Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення боргу. Позивач зазначив, що 01 лютого 2013 року він позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 10 500 грн., які вона зобов'язалась повернути на першу вимогу. 24 травня 2013 року син відповідачки [PERSON] також взяв у позику грошові кошти у розмірі 8 500 грн., які він зобов'язався повернути у червні 2013 року. Позика була надана для особистих потреб. Укладення договору позики підтверджується розпискою [PERSON] від 01 лютого 2013 року, яка булка підписана особисто позичальником. [PERSON] отримала гроші у момент підписання розписки. Позивач звертався з усною вимогою до [PERSON] щодо повернення коштів неодноразово, але вона відмовляється повернути грошові кошти. Станом на сьогоднішній день сума позики відповідачем [PERSON] не повернуа, а тому позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] суму боргу у розмірі 10 500,00 грн., судові витрати у сумі 243,60 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 300,00 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON]. не з'явилась, про причини неявки суду не відомо, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик до суду в газеті «Запорізька правда» № 109-110 21-25 вересня 2014 року. Суд, згідно ст.ст.76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно положень ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З викладеного виходить, що підставою для пред'явлення вимоги позикодавцем до позичальника про повернення грошових коштів та сплати грошової суми відповідно до ст. 625 ЦК України є невиконання або несвоєчасне виконання позичальником свого зобов'язання. Згідно ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договір позики є укладений з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст. ст. 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядок, що встановлені договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядок, що встановлені договором. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Як встановлено в судовому засіданні, 01 лютого 2013 року позивач позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 10 500 грн., які вона зобов'язалась повернути на першу вимогу. Позика була надана для особистих потреб. Укладення договору позики підтверджується розпискою [PERSON] від 01 лютого 2013 року, які були підписані особисто позичальником. [PERSON] отримала гроші у момент підписання розписки. Позивач звертався з усною вимогою до [PERSON] щодо повернення коштів неодноразово, але вона відмовляється повернути грошові кошти. Станом на сьогоднішній день сума позики відповідачем [PERSON] не повернута. Вищевказані обставини підтверджені копію розписки відповідача [PERSON] та оглянутим в судовому засіданні оригіналом розписки. Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі 10 500,00 грн.. Крім того, позивач уклад договір про надання юридичних послуг для підготовки документів та представництва інтересів в суді, вартість яких становить 300,00 грн., що підтверджується квитанцією, що знаходиться в матеріалах справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., які понесені позивачем та документально ним підтверджені.

Outcome: approved