Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - реєстраційна служба Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, [PERSON], в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просив визнати недійсним та скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок літ. «А», загальною площею 160,9 кв.м., вбиральню-душову літ. «Б», та сарай літ. «В», які знаходяться за адресою: [ADDRESS]; визнати за позивачем право власності на житловий будинок літ. «А», загальною площею 160,9 кв.м., вбиральню-душову літ. «Б», та сарай літ. «В», які знаходяться за адресою: [ADDRESS]; стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 276 718 гривень 47 копійок та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом 2005-2006 рр. на виконання умов договору про співробітництво щодо будування об'єктів нерухомості, а саме: будівництва двох житлових будинків та господарських споруд, на земельній ділянці, яка розташована в [ADDRESS], позивачем на користь відповідача було передано грошові кошти на загальну суму 40 000 (сорок тисяч) доларів США, а також автомобіль Mercedes VITO, 1999 року випуску, загальною вартістю 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, що підтверджується відповідними розписками. Згідно умов договору від 03 лютого 2005 року та додаткового договору від 04 липня 2009 року [PERSON] повинен отримати державний акт на земельну ділянку, та в подальшому підписати акт дарування частини земельної ділянки, орієнтовною площею 0,05 га, а також договір дарування будівель, які позначені літерами «А», «Б», «В», які знаходяться за вищевказаною адресою. Проте, відповідач, своїх обов'язків за вказаними договорами не виконав, внаслідок чого до сих пір володіє вказаними об'єктами нерухомості. Оскільки, [PERSON] в добровільному порядку не виконує умови договорів, тому позивач, просив скасувати державну реєстрацію права власності за відповідачем на спірні об'єкти нерухомості, та визнати за ним право власності на об'єкти нерухомості, позначені літ. «А», «Б», «В», що розташовані в [ADDRESS], а також стягнути кошти у розмірі 276 718 гривень 47 копійок та судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити у повному об'ємі. Відповідач, у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Зазначив, що дійсно, між ним та позивачем по справі були укладені договори про співробітництво щодо будування двох житлових будинків та господарських споруд, на земельній ділянці, яка розташована в [ADDRESS]. На виконання умов договору [PERSON] передав відповідачу грошові кошти у сумі 40 000 (сорок тисяч) доларів США, та автомобіль Mercedes VITO, 1999 року випуску, а останнім були видані розписки. Після здійснення будівництва об'єктів нерухомості, та проведення державної реєстрації права власності на своє ім'я, [PERSON] почав вимагати від нього укласти договір дарування житлового будинку літ. «А», та господарських споруд літ. «Б», «В». Проте, укласти відповідні договори відповідач не має можливості, оскільки його колишня дружина не дає своєї згоди. Представник реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначивши, що державна реєстрація права власності за [PERSON] на спірні об'єкти нерухомості була проведена Генічеським ДБТІ, у відповідності з вимогами законодавства, яке діяло на час проведення реєстраційної дії. Крім того, на даний час, жодних відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо спірного майна не має. Тому, позовна вимога, щодо визнання недійсною та скасування реєстрації права за [PERSON] є безпідставною, та задоволенню не підлягає. В іншій частині позовних вимог поклався на розсуд суду. Представник [PERSON] проти позову заперечив, вважає його безпідставним, та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначив, що сторонами по справі не надано належних доказів отримання грошових коштів та автомобіля Mercedes VITO. Крім того, вказав, що [PERSON], перебуваючи у шлюбі з [PERSON] своєї згоди на укладення угод не давала. Тому просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 03 лютого 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про співробітництво щодо будівництва об'єктів нерухомості. Предметом вказаного договору, відповідно до п.1.1. є співробітництво Сторін по будівництву 2-х житлових будинків та господарських будівель до них на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та оформленню цієї земельної ділянки у власність. Згідно розділу 2 даного договору, сторони домовились, що майнові права розподіляються наступним чином: [PERSON] належать майнові права на новостворений житловий будинок орієнтовною площею 150 кв.м. та віднесені до нього господарські будівлі, а також на відповідну земельну ділянку для їх обслуговування, а [PERSON] належать майнові права на житловий будинок орієнтовною площею 70 кв.м., віднесені до нього господарські будівлі, а також відповідна частина земельної ділянки. Крім того, сторони домовились, що [PERSON] оформляє земельну ділянку у приватну власність шляхом викупу, реконструює та будує об'єкти та господарські приміщення до них за рахунок [PERSON] Передача коштів на оформлення земельної ділянки та будівництво об'єктів і господарських приміщень до них здійснюється на підставі розписки виданої [PERSON] [PERSON]. Пунктом 5 вказаного договору передбачено, що вартість усіх робіт із проектування і будівництва 100% об'єкта, а також оформлення земельної ділянки по цьому договору орієнтовно складає 40 000 доларів США. Після затвердження проектно-кошторисної документації вартість робіт буде уточнюватись. Зазначені вище уточнення ціни цього договору будуть здійснюватись сторонами шляхом укладення додаткових угод. На виконання умов вищевказаного договору, [PERSON] передав [PERSON] п'ять тисяч доларів США, п'ятнадцять тисяч доларів США, та двадцять тисяч доларів США, про що останнім надано розписки від 14 лютого 2005 року, 18 червня 2005 року, 06 червня 2006 року. З метою виконання умов договору, [PERSON] отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду строком на 49 років земельної ділянки площею 2351 кв.м., за адресою: [ADDRESS], забудованих земель в межах с. Стрілкове на території Стрілківської сільської ради для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується рішенням №67 (витяг) від 04 липня 2006 року «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки [PERSON].», та розпочав будівництво. 14 жовтня 2006 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, від 14 жовтня 2006 року серії 1-КГ №010441, виданого Стрілківською сільською радою Генічеського району Херсонської області. 08 серпня 2008 року [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 23 липня 2008 року за №72 отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке розташоване, по [ADDRESS], а саме: житловий будинок літ. «А» загальною площею 160,9, кв.м., веранда літ. «а», вбиральна-душова літ. «Б» сарай літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», літня кухня з підвалом літ. «Є», гараж літ. «Ж», сарай літ. «З», вбиральна літ. «І», сарай літ. «К», споруди 1-3. Рішенням сесії п'ятого скликання Стрілківської сільської ради Генічеського районну Херсонської області за №514 від 28 листопада 2008 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку шляхом викупу» [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку шляхом викупу орієнтовною площею 0,2500 га для обслуговування і будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованих в межах населеного пункту [ADDRESS]. У подальшому, між [PERSON] та [PERSON], 04 липня 2009 року було укладено договір - зобов'язання. Згідно умов вказаного договору, [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв у дар автомобіль Mercedes VITO, номер кузова [NUMBER], 1999 року випуску, модель 638, ринковою вартістю 20 000 доларів США. Також, [PERSON] приймає на себе зобов'язання підготувати всі необхідні документи та отримати державний акт на земельну ділянку, яка розташована по [ADDRESS]. Крім того, згідно умов вказаного договору, після отримання державного акту на вищевказану земельну ділянку, [PERSON] зобов'язується підписати договір дарування частини ділянки, розташованої по [ADDRESS], орієнтованим розміром 0,05 га, а також договір дарування споруд під літерами «А», «Б», «В», які знаходяться на даній земельній ділянці, у відповідності зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Також, вказаний договір містить доповнення, відповідно до якого дружина [PERSON], [PERSON] надала згоду на укладення вказаного договору, та зобов'язалась підписати в подальшому договір дарування частини земельної ділянки та споруд, що були предметом договору. Факт передачі [PERSON] вищевказаного автомобіля, підтверджується розпискою від 04 липня 2009 року, виданою [PERSON] 24 листопада 2011 року [PERSON] уклав з Стрілківською сільською радою Генічеського району Херсонської області договір оренди землі, відповідно до якого отримав у платне користування строком на 49 років земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови Стрілківської сільської ради, яка розташована по [ADDRESS]. Крім того, 24 січня 2012 року, [PERSON] на ім'я [PERSON] видано розписку, відповідно до якої [PERSON] зобов'язується оформити право власності на земельну ділянку, та в подальшому передати у власність [PERSON] жилий будинок літ. «А», по [ADDRESS] та земельну ділянку під нього. Проте, в подальшому, [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з тим, що [PERSON] не надавала згоду на укладення відповідних нотаріально посвідчених договорів. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 03 лютого 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про співробітництво щодо будівництва об'єктів нерухомості, тобто фактично було укладено договір про спільну діяльність. Відповідно до статті 1130 ЦК України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників. Взаємні права та обов'язки учасників опосередковані необхідністю досягнення загальної мети. Відповідно до частини другої статті 1131 ЦК України, умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності. З договору про спільну діяльність від 03 лютого 2005 року вбачається, що предметом вказаного договору, відповідно до п.1.1. є співробітництво Сторін по будівництву 2-х житлових будинків та господарських будівель до них на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та оформленню цієї земельної ділянки у власність. Згідно розділу 2 даного договору, сторони домовились, що майнові права розподіляються наступним чином: [PERSON] належать майнові права на новостворений житловий будинок орієнтовною площею 150 кв.