Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення яким стягнути на його користь з [PERSON], [PERSON] моральну шкоду в розмірі 40 000 грн.. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 4 травня 2011 року вироком Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області [PERSON] та [PERSON] було визнано винними у незаконному заволодінні транспортним засобом, а саме мотоциклом, якій на праві власності належить [PERSON] та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років; при цьому зазначеним вище вироком суду [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном на два роки; стягнуто із засуджених на користь потерпілого у солідарному порядку матеріальну шкоду в розмірі 11 579 грн. 78 коп. З огляду на викладене, реалізуючі надане чинним законодавством право, позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом і просить стягнути з відповідачів на його користь завдану йому моральну шкоду яка полягає у душевних стражданнях, які позивач зазнав у зв'язку з неправомірними діями відповідачів внаслідок чого були порушенні його нормальні стосунки із рідними та сусідами, він втратив спокій внаслідок чого вимушений був вживати заспокійливі медичні препарати, а також просить врахувати, що за своїм станом здоров'я, оскільки він є інвалідом третьої групи він позбавлений можливості придбати новий транспортний засіб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені вище обставини, просив суд постановити рішення яким стягнути з [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду в розмірі 40 000 грн. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не визнали, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість останніх. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], відповідачів [PERSON] та [PERSON], проаналізувавши та дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану). Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 60 Цивільного Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Слід зазначити, що за вимогами чинного процесуального законодавства, обставини зазначені позивачем на підтвердження вимог щодо наявності моральної шкоди мають бути підтверджені належними засобами доказування, за відсутності яких можна стверджувати про недоведеність позивачем факту завдання йому моральної шкоди. З огляду на фактичні обставини справи, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності, враховуючи, що позивачем в судовому засіданні не було доведено жодну обставину, на яку він посилається як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку що в матеріалах цивільної справи відсутні належні докази та посилання на обставини, які б свідчили про завдання моральної шкоди [PERSON] діями відповідача та підтверджували би факт її заподіяння, а тому вимога про стягнення моральних збитків є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Окрім того, позивачем не доведено з яких саме міркувань він виходив, визначаючи розмір завданої йому моральної шкоди в розмірі 40 000 грн. та не надав суду жодних доказів, що підтверджують необхідність відшкодування моральної шкоди у зазначеному вище розмірі. Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити, що сам факт вчинення злочину не є у визначеному чинним законодавством порядку, підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки на думку суду, відновлення порушеного права позивача у спосіб стягнення за вироком суду на його користь матеріальної шкоди є достатнім. Посилання позивача на відсутність в нього транспортного засобу внаслідок крадіжки останнього, суперечать дослідженим судом доказам, оскільки як вбачається зі змісту вироку Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 4 травня 2011 року, викрадений у [PERSON] мотоцикл йому було повернуто. Крім того, як вбачається зі змісту позовної заяви та особистих пояснень позивача в судовому засіданні, підставою для звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди фактично є не виконання вироку суду в частині стягнення матеріальної шкоди, що суперечать вимогам чинного законодавства яке регламентує відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, оскільки передбачає інший порядок звернення до суду.

Outcome: dismissed