Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], що діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], третя особа: Управління служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання [PERSON] та його неповнолітнього сина [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19 грудня 2006 року рішенням Комінтернівської районної ради в м. Харкові № 342-58 про зміну договору найму та виключення житлової площі із числа службових житлових приміщень, його [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] визнано наймачами квартири [ADDRESS]. До договору найму включено: [PERSON], [PERSON], [PERSON] 10 квітня 2012 року шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Відповідачка разом з сином із спірної квартири виїхали, забравши свої речі та речі сина. Постійно проживаючи у батьків [PERSON] станом квартири не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, спроб обміняти зазначене житлове приміщення не робила. Таким чином, позивач зазначив, що відповідачка разом з неповнолітнім [PERSON] не проживають в спірному житловому приміщенні з кінця 2011 року без поважних причин. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідачка, її представник в судовому засіданні позов не визнали з тих підстав, що вона не проживає за місцем реєстрації з поважних причин, пояснила суду, що дитина хворіє на бронхіальну астму, спірна квартира розташована на першому поверсі будинку, в ній постійно підвищена вологість повітря, що дуже негативно впливає на стан здоров*я сина, комунальні послуги за квартиру [ADDRESS] вона сплачує, окрім того з позивачем у неї склались недоброзичливі стосунки, аліменти на дитину він не сплачує. Іншого житлового приміщення вона з неповнолітнім сином не має. Тому вона заперечувала проти позову і просила [PERSON] відмовити у задоволенні позовних вимог про втрату користування житловим приміщенням. Представник Управління служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував,зазначив, що позбавлення дитини права на проживання у спірному житловому приміщенні порушить інтереси неповнолітнього та позбавить його житла, що є неприпустимим і суперечить інтересам дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Комінтернівської районної ради в м. Харкові № 342-58 від 19 грудня 2006 року про зміну договору найму та виключення житлової площі із числа службових житлових приміщень [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] визнано наймачами квартири [ADDRESS]. До договору найму включено: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ГУ ДМСУ в Харківській області Комінтернівського РВ у м. Харкові вих.. № 19/4309 від 21.12.2013 року. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається з відповіді на запит адвоката [PERSON] з Комінтернівського РВ ГУМВСУ в Харківській області вих.. № 62/1021/6 від 04.11.2013 року [PERSON] та [PERSON] до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області з заявами та повідомленнями щодо перешкод в користуванні житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] не звертались. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] надали пояснення на підтвердження доводів викладених в позовній заяві [PERSON], зазначивши, що [PERSON] добровільно відмовилась від права користування зазначеним житлом, вибула з сином на інше місце проживання. Але суд критично оцінює показання свідків, відхиляє їх, оскільки допитані в якості свідків особи постійно не знаходились в спірній квартирі, а тому і не можуть знати про особисті стосунки між [PERSON] та [PERSON], про дійсні причини того, чому відповідачка разом із неповнолітньою, хворою дитиною змушена була залишити місце проживання за адресою: [ADDRESS] та переїхати жити до фактично сторонної їй людини, до своєї подруги. Відповідно до вимог ст. . 71 ЖК України, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи, що не достигли десяти років, а також особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання його батьків, або одного з них з ким особа проживає. Згідно зі ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Відповідно до вимог ст. 176 СК України батьки зобов'язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. Таким чином, судом не можуть бути прийняті посилання представника позивача на той факт, що відповідач [PERSON] має інше житло і повинна там зареєструвати дитину разом із собою, позивачем суду не надані будь - які докази того, що його неповнолітній син має житло, яке має забезпечити його виховання та розвиток. Між сторонами склалися неприязні стосунки, відсутнє взаєморозуміння, даний факт не заперечувався сторонами в судовому засіданні та встановлений судовим рішенням від 10.04.2012 року. Як зазначила відповідач [PERSON], вона вимушена була піти жити з дитиною в інше місце, до своєї подруги бо між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки, в тому числі і через те, що відповідач не сплачував аліменти на дитину, позивачка надала суду довідку з Харківської міської дитячої поліклініки № 16 на підтвердження того, що [PERSON] дійсно хворіє на бронхіальну астму. Щодо визнання таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням, неповнолітнього [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити, оскільки згідно зі ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Таким чином, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що відповідач [PERSON] разом з сином [PERSON] без поважних причин не проживають у спірній квартирі. Аналізуючи докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], що діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], третя особа:Управління служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed