Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до державного виконавця Подільського ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Ковальової Алли Миколаївни, третя особа: [PERSON] про звільнення від сплати безпідставно нарахованої заборгованості по аліментам. Просить: - звільнити [PERSON] від сплати безпідставно нарахованої заборгованості по аліментам у розмірі 21 750,50 грн., по рахунку заборгованості від 03.08.2016 року № 23803/04-31/16, обчислений державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кіровограда Ковальовою Аллою Миколаївною; - визначити, що заборгованість [PERSON], станом на 01.08.2016 року по аліментам згідно виконавчого листа № 2-3965-2011 від 24.10.2011 року - відсутня. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.09.2017 року залучено по справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фортечний ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області (а.с. 90). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно рішення суду від 30.09.2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку платника, всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дня дитини відповідного віку, з дня подання заяви і до повноліття. Постановою державного виконавця від 26.11.215 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-3965-2011 від 24.10.2011 року, про стягнення аліментів з [PERSON], виданого на підставі вищевказаного рішення. 11.08.2016 року на адресу позивача надійшов розрахунок заборгованості, проведений державним виконавцем 03.08.2016 року, згідно якого станом на 01.08.2016 року заборгованість по аліментам складає 21 750,50 грн. Так, згідно довідки-розрахунку державний виконавець стягнула з позивача аліменти від продажу причепа та автомобіля. [PERSON] вважає такі дії державного виконавця незаконними, оскільки дане майно було придбано в період перебування позивача у другому шлюбі, а відтак є майном, яке належить йому на праві спільної сумісної власності. Відтак, отримані кошти від продажу майна не є особистим доходом [PERSON]. При цьому, позивач вважає,що державний виконавець нарахувавши заборгованість по аліментам від продажу вищевказаного майна, зобов'язує дружину позивача - [PERSON] сплачувати зі своїх коштів аліменти на утримання [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене, [PERSON] змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просили їх задовольнити. Представник позивача додатково зазначив, що законом передбачена обов'язкова нотаріальна згода іншого з подружжя на придбання (відчуження) автомобіля, відтак придбане подружжям майно не може бути використане одноособово чоловіком або дружино за жодних умов, а тим більше для виконання зобов'язань по сплаті аліментів одного з подружжя за рахунок майна спільно нажитого у іншому шлюбі. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечила та просила відмовити у задоволенні позову в зв'язку з його необґрунтованістю та незаконністю. Представник третьої особи Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області зазначила про відсутність правових підстав для задоволення позову. Третя особа, [PERSON] вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, в зв'язку з їх безпідставністю. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.09.2011 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітної плати, всіх доходів відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання заяви і до повноліття, починаючи з 20.07.2011 року щомісячно, і продовжуючи до повноліття [PERSON], тобто до 09.02.2019 року (а.с. 13). На виконання вищевказаного рішення Кіровським районним судом м. Кіровограда 24.10.2011 року видано виконавчий лист за № 2-3965-2011. Постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 07.09.2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконаного листа № 2-3965-2011 (а.с. 160). 07.06.2013 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на автомобіль Renault Мagnum, державний номер [NUMBER], що належить боржнику (а.с. 162). Оскільки боржник [PERSON] працював за адресою: вул. Полтавська, 75, к. 43, що є територією Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, старшим держаним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ 12.11.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3965-2011 від 30.09.2011 року (а.с. 15). 26.11.2015 року заступником начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Ковальовою А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3965-2011, виданого 30.09.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда (а.с. 14). [PERSON] звернулася до начальника Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ з заявою від 10.03.2016 року про перерахунок заборгованості за виконавчим листом № 2-3965-2011 від 30.09.2011 року, оскільки аліменти вона отримувала по 01.05.2013 року. З 01.05.213 року аліменти не отримувала: у 2014 році виплати по аліментам були у: червні - 400 грн., серпні - 400 грн., грудні - 400 грн., за інші місяці 2014 року аліменти боржником сплачені не були. За 2015 рік стягував отримала аліменти за: січень - 400 грн., лютий, березень - 400 грн., квітень - 1500 грн., травень - 400 грн., червень - 400 грн., липень - 500 грн., серпень - 1000 грн., вересень - 500 грн. та жовтень - 450 грн. (а.с. 164). Начальником відділу державної виконавчої служби 14.03.2016 року здійснено запит до Кіровоградської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про надання інформації із обов'язковим зазначенням призначення платежу чи дійсно перераховувалися кошти від [PERSON] на ім'я [PERSON], та ким отримувалися дані кошти за червень 2013 року, липень 2013 року, серпень 2013 року, вересень 2013 року, жовтень 2013 року, листопад 2013 року, грудень 2013 року, січень 2014 року, лютий 2014 року, березень 2014 року, квітень 2014 року, травень 2014 року, липень 2014 року, вересень 2014 року, жовтень 2014 року, листопада 2014 року (а.с. 165). На вищевказаний запит Кіровоградською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» повідомлено, що інформацію про одержання поштових переказів за період з червня 2013 року по листопад 2014 року надати немає можливості, так як термін зберігання бланків, прийнятих поштових переказів 8 місяців, бланків виплачених поштових переказів становить 12 місяців (а.с. 166). З огляду на викладене, державним виконавцем на підставі заяви [PERSON] здійснено перерахунок заборгованості по сплаті аліментів, згідно якого станом на 01.11.2015 року заборгованість [PERSON] складає 4750,50 грн. (а.с. 24). При цьому, у відповідності до свідоцтва по реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та [NUMBER], автомобіль Renault Мagnum 440, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а також причіп, 1988 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] були зареєстровані за [PERSON] (а.с. 21). Вищевказані транспортні засоби були відчужені позивачем на підставі договорів купівлі-продажу. Згідно розрахунку заборгованості від 03.08.2016 року № 23803/04-31/16, здійсненого державним виконавцем Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3965-2011 від 24.10.2011 року, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда, заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.08.2016 року становить 21 750,50 грн. (а.с. 16). Однією із підстав нарахування суми заборгованості у розмірі 6250,00 грн. та 10 750,00 грн. є дохід, отриманий позивачем від продажу причепа та автомобіля. Решта заборгованості в сумі 4750,50 грн. виникла станом на 01.11.2015 року. Проте, позивач не погоджується з таким розрахунком заборгованості по аліментам, оскільки вважає заборгованість безпідставно нарахованою та такою, що відсутня. Позивач стверджує, що починаючи з 18.06.2011 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 22), а відтак у відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Тобто, з вищевказаного твердження можна дійти висновку, що відчужені транспортні засоби належали [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, а тому, на думку, позивача кошти, які він отримав від продажу даного майна, слід розподілити між подружжям порівно, як того вимагає СК України, при цьому дружина не може відповідати за зобов'язання чоловіка по сплаті аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця (ч. 4 ст. 71 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Частиною 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Також, згідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано до суду належних доказів того, що рухоме майно, яке було ним відчужене та з вартості якого нарахована заборгованість по аліментам, є спільною сумісною власністю. Посилання сторони позивача, як на обставину обов'язковості нотаріальної згоди одного з подружжя на придбання або продаж майна, як на підставу доказу, судом також не приймаються, оскільки в матеріалах така згода [PERSON] відсутня. Також, суд вважає безпідставним посилання [PERSON] на постанову Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», оскільки вказаний перелік не є вичерпним. Таким чином, державним виконавцем правомірно нарахована заборгованість боржника [PERSON] від доходу, отриманого внаслідок відчуження транспортних засобів. Розмір заборгованості в сумі 4750,50 грн., яка виникла станом на 01.11.2015 року [PERSON] також не спростований, оскільки з доданих до позовної заяви копій квитанції, за період невиконання боржником зобов'язань по сплаті аліментів, неможливо встановити призначення платежу. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed