Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 20.11.2015 року згідно договору купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2746 він купив квартиру [ADDRESS]. Продаж вказаного нерухомого майна здійснювався [PERSON] на підставі ст.38 Закону України «Про іпотеку» та застереження про задоволення вимог іпотеко держателя шляхом продажу предмета іпотеки від свого імені, яке містилося в іпотечному договорі, іпотечний договір укладений між [PERSON] та [PERSON] 20.11.2015 року на підставі вказаного договору здійснена державна реєстрація права власності на спірну квартиру. Але, його власністю безпідставно користується [PERSON], який не визнає його права власності на квартиру, не надає ключ від вхідних дверей квартири, не пускає його та членів родини у приміщення квартири, на зауваження не реагує, від обговорення ситуації ухиляється. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає залишенню без задоволення. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. 20.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 2746, відповідно до якого [PERSON] передав у власність [PERSON] квартирі [ADDRESS]. Згідно п. 1.2. вказаного договору відчужувана квартира належить продавцю на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 13.05.2014 року за реєстровим № 865, договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] 26.03.1993 року за реєстровим № 7-2469. Згідно статті 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно довідки адресно довідкового підрозділу на запит суду [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, відсутність доказів, які б свідчили про користування, фактичне проживання відповідача у квартирі [ADDRESS], наявність будь яких перешкод у реалізації позивачем права власності, на які [PERSON] посилається у позові, а також порушення права власності позивача з боку [PERSON] щодо спірного нерухомого майна, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed