Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій зазначив, що 12. 08. 2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить однокімнатна квартира [ADDRESS], яка належала померлій. [PERSON] являється колишнім співмешканцем його матері, у шлюбі з нею не перебував, у квартирі зареєстрований не був, але після смерті [PERSON] залишився у ній мешкати. Позивач, як власник квартири, вказує на те, що він позбавлений можливості потрапити у квартиру, проживати в ній разом з відповідачем неможливо, оскільки квартира є однокімнатною, але вимушений нести витрати по оплаті комунальних послуг. Просить усунути йому перешкоди у користуванні своєю власністю шляхом виселення [PERSON] з житла, оскільки у добровільному порядку він виселятись не бажає, на пропозицію звільнити квартиру не реагує. Позивач до суду не явився, його представник за договором і свідоцтвом адвокат [PERSON] просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не явився, надав суду заяву, у якій позовні вимоги визнає, згоден виселитись, просить розглядати справу за його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19. 05. 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 316, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19. 05. 2016 року, витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі, № 57962030, відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, технічного паспорту на квартиру [PERSON] є власником однокімнатної квартири [ADDRESS]. З довідки ОСББ «Леніна 2» від 30. 08. 2016 року вбачається, що у вищевказаній квартирі ніхто не зареєстрований, проте позивач стверджує, що у ній мешкає без будь яких правових підстав відповідач [PERSON], колишній співмешканець померлої 12. 08. 2015 року [PERSON], якій ця квартира належала на праві власності. 29. 07. 2016 року [PERSON] направив [PERSON] вимогу про виселення з квартири, яку відповідач не виконав, тому позивач просить захистити його права як власника житла і виселити відповідача з жилого приміщення. Листом від 10. 10. 2016 року [PERSON] повідомив суд про свою згоду на виселення з квартири. Згідно до ч.1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1 ст. 319 ЦК України вказує, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] є належним власником житлової квартири [ADDRESS], відповідач заважає позивачу користуватися його власністю на свій розсуд, тому є підстави для виселення [PERSON], який не заявив про наявність законних підстав проживати у спірній квартирі.

Outcome: approved