Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2004 року. Від даного шлюбу мають двох спільних дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з ним і перебувають на його утриманні. Спільне життя з [PERSON] не склалося, сім`я існує формально, подальше збереження шлюбу не можливе. З відповідачкою на даний час проживають окремо, примирятися не мають наміру. Вважає, що сім`я розпалася, збереження шлюбу та подальше спільне проживання неможливе, тому просить розірвати шлюб. Також просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, так як остання являється матір`ю неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , є працездатною, інші утриманці відсутні та має можливість сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але в позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, але надала суду відзив на позовну заяву в якому проти позову не заперечує та згодна на розірвання шлюбу та сплачувати аліменти на утримання своїх дітей в розмірі, вказаному в позовній заяві. \~ Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04\~вересня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.42). Від даного шлюбу мають двох спільних\~ дітей\~ сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] та\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.10-11). Відповідно до довідки, виданої головою вуличного комітету № 6 м. Кролевець Сумської області від 13 січня 2020 року, діти проживають в [ADDRESS] разом із батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1ст.24\~СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 112\~СК України передбачає, що\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~\~ При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, тож не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, та переконаний, що примирення з відповідачкою не відбудеться. \~ \~Суд дійшов\~висновку,\~що причини,\~з яких\~позивач наполягає\~на розірванні\~шлюбу є\~обґрунтованими,\~подальше спільне\~життя подружжя\~і збереження\~сім`ї\~стали неможливим,\~оскільки сторони\~припинили сімейно-шлюбні\~ відносини\~ та\~поновлювати їх\~наміру не\~мають,\~на що\~не заперечує\~відповідачка.\~За таких\~умов подальше\~спільне \~життя \~подружжя \~і збереження\~шлюбу суперечить\~інтересам сторін\~та моральним\~засадам суспільства,\~ а тому суд вважає, що вимоги [PERSON] слід задовольнити та розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~\~\~У відповідності до ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ Частина\~3\~ст.\~181\~СК України\~передбачає,\~що аліменти\~на дитину\~присуджуються в\~частці від\~заробітку (доходу)\~її матері,\~батька \~або в\~твердій грошовій\~сумі і\~виплачуються щомісячно. Приписами\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено в п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» від\~15.05.2006\~року \~№ 3 розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст.\~182\~СК України. Відповідно до ч.2\~ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 3 ст.\~183\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. \~ Суд, проаналізувавши матеріали справи та всі докази в сукупності, а також враховуючи те, що відповідачка не заперечує проти стягнення із неї аліментів на дітей, вважає позовні вимоги задовольнити, стягнувши із [PERSON] на користь\~позивача аліменти\~на неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] ,\~в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до \~досягнення \~найстаршою дитиною\~ повноліття. Статтею 191\~Сімейного кодексу\~України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved