Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) із земель, що підлягають розпаюванню колишнього КПС «Бурківці», розташованого в с. Бурківці Тетіївського району Київської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в період з лютого 1995 року працював різноробочим в КПС «Бурківці», 05.06.1995року був прийнятий в члени даного КСП та набув право на земельну частку (пай). Однак при розпаюванні земель з невідомих причин не був включений в списки осіб на отримання земельної частки (паю), а тому просить суд про захист свого порушеного права. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Тетіївської міської ради Київської області в судове засідання не прибув, в поясненні, наданому до суду 01.10.2020 року (а.с.93), просить справу розглянути без представника відповідача, позовних вимог не визнає, посилаючись на відзив на позовну заяву (а.с. 55-56). Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що дає підстави суду у відповідності ч. 1 ст. 223 ЦПК України слухати справу у його відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно архівної довідки трудового архіву Тетіївської районної ради Київської області № 04-05/304 від 11.07.2019 року з лютого 1995 року працював в колективному сільськогосподарському підприємстві «Бурківці» (а.с.17). 05.06.1995 року позивачбув прийнятий на роботу різноробочим будівельної бригади КСП «Бурківці» та цього ж дня прийнятий в члени даного КСП, що підтверджується копію трудової книжки [NUMBER] (а.с.6-11). Із копій листів Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 29-10-0.3-13467/2-19 від 17.10.2019 року та № 29-10-0.331-497/60-20 від 03.08.2020 року (а.с. 18,85) вбачається, що в 1995 році відбулося розпаювання земель КСП «Бурківці» було видано державний акт на право колективної власної на землю серії КВ від 19.05.1995 року та передано 1244,4 га землі. Згідно Проекту роздержавлення земель та формування колективної власності на землю КСП «Бурківці» та Науково-технічної документації по паюванню земель, переданих в колективну власність КСП, в списках членів КСП, які мають право на земельну частку (пай), ім?я [PERSON] відсутнє. Таким чином при розпаюванні земель позивача не було внесено до списку пайовиків та не видано сертифікат про право на земельну частку ( пай). В 2019 році, звернувшись старостинського округу № 1 с. Бурківці виконавчого комітету Тетіївської міської ради Тетіївського району Київської області про виділення йому земельної частки (паю), позивач отримав відмову та рекомендації звернення до суду для підтвердження права на земельну частку (пай) (а.с. 19). Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X «Перехідні положення» ЗК(2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державногоакта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку(пай). Таким чином особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання (на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві та була його членом); включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, розпаювання земель КСП «Бурківці», в якому працював позивач та був його членом, відбулося в 1995 році, 19.05.1995 року КСП «Бурківці» було видано державний акт на право колективної власної на землю. Позивач же в члени КСП «Бурківці» був прийнятий лише 05.06.1995 року, тобто вже після видачі державного акту на право колективної власної на землю, що не дає йому права у відповідності Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» на отримання земельного паю. Зважаючи на викладене, суд в задоволенні позовних вимогпро визнання права на земельну частку (пай) відмовляє.

Outcome: dismissed