Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України та [PERSON] слідчого ізолятора про відшкодування моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України в розмірі 200000 грн. за час незаконного взяття і тримання під вартою з 2 березня 2015 року по 5 березня 2015 року, посилаючись на те, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 30 вересня 2009 року його засуджено за ст. ст. 15 ч. 2, 201 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією предметів контрабанди та всього майна, що належить йому на праві власності, окрім житла. Однак, постановою цього ж суду від 25 квітня 2012 року його звільнено від призначеного покарання на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо гуманізації відповідальності за правопорушення у сфері господарської діяльності» від 15 листопада 2011 року. Судом в порядку ст. 33 ч. 1 ЦПК України за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі як співвідповідача [PERSON] міський відділ УМВС України в Хмельницькій області. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. В судовому засіданні представник відповідача Державної казначейської служби України проти позову заперечує, посилаючись на те, що вони не вправі відповідати за незаконні дії інших державних органів. Представники відповідачів [PERSON] слідчого ізолятора та [PERSON] міського відділу УМВС України в Хмельницькій області в судове засідання не з»явились, повідомлені про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 1176 ч. 1 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Відповідно до вимог ст. 1 п. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Відповідно до вимог ст. ст. 3 п. 5, 4 ч. 1 цього ж Закону у наведених в ст. 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується (повертається) моральна шкода, яка провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до вимог ст. 13 ч. 3 цього ж Закону відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Судом встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 30 вересня 2009 року [PERSON] визнано винним та засуджено за ст. ст. 15 ч. 2, 201 ч. 2 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією предметів контрабанди та всього майна, що належить йому на праві власності, окрім житла. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 25 квітня 2012 року [PERSON] звільнено від призначеного покарання на підставі ст. 74 ч. 2 КК України та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо гуманізації відповідальності за правопорушення у сфері господарської діяльності» від 15 листопада 2011 року в зв»язку з декриміналізацією вчиненого засудженим діяння. На виконання вищезгаданого вироку суду 2 березня 2015 року [PERSON] затримано працівниками сектору карного розшуку Зарічанського відділу ХМВ УМВС України в Хмельницькій області, а 5 березня 2015 року його звільнено з [PERSON] слідчого ізолятора. Таким чином, п озивач незаконно утримувався під вартою з 2 березня 2015 року по 5 березня 2015 року. Незаконні дії працівників сектору карного розшуку Зарічанського відділу ХМВ УМВС України в Хмельницькій області, на думку суду, призвели до порушення нормальних життєвих зв'язків позивача, що вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, погіршення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку зобов»язати Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України відшкодувати [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Outcome: partial