Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту перебування в зоні проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях України в період з 02.07.2014 року по 31.08.2014 року. В обґрунтування заяви, будучи допитаним в судовому засіданні за правилами допиту свідка під присягою, показав, що він був мобілізований до Збройних сил України, з 02.07.2014 року наказом командування був відряджений до зони проведення АТО, де знаходився до 31.08.2014 року. В цей період він був поранений, і направлявся на лікування до військового госпіталю, у звязку з чим частина необхідних документів йому не надана, і він не може підтвердити факт перебування в зоні проведення АТО, що в свою чергу перешкоджає йому отримати статус учасника бойових дій. Оскільки звернення до військкомату та інших державних органів результатів не дали, іншого способу захистити свої права, крім звернення до суду немає. Просив задоволити його заяву та встановити факт його перебування у зоні проведення антитерористичної операції з 02.07.2014 року по 31.08.2014 року. Представники заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечували, в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] дійсно був мобілізований, однак документів про його перебування в зоні АТО в районному військкоматі немає, і на запити отримати їх не вдалось. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши показання свідків та письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності до ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення; У відповідності до ст..256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що вони служили разом з [PERSON] в одній частині, та разом з ними перебували в зоні проведення АТО в липні-серпні 2014 року. Олексій був поранений, лікувався в госпіталі, після чого повернувся до частини і продовжив службу, підвозив снаряди до передової. Сукупністю досліджених судом доказів встановлено, що [PERSON] був мобілізований до Збройних сил України в квітні 2014 року, проходив військову службу в різних військових частинах, з 02.07.2014 року був відряджений до зони проведення антитерористичної операції. Ці обставини підтверджуються військовим квитком [PERSON] серії СО №153445, копією повістки,наказами командира ВЧ В3938 №102 від 07.05.2014 року, №143 від 02.07.2014 року, ВЧ В0259 №82 від 09.04.2015 року, довідкою №6536 від 14.10.2014 року, довідкою галузевого архіву Міністерства оборони №179/1/10911 від 01.10.2015 р. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що факт перебування [PERSON] у зоні проведення антитерористичної операції в період з 02 липня 2014 року по 31 серпня 2014 року доведено належними та допустимим доказами, що є підставою для задоволення його заяви.

Outcome: approved