Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу поліції № 1 Уманського районного управління поліції ГУНП України в Черкаській області про скасування арешту рухомого майна. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 26.10.2018 року його було зупинено працівником поліції Савченко Ю.О. на ділянці автодороги м. Жашків с. Тетерівка для перевірки документів. У ході перевірки документів йому було повідомлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має явні ознаки підробки. Власником транспортного\~засобу « Opel Frontera», д/н [NUMBER] , являється [PERSON] , який у 2017 році передав йому у користування автомобіль та надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, експлуатацію даного автомобіля він здійснював на підставі переданих власником документів. За даним фактом було розпочате кримінальне провадження № 12018250130000502, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2018 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а саме : використання завідомо підробленого документа. 27.10.2018 року було проведено огляд легкового автомобіля «Opel Frontera», д/н [NUMBER] , та винесено постанову про визнання його речовим доказом у кримінальному провадженні № 12018250130000502 від 27.10.2018 р. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 02.11.2018 року накладено арешт на легковий автомобіль « Opel Frontera», д/н [NUMBER] , що знаходиться на майданчику тимчасового тримання по вул. Соборна, 73, м. Жашків Черкаської області, який було вилучено у [PERSON] , [INFO] , та який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 24.06.2009 року належить [PERSON] . 28.11.2019 року кримінальне провадження за № 12018250130000502 від 27.10.2018 року закрито на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України. З моменту накладення арешту і по даний час легковий автомобіль « Opel Frontera», д/н [NUMBER] , знаходиться на майданчику тимчасового тримання по вул. Соборна, 73 м. Жашків та позивач немає можливості ним користуватися. У зв`язку з вищевикладеним позивач вимушений звернутися до суду . Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 26.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 20.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, при цьому до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - відділу поліції № 1 Уманського районного управління поліції в Черкаській області у судове засідання не з`явився, при цьому до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності. Просив справу розглянути згідно чинного законодавства. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області 02.11.2018 року у рамках кримінального провадження № 12018250130000502 від 27.10.2018 року по справі № 693/1179/18 накладено арешт на легковий автомобіль « Opel Frontera», д/н [NUMBER] , що знаходиться на майданчику тимчасового тримання по вул. Соборна, 73, м. Жашків Черкаської області, який було вилучено у [PERSON] , [INFO] , та який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 24.06.2009 року належить [PERSON] , жителю [ADDRESS] , з метою забезпечення збереження речових доказів. Судом установлено, що згідно витягу є єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12018250130000502 від 27.10.2018 року, закрито 28.11.2019 року на підставі абз.14 ч.1 ст. 284 КПК України. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації (частина третя статті 174 КПК України). Встановлено, що кримінальне провадження, в рамках якого був накладений арешт на майно позивача, закрите, арешт майна прокурором не скасований. Разом із цим, вищенаведеними положеннями статті 174 КПК України врегульовано порядок скасування арешту майна виключно під час досудового розслідування або судового провадження у кримінальній справі. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє кримінальні процесуальні відносини. Зокрема, після прийняття означеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі), як засіб його забезпечення, втрачає відповідну концептуальну властивість. Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами. Із огляду на зазначене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Водночас, вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено. Скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин. З огляду на викладене, вирішення зазначеного питання судом у порядку цивільного судочинства не призведе до заміщення ним функцій суду кримінальної юрисдикції і не може завдати шкоди інтересам кримінального провадження. Відповідну правову позицію сформульовано Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2013 року № 6-26цс13. Підстав для відступу від вказаної позиції Велика Палата Верховного Суду не знайшла, про що зазначено у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18) із викладенням відповідного правового висновку. Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 397 ЦПК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Таким чином, враховуючи, що обставини, які обумовлювали застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна позивача під час досудового розслідування відпали одночасно з закінченням кримінального провадження, а право позивача щодо володіння, користування та розпорядження належного йому на праві власності майна порушуюється зазначеним обтяженням, суд прийшов до висновку за необхідне задовольнити позов та скасувати зазначений арешт. На підставі викладеного,

Outcome: approved