Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житлом, у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, а саме: [ADDRESS], вказавши на ті обставини, що з відповідачем не перебуває у родинних відносинах, остання була зареєстрована попереднім власником будинку до моменту підписання договору дарування. Відповідач протягом останніх двох років за даною адресою не проживає, інтересу до даного житла не проявляє, не сплачує вартості комунальних послуг. Своєю пропискою у належному позивачу житлі відповідач створює перешкоди у належному користуванні власністю, оскільки плата за комунальні послуги нараховується на відповідача, хоча вона даним житлом не користується, не користується і комунальними послугами. Покликаючись на наведене, позивач просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житлом у вказаній квартирі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився та представником позивача подано заяву, в якій позовні вимоги підтримано з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити та розгляд справи проводити у відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. На думку суду в справі є достатньо документів для її розгляду у відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши документи справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї протягом 6 місяців. Статтею 74 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку на підставі ст. 75 ЖК України. Згідно договору дарування від 01.08.2008 року (а.с. 3), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19866512 від 12.08.2008 року (а.с. 4) житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON]. Згідно будинкової книги (а.с. 5-10) в житлового будинку [ADDRESS], зареєстровані на даний час [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи згідно висновків Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 01.08.2013 року та від 06.11.2013 року (а.с. 11-12) встановлено, що відповідач за даною адресою не проживає протягом останніх двох років. Отже, [PERSON] у спірному житлі без поважних причин не проживає понад 6 місяців, а тому втратила право користування спірним житлом. В судовому засіданні не встановлено жодних доказів про те, що позивач чинив перешкоди відповідачу у користуванні спірним житлом. Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що відсутність відповідача у спірному житлі понад 6 місяців - встановлені законом строки, не зумовлена поважними причинами, а тому позов про визнання її такою, що втратила право користування житлом у будинку [ADDRESS], підставний і підлягає до задоволення. При прийнятті рішення, суд виходить з того, що факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, впливає на права і обов'язки позивача. Зокрема, позивач змушений здійснювати оплату комунальних послуг виходячи з кількості осіб, які є прописаними за вказаною адресою. Реєстрація відповідача призводить до вимушеної більшої оплати за комунальні послуги. Позивач на стягненні судових витрат не наполягає.

Outcome: approved