overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заяву мотивує тим, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2003 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач, посилаючись на те, що сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в призвело до припинення фактичних шлюбних відносин, а тому вважає, що збереження сім`ї неможливе. Звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 02 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони, 09 жовтня 2003 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис - №1748 (а.с.3). Спільних дітей сторони не мають. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, разом сторони не проживають, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач при реєстрації шлюбу не змінювала своє дошлюбне прізвище, тому судне розглядає дане питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зважаючи на складність справи та необхідність часу для викладення повного рішення суду, на що може бути витрачений значний проміжок часу, складання повного рішення суду відкладається на строк не більше десяти днів, відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 01 серпня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №11. Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через різні погляди на життя виникали постійні непорозуміння та сварки, котрі повторюються неодноразово. Оскільки збереження сімї є неможливим, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений 01 серпня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №11. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу із [PERSON] не заперечує, та просить суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 01 серпня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №11, що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серії І ФМ №162784 від 08.08.2017 року. Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серії 1 ФМ №162784 від 08.08.2017 року). Згідно ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене та, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу між сторонами, який був зареєстрований 27.09.2003 року в відділі реєстрації актів громадського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис за № 439. Позивач посилається на те, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя сторін не склалось. З квітня 2014 року не проживають однією сім'єю. Причиною розпаду сім'ї є те, що відповідачка зрадила в подружній вірності, знайшла собі іншого чоловіка, з яким проживає на даний час. У зв'язку з такою поведінкою відповідачки відновити подружні стосунки неможливо. Син проживає та перебуває на утриманні позивача. Спору про місце проживання сина та поділу майна на даний час між сторонами немає. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, оскільки вважає, що сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена, а подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому просить позов задовольнити, примирення сторін є неможливим. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, строк на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Заслухавши думку позивача та відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд має присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. За клопотанням позивача про те, щоб судові витрати не стягувались з відповідача на його користь, суд вважає за можливе не стягувати з відповідача судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що з 17.09.1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, що призводить до систематичних сварок, фактично шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться, подальше сумісне проживання в якості подружжя та збереження шлюбу є неможливими. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу з мотивів, викладених в позові, зазначаючи про відсутність між ним та відповідачкою фактичних шлюбно-сімейних відносин, виключаючи можливість примирення. Відповідачка [PERSON] при розгляді даної справи в суді позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, посилаючись на відсутність необхідності надання строку на примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовано та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 17.09.1999 року, зареєстрованому Будинком Одруження відділу реєстрації актів про шлюб м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, актовий запис №840 (а.с. 10). Від спільного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Як було встановлено у ході розгляду справи тривалий час сторони не підтримують фактичних шлюбно-сімейних відносин з причин відсутності взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. У ході судового засідання позивач просив розірвати шлюб, відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, оскільки в ході розгляду справи було встановлено, що розлад в сім'ї [PERSON] носить тривалий характер, і подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе і суперечило б інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище - «[PERSON]», за бажанням останньої. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини під час розгляду справи між сторонами не існувало. На стягнення з відповідачки судових витрат позивач не наполягав. На підставі ст.ст. 105, 110-113, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що з 21.04.20107 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що їхнє спільне з відповідачкою життя не склалося, почуття любові та взаємоповаги втрачено, сім'я розпалася і відновлена бути не може. Позивач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідачки. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ст. 224 ЦПК України умовою проведення заочного розгляду справи є неявка в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними. Суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, розглянув справу за відсутністю відповідачки на підставі наявних у матеріалах справи доказів, шляхом ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовано та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 21.04.2007 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис №344 (а.с. 5). Від спільного життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Як було встановлено у ході розгляду справи протягом тривалого часу сторони не підтримують фактичних шлюбно-сімейних відносин з причин протилежних поглядів на життя, психологічної несумісності, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. В поданій заяві позивач просив розірвати шлюб. Задовольняючи вимоги позивача суд також виходив і з тієї обставини, що відповідачка не надала будь-яких заперечень проти позову або доказів, які його спростовують. За викладених обставин суд дійшов до висновку про те, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, оскільки в ході розгляду справи було встановлено, що розлад в їхній сім'ї носить тривалий характер, і подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе і суперечило б інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище - «[PERSON]». Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини під час розгляду справи між сторонами не існувало. На стягненні з відповідачки понесених судових витрат позивач не наполягав. На підставі ст.ст. 105, 110-113, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2012 р. Комунарським районним у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з відповідачем. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки фактично припинені з 27 липня 2016 р., спільне господарство не ведеться, взаєморозуміння між ними втрачено. У судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином, у попереднє судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Також представник позивача надала суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, без фіксації процесу технічними засобами. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином, надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі та фіксації процесу технічними засобами, після розірвання шлюбу просить повернути дошлюбне прізвище «Лучер». За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2012 р. Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено актовий запис № 189, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторним) серії І-ЖС № 177698, виданого 6 вересня 2016 р. Сімейні відносини між сторонами припинені вже тривалий час, сімя розпалась остаточно, поновлення її не можливе та суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки, фактично шлюбні відносини між подружжям припинені вже тривалий час, сімя розпалась остаточно, поновлення її не можливе та суперечить їх інтересам, тому вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. Після розірвання шлюбу відповідач просить повернути їй дошлюбне прізвище «Лучер».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 01 квітня 1984 року зареєстрував з відповідачем шлюб. Від спільного шлюбу у них є діти: донька Віта, [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які досягли повноліття. Подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів та різні погляди на подружнє життя. Налагодити нормальні стосунки в сімї неможливо. Тому вважає, що збереження сімї стало недоцільним. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, подавши до канцелярії суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності. Також в своїй заяві [PERSON] вказує, що строк на примирення, який надавався судом результатів не дав, тому просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута без участі сторін, а позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.04.1984, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 167115 від 25.05.2017 (а.с. 5). У [PERSON] і [PERSON] є спільні діти, які досягли повноліття. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть (а.с. 6). Наданий судом строк для примирення до збереження сімї не привів. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 05 жовтня 2008 року зареєстрував з відповідачем шлюб. У них є двоє спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів та різні погляди на подружнє життя. Налагодити нормальні стосунки в сімї неможливо. Тому вважає, що збереження сімї стало недоцільним. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просить задоволити, строк на примирення не бажає. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, згідна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БВ № 055576 від 05.10.2008 (а.с.8). У сторін є спільні діти: [PERSON], [INFO] (а.с. 6), та [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відносин не підтримують. Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище Явтушенко змінила на прізвище чоловіка Порохончук. В судовому засіданні відповідач заявила, що бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище чоловіка, тому, після розірвання шлюбу прізвище відповідачу слід залишити Порохончук . В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved