Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, в якому просив: «стягнути з [PERSON] 17500 грн. на користь [PERSON] за оренду його майна, що трансформувалося у відчуження при передачі прав власності». В обґрунтування позову зазначив, що (далі дослівно) «йому та [PERSON] належить на принципах рівності і спільної часткової власності з цільовим призначенням для сімейного проживання родини і власною автономією частина приватного домоволодіння по [ADDRESS] . [PERSON] без відповідних повноважень 29.08.2017 р. безоплатно передала [PERSON] по документам свою 1/6 частку майнових прав і додатково по факту на 10 м? площі більше за рахунок його частки, які вона тимчасово використовувала для власних потреб на правах оренди і які передала правонаступнику без документального оформлення. Ці обставини змінили умови договору від 27.05.1994 р., що по закону можливо тільки за угодою сторін, а він на таке виділення згоди не надавав, що являється правовою підставою для виконання [PERSON] , як орендодавцем, додаткових зобов`язань щодо орендної плати за 10 м? його житлового приміщення (ст.759-762 ЦК). Новий співвласник майна закріпила збільшену частку металевими решітками і заборонила йому вхід, що тривав 35 місяців з 29.05.2017 р. до 20.07.2020 р. момента розблокування перешкод поліцією. Розрахунок здійснюється по методики оцінки вартості об`єктів оренди Уманської міської ради, а щомісячний розмір оренди встановлений у грошовій формі 50 грн/м?, а загальна сплата 10 м? х 50 грн/м? х 35 міс = 17500 грн.». У судове засідання, призначене на 07.07.2021, відповідач не з`явилась, про день та час судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Станом на\~день розгляду\~справи відповідач\~відзив або\~зустрічну позовну\~заяву не\~подала, від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши думку позивача, який не заперечував проти проведення судового засідання за відсутності відповідача, суд ухвалив провести судовий розгляд за відсутності відповідача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази, надані позивачем, дійшов такого висновку. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач [PERSON] у позовній заяві посилається на те, що « [PERSON] без відповідних повноважень 29.08.2017 р. безоплатно передала [PERSON] по документам свою 1/6 частку майнових прав і додатково по факту на 10 м? площі більше за рахунок його частки, які вона тимчасово використовувала для власних потреб на правах оренди і які передала правонаступнику без документального оформлення. Ці обставини змінили умови договору від 27.05.1994 р, що по закону можливо тільки за угодою сторін, а він на таке виділення згоди не надавав, що являється правовою підставою для виконання [PERSON] , як орендодавцем, додаткових зобов`язань щодо орендної плати за 10 м? його житлового приміщення (ст. 759-762 ЦК). Новий співвласник майна закріпила збільшену частку металевими решітками і заборонила йому вхід, що тривав 35 місяців з 29.05.2017 р. до 20.07.2020 р. момента розблокування перешкод поліцією. Розрахунок здійснюється по методики оцінки вартості об`єктів оренди Уманської міської ради, а щомісячний розмір оренди встановлений у грошовій формі 50 грн/м?, а загальна сплата 10 м? х 50 грн/м? х 35 міс = 17500 грн.». Проте позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження вказаних обставин. До позовної заяви позивачем додана лише копія Договору дарування від 27.05.1994, відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар кожен у рівних долях належну [PERSON] 1/3 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у позовній заяві просив суд стягнути з [PERSON] 17500 грн на користь [PERSON] за оренду його майна, що трансформувалося у відчуження при передачі прав власності. При цьому, позивачем не додано договору оренди його майна, доказів на підтвердження розміру частки його майна, що перебувала в оренді, не обґрунтовано розмір розрахунку орендної плати. Тобто позивачем не додано жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві. Враховуючи те, що позивач вільний у способі доказування своїх позовних вимог та наданні доказів, таким правом скористався, при цьому не надав суду достатніх та належних доказів, які б підтверджували обставини, викладені в позовній заяві, суд позбавлений можливості оцінити доводи позивача і таким чином доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed