Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між ним та [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 12 серпня 1994 року, він уклав шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому м.Кременчука, актовий запис №233. Від шлюбу мають повнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Починаючи з жовтня 2017 року, вони з відповідачем через різні погляди на життя перестали спілкуватись, вести спільне господарство, планувати їх життя, а згодом і жити разом, що призвело до втрати почуттів поваги та любові одне до одного і на даний час їх шлюб фактично розпався. На даний час вони з відповідачем взагалі не спілкуються, а тому збереження їх шлюбу за таких обставин є неможливим та буде суперечити його інтересам, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Враховуючи вищевикладене він змушений був звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, при цьому до суду подав заяву, відповідно до якої позов підтримує та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглядати справу у її відсутність. За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Згідно ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнала позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави. Розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 12 серпня 1994 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому м. Кременчука за актовим записом №233, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], яке видане 12.08.1994 року. Сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміри відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.142 ЦПК України та ч.4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов підлягає задоволенню та відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved