Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за розпискою зазначивши, що відповідач 9 квітня 2012 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду по справі №2/2218/2208/12 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму завдатку згідно договору про передачу завдатку від 28.03.2008 року в сумі 23 700 гривень, але 10 квітня 2012 року в рахунок часткового виконання Рішення [PERSON] передав для [PERSON] - представника за довіреністю [PERSON] 1000 доларів США, про що [PERSON] видав розписку. Проте, 09.01.2013р. [PERSON] пред'явив до ДВС Хмельницького МУЮ для виконання виконавчий лист виданий згідно Рішення, при цьому не вказавши що боржник частково виконав Рішення. Звернувшись до ДВС Хмельницького МУЮ [PERSON] з проханням зменшити на 8000 грн. суму стягнення останній дізнався, що стягувач не визнає часткового виконання Рішення боржником. [PERSON] був змушений перерахувати повну суму згідно виконавчого листа, хоча частково сума вказана у виконавчому листі ним була погашена. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 10.04.2012 року [PERSON] взяв у [PERSON] 1000,00 доларів США що еквівалентно по курсу НБУ сумі в 8100 грн., в рахунок часткового виконання Рішення, що підтверджується розпискою від 10.04.2013 року. Відповідно ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.. 1212 ЦК України Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази, їх юридичну оцінку суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 8100,00 грн., підлягають задоволенню.

Outcome: approved