Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловою площею , посилаючись на те, що на підставі Договору дарування від 15.09.2015 р., посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Крім власника квартири, його матері [PERSON], сина [PERSON], у квартирі є зареєстрованим брат позивача [PERSON] відповідач по справі, який з 1990 року не проживає у належній позивачу квартирі, належних відповідачу особистих речей у квартирі не має. У користуванні житловою площею відповідачу [PERSON] ніхто не перешкоджав. Крім того, оплати за квартирну плату та спожиті комунальні послуги відповідачка не здійснює, у звязку з чим позивач вимушений нести додаткові матеріальні витрати. Через те, що відповідач у добровільному порядку з реєстрації не знявся, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не зявився за невідомою суду причиною, про місце , день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не зявився за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Судові повістки надсилались за місцем реєстрації відповідача, але поштові конверти повернулись до суду із зазначенням про закінчення терміну зберігання. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України судові повістки надсилались на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Тому, суд вважає, що відповідач не зявився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Договору дарування від 15.09.2015 р., посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], копія якого знаходиться в матеріалах справи на аркуші № 4, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Крім позивача [PERSON], його матері [PERSON], сина [PERSON], у квартирі є зареєстрованим брат позивача [PERSON] відповідач по справі, який з 1990 року не проживає у належній позивачу квартирі, що підтверджується також Актом від 29.10.2015 року, складеним комісією ЖБК «Протон-2», який знаходиться в матеріалах справи на аркуші № 7. Належних відповідачу особистих речей у квартирі не має. У користуванні житловою площею відповідачу [PERSON] ніхто не перешкоджав. Крім того, оплати за квартирну плату та спожиті комунальні послуги відповідачка не здійснює, у звязку з чим позивач вимушений нести додаткові матеріальні витрати. Через те, що відповідач у добровільному порядку з реєстрації не знявся, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Через те, що відповідач [PERSON] у добровільному порядку з реєстрації не знявся, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] не проживає в житловому приміщенні за адресою : [ADDRESS] без поважних причин понад десять років. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved