути з [PERSON], кошти в сумі 5500 (доларів США) що еквівалентно 140\~305 грн. станом на 29.08.2017 року та 28\~305 грн. 05 коп. інфляції, а також 21\~328 грн. 91 коп. процентів згідно ст. 625 ЦК України. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON], у судове засідання на розгляд справи повторно не зявилась, подала до суду заяву від 26.09.2017 року у якій просила розглянути справу без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши письмові докази у справі у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини по справі, суд позовні вимоги задовольняє з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. З\~Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних і оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до ч. 1\~ст. 1046 Цивільного кодексу України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені новими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1047 Цивільного кодексу України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 Цивільного кодексу України\~на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, і за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк і термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Щодо валюти виконання грошового зобов'язання, то згідно ч. 1\~ст. 524 Цивільного кодексу України\~зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. За приписами частини 2 цієї ж статті сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 2\~ст. 533 Цивільного кодексу України\~якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч.3\~ст. 533 Цивільного кодексу України\~використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобовязання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його повернення є національна валюта України - гривня. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 16 вересня 2015 року № 6-190 цс15, яка, зі\~ст.360-7 ЦПК України\~має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Судом встановлено, що 24.12.2012 року між [PERSON], та [PERSON], було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом, вказане стверджується копією договору позики, який 24.12.2012 року посвідчено приватним нотаріусам Шепетівського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано у реєстрі за №4934. За умовами, пункту 1 Договору, відповідач отримала у позивача позику у сумі у сумі 5500 (пять тисяч пятсот) доларів США, що на день укладення договору було еквівалентно 45000 (сорока пяти тисячам) гривень, факт отримання коштів ствердила власноручно написаною розпискою, що підтверджується копією вказаної розписки при матеріалах справи . У відповідності до пункту 2 Договору, відповідачка зобовязується повернути позивачу кошти отримані згідно договору без нарахування відсотків до 24.12.2015 року, а позивач стверджуючи факт повернення коштів повинен повернути їй розписку. Згідно пункту 3 Договору повернення позики має бути здійснено за адресою: вул. Гончарова, 68/3, м. Шепетівка, Хмельницької області. За умовами пункту 5 Договору, у разі неповернення [PERSON], коштів у встановлений строк, [PERSON], має право стягнути кошти у безспірному порядку, а документом, що підтверджує безспірність заборгованості вважається вказана вище розписка. У пункті 7 Договору вказано, що у разі неповернення відповідачко коштів, вона зобовязується сплатити на вимогу позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 10 % річних від простроченої суми. Відповідачка свої обовязки за Договором не виконала, чим порушила права позивача, а отже суд приходить до висновку, що відповідно до умов Договору слід стягнути з [PERSON], на користь [PERSON], кошти в сумі, яка еквівалентна 5500 доларам США, що за курсом Національного банку України станом дату звернення із цим позовом (29.08.2017 року) становить 140\~305 грн., а також 28\~305 грн. 05 коп. інфляції, а також 21\~328 грн. 91 коп. процентів згідно ст. 625 ЦК України.

Outcome: approved