Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати між ним та відповідачем шлюб, зареєстрований 04 березня 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 146. Позивач посилається на те, що він перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04.03.2011 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем та буде проживати з нею і після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння, з 2014 року сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим, тому він змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, його інтересі в суді представляла [PERSON], яка діяла на підставі довіреності. Представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином (оголошення в газеті), причину неявки суду не повідомила. Тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2011 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 444384, виданим 03.02.2016 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 146. Спір про розподіл майна сторонами в суді не заявлений. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із позову вбачається, що сім'я фактично розпалася у 2014 році, сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає можливим залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьк, актовий запис № 823. Дитина проживає з відповідачем та знаходиться на її утриманні, тому суд вважає, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з матір'ю. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спільне життя у сторін не склалося, між сторонами існують неприязні відносини, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved