Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження особи, в обґрунтування якої вказав, що вона є бабусею дитини чоловічої статі, народженої [INFO] в м.Сімферополі АР Крим її донькою [PERSON], яка з 2007 року по 2011 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], у якому народилася її онука [PERSON], [INFO]. На початку серпня 2012 року [PERSON] зі своєю малолітньою донькою [PERSON] переїхала з м.Мирнограда Донецької області у зв'язку зі зміною роботи до м.Сімферополь АР Крим, де, не перебуваючиу зареєстрованому шлюбі, завагітніла від громадянина Росії [PERSON] та народила хлопчика, про що медичним закладом, що знаходяться на тимчасово окупованій території, було видано свідоцтво про народження дитини. Вона бажає зареєструвати народження дитини в Україні та отримати відповідне свідоцтва українського зразка. При зверненні до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження її онуки через відсутність документів, які є підставою для такої реєстрації, оскільки надані ним документи видані на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З метою державної реєстрації народження дитини заявник просить суд встановити факт народження у її доньки 08 грудня 2017 року у місті Сімферополь АК Крим дитини чоловічої статі. [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та пояснила, що її донька [PERSON] народила сина на ім'я [PERSON], не перебуваючи у шлюбі. Зараз дитині сьомий місяць. Заінтересована особа [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву, якою просить суд задовольнити вимоги [PERSON] та розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши [PERSON], дослідивши докази по справі, допитавши свідків, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження заінтересованої ососби, про шлюб заявника, рішенням Артемівського районного суду м.Луганська про розірвання шлюбу від 28.12.2011, у якому зазначено дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON]. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], [INFO], уродженки м.Димитров Донецької області, остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно із медичним свідоцтвом про народження серії 35 № 014160 від 11.05.2018 РКЛ ім.Семашко м.Сімферополя [PERSON] [INFO] о 16.35 год. народила в м.Сімферополь Крим хлопчика вагою 3860 г довжиною 53 см. Факт народження дитини у заявника підтвердили допитані у суді свідки. Допитаний у суді свідок [PERSON]суду пояснила, що заявник - його дружина, з якою він уклав шлюб у 2009 році. У [PERSON] є єдина донька [PERSON], яка мешкає в м.Севастополі АР Крим. У [PERSON] є донька [PERSON], та [INFO] вона народила у м.Сімферополі сина, якого назвали [PERSON]. [PERSON] народила дитину не у шлюбі. Хлопчика він постійно бачить у вайбері, йому вже повних шість місяців. В останнє [PERSON] приїздила додому у м.Мирноград влітку 2017 року, будучи вже вагітною другою дитиною. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знайома з [PERSON], оскльки є сусідкою її матері [PERSON] Коли влітку 2017 року [PERSON] приїжджала до матері з Криму, вона вже знала, що та вагітна. Після цього вона спілкувалася з нею по вайберу, бачила її на останньому місяці вагітності, хвилювалася з приводу пологів. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON], якого вона неодноразово також бачила по вайберу. На звернення [PERSON] Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області своїм листом від 27.06.2018 відмовив заявнику у державній реєстрації народження 08.12.2018 у м.Сімферополі дитини чоловічої статі, оскільки подане ним медичне свідоцтво про народження серії 35 № 014160 від 11.05.2018 видане Республіканською клінічною лікарнею імені Сімашко в м.Сімферополі АР Крим, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Крім того форма медичного документа, яка надана заявником, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 за № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Відповідно до листа Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області від 26.06.2018 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів про шлюб [PERSON] та про народження [INFO] дитини чоловічої, матір'ю якої є [PERSON], не виявлено. За приписами ч.2 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до ч.4 ст.13 вказаного Закону, п.2 гл.1 розд.П Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно за ч.1 ст.125 СК України якщо батько та мати дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. За правилами ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. Відповідно до ч.1 п.7 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Територія Автономної Республіки Крим є тимчасово окупованою територією відповідно да Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окуповані території України». Згідно за ст.9 вказаного Закону будь-які органи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий таким органом, є недійсним і не створює правових наслідків. Медичний заклад, яким було видано медичне свідоцтво про народження дитини у [PERSON], не контролюється органами державної влади України, отже наданий суду документ про народження дитини у [PERSON] не може бути визнаний належним доказом, оскільки виданий органом, створеним не відповідно до вимог українського законодавства. До того ж, як зазначено вище, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про народження [INFO] у заявника дитини відсутній. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту народження у її доньки дитини. Надаючи оцінку документу, виданому на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тому суд, як виняток, бере до уваги надані заявником документи, видані на тимчасово окупованій території України, та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі. Відповідно до п.1 ст.7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. На підставі показів свідків, інших письмових доказів суд приходить до висновку про доведеність факту народження 08.12.2018 у [PERSON], яка не перебуває у шлюбі, сина у м.Сімферополь АР Крим, у зв'язку з чим вимоги заявника підлягають задоволенню у повному обсязі. Встановлення даного факту необхідне заявнику для юридичного визначення народження дитини. На підставі ст.ст.125, 135 СК України, ст.49 ЦК України, законів України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014, постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р,

Outcome: approved