Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 березня 2008 року вони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №5. Від спільного проживання мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, між ними склалися стійкі неприязні відносини та конфлікти. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не зійшлися характерами. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їх відносин, оскільки спроби примиритися ніяких результатів не дали, спільно з відповідачкою не проживають з грудня 2015 року, спільного господарства не ведуть. Враховуючи зазначені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON]. Позивач в судовому засіданні просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], оскільки з грудня 2015 року вони разом не проживають, він має намір створити нову сім»ю, категорично заперечив проти надання строку на примирення. Діти проживають з відповідачкою. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною першою ст. 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 21 березня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], повторно виданим 29 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають дітей [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області 29 грудня 2015 року, та [PERSON], [INFO] народження, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області 29 грудня 2015 року (а.с.8,9). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають з грудня 2015 року. Згідно наданих позивачем пояснень збереження шлюбу між ними неможливе. Таким чином, шлюб за таких умов носить чисто формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачкою є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім'ї є неможливим. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved