Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання між ними шлюбу, який зареєстрований 06 січня 2006 року. Сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого шлюбні відносини припинилися з серпня 2020 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Майновий спір відсутній. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про підтримання та визнання позовних вимог, в яких просили розглядати справу за їх відсутності. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 06 січня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червонозаводського районного управління юстиції міста Харкова зроблено відповідний актовий запис № 5, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині [PERSON] . Згідно наданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який, як зазначено у позові, проживає з відповідачкою і між сторонами укладена усна домовленість відносно їх проживання (а.с. 6). Як вбачається зі змісту позову, сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого шлюбні відносини припинилися з серпня 2020 року і сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Майновий спір відсутній. Судом, в порядку ст. 111 СК України, протягом розгляду справи вживалися заходи щодо примирення подружжя шляхом надання строку для примирення, однак сторони не примирилися. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач не заявляв вимоги про стягнення на його користь судових витрат та судового збору.

Outcome: approved