м. та віднесені до нього господарські будівлі, а також на відповідну земельну ділянку для їх обслуговування, а [PERSON] належать майнові права на житловий будинок орієнтовною площею 70 кв.м., віднесені до нього господарські будівлі, а також відповідна частина земельної ділянки. Розділ другий вказаного договору передбачив обов'язки сторін, а саме на [PERSON] покладався обов'язок провести будівельні роботи, сприяти у відведенні земельної ділянки під будівництво. Відповідно до п.3.1.4 на [PERSON] покладався обов'язок після оформлення права власності на відповідну земельну ділянку протягом року укласти з [PERSON] договір дарування частини земельної ділянки необхідної для експлуатації об'єкта відповідно до п.2.1.1 даного договору. У той же час, на [PERSON] покладався фактично обов'язок по фінансуванню оформлення земельної ділянки, будівництва, та введення в експлуатацію об'єкта нерухомості (п.3.2., п.6.1. договору) Дослідженні у судовому засіданні докази, а саме розписки від 14 лютого 2005 року, 18 червня 2005 року, 06 червня 2006 року підтверджують факт виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, по фінансуванню робіт щодо проектування, будівництва, введення в експлуатацію будинків, та оформлення земельної ділянки у приватну власність. У той же час, факт виконання взятих на себе за договором зобов'язань зі сторони [PERSON] підтверджується - свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомості від 08 серпня 2008 року, відповідно до якого останній набув право власності на нерухоме майно, яке розташоване, по [ADDRESS], а саме: житловий будинок літ. «А» загальною площею 160,9, кв.м., веранда літ. «а», вбиральна-душова літ. «Б» сарай літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», літня кухня з підвалом літ. «Є», гараж літ. «Ж», сарай літ. «З», вбиральна літ. «І», сарай літ. «К», споруди 1-3. Крім того, [PERSON] отримано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку шляхом викупу орієнтовною площею 0,2500 га. Крім того, зі змісту договору - зобов'язання від 04 липня 2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], вбачається, що сторони домовились укласти договір дарування частини земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS], орієнтованим розміром 0,05 га, а також договір дарування споруд під літерами «А», «Б», «В», які знаходяться на даній земельній ділянці, у відповідності зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. За таких обставин, суд приходить до висновку, що договори від 05 лютого 2005 року та від 04 липня 2009 року, були спрямовані на реальне настання правових наслідків для сторін, останніми було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, та вчиненням частково дій по виконанню умов договорів. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Свобода договору означає можливість сторін вільно визначати зміст договору, який вони укладають і формувати його конкретні умови. У судовому засіданні, сторони по справі підтвердили факт взятих на себе зобов'язань по вищевказаним договорам, та підтвердили наявність бажання укласти договір дарування земельної ділянки та споруд під літерами «А», «Б», «В». У той же час, у судовому засіданні, сторонами не надано жодних доказів, які б свідчили про реальну неможливість укласти договори про відчуження майна, наявності між ними спору щодо цього майна, або вчинення дій по ухиленню від укладення договорів. Суд констатує той факт, що право позивача не було порушено або оспорюваним, так як на час розгляду справи в суді позивач має інший механізми реалізації своїх прав. Тому звернення позивача до суду з вимогою про визнання права власності на нерухоме майно є передчасним, а суд не може підміняти своїм рішенням надану законом компетенцію інших уповноважених органів в вирішені питань пов'язаних з оформленням договірних відносин, визначаючи право власності на нерухоме майно. У зв'язку з вищевикладеним, позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на житловий будинок літ. «А», вбиральню-душову літ. «Б», та сарай літ. «В», які знаходяться за адресою: [ADDRESS] є передчасними, а тому задоволенню не підлягають. Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання недійсним та скасування реєстрації права власності [PERSON] на житловий будинок літ. «А», вбиральню-душову літ. «Б», та сарай літ. «В», які знаходяться за адресою: [ADDRESS], оскільки вказані позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів у розмірі 276 718 гривень 47 копійок, то вони також не підлягають задоволенню, з тих підстав, що сторони самостійно оформили договірні відносини, зміст яких не передбачає повернення частини грошових коштів. Відповідно до ч.4 ст. 88 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати з відповідача не стягуються. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: dismissed