Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові посилається на те, що він з відповідачкою уклали шлюб 27.11.2014 р. за а/з № 29 у Березівській сільській раді Хустського району. За час спільного проживання у них народилася одна дитина [PERSON], [INFO]. Рішення Хустського районного суду від 25.02.2016 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано, а неповнолітнього сина [PERSON] було залишено на його утриманні та вихованні. На сьогоднішній день дитина знаходиться на його повному утриманні, оскільки відповідачка участі у вихованні дитини не бере та матеріально її не утримує. Відповідачка ніде не працює, інших утриманців немає, тому вважає, що з неї слід стягувати на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] І не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що стверджується наявними в матеріалах справи розписками, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи у його відсутності, неявки відповідачки, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.11.2014 року у виконавчому комітеті Березівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за а/з № 29. Від спільного проживання у сторін народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Відповідачка зобовязання по утриманню дитини належно не виконує. При розгляді даної справи зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідачка ніде не працює, є молодою за віком, інших утриманців немає, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідачки слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачка ухиляється від матеріального утримання своєї дитини, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідачки, яка є працездатною, не має інших утриманців, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідачки відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved