Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за борговою розпискою, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.02.2009р. [PERSON] позичив [PERSON] 2100 дол.США, про що свідчить письмова розписка дана відповідачем. Згідно даної розписки [PERSON] зобов»язалися повернути отримані грошові кошти до 30.09.2010р. Однак, термін повернення боргу настав, а відповідач не повернув [PERSON] грошові кошти. Станом на 28.04.2015р. НБ України встановлено офіційний курс гривні до іноземної валюти долару США -22,90 грн., а тому 2100 дол.США у національній валюті України становить 48090,00грн. Відповідач сплатив частку боргу на загальну суму 4100,00грн. так, сума боргу становить 43990,00 грн. Крім того, підлягають сплаті 3% річних, що становить 6041,70грн. Таким чином, сума яку заборгував відповідач становить 50031,70грн. Просить позов задоволити. Позивач подав до суду заяву в якій просить дану справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 02.02.2009р. позичив [PERSON] 2100 дол.США, а останній зобовязався повернути борг до 30.09.2010р. про що свідчать розписка дана відповідачем. А тому, в судовому засіданні доведено, що між сторонами укладено договори позики, що стверджується письмовими розписками, так як відповідно до вимог ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання позикодавцеві визначеної грошової суми. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] не виконав свої зобовязання за вказаним договором, оскільки термін повернення позики настав 30.09.2010р., а він не повернув отримані кошти. Відповідно до ст.625ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно довідки НБУ України вбачається, що станом на 28.04.2015р. встановлено офіційний курс гривні до іноземної валюти долару США 22,90грн.. А тому, згідно розрахунку проведеного в судовому засіданні 2100 дол.США у національній валюті України становить 48090,00грн. Як стверджується матеріалами справи, відповідач частково сплатив борг, а саме відповідачем сплачено 4100,00грн., отже сума основного боргу, яка підлягає стягненню становить 43990,00 грн. Крім того, підлягають сплаті три проценти річних що становить 6041,70грн. Таким чином, враховуючи вище наведене з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 50031,70грн. боргу за договором позики та 500,32грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного ст.ст.625, 1046-1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved