Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 03.03.2016 він позичив відповідачу кошти в розмірі 500,00 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 20.11.2016. На підтвердження даного факту [PERSON] написав боргову розписку. Разом з тим на даний час [PERSON] не повернув позичені кошти. Тому [PERSON] просить суд стягнути з нього заборгованість, а також у відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних за весь період користування коштами, що становить 33,90 доларів США. В судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи в його відсутності, підтримав заявлений позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, не повідомив суд про причини своєї неявки та не подав суду відзив. Тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 03.03.2016 [PERSON] позичив у [PERSON] 500,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 20.11.2016, про що видав розписку (а.с. 11). Дані кошти на даний час не повернуті. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ч.2 ст.1047 ЦК України зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, частиною 2 якої встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Згідно ст.99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України). Постановою Великої Палати Верховного суду від 04 липня 2018 року в провадженні № 14-134цс18 визначено, що в разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувану має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи в іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням рішення. Оскільки на даний час [PERSON] не виконав умови договору позики та не повернув позичені кошти, суд вважає, що із відповідача слід стягнути на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 500,000 доларів США, а також три відсотки річних за користування коштами за період з 21.11.2016 по 23.02.2019 в розмірі 33,90 доларів США. [PERSON] являється інвалідом ІІ-ї групи, має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с. 5) та звільнений від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому згідно положень ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 768,40 гривень судового збору на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved