overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.11.2000 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, актовий запис від 18.11.2000 року №409, мотивуючи тим, що з серпня 2014 року сумісно з відповідачем не проживають, шлюбні відносини не склалися у звязку з різними характерами, поглядами на життя та шлюбні обовязки. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності до того законних підстав відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 18.11.2000 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу від 18.11.2000 року серії 1-ЖД №292442, виданим відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 14.07.2010 року серії 1-ЖД №231663, як проживає з матірю. Сторони не проживають разом з серпня 2014 року, шлюбні відносини не склалися у звязку з різними характерами, поглядами на життя та шлюбні обовязки. Подружжя втратило взаєморозуміння з питань сімейного життя, почуття любові та поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сімї. Сторони фактично мають інші стосунки. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки \~наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.11.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №698, мотивуючи тим, що після реєстрації шлюбу, сумісне життя з відповідачкою не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки по веденню спільного господарства. В судове засідання позивач не з'явися, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 18.11.2009 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 18.11.2009 року серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №698. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 13.05.2010 року серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Дитина проживає з матір'ю. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на сімейні відносини та сімейні обов'язки по веденню спільного господарства. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 вересня 2014 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивач вказав різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства, внаслідок чого шлюбні відносини припинені з понад 2 роки, спільне господарство не ведеться. Відповідачем наданий відзив на позов, в якому відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, але не згодна з підставами його розірвання, однак вважає, що сім`я розпалася остаточно і її збереження неможливо, не відповідає інтересам жодної з сторін , а також суперечить інтересам дитини, оскільки сварки та скандали відбувалися в присутності доньки . Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання позовних вимог, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила про визнання позовних вимог. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] 18 вересня 2014 року зареєстровали шлюб, про що Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції складений відповідний актовий запис № 592, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Як вбачається зі змісту позову, причиною розірванню шлюбу є різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства, внаслідок чого шлюбні відносини припинені понад 2 роки, спільне господарство не ведеться. Майновий спір відсутній. Враховуючи покази сторін, які були допитані у судовому засіданні, суд вважає, що вживати заходи в порядку ст. 111 СК України щодо примирення подружжя шляхом надання строку недоцільно. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 191. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримують з січня 2017 року. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 18 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, актовий запис 191. В судовому засіданні встановлено, що спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 листопада 2011 року виконкомом Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, за актовим записом №08. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 18 листопада 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, актовий запис №08. Від шлюбу вони мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. З 02 серпня 2014 року вони припинили сімейні відносини, оскільки між ними постійно виникали непорозуміння, сварки, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб зберегти неможливо. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], оскільки на даний час він носить лише формальний характер. В судовому засіданні позивач наполягав на розірванні шлюбу. В судовому засіданні відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних стосунків та зберігати сім'ю наміру не має, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 листопада 2011 року у виконкомі Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, актовий запис №08 (а.с.3). Як вбачається із свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4), який на даний час проживає з матір'ю. Ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, як це передбачено ст. 109 СК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 лютого 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №23. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 18 лютого 2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №23. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Вони фактично припинили сімейні відносини та проживають окремо, оскільки між ними постійно виникали непорозуміння, сварки, у тому числі й на побутовому ґрунті. Вважає, що шлюб зберегти неможливо. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], оскільки на даний час він носить лише формальний характер. Спору про поділ сумісно нажитого майна та про визначення місця проживання дитини між ними немає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних стосунків та зберігати сім'ю наміру не має, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 лютого 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №23 (а.с.4). Як вбачається із свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). Ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, як це передбачено ст. 109 СК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №18. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18 лютого 2014 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], з відповідачем проживають окремо з травня 2017 року. У шлюбі дітей на мають. Позивач зазначив, що з перших днів подружнього життя у сторін була дружня сімя, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасали і поступово стосунки зіпсувались. Причиною припинення сімейних стосунків стали протилежні погляди на шлюб та сімю, що спонукали до постійних сварок. Після реєстрації шлюбу сторони проживали у [INFO]. Позивач у травні 2017 року відповідач поїхала проживати до своїх батьків у м. Підгородне Дніпропетровської області. Добровільно відповідач не бажає розірвати шлюб. У судове засідання позивач надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив судові витрати покласти на нього. Відповідач у судове засідання надала заяву про слухання справ за її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу.. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 18 лютого 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №18 від 18 лютого 2014 року вчинений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №490010, виданого повторно 18 квітня 2018 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають . Також встановлено, що сторони з травня 2017 року припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства понад рік. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що сімя сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст.ст. 141,142 ЦПК України, суму судового збору в розмірі 704,80 грн., сплачену позивачем при подачі позову визнати за його рахунок,у відповідність поданої заяви, наявної у матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 червня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №456. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне проживання не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини між ними припинені, а тому вважає, що примирення між ними не можливо, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву, якою просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Проуторова». Відповідно до ч. 3 ст.\~200, ч. 4 ст.\~206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 18 червня 2005 року, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №456. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища відповідача, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Проуторова». Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.03.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №3, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, втрачене почуття любові, взаєморозуміння та поваги. З кінця квітня 2016 року сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя, виховання дитини та ведення спільного господарства. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні відносини. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Питання щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами вирішено добровільно. У судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні. У судове засідання відповідач не зявилася, надала суду заяву, в якій вказувала, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглядати справу у її відсутності. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.03.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №3 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ №095349, виданим 02.06.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 37(а.с.6). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами з кінці квітня 2016 року, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved