overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 08 вересня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1217. В позовній заяві зазначає, що впродовж останніх двох років сімейне життя з відповідачем поступово погіршилось, шо фактично призвело до припинення між ними шлюбних відносин, мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Постійно нехтують сімейними цінностями, виникають сварки, втрачено почуття взаємної любові, поваги, дружби, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. В судовому засіданні представник [PERSON]- [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Представник [PERSON]- [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог, з обставинами викладеними позивачем погоджувалась. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети, разом не проживають. Таким чином, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою, яку в подальшому уточнив, зазначивши, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема земельної ділянки загальною площею 3.41 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бехівської сільської ради Коростенського району. Після звернення до нотаріальної контори він отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки є розбіжності в написанні прізвища та імені матері у його свідоцтві про народження та у Державному акті на право власності на земельну ділянку. Просить встановити факт родинних відносин та факт належності матері правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Заявник заяву підтримав, представник заінтересованої особи Бехівської сільської ради проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що заявник, [PERSON] є спадкоємцем майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] . При зверненні до нотаріальної контори, заявник отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в правовстановлюючих документах існують розбіжності в написанні їх прізвища та імені. Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в п.7 роз`яснив, що суди вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, проаналізувавши зміст письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про смерть [PERSON] , свідоцтва про народження спадкодавця, довідку сільської ради, державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 20.10.2004 року Коростенською РДА, листа приватного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Достовірність факту належності спадкодавцю державного ата на право власності на земельну ділянку, факту родинних відносин між заявником та спадкодавцем ніким та нічим не оспорюється і не спростовано при розгляді справи, а встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що 02 квітня 2010 року померла його мати [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина. Він прийняв спадщину майна матері. До складу спадщини, крім іншого майна входить сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Правда» серія ЧН № 0336052. Це право його мати в порядку, визначеному ст. 549 ЦК України 1963 року, успадкувала від свого чоловіка, а його батька [PERSON], який помер 24 червня 1996 року, але не встигла оформити своїх спадкових прав. Однак сертифікат виданий 31.03.2000 року, тобто після смерті батька. З цієї причини нотаріус не може видати свідоцтво про право про спадщину. А тому позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) у складі земель колишнього КСП „Правда, с.Атюша, Коропського району, Чернігівської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0336052, площею 3,0 га., на території Атюшівської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, але в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник Атюшівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява в якій зазначено, що Атюшівська сільська рада позов [PERSON] про визнання права власності на земельну частку (пай), визнає повністю і просить справу в суді розглянути без участі їхнього представника. Наслідки ст. 174 ЦПК України сільській раді відомі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 05 травня 1998 року помер [PERSON]. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, до нотаріальної контори звернувся [PERSON] з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 3,00 га., яка належала його батьку [PERSON], який помер 24.06.1996 року, спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла 02.04.2010 року. Згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) ЧН № 0336052, [PERSON] належала земельна частка площею 3,0 га., але сертифікат виданий 31.03.2000 року, тобто після його смерті. За повідомлення Коропської райдержнотконтори, спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її син [PERSON]. Відповідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. № 7, в разі смерті члена КСП включеного до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Оскільки сертифікат на земельну частку (пай) ЧН № 0336052, виданий після смерті його власника, то необхідно визнати право на земельну частку (пай) за позивачем [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що 05.12.2010 року [PERSON] позичила у нього строком на 1 рік суму грошей еквівалентну 1000 доларів США, що становило на той час 8000 грн. Відповідачка, згідно розписки, зобов'язувалась сплачувати йому щомісячно 250 грн. процентів за користування позикою. Станом на 10.09.2013 року [PERSON] повернула йому суму грошей еквівалентну 800 доларам США і 2000 грн., що становило приблизно суму еквівалентну 1000 доларів США або 8000 грн. Жодного місяця [PERSON], не сплачувала процентів. А тому позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь 8250 грн. процентів за користування його грошовими коштами. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав і просить його задовольнити. Пояснив, що відповідачка повернула йому гроші 10.09.2013 року, вказавши що повертає основну суму боргу. Щодо процентів пояснила, що повертати їх наміру не має. Отже, загальний строк користування грошима склав 33 місяці. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно повідомлення пошти, від отримання судової повістки та доданих матеріалів відмовилася. Відповідно до ст. 76 ЦПК України відповідач є належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд вирішує дану справу в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріал справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1047 ЦК України: Договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1048 ЦК України: Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. На підтвердження укладення договору позики позивач надав розписку від 05.12.2010 року, в якій визначено суму позики - 1000 доларів США, еквівалент у гривні - 8000 грн. Також визначено щомісячну суму процентів - 250 грн. Відповідач користувалася грошовими коштами позивача з 05.12.2010 по 10.09.2013 року, тобто 33 місяці. Таким чином, позовна заява про стягнення процентів підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що 06.08.1997 року помер його батько [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина. До складу спадщини, крім іншого майна входить право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Присемів»я», розміром 4,69 га., яке підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0126550 від 10.09.1996 року. Однак сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений, з цієї причини вона не може оформити своє право на спадщину. А тому позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 4,69 га. без визначення меж цієї частки в натурі, колишнього КСП «Присемів»я», с.Поліське, Коропського району, Чернігівської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, але в позовній заяві просив розглянути справу без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник Коропської селищної ради в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява в якій зазначено, що Коропська селищна рада позов [PERSON] визнає повністю і просить справу в суді розглянути без участі їхнього представника. Наслідки визнання позову, передбачені ст. 206 ЦПК України, селищній раді відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з слідуючих підстав. Даний позов зареєстровано в суді 07.05.2018 року. Згідно ухвали Коропського районного суду Чернігівської області від 08.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Як встановлено в судовому засіданні, 06 серпня 1997 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно копії рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 31.08.2018 року, померлий [PERSON] являвся батьком позивача [PERSON] Згідно довідки відділу у Коропському районі Головного управління Держгеокадастру, на [PERSON] зареєстрований сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧН № 0126550. Згідно оголошення в газеті «Нові горизонти» від 20.04.2018 року втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН 0126550, від 15.07.1996 р., виданий на ім»я [PERSON], вважати недійсним. За повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] спадкоємцем майна померлого [PERSON] є [PERSON]. Оскільки сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧН № 0126550 втрачений, то необхідно визнати право на земельну частку (пай) за позивачем [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що 06 вересня 2015 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в с.Сохачі, Коропського району, Чернігівської області, вул. 30 років Перемоги, 20. Однак нотаріус не видав свідоцтво на нерухоме майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вище вказане домоволодіння. А тому позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані с.Сохачі, Коропського району, Чернігівської області, вул. 30 років Перемоги, 20. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав і просить її задовольнити по вище вказаним мотивам. Представник Сохачівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій зазначено, що Сохачівська сільська рада просить справу за позовом [PERSON] розглянути без участі їхнього представника та на заперечує проти задоволення позовної заяви. Наслідки ст. 206 ЦПК України сільській раді відомі. Заслухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 06 вересня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно копії свідоцтва про народження, померлий являвся батьком позивача [PERSON] Згідно довідки Сохачівської сільської ради, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в с.Сохачі, Коропського району, Чернігівської області, вул. 30 років Перемоги, 20, згідно даних погосподарської книги, був побудований, в 1965 році [PERSON]. За повідомленням Коропської районної державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його син [PERSON] Згідно Закону УРСР „Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР від 02.06.1968 року кожна сільська рада вела погосподарськи книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, імя по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримання, спадкування. З введенням в дію Закону України „Про власність 1991 року та ЦК України 2003 року, будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх переєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються, так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані в с.Сохачі, Коропського району, Чернігівської області, вул. 30 років Перемоги, 20, що належали [PERSON] на день його смерті, то необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за позивачем [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що 08.01.1992 року померла його мати [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина. Він має право на спадкування майна матері за законом у першу чергу. До складу спадщини, крім іншого майна, входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованими в смт.Короп, Чернігівської області, вул.