Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 17 червня 2011 року відділом ДРАЦС Віньковецького районного управління юстиції, актовий запис № 31 між ним та відповідачкою [PERSON] В обґрунтування позову позивач зазначив, що 17 червня 2011 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою, про що відділом ДРАЦС Віньковецького районного управління юстиції зроблено актовий запис № 31. Від шлюбу у подружжя [INFO] народився син [PERSON]. Подружнє життя не складалось внаслідок різних поглядів на життя та обов'язків. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явилися. Позивач надав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, та задовольнити позовні вимоги. Відповідач також надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю, просила шлюб розірвати та не надавати строк для примирення. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 17 червня 2011 року у відділі ДРАЦС Віньковецького районного управління юстиції, актовий запис № 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.11.2011 року. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя у сторін не склалось, та подружніх стосунків вони не підтримують з жовтня 2016 року. Сторони примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажають, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачають. Відповідно до ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані позивачем в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання подружжя продовжувати шлюбні відносини, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу [PERSON] суперечило б інтересам позивача та відповідачки, оскільки сторони наміру відновлювати подружні відносини не мають, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Згідно з положеннями статті 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved