Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Гвардійської сільської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зобов'язання зняття з реєстрації у житловому будинку [ADDRESS]. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS]. Однак відповідачі на даний час прописані за вищевказаною адресою, хоча фактично, з дня прописки та по даний час в зазначеному будинку не проживали та не з'являються, це підтверджується актами обстеження представниками Гвардійської територіальної громади від 8 липня 2016 року та від 26 вересня 2016 року, свідченнями свідків. Відповідачі фактично проживають в [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про вручення судових повісток, причина неявки відповідачів суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають у вказаному будинку з часу реєстрації з 08.09.2008 року, без поважних причин, що підтверджується матеріалами справи та поясненням представника позивача. У відповідності до ст.. 71 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України -зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суду не надано доказів тому, що відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] створюються перешкоди у проживанні у вказаному будинку. Крім того за змістом ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV рішення суду про позбавлення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] права користування будинком [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], є підставою для зняття їх з реєстрації місця проживання у вказаному будинку. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що [PERSON] 1963 року народження, [PERSON] 1965 року народження, [PERSON] 1986 року народження, [PERSON] 1991 року народження слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Крім того суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Гвардійської територіальної громади про зобов'язання Гвардійську територіальну громаду виписати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з будинку за адресою [ADDRESS] задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових , земельних, сімейних, трудових відносин. До суду не надано доказу тому, що Гвардійською територіальною громадою порушено, не визнано житлові права позивача.

Outcome: approved