overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 6000 грн. 00 коп. (шість тисяч гривень 00 копійок), а також судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що за договором позики 25 грудня 2014 року він передав відповідачу грошові кошти в сумі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 копійок), які останній прийняв та зобов'язувався повернути борг до 25 лютого 2015 року. Проте, у встановлений договором строк [PERSON] зазначену суму боргу не повернув, що і стало причиною звернення до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив суд про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 2014 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] передав [PERSON] у борг 6000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 копійок), а останній прийняв та зобов'язувався повернути їх позикодавцю до 25 лютого 2015 року, що підтверджується оригіналом розписки (а.с.3). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається. Позивач неодноразово намагався звертатися до відповідача про добровільну сплату боргу, проте останній ухиляється від зустрічей з позивачем та від своїх зобов'язань. Згідно розписки (строк повернення позики, як зазначалося вище, сплинув 25.02.2015 року), але до сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов'язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Укладення сторонами договору позики відповідає вимогам ч.2 ст.1047 ЦК України та підтверджується змістом боргової розписки (а.с.11). В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача суми боргу по договору позики в розмірі 6000 грн. 00 коп., підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору. А тому всього на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 6243грн. 60 коп. (6000,00 + 243,60).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на свою користь 174 834 грн, що посилаючись на те, що 27 жовтня 2015 року за проханням відповідача він надав останньому у позику 6 600 доларів США, а той, у свою чергу, зобовязався повернути борг до 25 грудня 2015 року. По закінченню терміну борг йому повернутий, від спілкування та сплати боргу відповідач ухиляється, що і стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом. У судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на свою користь 172\~986 грн. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим, про час та місце розгляду справи, при цьому останній не надав відомостей про причини своєї неявки, тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, розглянув справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) гроші кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначено грошової суми або визначено кількості речей. У судовому засіданні встановлено, що 27 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] у письмовій формі був укладений договір позики, згідно якого останній взяв у позивача у позику 6 600 доларів США, які зобов»язався повернути до 25 грудня 2015 року (а.с. 5). Станом на день розгляду справи сума боргу позивачу не повернута і складає 6 600 доларів США, що еквівалентно 172\~986 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У передбачений строк відповідачем кошти не повернуті, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Одночасно з відповідача на користь позивача слід стягнути, з урахуванням зменшених позовних вимог, 1\~730 грн у рахунок повернення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього суму боргу за укладеним між ними договором позики в розмірі 4000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 25.05.2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики грошей. Позивач передав відповідачу гроші у розмірі 4000,00 грн., чим виконав свої зобов'язання за договором. [PERSON], в свою чергу, взяв на себе зобов'язання щодо повернення вказаної суми грошових коштів у двохмісячний строк. До цього часу грошові кошти відповідачем не повернуті. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили суд про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позовні вимоги визнав. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 25.05.2013 року між сторонами було укладено договір позики грошей. [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 4000,00 грн., що підтверджується розпискою (а.с.4). Грошові кошти зобов'язувався повернути протягом двох місяців. У зв'язку з невиконанням зобов'язання [PERSON] 08.11.2013 року позивач звернувся до відповідача з вимогою-претензією про сплату суми боргу. Однак до цього часу позика в сумі 4000,00 грн. відповідачем не повернута. Враховуючи викладене, а також той факт, що будь-яких доказів у підтвердження виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики суду не надано, вимоги [PERSON] про стягнення суми боргу є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за договором позики в розмірі 4000,00 грн. Питання про розподіл судових витрат судом вирішується відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме з відповідача стягується судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягти з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й стягувати щомісячно до повноліття дітей. Позов мотивовано тим, що відповідач є матір?ю дітей, діти проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні. Відповідач працездатна має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але добровільно її не надає. Позивач в судове засідання не з?явився. Надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю просить суд розглянути справу без його участі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, судову повістку не отримувала, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК є такою, що належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є матір?ю дітей, діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач, як мати дітей, зобовязана утримувати їх матеріально до повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягти з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 800 гривень щомісячно на кожну дитину до повноліття дітей. Позов мотивовано тим, що відповідач є матір?ю дітей, діти проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні. Відповідач працездатна має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але добровільно її не надає. Позивач в судове засідання не з?явився. Надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася. Надіслала заяву в якій позовні вимоги визнає повністю просить суд розглянути справу без її участі. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є матір?ю дітей, діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач, як мати дітей, зобовязана утримувати їх матеріально до повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягти з відповідача на його користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів її заробітку (прибутків) на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й стягувати щомісячно до повноліття дитини. Позов мотивовано тим, що відповідач є матір»ю дитини, дитина проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідач працездатна, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але добровільно її не надає. Позивач в судове засідання не з?