Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Великосорочинської сільської ради Миргородського району про визнання права власності на майновий пай в колишньому КСП імені Гоголя в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 19 грудня 1998 року в с.В.Сорочинці Миргородського району померла його мати [PERSON]. Остання за життя працювала в Колективному сільськогосподарському підприємстві імені Гоголя і мала частку пайового фонду цього КСП, що було затверджено зборами співвласників. Згідно довідки Великосорочинської сільської ради [PERSON] мала право на частку пайового фонду майна КСП імені Гоголя в розмірі 12961,00 грн., що становить 0,1273 відсотка, в тім числі обігові засоби 4441,00 грн. Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства [PERSON] за життя не отримувала. В звязку цим нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину і він звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]- [PERSON], позовні вимоги підтримувала, просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник відповідача, Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, в судове засідання не зявився, а звернувся до суду із листом, яким проти задоволення позову не заперечував і просив справу розглянути у його відсутності (а.с.29). Представник третьої особи, Аграрного орендно-приватнного підприємства «Великосорочинське», в судове засідання не з'явився, а звернувся із листом, яким просив справу розглянути у його відсутності, своїх заперечень проти позову суду не подав (а.с.28 ). Суд, заслухавши пояснення позивача,\~ дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань. Встановлено, що [PERSON] померла 19 грудня 1998 року,що підтверджується копією свідоцтва про її смерть на а.с.8 . У звязку з її смертю відкрилася спадщина на її майно. Остання за життя набула право на частку пайового фонду майна в Колективному сільськогосподарському підприємстві імені Гоголя і її частка визначена в розмірі 12961,00 грн., що становить 0,1273 відсотка, в тім числі обігові засоби 4441,00 грн., що було затверджено зборами співвласників 15 лютого 1996 року та підтверджується довідкою Великосорочинської сільської ради від 18.08.2015р. (а.с.10). Згідно довідки АОПП «Великосорочинське» воно є правонаступником КСП ім. Гоголя (а.с.11). Позивач, як син померлої (а.с.7), є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, прийнявшим спадщину померлого члена КСП ім. Гоголя, що мав право на частку майнового фонду (пай). Спадщину позивач прийняв після своєї матері в строк та в порядку, визначені законом, що підтверджується копією свідоцтва про право на земельний пай в порядку спадкування за законом, виданим йому державним нотаріусом Миргородської державної нотаріальної контори 14.12.2000 року (а.с.12). У видачі позивачу в порядку спадкування свідоцтва про право на частку пайового фонду майна КСП ім. Гоголя, яке налажало померлій [PERSON], державним нотаріусом було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майновий пай, що підтверджується копією постанови нотаріуса на а.с.13. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи майна за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини майном в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки, відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує майнове право спадкодавця, перешкоджає позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а таке право знайшло своє повне підтвердження у судовому засіданні, то суд вважає за необхідне визнати за ним право на частку пайового фонду майна колишнього КСП ім.Гоголя (с. В.Сорочинці Миргородського району) в порядку спадкування після смерті [PERSON]

Outcome: approved