Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та пені за Договором позики. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 25.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики від 19.03.2010 року, згідно якого останній отримав в борг грошові кошти в розмірі 13000грн. (еквівалентно 1000дол. США) із зустрічним зобовязанням повернути отриману позику в строк до 05.05.2015 року. Даний Договір є безпроцентним. Відповідач не виконав взятого на себе зобовязання у звязку з чим його заборгованість перед [PERSON] становить 52154,49грн., з яких 26077,24грн. сума основного боргу, 26077,24грн. нарахована пеня. Оскільки, [PERSON] не бажає в добровільному порядку повернути отриманий борг, просить суд задовольнити позов, та, винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості в розмірі 52154,49грн., з яких 26077,24грн. сума основного боргу, 26077,24грн. нарахована пеня. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК, ч.1 ст.224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позивальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) того ж роду та такої ж якості. По справі встановлено, що 25.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики від 19.03.2010 року, згідно якого останній отримав в борг грошові кошти в розмірі 13000грн. (еквівалентно 1000дол. США) із зустрічним зобовязанням повернути отриману позику в строк до 05.05.2015 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією даного договору. У відповідності до п.2 Договору позики від 25.10.2014 року сторони за цим договором домовились про те, що договір позики є безпроцентним. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти) у такій самій сумі, яка була передана позикодавцеві, а також у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язаннямає виконуватися належним чином відповідно до умов договорута вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаївділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Судом встановлено, що [PERSON] пошив взяті на себе зобовязання згідно Договору позики від 25.10.2014 року. У відповідності до ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язаннівизначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договоромабо законом чи іншим нормативно-правовим актом. Із позовної заяви вбачається, що [PERSON] просить стягнути з [PERSON] суму основного боргу в розмірі 26077,24грн. із врахуванням ч.2 ст.533 ЦК України. Однак, судом встановлено, що станом на день подання позовної заяви 21.04.20165 року згідно курсу офіційного курсу НБУ 1 долар США становив 25.411366грн. Таким чином, 1000 дол. США буде еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ 25411грн. У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договоромабо законом. У відповідності до ч.1, ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов'язаннявстановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. У відповідності до п.2 Договору позики від 25.10.2014 року при неповерненні позики, а саме суми 13000 грн., що на день передачі грошей відповідача еквівалентові суми 1000 дол. США за середнім курсом їх продажу комерційними банками м. Ужгорода на момент повернення коштів своєчасно (тобто 05.05.2015 року), Позикодавець вправі буде предявити цей договір до стягнення в строки і в порядку, передбачені чинним законодавством України, в тому числі вчинення виконавчого напису нотаріуса, та вимагати при цьому повернення йому повної суми позики, що залишилася несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати 100% пені від суми позики. З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] заборгованість за порушення умов Договору позики від 25.10.2014 року в розмірі 50822грн., з яких 25411грн. основного боргу, 25411грн. нарахованої пені.

Outcome: partial