Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконкому Зняцівської сільської ради Мукачівського району про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що зазначений будинок належав його тещі [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. На день смерті [PERSON], в будинку була зареєстрована та проживала [PERSON]- донька, яка прийняла спадщину фактичними діями шляхом вступу в управління майном. Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався . [INFO] померла його дружина [PERSON] В подальшому 19.08.2016 року позивач звернувся до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину проте йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, так як при житті [PERSON] не зареєструвала право власності на будинок. У зв'язку з цим просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] як за спадкоємцем після смерті дружини [PERSON], яка померла [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити. Представник Зняцівської сільської ради Мукачівського району та Мукачівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] померла [INFO]. З довідки № 282/02-18 від 30.08.2016 року, виданої виконкомом Зняцівської сільської ради Мукачівського району вбачається, що забудовником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Рік будівництва 1987 року. Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Як роз'яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Як передбачено ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину зокрема якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначене свідчить про те, що [PERSON] спадщину прийняла, тому як фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] дружина позивача [PERSON] померла [INFO] Згідно з довідкою, виданої виконкомом Зняцівської сільської ради Мукачівського району від 03.02.2016 року № 576/02-2, вбачається, що відповідно до даних виконкому Зняцівської сільської ради на день смерті померлої [INFO] [PERSON] в дворогосподарстві були зареєстровані та проживали [PERSON], - чоловік, [PERSON]- син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - внучка, [PERSON] - внук. Відповідно до технічного паспорту на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 04.03.2016 року, до складу останнього входить житловий будинок позначений під літ. «А» (рік побудови - 1987 р.) та надвірні споруди (рік побудови 1987-1991 р.р.) Після смерті дружини [PERSON] позивач звернувся до державного нотаріуса Мукачівської районної державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю. для оформлення документів на спадщину за законом на житловий будинок за адресою [ADDRESS]. 22.08.2016 року державний нотаріус Мукачівської районної державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю., розглянувши подані позивачем документи, відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Також як вбачається із заяв [PERSON] та [PERSON], останні звернулися до Мукачівської держаної нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Таким чином, відповідно до зазначених положень ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги за законом як чоловік спадкодавця. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як роз'яснив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Враховуючи вищевикладене, із врахуванням того, що позивач прийняв спадщину на належне спадкодавцеві майно, інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини, про що написали заяви про відмову від прийняття спадщини, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] як за спадкоємцем після смерті дружини [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved