Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на своє утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до 01.04.2017. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є інвалідом ІІ групи з дитинства, інвалідність встановлена до 01.04.2017. Через хворобу потребує постійного лікування, але соціальної допомоги, яку він отримує у звязку з непрацездатністю, не вистачає на належне лікування та проживання. Відповідач доводиться йому батьком, має постійне місце роботи, являється пенсіонером МВС України, працює, проте йому не відомо де саме, тож може надавати йому допомогу. За рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області батько сплачував на його утримання аліменти до 01.04.2016, після чого у добровільному порядку матеріальну допомогу на його утримання не надає. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши заяву, згідно з якою, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а справу просить розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження, батьком позивача [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] (а.с.4). Довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №173506 свідчить про те, що [PERSON] являється інвалідом з дитинства ІІ групи, інвалідність встановлена до 01.04.2017 (а.с.7). У висновку від 22.04.2016 №65 вказано, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду (а.с.6). З довідки від 22.04.2016 №17 вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря психіатра і потребує постійного придбання медикаментів (а.с.8). [PERSON] перебуває на обліку в Знамянському міському УСЗН та отримує державну соціальну допомогу інваліду з дитинства ІІ групи в розмірі 1074 грн. (а.с.5). Згідно з довідкою від 22.04.2016 №263, [PERSON] проживає [INFO] (а.с.9). Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Таким чином, аналіз змісту ст.198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов'язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сину). При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків, суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров'я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст.ст.182, 200 СК України). У судовому засіданні зясовано, що відповідач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років по лінії МВС, має в складі сімї дружину [PERSON], дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Даних з приводу його незадовольного стану здоровя, у судовому засіданні не здобуто, довідку про доходи відповідачем до суду не представлено. Оцінюючи матеріальний стан самого непрацездатного, суд зауважує, що повнолітній [PERSON] є інвалідом з дитинства ІІ групи, отримує державну соціальну допомогу, розмір якої не перевищує прожитковий мінімум, встановлений ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік». Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід непрацездатного не забезпечує йому підтримання нормальної життєдіяльності, яка і є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Таким чином, судом встановлено, що непрацездатний [PERSON] потребує сторонньої допомоги, йому необхідне систематичне медикаментозне лікування, що свідчить про наявність у нього потреби в матеріальній допомозі. Відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує свого обовязку щодо утримання непрацездатного повнолітнього сина і має можливість надавати йому матеріальну допомогу. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення встановленого строку інвалідності. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст.ст.182, 198, 200 СК України,

Outcome: approved