явився. Надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю просить суд розглянути справу без його участі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, судову повістку не отримувала, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК є такою, що належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є матір»ю дитини, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач, як мати дитини, зобовязана утримувати її матеріально до повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд визнати [PERSON] такою що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку посилаючись на наступне. Позивач, [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Крім нього в квартирі також зареєстрована його дочка [PERSON], яка не мешкає у вищезазначеній квартирі, та має іншу адресу мешкання, вона добровільно відмовилася від права користування житлом, її особистих речей у квартирі позивача немає та ніякої кореспонденції на її ім'я не надходить. Оскільки відповідач у даній квартирі не мешкає більше семи років, а [PERSON] доводиться щомісячно сплачувати за відповідача квартирну плату, інші комунальні платежі, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала, підтвердивши, що вона зі своєю дитиною та чоловіком мешкає за іншою адресою. Проти задоволення позову у попередньому судовому засіданні не заперечувала. Представник третьої особи, КП «Перевальське житлово-комунальне управління» в судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є основним квартиронаймачем квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] в якій також зареєстрована [PERSON], яка не проживає за вищевказаною адресою, її особистих речей у квартирі немає, матеріальної допомоги на сплату комунальних послуг [PERSON] вона не надає та на теперішній час вона мешкає за іншою адресою. На підставі ст. 71 ЖК України право користування жилим приміщенням зберігається за відсутніми протягом шести місяців. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому оскільки в судовому засіданні в повному обсязі доведений факт відсутності відповідача [PERSON] в квартирі [ADDRESS] більш ніж шість місяців без поважних причин, у зв'язку з чим суд дійшов до висновку, що її у відповідності зі ст. 71, 72 ЖК України можна визнати такою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати його шлюб з відповідачкою по справі. Позов мотивований тим, що 07.03.2003 року він уклав шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували в Дачненської сільської раді Біляївського району Одеської області, актовий запис №13. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає те, що на протязі спільного життя вони виявили, що у них різні характери, різні погляди на життя, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. Позивач до судового засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі у якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.15). Відповідачка до судового засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву про слухання справи без її участі, в якій зазначила, що позов визнає в повному обсязі (а.с.16). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиїхось прав та інтересів, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, згідно статті 174 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні, 07.03.2003 року, сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області, про що того ж дня в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №13 (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 01.07.2003 року Дачненською сільської ради Біляївського району Одеської області, відповідний актовий запис в Книзі реєстрації народжень №32 (а.с.4). Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалось через те, що на протязі спільного життя вони виявили, що у них різні характери, різні погляди на життя, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. З урахуванням викладеного суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, як це передбачено ст.112 Сімейного кодексу України, отже шлюб підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати його шлюб з відповідачкою по справі. Позов мотивований тим, що 21.05.2010 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Авангардівській селищній раді Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №08. Від вказаного шлюбу, [INFO] року, у них народилася донька [PERSON], яка проживає з відповідачкою. Шлюбні відношення із відповідачкою припинені ним у червні 2013 року. Причиною розірвання шлюбу були розбіжності щодо ведення домашнього господарства та виховання доньки. Між ними часто виникали сварки та непорозуміння. На теперішній час ним втрачені подружні почуття до [PERSON] Спору про місце проживання дитини не має. Позивач до судового засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі у якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.18). Відповідачка до судового засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву про слухання справи без її участі, в якій зазначила, що позов визнає в повному обсязі (а.с.19). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиїхось прав та інтересів, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, згідно статті 174 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні, 21.05.2010 року сторони по справі зареєстрували шлюб в Авангардівській селищній раді Овідіопольського району Одеської області, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №08 (а.с.4). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 20.11.2010 року Виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №168 (а.с.5). Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалось через те, що у них зовсім різні характери та погляди на життя. За час сумісного проживання позивачка переконалася, що у неї з відповідачем немає спільних інтересів. З урахуванням викладеного суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, як це передбачено ст.112 Сімейного кодексу України, отже шлюб підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати шлюб від 08 липня 1989 року між ним та відповідачкою. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сімейне життя виявилося невдалим, понад 11 років спільно з відповідачкою не проживає, спільне господарство не ведеться, тому переконаний в неможливості збереження шлюбу в подальшому. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Спір щодо майна відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до наданої заяви позов підтримав, просив справу розглянути за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України; заперечень проти позову не надала, клопотань про перенесення розгляду справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом ЗАГС Токмацького міськвиконкому Запорізької області 08 липня 1989 року, актовий запис № 154. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 12 червня 1990 року, актовий запис № 224. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, понад 11 років разом не проживають, спільне господарство не ведеться, подальше шлюбне життя не можливе. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність розірвати шлюб між сторонами. Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище - «[PERSON]». Враховуючи викладене і

Outcome: approved