Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Свої вимоги мотивує тим, що 11.07.1985 року відповідальною посадовою особою було заведено та внесено відомості до його трудової книжки серії [NUMBER] від 11 липня 1985 року та вказано прізвище та ініціали, а саме по-батькові (російською мовою) « [PERSON] ». Згодом внесено виправлення шляхом проставлення подвоєння букви «пп» як « [PERSON] ». Проте, внесені виправлення належним чином не були засвідчені в установленому законодавством порядку. Відповідно до мого паспорта громадянина України, на другому аркуші, по-батькові вказане на російській мові, як « [PERSON] », у військовому квитку серії [NUMBER] від 23.10.1985 року та дипломі серії [NUMBER] від 25.02.1985 року по-батькові теж зазначено російською мовою як « [PERSON] ». З досягненням пенсійного віку [PERSON] , звернувся до органів ПФУ у Рівненській області для призначення пенсії за віком, і в усному порядку отримав роз`яснення, що у зв`язку з вказаними розбіжностями у написанні по-батькові, я позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання пенсії за віком. Таким чином, метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником свого права на пенсійне забезпечення. На підставі цього заявник звернулася до суду, для того щоб встановити факт належності правовстановлюючого документу. У судове засідання [PERSON] , не з`явився, однак надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи, Головного управління ПФУ у Рівненській області будучи належним чином повідомлений про та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомляли про розгляд справи у їх відсутності не клопотали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Як вбачається зі от. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 11.07.1985 року відповідальною посадовою особою трест «Злектроюжмонтаж» Монтажное управление № 1, заведено та внесено відомості до трудової книжки [PERSON] , серії [NUMBER] , виданої російською мовою на ім`я « [PERSON] » де по-батькові заявника російською мовою зазначено « [PERSON] ». Згодом внесено виправлення шляхом проставлення подвоєння букви «пп» як « [PERSON] ». Проте, внесені виправлення належним чином не були засвідчені в установленому законодавством порядку. Згідно паспорту серії [NUMBER] , який виданий Володимирецьким РВ УМВС України в Рівненській області 07.05.1996 р., де на другому аркуші, по-батькові заявника вказане на російській мові, як « [PERSON] », Також у військовому квитку серії [NUMBER] від 23.10.1985 року та дипломі серії [NUMBER] від 25.02.1985 року по-батькові заявника теж зазначено російською мовою як « [PERSON] ». Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» «При розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення». Також судом встановлено, що заявник позбавлений можливості самостійно звернутися до трест «Злектроюжмонтаж» Монтажное управление № 1, для виправлення описки у по-батькові на титульній сторінці трудової книжки, оскільки дане підприємство на теперішній час є ліквідованим. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався заявник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту належності трудової книжки породжує юридичні наслідки для заявника, оскільки надасть йому право реалізувати своє право на отримання пенсії за віком. Тому, суд вважає, що встановлення юридичного факту, про який просить заявник, знайшов повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved