Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. На обґрунтування позову позивач зазначив, що з 2001 року він став проживати однією сімєю з [PERSON], до шлюбу [PERSON]. [INFO] від сумісного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. На момент його народження [PERSON] проходив строкову військову службу. В зв'язку з народженням дитини він отримав відпустку і 25.01.2003 року в Червоноармійській сільраді Вовчанського району, Харківської області вони з відповідачкою зареєстрували шлюб і народження їх сина. Після повернення з армії , з осені 2003 року вони стали проживати однією сімєю в будинку батьків позивача в [ADDRESS]. У зв'язку з відсутністю роботи в селі, в 2007 році вирішили працевлаштуватися в м.Харків. На перший час малолітнього сина залишили у його батьків, плануючи пізніше забрати його до себе, але в зв'язку з переїздом сімейні взаємовідносини ускладнилися, дружина позивача стала порушувати подружню вірність. Після того , як він застав дружину в квартирі з незнайомим чоловіком вони припинили сумісне проживання. Щодо малолітнього сина [PERSON], дружина не заперечувала, щоб син проживав разом з батьком. В 2009 році їх шлюб було розірвано. Рішенням Вовчанського райсуду від 05.05.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнені аліменти на утримання сина [PERSON], але відповідачка аліменти на утримання сина не виплачувала та має на цей час перед відповідачем борг в сумі 43990 гривень. З 2009 року відповідачка з сином не зустрічалася, життям дитини не цікавилася. Її фактичне місце проживання невідоме, за місцем офіційної реєстрації в с. Паськівка вона не з'являється. В кінці 2008 у позивача створилася нова сімя з [PERSON], він посилився на проживання в її квартирі по [ADDRESS] між ними склалися серйозні сімейні взаємовідносини. Обопільно з нею вирішили, що його син буде проживати в їх сімії і з 2009 року син [PERSON] проживає в сімії батька в [ADDRESS], відвідує школу, має всі необхідні умови для проживання і належного розвітку. Позивач утримує і займається вихованням сина, його співмешканка здійснює належний догляд за своїм та за його сином, між дітьми склалися дружні стосунки. Враховуючи вищенаведені обставини, вважає, що [PERSON] має бути позбавлена батьківських прав щодо свого сина [PERSON], [INFO] народження, так як вона не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню малолітнього сина [PERSON], з п'ятирічного віку з дитиною не зустрічається, інтересу до сина не виявляє. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила , що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON]. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Вовчанської райдержадміністрації Харківської області в судовому засіданні позов підтримала та просила суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , також надала суду висновок служби у справах дітей Вовчанської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітнього сина [PERSON] 2002 року народження. Заслухавши думку прокурора , захисника ,пояснення сторін і дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а в разі ухилення від цього обов'язку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. З матеріалів справи суд вбачає, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 5). В довідці про склад сім'ї виданої Хотімлянською сільською радою Вовчанського району Харківської області від 23.03.2015 року зазначається, що до складу сім'ї [PERSON] входять: його син [PERSON], співмешканка [PERSON] та син співмешканки, [PERSON].(а.с.17) З наданих депутатами сільської ради характеристик на позивача та відповідача, суд вбачає, що з 2009 року син [PERSON], проживає зі своїм батьком. З цього часу мати не цікавиться життям дитини. Питаннями виховання, розвитку, забезпечення займається рідний батько дітей - [PERSON] (а.с. 14-19) Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 ч. 2 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначає Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей .При цьому, згідно з роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідача підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved