Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 квітня 2014 року помер його батько- Забайрачний [PERSON],який мешкав в с.Бунчуківка Білокуракинського району Луганської області разом з позивачем.Після його смерті відкрилася спадщина,яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 8,9157 га.,що розташована на території Бунчуківської сільської ради Білокуракинського району Луганської області ,що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 078014 вартістю 104950,66 грн., та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,3 га., що розташована на території Бунчуківської сільської ради Білокуракинського району Луганської області ,що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 567636 вартістю 15054.40 грн.Відповідачі по справі- діти померлого спадкодавця і є спадкоємцями першої черги .Відповідачі відмовилися від прийняття спадщини.Звернувшись до державного нотаріуса з заявою про оформлення спадщини,позивач отримав відмову у звязку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів.Позивач просить визнати за ним право власності на майно,що залишилося після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач не зявився,надав суду заяву про розгляд справи без його участі. В судове засідання відповідачі [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON] не зявилися,надали суду заяви про розгляд справи без їх учаті.Позовні вимоги позивача визнають. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності , судом встановлено наступне. 27 квітня 2014 року помер батько позивача- Забайрачний [PERSON],який мешкав в с.Бунчуківка Білокуракинського району Луганської області разом з позивачем (а.с.7,8).Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина,яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 8,9157 га.,що розташована на території Бунчуківської сільської ради Білокуракинського району Луганської області ,що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 078014 вартістю 104950,66 грн., та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,3 га., що розташована на території Бунчуківської сільської ради Білокуракинського району Луганської області ,що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 567636 вартістю 15054.40 грн. (а.с.9). Відповідачі по справі є спадкоємцями першої черги, але спадщину не прийняли (а.с.28-31) .Звернувшись до державного нотаріуса з заявою про оформлення спадщини,позивач отримав відмову у звязку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів (а.с. 100). Позивач ,відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину,яка відкрилася після смерті [PERSON]. За таких підстав позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належать спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст.58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформація щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного та

Outcome: approved