Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ВАТ «Бурова компанія «Букрос» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. У своїй позовній заяві позивач вказує, що з 05.03.2005 року він працював в центральній інженерно-технологічній службі ВАТ «Бурова компанія «Букрос» помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння по 5 розряду на нафту та газ. 20.01.2011 року він був звільнений за угодою сторін, але залишилась заборгованість по заробітній платі в сумі 11741 грн. 08 коп. У добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити зазначену заборгованість, тому він звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 11741 грн. 08 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 114398 грн. 24 коп. Окрім того йому було завдано моральної шкоди, так як був вимушений долучати додаткові зусилля для організації свого життя, яку він оцінює в 5000 грн., та яку просить стягнути з відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ВАТ «Бурова компанія «Букрос» в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки в матеріалах справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ВАТ «Бурова компанія «Букрос» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до запису у трудовій книжці, [PERSON] з 05.03.2005 року прийнятий в центральну інженерно-технологічну службу ВАТ «Бурова компанія «Букрос» помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння по 5 розряду на нафту та газ (наказ № 38 від 05.03.2005 року) та 20.01.2011 року звільнений по п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін (наказ № 35 від 20.01.2011 року). 11.08.2011 року [PERSON] прийнятий на роботу помічником бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловини на нафту та газ 5 розряду згідно строкового трудового договору на підставі п. 1 ч. 2 ст. 23 КЗпП України (наказ № 63-к від 11.08.2011 року) та 22.10.2012 року звільнений з роботи за згодою сторін ч. 1 п. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ № 60-к від 22.10.2012 року). Згідно довідки виданої ВАТ «Бурова компанія «Букрос», [PERSON] дійсно працював у зазначеному підприємстві на посаді помічника бурильника 5 розряду і його заборгованість по заробітній платі складає 11741 грн. 08 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки зазначені у ст. 116 КЗпП України На підставі ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому проводиться в день звільнення. Враховуючи, що заробітна плата позивачу після його звільнення та до цього часу йому не виплачена, тому його позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 11741 грн. 08 коп., підлягають до задоволення в повному обсязі. Статтею 117 КЗпП України також передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи, що з аробітна плата позивачу не виплачена до цього, тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день постановлення рішення суду, який складає не 114398 гривень 24 коп., як нараховано позивачем, а 28829 гривень із розрахунку: 1) середній заробіток за період 2010 року складає 2513 грн. 33 коп. - 7539,98 грн. сума заробітку за жовтень-грудень 2010 року : 3 місяці; період затримки розрахунку при звільненні складає 7 місяців з січня 2011 року по серпень 2011 року; 2513,33 грн. х 7 міс. = 17593 грн. 31 коп. 2) період розрахунку при звільненні з жовтня 2012 року по 6.05.2014 року день постановлення рішення суду складає 6 місяців 7 робочих днів; середній заробіток, в зв'язку з відсутністю інших даних щодо заробітної плати позивача становить згідно довідки 1769, 40 грн. х 6 місяців = 10616 гривень 40 коп.; середній заробіток за період з 22.05.2014 року по 6.05.2014 року складає 619,29 грн. із розрахунку за період з 22.04.2014 р. по 22.05.2014 року 20 робочих днів - середній заробіток в розмірі 1769,40 грн. : 20 робочих дні = 88,47 грн. х 7 робочих дні з 22.04.2014 року по 6.05.2014 року. Таким чином загальна сума середнього заробітку, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача складає 28829 гривень (із розрахунку 17593,31 грн. + 10616,40 грн. + 619,29 грн.). У відповідності до ст. 237-1 КЗпП України - відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки заробітна плата позивачу не виплачена відповідачем тривалий час, чим порушено його конституційне право на одержання винагороди за працю, що призвело, як він зазначає у своєму позові, до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тому суд вважає, що підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в розмірі 5000 гривень. Відповідно до ч. 3 статті 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial