Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просить встановити факт належності архівних довідок виданих відділом «Об`єднаний трудовий архів територіальних громад Захарівського району» Захарівської районної ради Одеської області від 02.04.2020 року № 198, 199. В заяві посилається на те, що заявник з 25 червня 1988 року працював на посаді тракториста в колгоспі «Перемога». 22 березня 2000 року був вивільнений з членів КСП «Перемога» у зв`язку з реорганізацією колгоспа. У зв`язку з досягненням пенсійного віку заявник звернувся до Великомихайлівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) (смт. Захарівка) з пакетом документів для призначення пенсії за віком, але листом від 07 квітня 2020 року № 261/02-8/1 останньому було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки виявлено розбіжність між документами, що підтверджують трудовий стаж та паспортними документами, а саме: в довідках про трудовий стаж та заробітну плату виданих відділом «Об`єднаного трудового архіву територіальних громад Захарівського району» № 198 та № 199 від 02.04.2020 року значиться « [PERSON] », а за даними паспорту « [PERSON] ». Таким чином, вказані розбіжності не дають можливості заявникові підтвердити його трудовий стаж, для нарахування пенсії. Заявник та його представник у судовому засіданні вимоги заяви підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що по даній справі заперечень проти заяви не має, просить розглядати справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 2 вересня 1996 року заявник значиться, як [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). [PERSON] , [INFO] , з 25 червня 1988 року працював на посаді тракториста в колгоспі «Перемога». 22 березня 2000 року був вивільнений з членів КСП «Перемога» у зв`язку з реорганізацією колгоспа, що підтверджується трудовою книжкою працівника [PERSON] (а.с. 9-11). У зв`язку з досягненням пенсійного віку заявник звернувся до Великомихайлівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) (смт. Захарівка) з пакетом документів для призначення пенсії за віком, але листом від 07 квітня 2020 року № 261/02-8/1 останньому було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки виявлено розбіжність між документами, що підтверджують трудовий стаж та паспортними документами, а саме: в довідках про трудовий стаж та заробітну плату виданих відділом «Об`єднаного трудового архіву територіальних громад Захарівського району» № 198 та № 199 від 02.04.2020 року значиться « [PERSON] », а за даними паспорту « [PERSON] » (а.с. 8). Згідно довідок відділу «Об`єднаного трудового архіву територіальних громад Захарівського району» № 198 та № 199 від 02.04.2020 року вбачається, що видані на ім`я [PERSON] , який працював в колгоспі «Перемога» і його заробітна плата за 1992-1998 року та вироблені трудодні за 1988-1990, 1992-1999 роки (а.с. 12-13). Частиною 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років. Пунктом 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Згідно ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що заявник працював разом з ними в колгоспі «Перемога», знають його як [PERSON] , оскільки тривалий проміжок часу працювали на спільній роботі та проживали в одному селі. Оскільки невідповідність в написанні прізвища та ім`я заявника в правовстановлюючих документах перешкоджає реалізації права щодо призначення пенсії, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Крім того, суд враховує, що встановлення факту належності архівних довідок, має для заявника юридичне значення, оскільки від нього залежить реалізація гарантованого Конституцією України та іншими законами права на пенсію. Спір про право в даному випадку суд не вбачає. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved