Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу належить квартира, що розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS]. До укладання договору купівлі-продажу, зазначена квартира належала в рівних частках [PERSON] та [PERSON] Продавцем квартири за договором-купівлі продажу була [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] на підставі довіреності від 28.03.2017 року. На момент укладення договору купівлі-продажу у вказаній квартирі був зареєстрований [PERSON], який з 2014 року в ній не проживає. Згідно абз. 4 п. 6 Договору купівлі-продажу квартири [PERSON], як представник продавця [PERSON] повинна була зняти його з реєстрації місця проживання у цій квартирі. У разі невиконання цієї умови позивач, як покупець має право на звернення до суду з приводу примусового зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання. [PERSON] не виконала цієї умови договору. На підставі викладеного, позивач просив визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою, яка розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини не явки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням у ЗМІ «Луганщина.ua». Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав. Положеннями ст. ст. 319 ЦК України, 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для приватного мешкання та мешкання членів своєї сім`ї та мають право розпоряджатись цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.383 ЦК України, будинок використовується власником для власного проживання та проживання членів його сімї. Позивач є власником квартири, що розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 3-5). До укладання договору купівлі-продажу, зазначена квартира належала в рівних частках [PERSON] та [PERSON] Продавцем квартири за договором-купівлі продажу була [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] на підставі довіреності від 28.03.2017 року (а.с. 6). На момент укладення договору купівлі-продажу у вказаній квартирі був зареєстрований [PERSON], який з 2014 року в ній не проживає, що підтверджується актом про фактичне не проживання (а.с. 12). Згідно абз. 4 п. 6 Договору купівлі-продажу квартири [PERSON], як представник продавця [PERSON] повинна була зняти його з реєстрації місця проживання у цій квартирі. У разі невиконання цієї умови позивач, як покупець має право на звернення до суду з приводу примусового зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання. [PERSON] не виконала цієї умови договору. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності знімальника або членів його родини за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] не користується житлом за місцем реєстрації з 2014 року, не є членом родини позивача, що дає суду законні підстави для задоволення позову в частині визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 319, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 150 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved