Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ Одеської області, Державного виконавця ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ Одеської області Журавель І.О., третя особа [PERSON] з вимогами: звільнити [PERSON] частково від сплати заборгованості по аліментам; визнати дії державного виконавця Журавель І.О. відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, не обгрунтованними стосовно нарахування заборгованості по аліментам, згідно виконавчого листа № 2-1891 від 27.11.2003 року; зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області здійснити перерахунок заборгованості виходячи із рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 27.11.2003 року по справі № 2-1891. В обґрунтуванні своїх вимог [PERSON] посилається на наступне. На підставі виконавчого листа № АЕ - 46, виданий 29.05.1998 року та виконавчого листа № АЕ - 3 виданий 04.01.1999 року місцевим Білгород-Дністровським районним судом з [PERSON] стягувалися аліменти в розмірі 58% від усіх видів заробітку на утримання трьох дітей . На підставі рішення Білгород-Дністровського міського суду від 27.11.2003 року відділом виконавчої служби видано виконавчий лист № 2-1891, згідно до якого з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітків (доходів) на утримання дітей: сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO]. [PERSON] зазначає, що з 2007 року по 2008 рік він знаходився на обліку в Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості, а згодом працював продавцем та отримував заробітну плату в розмірі 1200 гривень. Так, позивач стверджує, що його заробіток не відповідає розцінкам за якими йому нараховують заборгованість, яка постійно збільшується, так як йому нараховують не відповідно до вимог виконавчого листа від 27.11.2003 року про стягнення з нього ? частини заробітку. У зв'язку з цим, [PERSON] вважає, що заборгованість розміром 21110,31 гривень станом на 26.04.2010 року, утворилась не з його вини, оскільки не враховувався розмір його доходів. Позивач у судовому засіданні підтримав свої вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відділу ДВС Білгород-Дністровського МРУЮ Одеської області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, причина неявки суду не відома. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає позов таким, у задоволенні якого необхідно відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільних дітей: сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Виконавчим листом № АЕ - 46, виданого 29.05.1998 року та виконавчим листом № АЕ - 3 виданий 04.01.1999 року місцевим Білгород-Дністровським районним судом з позивача на користь [PERSON] стягувалися аліменти в розмірі 58 % на утримання трьох дітей від усіх видів заробітку. На підставі рішення Білгород-Дністровського міського суду від 27.11.2003 року був виданий виконавчий лист № 2-1891, згідно з яким розмір аліментів було зменшено з 58,3% від всіх видів заробітку на ? частину від усіх видів заробітків (доходів) на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO]. Таким чином, аліменти в розмірі ? частини від всі видів заробітку позивач повинен був сплачувати з 06.10.2003 року до повноліття сина [PERSON], [INFO], тобто до [INFO], потім в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку до повноліття сина [PERSON], [INFO], тобто до [INFO], потім в розмірі ? частини від всіх видів заробітку до повноліття сина [PERSON], [INFO], тобто до [INFO]. Рішенням суду від 27.11.2003 року, яке не було оскаржене та набрало чинності, був встановлений чіткий порядок та розмір сплати позивачем аліментів на утримання дітей, а відповідно до ст..14 ЦПК, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з розрахунком заборгованості відділу ДВС Білгород-Дністровського МРУЮ Одеської області від 23.04.2010 року, заборгованість позивача по сплаті аліментів відповідно до виконавчого листа № 2-1891 становила 21110,31 гривень. З представлених суду відповідачем матеріалів вбачається, що відповідач періодично повідомляв позивача про заборгованість, направляв на його адресу розрахунки заборгованості. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З розрахунку заборгованості позивача від 28.3.2014 року, вбачається, що станом на 15.03.2014 року сума заборгованості становила 30659,56 гривень. За роз'ясненням Пленуму ВСУ в постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. П.23: відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, під час розгляду справи позивачем на виконання зазначених норм ЦПК України не надано суду жодних доказів, які б підтвердили погіршення його матеріального стану або зміну сімейного стану, та могли б послужити підставою для зменшення розміру аліментів. Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості дійшов висновку, що заявлені вимоги [PERSON] по зменшенню розміру аліментів є необґрунтованими та не доведеними, тому не можуть бути задоволені. Відповідно до вимог ст.. 89 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір не відшкодовується.

Outcome: dismissed