Козацька, 18. Вище вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами був збудований його матір»ю в 1955 році. Однак не виявилось правовстановлюючого документа на вказане домоволодіння. А тому позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованими в смт.Короп, Чернігівської області, вул.Козацька, 18. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, але надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник Коропської селищної ради в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій зазначено, що Коропська селищна рада позов [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований в смт.Короп, Чернігівської області, вул.Козацька, 18, визнає повністю і просить справу в суді розглянути без участі їхнього представника. Наслідки ст. 174 ЦПК України сільській раді відомі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 08 січня 1992 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON]. являлась матір»ю позивача. Згідно довідки Коропської селищної, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в смт.Короп, Чернігівської області, вул.Козацька, 18, був побудований в 1955 році [PERSON]. За повідомленням Коропської держнотконтори спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її син [PERSON] Згідно Закону УРСР „Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР від 02.06.1968 року кожна сільська рада вела погосподарськи книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, імя по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримання, спадкування. З введенням в дію Закону України „Про власність 1991 року та ЦК України 2003 року, будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх переєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються, так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані в смт.Короп, Чернігівської області, вул.Козацька, 18, що належали [PERSON] на день її смерті, то необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за позивачем [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що 09.05.1999 року помер його батько [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина. Він прийняв спадщину батька. До складу спадщини, крім іншого майна входить сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Правда» серія ЧН № 0336314. Однак сертифікат вданий 31.03.2000 року, тобто після смерті батька. З цієї причини нотаріус не може видати свідоцтво про право про спадщину. А тому позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) у складі земель колишнього КСП „Правда, с.Атюша, Коропського району, Чернігівської області, на території Атюшівської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області, право на яку мав [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, але в позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Представник Атюшівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява в якій зазначено, що Атюшівська сільська рада позов [PERSON] про визнання права власності на земельну частку (пай), визнає повністю і просить справу в суді розглянути без участі їхнього представника. Наслідки ст. 174 ЦПК України сільській раді відомі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 09 травня 1999 року помер [PERSON]. Згідно довідки відділу Держземагенства у Коропському районі, [PERSON] значиться в списках громадян-власників сертифікатів на земельну частку (пай) та на його ім»я видано сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧН № 0336314 від 31.03.2000 року. За повідомлення Коропської райдержнотконтори, спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його син [PERSON]. ошеленко [PERSON]. Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) ЧН № 0146478 він виданий Коропською райдержадміністрацією 23 серпня 1996 року на підставі рішення № 156 від 15 липня 1996 року, але зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів за № 357 від 31 липня 1996 року. Оскільки сертифікат на земельну частку (пай) ЧН № 0336314 виданий після смерті [PERSON], то необхідно визнати право на земельну частку (пай) за позивачем [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що 10.07.2013 року померла його мати [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина. До складу спадщини, крім іншого майна, входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованими в с. Покошичі, Коропського району, Чернігівської області, вул. Садова, 9. Це домоволодіння було куплене його матір»ю 24.07.1998 року. Однак договір купівлі-продажу не зареєстрований в БТІ, з цієї причини приватний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. А тому позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в с. Покошичі, Коропського району, Чернігівської області, вул. Садова, 9. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, але в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник Покошицької сільської ради в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій зазначено, що Покошицька сільська рада позов [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований в с. Покошичі, Коропського району, Чернігівської області, вул. Садова, 9, визнає повністю і просить справу в суді розглянути без участі їхнього представника. Наслідки ст. 174 ЦПК України сільській раді відомі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 10 липня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, померла [PERSON] являлась матір»ю позивача. Згідно копії договору купівлі-продажу від 24.07.1998 року, [PERSON] купила домоволодіння, розташоване в с. Покошичі, Коропського району, Чернігівської області, вул. Садова, 9 (Комсомольська, 9), але договір купівлі-продажу не зареєстрований в БТІ. За повідомленням Коропської держнотконтори спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її син [PERSON] Оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані в с. Покошичі, Коропського району, Чернігівської області, вул. Садова, 9, що належали [PERSON] на день її смерті, то необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за позивачем [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved