Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Свій позовом мотивує тим, що на початку 2012 року він, на своєму власному автомобілі - Fiat Doblo 2004 року випуску, д/н [NUMBER], потрапив в дорожньо-транспортну пригоду в результаті якої автомобіль зазнав значних механічних ушкоджень. Він домовився зі своїм знайомим [PERSON], який працює на СТО, про те, що він відремонтує йому автомобіль. Через деякий час він разом зі своїм батьком [PERSON] доставили вказаний автомобіль на станцію технічного обслуговування, що розташована по [ADDRESS] та належить [PERSON]. На СТО, в присутності чоловіка [PERSON] - [PERSON], вони домовились про ціну ремонту автомобіля, яка складала - 2000 грн. за усунення вм'ятини на вантажному відсіці автомобіля, решта робіт за прейскурантом СТО. В кінці 2013 року йому повідомили, що ремонт автомобіля закінчено. Його батько [PERSON] поїхав на СТО щоб забрати автомобіль, однак між ним та [PERSON] не було досягнуто домовленості про вартість робіт, а тому йому не віддали автомобіль. В подальшому він та його батько намагались забрати свій автомобіль, однак їм це не вдалось так як вони не змогли досягнути згоди про вартість виконаних ремонтних робіт. Після цього його батько [PERSON] передав кошти в сумі 3800 грн. [PERSON] за виконані ремонті роботи та попросив його забрати автомобіль з СТО ФОП [PERSON], однак [PERSON] не віддає автомобіль, який знаходиться у неї по даний час. Просить суд задовольнити його позов та витребувати належний йому на праві власності автомобіль з чужого незаконного володіння. Громадянка [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON] про повернення боргу. Позов мотивує тим, що у 2012 році [PERSON] зі своїм сином [PERSON] доставили на її СТО автомобіль Fiat Doblo 2004 року випуску, д/н [NUMBER] та попросили відремонтувати його, так як автомобіль був після ДТП. Заказ був прийнятий до виконання. Ремонтні роботи виконував майстер [PERSON] та частково її чоловік [PERSON]. До кінця 2012 року автомобіль був відремонтований та складено заказ-наряд на виконані ремонтні роботи. Вартість робіт складала 6850 грн. [PERSON] оглянув автомобіль, дав [PERSON] кошти в сумі 1000 грн. в рахунок погашення боргу та повідомив, що інші кошти сплатить та забере автомобіль після різдвяних свят 2013 року. По даний час кошти за ремонт автомобіля не сплачено, а тому автомобіль перебуває на території СТО. Зобов'язується повернути автомобіль після повного погашення боргу. Просить суд стягнути з [PERSON] кошти в сумі 5850 грн. в рахунок погашення заборгованості, стягнути 3% річних за весь час прострочення заборгованості та з врахуванням індексу інфляції, що становить загальну суму 6946 грн. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник позов підтримали повністю, послались на обставини викладені у позові, просять задовольнити позов в повному обсязі. Зустрічний позов [PERSON] не визнали з тих підстав, що, як вважають, повністю сплатили кошти за ремонт автомобіля. Відповідач-позивач [PERSON] зустрічний позов підтримала повністю, послалась на обставини викладені у позові, просить задовольнити позов в повному обсязі. Позов [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння визнала частково пояснивши, що автомобіль поверне відразу після погашення заборгованості. Суд вислухавши пояснення сторін у справі, допитавши свідків, дослідивши представлені докази, вважає, що первісний позов та зустрічний позов підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт» договір про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу укладають відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо). Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до п. 8 «Правила надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів» затверджених Наказом Міністерства траснопорту України № 792 від 11.11.2002 року (надалі Правила) послуги з технічного обслуговування і ремонту ДТЗ чи його складових частин надаються Замовникові за письмовим договором чи за усною угодою. Як видно з матеріалів справи та не оспорюється самими сторонами між ФОП [PERSON] та власником автомобіля [NUMBER] [PERSON], виникли правовідносини щодо виконання підрядних робіт по ремонту автомобіля. Допитаний в судовому засідані в якості свідка громадянин [PERSON] пояснив суду, що його дружина [PERSON] являється приватним підприємцем і здійснює підприємницьку діяльність шляхом надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів. Він допомагає дружині в її діяльності. Приблизно навесні 2012 року [PERSON] зі своїм сином [PERSON] доставили на СТО автомобіль Fiat Doblo 2004 року випуску, д/н [NUMBER] та попросили відремонтувати його, так як автомобіль був після ДТП. Заказ був прийнятий до виконання. Ремонтні роботи виконував майстер [PERSON]. Він також приймав участь в ремонті автомобіля. До кінця 2012 року автомобіль був відремонтований та складено заказ-наряд на виконані ремонтні роботи. Вартість робіт складала 6850 грн. [PERSON] оглянув автомобіль, дав йому кошти в сумі 1000 грн. в рахунок погашення боргу та повідомив, що інші кошти сплатить та забере автомобіль після різдвяних свят 2013 року. По даний час кошти за ремонт автомобіля не сплачено в повному обсязі, а тому автомобіль перебуває на території СТО. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка громадянин [PERSON] повідомив суду, що на початку 2012 року до нього звернувся [PERSON] з проханням відремонтувати автомобіль. Він погодився і вони разом з [PERSON] та [PERSON] пригнали автомобіль на СТО по вул. Леніна, де в присутності [PERSON] домовились за ціну ремонту автомобіля яка складала 2000 грн. за усунення вм'ятини на вантажному відсіці автомобіля, решта робіт за прейскурантом СТО. Він відремонтував автомобіль про що повідомив [PERSON], який дав йому кошти в сумі 3800 грн. за ремонт автомобіля та попросив забрати автомобіль з СТО. Однак, [PERSON] та [PERSON] не віддають автомобіль та вимагають оплати виконаних ремонтних робіт. Згідно ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк. Відповідно до п. 23 Правил після надання послуг і прийняття виконаних робіт з урахуванням їхньої відповідності встановленим вимогам Замовник повністю оплачує роботи за умовами договору. Як встановлено судом та не оспорюється самими сторонами ремонтні роботи були виконані в обумовлений сторонами строк. Претензій щодо якості ремонтних робіт замовник не пред'являв та не пред'являє по даний час. ФОП [PERSON] було складено заказ-наряд б\\н від 29.12.2012 року згідно якого вартість виконаних ремонтних робіт складає 6850 грн. З яких замовник [PERSON] сплатив 1000 грн. громадянину [PERSON], що також не оспорюється сторонами. Таким чином, судом встановлено, що громадянин [PERSON] та громадянин [PERSON], який діяв в інтересах свого сина [PERSON], фактично вступили в договірні відносини з ФОП [PERSON] щодо виконання підрядних робіт з ремонту автомобіля належного [PERSON] Однак, по завершенню ремонту, власник автомобіля [PERSON] не оплатив вартості виконаних робіт згідно заказ-наряду від 29.12.2012 року, як того вимагає чинне законодавство України, а сплатив кошти за ремонт автомобіля громаяднину [PERSON] помилково вважаючи його основним виконавцем робіт. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав свої зобов'язання щодо сплати вартості ремонтних робіт автомобіля [NUMBER], виконаних ФОП [PERSON], що тягне за собою наслідки передбачені ст. 625 ЦК України. А тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] в частині стягнення заборгованості з [PERSON], в тому числі і суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, а саме з 29.12.2012 року по день винесення рішення. Розглядаючи вимоги щодо повернення майна з чужого незаконного володіння суд виходить з наступного. Як вбачається з ст. 16 ЦК України, одним з цивільно-правових способів захисту права власності є віндикація - витребування власником майна з чужого незаконного володіння. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Пунктом 19 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Пунктом 23 цієї Постанови визначено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Право власності [PERSON] на атомобіль Fiat Doblo 2004 року випуску номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER] підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданим Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області. Судом встановлено та не оспорюється самими сторонами, що автомобіль [NUMBER] перебуває на території СТО, що розташована за адресою [ADDRESS] керівником якої є ФОП [PERSON] Відповідач-позивач [PERSON] не заперечує проти повернення вказаного автомобіля в разі сплати позивачем-відповідачем [PERSON] заборгованих коштів, що свідчить про визнання нею позову. Щодо вимоги позивача-відповідача [PERSON] про негайне виконання рішення, то в цій частині позову суд вважає за необхідне відмовити, оскільки статтею 367 ЦПК України передбачено вичерпний перелік випадків обов'язкового негайного виконання рішення суду. Вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння не передбачені даною статтею. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки судом задоволено як первісний позов так і зустрічний позов, а витрати понесені сторонами у вигляді сплати судового збору є ідентичні, тому суд не вважає за необхідне повторно стягувати з кожної із сторін однакову суму судових витрат.

Outcome: approved