Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування якої зазначив, що 28 листопада 2004 року померла його бабуся, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 11,615 га, розташованої на території Новоіванівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю. За життя [PERSON] заповіту не складала, інші спадкоємці за законом, окрім заявника, відсутні. 10 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до Юрївської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області для оформлення своїх спадкових прав після смерті бабусі, однак нотаріус постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії в звязку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю документів на підтвердження факту постійного проживання заявника зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. Однак, [PERSON] стверджує, що на час смерті бабусі він постійно разом з нею проживав, отже фактично прийняв спадщину. За таких обставин, заявник не має змоги оформити свої спадкові права на землю, тому змушений звернутись до суду та просить встановити факт його постійного проживання разом з [PERSON] на момент її смерті 28 листопада 2004 року. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Новоіванівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу за відсутності представника заінтересованої особи, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Представник заінтересованої особи Юрївської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу за відсутності представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в заяві, заслухавши свідків, зясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, суд може встановлювати юридичні факти, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди можуть розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що 28 листопада 2004 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 562009, виданим повторно Балаклійським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 10). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 11,615 га, розташованої на території Новоіванівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 102118, виданого Новоіванівською сільською радою Юрївського району Дніпропетровської області 30 липня 2002 року (а.с. 13-14). Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1217, 1258, 1265 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. До пятої черги спадкоємців за законом належать інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Згідно зі свідоцтвом про народження серії ЯД № 290284, виданим виконкомом Олексіївської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області 05.08.1952\~року, свідоцтвом про народження серії КВЛ № 290913, виданим повторно Відділом записів актів громадянського стану м. Харкова 03.08.1994 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №\~00017487776, виданим Балаклійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ у Харківській області 27.12.2016 року, [PERSON] являється онуком померлої [PERSON], отже має право на спадкування в пяту чергу за законом після смерті останньої (а.с. 15, 16, 20). В матеріалах спадкової справи № 135/2016 відсутні відомості про інших спадкоємців, заповіти або спадкові договори, складені [PERSON] за життя щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 11,615 га, розташованої на території Новоіванівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області. До того ж, донька спадкодавці [PERSON] також померла 22.11.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 147806, виданим Андріївською селищною радою Балаклійського району Харківської області 23.11.2007 року (а.\~с.\~40-51). Таким чином, суд доходить висновку, що заявник являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Згідно зі ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заявник стверджує, що постійно проживав разом зі своєю бабусею на момент її смерті, тому вважав що прийняв спадщину та до органів нотаріату в установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернувся. 10 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до органів нотаріату для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], однак державний нотаріус постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії в звязку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю документів на підтвердження факту постійного проживання заявника зі спадкодавицею на час відкриття спадщини (а.с.\~11). З матеріалів справи виходить, що [PERSON] на момент смерті була зареєстрована за адресою: [INFO], при цьому інші особи за вказаною адресою не зареєстровані. Зазначені обставини підтверджуються довідкою № 135, виданою Новоіванівською сільською радою Юрївського району Дніпропетровської області 10.10.2016 року (а.с. 50). Однак, згідно з актом щодо підтвердження фактичного проживання, складеного 04.01.2017 року депутатом Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області [PERSON] в присутності свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] з 1998 року та до моменту своєї смерті фактично мешкала за адресою: Харківська область, Балаклійський район, смт Андріївка, вул. Затишна, буд.\~№\~21. Разом з нею на час відкриття спадщини постійно проживав та був зареєстрований за вказаною адресою [PERSON] (а.с. 17). Крім того, факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцицею за цією адресою на час відкриття спадщини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] При цьому у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, оскільки вони принесли присягу та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, а пояснення обєктивно підтверджуються та не суперечать іншим зібраним у справі доказам і матеріалам справи. За таких обставин, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на момент її смерті. Враховуючи те, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавицею на момент її смерті залежить виникнення в [PERSON] права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, оскільки на час відкриття спадщини спадкоємець та [PERSON] були зареєстровані за різними адресами, що в свою чергу унеможливило подання до органів нотаріату документів, які достовірно свідчили б про вказаний факт, суд доходить висновку про необхідність задовольнити вимоги [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved