Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] , згідно технічної характеристики квартири загальна площа становить 45,70 кв.м., житлова 27,50 кв.м. Позов обґрунтовує тим, що з 30.06.1988 року і по теперішній час він зареєстрований та проживає у даній квартирі разом зі своєю дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №357 від 13.04.2021 року та довідкою про склад сім`ї №356 від 13.04.2021 року виданих Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Підставою для вселення у квартиру був ордер виданий відповідно до Закону України Про приватизацію державного житлового фонду в редакції від 09.04.1994 року. Видане свідоцтво про власність на житло від 23.05.1995 року Томаківським РСТ «Агротехсервіс», на підставі розпорядження від 10.05.1995 року підтверджує, що вказана квартира належить на праві власності йому та відповідачам по справі. Відповідно до інформаційної довідки від 05.04.2021 року №119 виданої КП «Томаківське бюро технічної інвентаризації» ДОР» згідно архівних даних квартира [ADDRESS] , номер реєстраційного запису 2-76, належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про власність на житло від 23.05.1995 року. Загальна площа квартири становить 45,70 м2, з якої житлова площа 27,50 м2. КП «Томаківське БТІ» Дніпропетровської обласної ради» на вказану квартиру виготовило технічний паспорт станом на 01.04.2021 року, що також підтверджує загальну площу квартири 45,70 м2, з якої житлова площа становить 27,50 м2. Однак, у свідоцтві про власність на житло виданого 23.05.1995 року відсутні підпис посадової особи та печатка ВАТ Томаківський Агротехсервіс, яке видавало такий документ, що позбавляє його права вільно володіти та розпоряджатися квартирою. Причину відсутності у свідоцтві про власність на житло підпису посадової особи та печатки підприємства, що видало даний документ, йому не відомо. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджує, що ВАТ Томаківський Агротехсервіс на теперішній час припинено, тому усунути недоліки у правовстановлюючому документі неможливо. З часу видачі свідоцтва про право власності на житло та вселення він проживає у квартирі, сплачує кошти за комунальні послуги, проводить ремонти. До теперішнього часу він продовжує проживати у квартирі, відкрито, не приховуючи факту знаходження майна в його володінні, добросовісно та безперервно володіє та користується житлом, підтримує його в належному стані. У своїй письмовій заяві позивач просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що підтримує позов повністю. Суд вважає можливим задовольнити клопотання позивача та розглянути справу за його відсутності у судовому засіданні на підставі наявних матеріалів, які є достатніми для прийняття рішення по суті заявлених вимог. Відповідачі, кожен у своїй письмовій заяві, просять суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що не заперечують проти позову. Суд вважає можливим задовольнити заяви відповідачів та розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності\~до ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції України встановлює принцип непорушності приватної власності. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок за набувальною давністю на підставі ч. 1 ст. 344 ЦК України. Приписами ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду свідоцтва про власність на житло від 23.05.1995 року виданого Томаківським РСТ «Агротехсервіс», на підставі розпорядження від 10.05.1995 року, квартира [ADDRESS] , належить на праві власності спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки від 05.04.2021 року №119 виданої КП «Томаківське бюро технічної інвентаризації» ДОР» згідно архівних даних вказана квартира зареєстрована за номером запису 2-76, належить сторонам на підставі свідоцтва про власність на житло від 23.05.1995 року. Загальна площа квартири становить 45,70 м2, з якої житлова площа 27,50 м2. КП «Томаківське БТІ» Дніпропетровської обласної ради» виготовлено на вказану квартиру технічний паспорт станом на 01.04.2021 року. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджує, що ВАТ Томаківський Агротехсервіс на теперішній час припинено. Таким чином сам порядок передачі у власність нерухомості було дотримано, однак саме оформлення правовстановлюючого документу проведено неналежно, відсутня печатка органу, який видав правовстановлюючий документ та підпис посадової особи уповноваженої на видачу такого документу. Можливість виправити вказану помилку втрачена, оскільки підприємство, що передало у власність квартиру на теперішній час ліквідовано. Згідно з частиною першою ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст. 5 ЦПК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його діє в повному обсязі. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 392 ЦК України у разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Позивач порушує перед відповідачами питання щодо набуття права особюистої власності посилаючись на ст. 344 ЦК України. Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Згідно ч. ч. ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). В пункті 11, Постанови № 5 ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зазначено: «Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Набувальна давність є юридичним фактом. Рішення суду про встановлення факту спливу строку набувальної давності не замінюватиме собою державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а буде лише підставою для її проведення. Судом не встановлено договірних зобов`язань (договір оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо) між позивачем та будь-якою іншою особою, що вказує на відсутність підстав для виникнення права власності на будинок в момент заволодіння таким майном, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Тому, виходячи із вказаного правила суд не вбачає порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок заволодіння позивачем нерухомим майном. На теперішній час, позивач має право оформити за собою право власності внаслідок збігу строку, визначеного саме законом, для реєстрації права власності на нерухоме майно. Сплачений по справі судовий збір за клопотанням позивача слід залишити на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved