Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій вказує, що 10 жовтня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Сім'я не склалася, між подружжям втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Сторони припинили подружні стосунки і не ведуть спільне господарство з вересня 2017 року. В подальшому збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримує та просить його задовольнити, не просив стягувати понесені ним судові витрати. Відповідач у своїй письмовій заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в підготовчому судовому засіданні з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: сторони одружилися 10 жовтня 2014 року, шлюб зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1247. Дітей від шлюбу сторони не мають. Суд враховує, що в сторін фактично припинені шлюбні відносини і ведення спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав та не клопотала про надання строку для примирення. Спір про розподіл майна не розглядається. Від відповідача не надходило клопотання про зміну прізвища після розлучення на дошлюбне . Згідно положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ст.82 ЦПК України зазначено, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. (ст.111 СК України). За змістом ст.111 СК України суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку, враховуючи визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу необхідно задовольнити.

Outcome: approved