Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 07.08.2012 року [PERSON] позичив у нього гроші в сумі 3500 гривень та зобов'язався повернути до 15.08.2012 року. По договору позики відповідачем власноручно написана розписка. Він декілька разів звертався з проханням про повернення боргу, але боржник добровільно борг не повернув, тобто не виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі та не повернув суму заборгованості за розпискою у строки, які в ній визначені, що і стало підставою для звернення з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про те, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його присутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення йому судових повісток. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що факт отримання відповідачем коштів від позивача підтверджується наданою розпискою, згідно якої 07.08.2012 року [PERSON] позичив в [PERSON] 3500 грн. строк повернення був визначений до 15.08.2012 року.(а.с. 5) З огляду на те, що кошти за розпискою відповідач повинен був повернути в строк до 15.08.2012 року, то з цього часу відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої договором та законом.. На підставі ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі якщо він підписаний стороною або сторонами. Відповідно до вимог ст.. 1046 ЦК України, договір позики є укладений з моменту передання грошей або інших речей, визначений родовими ознаками. Ст. 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей. Згідно ст.. 610 ЦК України, зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також на вимогу кредитора боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. На підставі вищевказаного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по розписці в сумі 3500,00 грн., індекс інфляції в сумі 234 грн.50 коп. (3500х (99,7х 100.1х 100,0х 99,8 х100,2х 102.2х 99,9 х 100,0 х 100,0х 101.1х 99,9 х 99.3 х 100,0 х 100,4 х100,2 х 100,5 х 100,2 х 100,6 х 102.2 х 103,3): 100= 3500 х 106,7 : 100= 3734,50 сума з індексом інфляції 3734,5 - 3500=234,5 індекс інфляції) трьох процентів річних в сумі 351 грн.05 коп (3500х3х661:365:100=351,05 грн) а всього 4085 грн.55 коп. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 243,60 грн

Outcome: approved