Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 07.06.2008 у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 459. В обґрунтування позову зазначено, що 07.06.2008 вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Підставою для розірвання шлюбу зазначає різність поглядів на сімейне життя та обов`язки, відсутність спільного господарства. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у позові зазначив, що просить, суд розглядати справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] 21.01.2021 надала суду заяву, у якій вона проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. 07.06.2008 між [PERSON] та [PERSON] у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 459, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8), та яка мешкає з позивачем. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, ч. 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК України, участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд. Враховуючи наведене та визнання позову відповідачем, суд на підставі положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення про розірвання шлюбу за відсутності сторін. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу порушуватиме засади добровільності шлюбу та суперечитиме інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved