Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з [PERSON] суму основного боргу 515500,00 грн., стягнути з [PERSON] , 3% за 2014-2018 роки у сумі 54127 грн. 50 коп., стягнути з [PERSON] проценти на рівні облікової ставки НБУ за кожен день прострочи на залишок суми боргу, починаючи з 01.04.2014 року і до моменту подачі позову - 779153 грн. 45 коп. та стягнути з [PERSON] судові витрати у розмірі 8 810,55 грн. Позивачем неодноразово приймалися міри для отримання від відповідача повернення грошових коштів, однак останній систематично ухиляється від будь-яких контактів з позивачем та належного виконання прийнятих на нього зобов`язань. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з прохання справу розглянути без його участі в судовому засіданні та задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши всі представлені докази та обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовну заяву з огляду на наступне. [PERSON] позичив [PERSON] в присутності свідка [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] - 20 000,00 (двадцять тисяч) доларів США, що підтверджується розписками: від 15 листопада 2012 року, 09 жовтня 2013 року. Отримання грошей в іноземній валюті відповідачем, підтверджено, його розписками в яких відповідач, власноруч написав, що отримав, гроші в сумі 5000,00 тисяч доларів США та 15000,00 доларів США і зобов`язується їх повернути до 30 грудня 2013 року. Відповідач свої зобов`язання не виконав і вводячи позивача в оману з метою уникнути кримінальної відповідальності за шахрайство 2013-2016 роки продовжував строки повернення коштів за надуманими причинами та повертав частково позивачеві кошти частинами у гривнях, а не в запозиченій іноземній валюті, не враховуючи курс валюти на день повернення. Таким чином, [PERSON] повернув [PERSON] гроші на загальну суму 5800,00 грн., що на момент подачі позовної заяви, відповідно до курсу валюти за курсом НБУ (1:26,0654) дорівнює 221,52 доларів США та не відповідає запозиченій сумі коштів, що підлягала поверненню. Останній платіж відповідач, здійснив 27.07.2016 року, надалі відповідач перервав зв`язки з позивачем, борг повертати відмовився. Позивач, вважає, що його законні права та інтереси порушені з моменту відмови відповідача в поверненні боргу, тобто з 27.07.2016 року. [PERSON] використав запозичені гроші на власні потреби та починаючи з 15 листопада 2012 року користувався в власних цілях чужими грошима. Відповідно ч. 2 ст.533 ЦК України сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в валюті і в такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривні за офіційним курсом НБУ, грошове зобов`язання чітко виражене в іноземній валюті та за відрахуванням суми боргу складає 19777,48 доларів США, що еквівалентно на момент подачі позову, відповідно до курсу валют НБУ (1:26,0654) складає 515500,00 грн. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами, боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі, якщо сторони дійшли згоди з приводу всіх суттєвих умов договору (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений на письмі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Проте, взяте на себе зобов`язання відповідача не виконав, позичені грошові кошти по сьогоднішній день не повернув. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК). Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Щодо вимог в частині стягнення з відповідача процентів на рівні облікової ставки НБУ за кожен день прострочи на залишок суми боргу, суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З норми цієї статті витікає, що одержання процентів, їх розмір повинно бути зазначено у розписці. Оскільки в розписці в порушення ч.1 ст.1048 ЦК України не визначено ні розмір процентів ні порядок їх одержання, позов в частині стягнення з відповідача 779153,45 грн. задоволенню не підлягає. Таким чином позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідача боргу в розмірі 515500,00 грн., стягнення 3% річних у розмірі 54127,50 грн. та стягнення судового збору у розмірі 8810,55 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial