Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області, [PERSON] управління у Токмацькому районі та місті Токмак Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Токмацької районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Токмацька державна нотаріальна контора в якому просив: -визнати недійсним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради від 14.11.2001 року № 3; -визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 005900, виданий 25.01.2002 року [PERSON] сільською радою на імя [PERSON], що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 3,75 га на території [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області; -визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право на спадщину від 09.03.2011 року № 537, видане на імя [PERSON] на спадкове майно після смерті померлої [PERSON]; -визнати недійсним та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 35991113 від 05.07.2017 року, видане державним реєстратором Токмацької районної державної адміністрації; -зобовязати Міжрайонне управління у Токмацькому районі та місті Токмак Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 2325280800:10:001:0056. В обґрунтування зазначає, що позивач 20.04.2000 року відповідно до договору дарування набув право на земельну частку (пай) площею 6 умовних кадастрових гектарів на колишніх землях КСП ім. Котовського Токмацького району Запорізької області. В подальшому реалізувавши своє право на виділення в натурі земельної частки (паю) позивач отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 025597 відповідно якому набув у власність земельну ділянку площею 3,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області. Через деякий час до нього почали надходити вимоги від [PERSON] звільнити вказану вище земельну ділянку. Згідно даних Державного земельного кадастру та Реєстру прав власності [PERSON] набула у власність земельну ділянку площею 3,75 га на території [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області з кадастровим номером 2325280800:10:001:0056 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у звязку з спадкуванням після померлої [PERSON]. В свою чергу [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗП № 005900 25.01.2002 року. Як зясувалося пізніше земельна ділянка, яка належить позивачу, та координати земельної ділянки [PERSON] повністю накладаються одна на одну. Позивач зазначає, що оскільки ним отримано Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку раніше ніж [PERSON], то його право власності на земельну ділянку суттєво порушується. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов в якому зазначила, що позивач посилається на те, що [PERSON] сільська рада Токмацького району Запорізької області 12.02.2001 року видала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗП № 025597 відповідно якому позивач набув у власність земельну ділянку площею 3,78 га. В той же час, в додатках до позовної заяви додано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку № 025598. Також, зазначила що позивач до подання позову обробляв спірну земельну ділянку та сплачував матері відповідачки а в подальшому самій відповідачці орендну плату (без укладення договору оренди), однак, після того як відповідачка [PERSON] попередила про бажання самостійно обробляти земельну ділянку, він подав позов. Також, зазначила що не відповідає дійсності посилання позивача про повне накладення земельних ділянок позивача та відповідача [PERSON] Представник [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області проти задоволення позову заперечила та вказала, що під час виготовлення Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] відбулась помилка та було виготовлено два державних акта на одну й ту ж земельну ділянку. При цьому, сусідня земельна ділянка залишилась вільною. У 2000-2001 роках [PERSON] вийшов з АФ ім. Котовського з своїми земельними паями та почав їх обробляти. В цей час з своїм паєм вийшла [PERSON]. Протягом кількох років позивач обробляв земельну ділянку [PERSON] та сплачував за неї земельний податок. На даний час [PERSON] правомірно оформила право власності на земельну ділянку. З приводу скасування рішення [PERSON] сільської ради від 14.11.2001 року № 3 представник заперечив та зазначив, що скасування рішення позбавить прав на земельні ділянки не тільки [PERSON] а й інших осіб, яким виділені земельні ділянки вказаним рішенням. Представник Міськрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області позовні вимоги не визнав та надав наступні пояснення. Так, в разі скасування Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, яка належить [PERSON] та рішення [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області позбавить в подальшому можливості [PERSON] повторно оформити право власності. Державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 2325280800:10:001:0056 проведено відповідно до вимог законодавства на підставі технічної документації із землеустрою. Представник Токмацької районної державної адміністрації позовні вимоги не визнав та пояснив, що реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку проведена відповідно до вимог законодавства, а тому підстави для скасування державної реєстрації відсутні. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вислухавши пояснення учасників, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.2000 року [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) в розмірі 6 у умовних кадастрових гектарах, що знаходяться в КСП ім. Котовського Токмацького району Запорізької області. Згідно договору дарування від 20.04.2000 року, зареєстрований за № 1126, [PERSON] подарувала позивачу право на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом серії ЗП № 0124256, виданого Токмацькою райдержадміністрацією 19.04.2000 року, площею 6 умовних кадастрових гектарах. В подальшому на підставі рішення [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області від 21.12.2000 року № 6 та вказаного сертифікату на земельну частку (пай) серії ЗП № 0124256 позивач отримав Державний акт на право призваної власності на земельну ділянку серії ІІ ЗП № 025598 площею 3,78 га на території [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім цього, позивач є власником земельної ділянки площею 3,78 га на території [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ ЗП № 025597, виданий 12.02.2001 року. Вказана земельна ділянка набута позивачем на підставі рішення [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області від 21.12.2000 року № 6. При цьому, відповідно до Державних актів на право приватної власності на землю серії ІІ ЗП № 025598 та серії ІІ-ЗП № 025597 земельні ділянки є суміжними. 04.04.2017 року позивач звернувся до ФОП [PERSON] про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 025597 площею 3,78 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області. Відповідно до листа ФОП [PERSON] від 03.07.2017 року в ході виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки [PERSON] на місцевості відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗП № 025597 з метою отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку встановлено 100 відсоткове накладення з земельною ділянкою [PERSON] (спадкоємець [PERSON]М.), яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЗП № 005900, виданого 25.01.2002 року. У звязку з викладеним, виготовити документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості неможливо. 09.02.2018 року державним кадастровим реєстратором відмовлено позивачу в прийнятті заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру з підстав викладених вище. 09.02.2018 року листом № 54 ПП «Інфотера» в якому на постійній основі працює ФОП [PERSON] позивачу повторно повідомлено про неможливість завершити виготовлення технічної документації із землеустрою. Також, судом встановлено, що 25.01.2002 року [PERSON] отримала у власність земельну ділянку площею 3,75 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 005900. 04.06.2010 року [PERSON] померла, та в подальшому за заявою [PERSON] була відкрита спадкова справа Токмацькою державною нотаріальною конторою, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 73/11. Відповідно до довідки відділу Держкомзему у Токмацькому районі Запорізької області від 26.11.2010 року земельній ділянці, яка належала померлій [PERSON] присвоєно кадастровий номер 2325280800:10:001:0056. Суду не надано доказів на підтвердження розроблення технічної документації щодо встановлення на місцевості вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 2325280800:10:001:0056 у 2010 року перед присвоєнням кадастрового номеру. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.03.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 537, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 3,75 га, кадастровий номер 2325280800:10:001:0056, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 005900, виданого 25.01.2002 року. На підставі звернення [PERSON] від 13.04.2017 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яку [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] з кадастровим номером 2325280800:10:001:0056. Слід зазначити, що технічна документація не містить погодження суміжного землекористувача [PERSON], який в ній зазначений. 31.05.2017 року державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за наслідками перевірки технічної документації на земельну ділянку з кадастровим номером 2325280800:10:001:0056 внесено до Державного земельного кадастру відповідні відомості. 29.06.2017 року [PERSON] звернулась до Центру надання адміністративних послуг Токмацької районної державної адміністрації із заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2325280800:10:001:0056. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 05.07.2017 року за наслідками розгляду заяви [PERSON] та доданих документів проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2325280800:10:001:0056 площею 3,75 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, індексний номер 35991113. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Згідно з ст. 328 ЦК України право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона здійснювала виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявами [PERSON], який звернувся раніше, та [PERSON], яка звернулась пізніше. Документація на замовлення [PERSON] виготовлена швидше, тому при розробленні документації [PERSON] виявилось, що вона повністю накладається на земельну ділянку належну [PERSON]. Додала, що під час виготовлення документації на замовлення [PERSON] вона виходила з того, що [PERSON] належить одна земельна ділянка, а не дві суміжні. Для складання документації із землеустрою по винесенні на місцевості меж земельної ділянки належної [PERSON] викопіювання місця розташування не надавалося, а її місце знаходження визначалося зі слів [PERSON] та з врахуванням суміжних землекористувачів. У випадку [PERSON] в документації із землеустрою було наявне викопіювання місця знаходження земельної ділянки. З приводу заявлених позовних вимог суд вважає необхідним зазначити наступне. Як встановлено судом та не оспорюється учасниками [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 3,78 га на території [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 12.02.2001 року, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ ЗП № 025597, виданий 12.02.2001 року, в той час, як [PERSON] отримала у власність земельну ділянку площею 3,75 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 25.01.2002\~року на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 005900. За результатами розгляду справи судом встановлено, що під час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON], яка виготовлялася ФОП [PERSON], остання через незнання щодо наявності в [PERSON] права власності на дві земельні ділянки, а не на одну, з врахуванням вже відведеної земельної ділянки за Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ\~ЗП №\~025598 було визначено межі земельної ділянки [PERSON], які з врахуванням Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ ЗП № 025597 ні імя [PERSON] повністю співпали. Слід вказати, що як в Державному акті на право власності на землю на імя [PERSON] серії ІІІ-ЗП № 005900, виданого 25.01.2002 року, так і в Державному акті на право приватної власності на землю на імя [PERSON] серії ІІ ЗП № 025597 суміжний землекористувач вказаний [PERSON]. Позовні вимоги позивача про скасування рішення [PERSON] сільської ради від 14.11.2001 року № 3, на підставі якого видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 005900 та самого Державного акту задоволенню не підлягають з огляду на викладене вище. Крім цього, суду не надано жодних доказів на обґрунтування незаконності отримання земельної ділянки [PERSON], а скасування вказаного рішення сільської ради та державного акту, позбавить особу права на свою правомірно набуту власність земельну ділянку. В той же час, позовні вимоги з приводу скасування свідоцтва про право на спадщину від 09.03.2011 року № 537, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 35991113 від 05.07.2017 року та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 2325280800:10:001:0056 та зобовязання міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмак внести відомості до Державного земельного кадастру підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом під час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натуру (на місцевості) на земельну ділянку з кадастровим номером 2325280800:10:001:0056 внаслідок помилки сформовані координати та поворотні точки вказаної земельної ділянки, які повністю співпадають із земельною ділянкою [PERSON] відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ ЗП № 025597, яку у власність він отримав раніше. З огляду на викладене та з метою захисту права позивача вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, суд вважає такі позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ч. 3 ст. 263 ЦПК України судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На переконання суду саме таке рішення досягне завдання цивільного судочинства, є справедливим та в рівній частині забезпечить право як позивача реалізувати своє право власності на земельну ділянку так і право відповідача [PERSON] отримати в майбутньому у власність земельну ділянку в порядку спадкування при дотриманні норм законодавства під час винесення земельної ділянки в натуру. Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014\~року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в звязку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується.

Outcome: partial