Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 05 лютого 1997 року. Позивач вказує, що протягом останніх восьми років вони разом не проживають, між ними припинені сімейно-шлюбні відносини та ведення сумісного господарства, поновляти, які не бажають. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю ними не виникає. Від шлюбу мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з матір'ю, він надає матеріальну допомогу у вигляді аліментів. Згоду на утримання дітей після розірвання шлюбу між ними досягнуто. Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з'явилися, надавши письмові заяви, в яких позивач на задоволенні позову наполягає, а відповідач позов визнала повністю, на примирення не погоджуються, шлюб перший. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст.112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 05 лютого 1997 року Виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Актовий запис №1 (а.с.4). Сімейно-шлюбні стосунки та спільне ведення господарства між ними припинені. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується фотокопіями свідоцтв про їх народження (а.с.7-9). Спору по поділ майна, яке є їх сумісною власністю, не виникає. Вбачається, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо у зв'язку із небажанням позивача за вказаних обставин зберегти шлюб, особисто - неприязними стосунками, що склалися. Наведене свідчить, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Клопотання про стягнення на свою користь понесених судових витрат, позивачем не заявлене. А тому,

Outcome: approved