Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у його спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], та визначити такі способи його участі у спілкуванні та вихованні дитини: систематичні побачення з сином у вихідні дні, в день народження сина, а також в святкові дні такі як Новий рік, Різдво, Пасха. Вимоги мотивує тим, що із відповідачкою проживав у цивільному шлюбі. За час спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON]. На даний час сторони через різні погляди на життя проживають окремо. Дитина проживає разом з відповідачкою, яка перешкоджає позивачу спілкуватися з нею. Позивач зазначив, що намагався домовитися з відповідачкою про час коли він зможе бачитись та спілкуватись з дитиною, на що вона йому відмовляла. Після неодноразових спроб побачитись з дитиною, звертався до органу опіки та піклування Барашівської сільської ради з проханням надати йому допомогу у спілкуванні з дитиною, однак, в ході проведеної бесіди вона категорично відмовилась від його побачень з сином. Позивач вважає, що відповідачка не має права чинити йому перешкоди спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, оскільки це порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини, крім того, підстав вважати, що його спілкування перешкоджатиме нормальному вихованню дитини немає. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути у його відсутності. Представник органу опіки та піклування Барашівської сільської ради не заперечив проти задоволення позову, про що надав суду заяву, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач проживав разом з відповідачкою [PERSON] в незареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 11.02.2016 року, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. З відповіді Барашівської сільської ради Ємільчинського району від 01.02.2016 року слідує, що позивач звертався до сільської ради з проханням надати йому допомогу у спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]. 01.02.2016 року комісією, в складі сільського голови [PERSON], секретаря виконкому сільської ради [PERSON], провідного спеціаліста Ємільчинського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON], було відвідано сім'ю [PERSON], яка в ході проведеної бесіди категорично відмовилась від побачень батька з сином. Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідач за місцем роботи, проживання характеризується позитивно. Згідно довідки про доходи відповідач працює водієм в приватному підприємстві «Парк» в м. Києві та отримує заробітну плату в середньому 4800 грн. на місяць. З довідки Ємільчинської ЦРЛ слідує, що відповідач не знаходиться на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах при Ємільчинській райполіклініці. Відповідно до чч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Положеннями ст.159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно зі ст.ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Судом не встановлено жодних обставин, які б перешкоджали вільному спілкуванню позивача з сином, позивач працює, позитивно характеризується, веде нормальний спосіб життя, має місце постійного проживання, відповідальний та хоче приймати участь в житті сина, і їх спілкування не буде перешкоджати розвитку дитини. При вирішенні зазначеного питання, суд виходить з наявних у матеріалах справи та досліджених судом письмових доказів про те, що позивач має можливість та бажання приймати активну участь у вихованні дитини. Суд враховує особисту прихильність позивача до дитини, його психологічну прив'язаність й бажання бути батьком та те, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини. Таким чином, суд, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, з урахуванням інтересів малолітньої дитини, з урахуванням віку дитини, приходить до висновку про необхідність зобов'язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні батька [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], а також суд вважає можливим визначити такі способи участі позивача [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] як систематичні побачення з сином у вихідні дні, в день народження сина, а також в святкові дні такі як Новий рік, Різдво, Пасха, оскільки позивач працює і саме у вихідні дні не буде обтяжений своєю роботою, а зможе повністю приділити час своїй дитині. Визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved