Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 25 серпня 1999 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого він передав [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 5600 гривень. Відповідач зобов'язалася повернути йому цю суму в строк до 25 грудня 1999 року. Після закінчення строку виконання зобов'язання, сума боргу йому повернута не була. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 червня 2002 року з [PERSON] на його користь було стягнуто 5600 гривень, в рахунок відшкодування заборгованості за договором позики, та 56 гривень 56 копійок понесених ним судових витрат. 24 жовтня 2004 року відповідач в примусовому порядку сплатила йому 1084 гривні. Станом на 02 червня 2018 року залишається не сплачений борг, в сумі 4572 гривні 56 копійок. Розмір інфляційних витрат, станом на 02 червня 2018 року, становить 3374 гривні 51 копійка. Розмір з відсотків річних становить 1710 гривень 59 копійок. В позові [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу, за період з 02 січня 2015 року по 02 червня 2018 року, з урахуванням індексу інфляції, в сумі 3374 гривні 51 копійку, та 3 відсотки річних, в сумі 1710 гривень 59 копійок. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін, або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від позивача надійшло нічим не вмотивоване клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від відповідача будь-яких клопотань з даного питання до суду не надходило. Частиною 6 ст. 279 ЦПК України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Частиною 7 вказаної статті передбачено, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше пяти днів з дня отримання відзиву. Враховуючи, що предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки позов грунтується на одних розрахунках, а також враховуючи, що клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін подано з пропуском встановленого законом строку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, та розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Відповідач правом на подання суду відзиву на позов не скористався. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 27 червня 2002 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто 5600 гривень в рахунок відшкодування заборгованості за договором позики, та 56 гривень 56 копійок понесених ним судових витрат. Вказаним рішенням суду встановлено, що 25 серпня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] передав у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 5600 гривень, а [PERSON] зобов'язалася їх повернути в строк до 25 грудня 1999 року. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином факт укладення між сторонами договору позики та його умови є доведеним. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк, термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем у примусовому порядку сплачено на користь позивача заборгованість в сумі 1084 гривні. Станом на 06 червня 2018 року залишається не сплаченим борг, в сумі 4572 гривні 56 копійок. Розмір інфляційних витрат, станом на 02 червня 2018 року, становить 3374 гривні 51 копійка. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За 2015 рік індекс інфляції становить 143,3 %. За 2016 рік 112,4 %. За 2017 рік 113, 7 %. За 2018 рік 104,4 %. Таким чином розмір інфляційних витрат становить 3374 гривні 51 копійка (4572,56 х 143,3 / 100 - 4572,56) + (4572,56 х 112,4 / 100 - 4572,56) + (4572,56 х 113,3 / 100 - 4572,56) + (4572,56 х 104,3 / 100 - 4572,56). Кількість днів прострочення з 02 січня 2015 року по 02 червня 2018 року становить 1247 днів. Розмір 3 % річних становить 1710 гривень 59 копійок (4572,56 х 3 / 100 / 365 х 1247). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить засадам цивільного законодавства. На підставі вищевказаного суд доходить до висновку, що вказаний у позовній заяві розрахунок заборгованості, в сумі 5085 гривень 10 копійок, є обґрунтованим, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У зв'язку із задоволенням позовних вимог із відповідача, на користь позивача, підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем, а саме витрати на оплату судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved