Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь: борг в сумі 92125,00 грн. за договором позики від 07.08.2019; 503,55 грн. - 3 % річних за користування коштами; 1388,15 грн. - нарахування індексу інфляції за порушення грошового зобов`язання; 940,17 грн. - сплачений ним судовий збір. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 07.08.2019 між ним та відповідачем був укладений договір позики у відповідності з яким він передав, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 92125,00 грн. На підтвердження укладеного договору позики була написана розписка, яка підтверджує передання ним та отримання [PERSON] визначеної суми грошових коштів. Вказана розписка була написана власноручно відповідачем в присутності двох свідків. Відповідно до умов наведеної вище розписки, [PERSON] зобов`язався повернути отримані кошти до 15.08.2019. В порушення взятих на себе зобов`язань, відповідач не повернув кошти в строки передбачені розпискою, тобто умисно ухилився від взятих на себе зобов`язань. Ухвалою судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16.01.2020 було відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11.03.2020 було задоволено клопотання представника відповідача та здійснено перехід з спрощеного позовного провадження на загальне позовне провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Савченко Микола Анатолійович позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі, крім того представник позивача в судових дебатах просив визнати неналежними та недопустимими доказами: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 218285 від 06.08.2019; постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 04.11.2019. [PERSON] також показав суду, що з відповідачем до 07.08.2019 не був знайомим. В цей же день до нього зателефонував його знайомий [PERSON] та рекомендував [PERSON] як доброчесного клієнта, а також попросив позичити кошти [PERSON] в сумі 92125,00 грн. Оскільки він довіряв [PERSON] та отримав позитивні рекомендації щодо [PERSON] , автомобілем Шевроле разом із [PERSON] приїхали на відрізок автодороги поблизу м. Кам`янець - Подільський, Хмельницької області. Передача грошей відбулася на узбіччі автодороги в напрямку м. Кам`янець - Подільський. Кошти купюрами 200, 500 грн. були перераховані відповідачем. Після отримання коштів [PERSON] власноручно написав розписку на ящику з облицювальною плиткою, який знаходився на узбіччі автодороги. Про ДТП йому нічого невідомо. Відповідач [PERSON] , представник відповідача адвокат Бондар Віктор Анатолійович в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити позивачу в його задоволенні, а також скасувати арешт на земельну ділянку. В обґрунтування невизнання позовних вимог [PERSON] показав суду, що на початку серпня 2019 року в телефонному режимі отримав замовлення від чоловіка на ім`я [PERSON] на перевезення облицювальної плитки з м. Новоград - Волинський, Житомирської області у м. Чернівці, на виконання якого найняв водія [PERSON] . В м. Новоград - Волинський Житомирської області, завантажили облицювальну плитку в напівпричіп автомобіля ДАФ та вирушили в напрямку м. Чернівців. 05.08.2019 біля 23.10 год. на 273 км. + 300 м. автодороги Н-03, поблизу м. Кам`янець - Подільський Хмельницької області, сталася ДТП внаслідок чого відбулося перекидання автомобіля, що призвело до пошкодження вулично - шляхової мережі, пошкодження автомобіля ДАФ, напівпричепа та вантажу. Договору на перевезення вантажу із замовником він не укладав, відносно страхування вантажу йому нічого не відомо. Після ДТП він та водій отримали тілесні ушкодження, була викликана швидка допомога, поліція, надана медична допомога, зафіксовано ДТП та складені працівниками поліції необхідні документи. Переночувавши біля автомобіля разом з [PERSON] почали приводити автомобіль, напівпричіп та вантаж у належний стан після ДТП. 07.08.2019, години не пам`ятає, на місце ДТП приїхав невідомий йому раніше [PERSON] , в присутності якого було пораховано та оцінено цілу облицювальну плитку приблизно на 30000 грн., завантажено в інший автомобіль та направлено у м. Чернівці. Далі [PERSON] запропонував написати розписку на займ грошей для перестраховки. Перебуваючи в стресовій ситуації внаслідок тяжких обставин після ДТП, він написав розписку під диктовку не подумавши про наслідки, при цьому передачі грошей не відбулося. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що працює комірником з видачі облицювальної плитки у роботодавця [PERSON] Більше року тому назад, точно не пам`ятає дати, він разом з позивачем, якого добре знає, за вказівкою керівника - [PERSON] , поїхали автомобілем Шевроле на відрізок автодороги біля м. Кам`янець - Подільського, Хмельницької області. [PERSON] у якого він працює комірником займається продажем плитки. Про обставини перевезення йому нічого невідомо. Коли приїхали на місце то бачив, що в кюветі, на узбіччі була розкидана облицювальна плитка, проїзна частина була чистою, рух транспортних засобів відбувався у звичному режимі, деякі автомобілі зупинялися. Бачив, як на ящику з плиткою [PERSON] щось писав, згодом йому стало відомо, що це розписка, після чого [PERSON] передав йому кульок, при цьому самих купюр він не бачив, а також не бачив як [PERSON] перераховував кошти. Свідок, [PERSON] в судовому засіданні показав, що працював водієм у відповідача. В на початку серпня 2019 року у м. Новоград - Волинський Житомирської області, завантажилися облицювальною плиткою, яку мали доставити у м. Чернівці. Рухаючись в напрямку м. Чернівців, поблизу м. Кам`янець - Подільський, Хмельницької області, керований ним автомобіль на крутому спуску перекинувся. На місце події була викликана карета швидкої допомоги, працівники якої надали першу медичну допомогу, а також працівники поліції, які оформили ДТП. Після чого він з [PERSON] залишилися ночувати біля автомобіля, а з ранку почали приводити автомобіль, напівпричіп та вантаж у належний стан. Частину непошкодженої облицювальної плитки зібрали, завантажили в інший автомобіль, який повіз її у м. Чернівці, іншу частину (пошкодженої, битої) почали розбирати місцеві жителі. Зранку, в якій годині не пам`ятає на легковому автомобілі Шевроле приїхав [PERSON] , про ціль приїзду йому нічого не відомо. Через деякий час [PERSON] попросив підписати якусь бумагу. Оскільки довіряв відповідачу, працював у нього, а також перебував у стресовому стані то підписав зазначену бумагу не читаючи та пішов продовжувати усувати наслідки ДТП. Хто писав, та що було написано не знає, тому що не бачив. Факт передачі грошей [PERSON] - [PERSON] не бачив, також не бачив ніякого перерахунку. [PERSON] про отримання грошових коштів від [PERSON] нічого не казав. Вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом установлено, що 07.08.2019 [PERSON] власноручно, в присутності двох свідків написав [PERSON] розписку, яку засвідчив підписом про те, що він 07.08.2019 зайняв у [PERSON] суму 92125 (дев`яносто дві тисячі сто двадцять п`ять) грн., які зобов`язується повернути до 15.08.2019. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, потрібно виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 у справі № 6-1967цс15. Із дослідженої в судовому засіданні розписки не вбачається отримання відповідачем від позивача грошових коштів у сумі 92125,00 грн. саме у борг, також неможливо встановити обов`язку [PERSON] повернути грошові кошти [PERSON] , оскільки зазначено тільки «зобов`язуюсь повернути до 15.08.2019». Разом з тим, [PERSON] не заперечив факту написання ним розписки, проте заперечив отримання у борг будь-яких коштів та зобов`язання повернути їх [PERSON] . Позивач не долучив до матеріалів цивільної справи належних доказів, які підтверджували б факт передачі саме грошових коштів, не довів це і в судовому засіданні. Покази позивача та свідка [PERSON] спростовуються показами відповідача та свідка [PERSON] , крім того свідок [PERSON] дав покази, що бачив як передавали кульок, на його думку там мали бути гроші, однак як здійснювався їх перерахунок він не бачив, свідок [PERSON] не бачив передачу ніякого кулька, а також перерахунку коштів. Разом з тим до матеріалів цивільної справи долучено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 218285 від 06.08.2019 та постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 04.11.2019, які представник позивача просив визнати недопустимими доказами. З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 218285 від 06.08.2019 вбачається, що 05.08.2019 року приблизно о 23 годині 10 хвилин на автодорозі Н-03273 км. + 300 м. [PERSON] керуючи автомобілем ДАФ д/н [NUMBER] не забезпечив технічної справності транспортного засобу внаслідок чого відбулося перекидання автомобіля, що призвело до пошкодження вулично-шляхової мережі, пошкодження автомобіля ДАФ, напівпричепа «SAMBO SR 334» д/н [NUMBER] та вантажу, чим порушив вимоги п. 2.3 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 04.11.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Суд встановив, що вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративні правопорушення серії БД № 218285 від 06.08.2019 року; схемою місця ДТП, яка сталася 05.08.2019 року на автодорозі М-03273 км. + 300 м. в напрямку м. Кам`янець-Подільський; письмовими поясненнями [PERSON] від 06.08.2019 року про те, що 05.08.2019 року він перебував в автомобілі ДАФ д/н [NUMBER] в якості пасажира під час спуску в автомобілі відмовили гальма і на повороті автомобіль перевернувся, тілесних ушкоджень він не отримав. В судовому засіданні встановлено, що розписка була написана на ящику облицювальної плитки на узбіччі автодороги біля м. Кам`янець - Подільський, Хмельницької області, тобто на місці ДТП, тому суд приходить до висновку, що розписка була написана з метою вирішення питання щодо компенсації пошкодженої під час ДТП продукції, а саме облицювальної плитки в сумі 92125,00 грн., яка була встановлена під час перерахунку. З-за наведених вище обставин суд не вбачає підстав для визнання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 218285 від 06.08.2019 та постанови Ємільчинського районного суду Житомирської області від 04.11.2019 неналежними доказами. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. З огляду на викладене, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши характер правовідносин сторін та справжню правову природу розписки, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Підлягає скасуванню арешт накладений ухвалою судді Ємільчинського районного суду 28.12.2019. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed