Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору : орган опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовує тим, що його син [PERSON] , [INFO] є батьком двох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Мати дітей - [PERSON] померла [INFO] , а батько дітей з того часу переїхав до м.Запоріжжя, залишивши проживати дітей з ним та бабусею [PERSON] . Після того, як діти почали проживати разом з ним та бабусею, відповідач обов`язків по вихованню дітей не виконує, участі у їх утриманні не бере, матеріально не забезпечує, не піклується про здоров`я, фізичний та духовний розвиток дітей. Відповідач не приїздить до дітей, не вітає зі святами, не дарує подарунків, не цікавиться їхнім життям. Пенсія, яка нараховується дітям по втраті годувальника, витрачається відповідачем на власні потреби. Просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його двох неповнолітніх доньок: [PERSON] та [PERSON] по причині ухилення від виконання батьківських обов`язків. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, з якого вбачається, що він є батьком неповнолітніх доньок : [PERSON] , 2006 р.н. та [PERSON] , 2014 р.н., участі у вихованні своїх дітей він не приймає, а саме: матеріально не забезпечує, продуктами харчування не допомагає, одяг та взуття не купує. Виховання та утримання його дітей повністю покладено на його батьків : [PERSON] та [PERSON] . Позовні вимоги визнав, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно його доньок. Просив суд розглянути справу у його відсутність (а.с.43-44). Представник третьої особи - органу опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області Романенко В.В. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги (а.с.61). Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей: серії [NUMBER] від 19.01.2007 р. та серії [NUMBER] від 19.10.2016 року, а також Повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с.6-7, 52-56). Батько дітей, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з 2014 року на території сільської ради не проживає, що підтверджується інформацією наданою Дружбівською сільською радою Іванівського району Херсонської області (а.с.23). Мати дітей, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Запорізьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 04.07.2016 року (а.с.14). Позивач, [PERSON] , 1964 року народження є дідусем неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . З 2016 року неповнолітні діти проживають разом з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] , 1966 р.н. за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією наданою Дружбівською сільською радою Іванівського району Херсонської області (а.с.23-24). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов родини від 26.11.2019 року, за місцем проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2006 р.н. та [PERSON] , 2014 р.н., встановлено, що діти проживають у житловому будинку разом з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] . Батько дітей проживає окремо від доньок. Будинок знаходиться в задовільному стані, є житлові кімнати для дівчат. Діти забезпеченні окремими місцями для сну, підготовки уроків та відпочинку. Родина повністю забезпечена побутовою технікою, меблями, необхідними речами. Діти забезпечені одягом, взуттям, іграшками, книгами та мають все необхідне для проживання та розвитку (а.с.19). З характеристик наданих Дружбівським навчальним виховним комплексом на [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що останні три роки здобуття дітьми дошкільної та середньої освіти забезпечують лише їх дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] . Діти проявили себе з позитивної сторони, виявляють добрий рівень знань. [PERSON] вихована, завжди має охайний вигляд, підготовлена до уроків, має хороший фізичний і розумовий розвиток, добре розвинену довільну увагу, пам`ять, чим завдячує лише бабусі з дідусем. [PERSON] добра, життєрадісна дитина, виявляє інтерес до навчальних занять, уміє концентрувати увагу на поставленому завданні, більше прив`язана до бабусі, яка проводить з онукою весь вільний час. Батько дітей [PERSON] , не приймає участі у навчанні та вихованні доньок, не відвідує батьківські збори, не цікавиться перебуванням дітей в закладі освіти, їх успіхами (а.с.20-21). Свідок [PERSON] в суді показала, що відповідач є її сином. [PERSON] проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] , від якого мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] та [PERSON] . У 2016 році, після смерті матері дітей, її син залишив своїх доньок проживати у неї та її чоловіка [PERSON] (позивача), а сам поїхав проживати до м.Запоріжжя. З того часу вихованням дітей не займається, матеріально не забезпечує, не піклується про здоров`я, фізичний та духовний їх розвиток, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх розвитку. Гроші, які нараховуються дітям по втраті годувальника, відповідач витрачає на власні потреби. Розмови її та чоловіка з сином щодо необхідності займатися вихованням та утриманням дітей ніяких результатів не надали. З 2016 року вихованням та утриманням дітей займається вона з чоловіком. [PERSON] ходить до сільської школи, а [PERSON] до дитячого садку. В подальшому вона та позивач бажають стати опікунами неповнолітніх онук. Свідок [PERSON] , в суді показала, що мешкає в с.Дружбівка Іванівського району по сусідству із сім`єю [PERSON] . З 2016 року разом з [PERSON] та [PERSON] проживають їх дві неповнолітні онуки. Батько дітей [PERSON] з дітьми не проживає, за весь час приїздив лише декілька разів. Свідок [PERSON] в суді показав, що він є сільським головою Дружбівської сільської ради Іванівського району. Відповідач [PERSON] зареєстрований на території сільської ради, проте з 2014 року не проживає. Йому, як сільському голові, було відомо, що діти відповідача проживають у бабусі та дідуся в с.Дружбівка, які повністю ними опікуються. Сім`я відповідача на обліку у сільській раді, як асоціальна, не перебувала, ніяких конфліктних ситуацій не виникало, оскільки діти завжди доглянуті та перебувають під наглядом бабусі або дідуся. Аналогічні покази в судовому засіданні, в якості свідка, надала секретар Дружбівської сільської ради Іванівського району Херсонської області [PERSON]. Службою у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області, в досудовому порядку, було проведено бесіду з відповідачем та попереджено його про необхідність змінити ставлення до виховання дітей та роз`яснено про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків, проте останнім було написано письмову заяву про згоду на позбавлення батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей (а.с.43). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з причин ухилення від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Даний висновок затверджено розпорядженням голови Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області №271 від 06.12.2019 року (а.с.4-5). За змістом ст.ст.150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Оскільки відповідач [PERSON] маючи реальну можливість проявляти батьківське піклування щодо своїх неповнолітніх дітей, не турбується про них, не приймає участі у організації життя дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зокрема: з 2016 року відповідач покинув дітей та без поважних причин не забезпечує дітям необхідного харчування, медичного догляду, лікування, утримання, не забезпечує здобуття дітьми освіти, не готує їх до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не створив належних умов для розвитку їх здібностей, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, порушує їх права та інтереси, тому відповідача необхідно позбавити батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідач добровільно допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки неповнолітні діти потребують матеріальної допомоги, а відповідач в добровільному порядку цю допомогу не надає, то є підстави для стягнення з відповідача в судовому порядку аліментів. Таким чином, для забезпечення неповнолітнім дітям отримання коштів, необхідних для їх життєдіяльності, повної охорони їх інтересів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь особи, під опіку якої будуть передані діти, аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі даного позову до суду - 12 грудня 2019 року і до досягнення дітьми повнолітнього віку. Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви справляється судовий збір у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Частиною 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Даний позов позивачем подано до суду - 12 грудня 2019 року, що підтверджується відповідною відміткою суду (а.с.2). Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору з 01.01.2019 року за позовну заяву майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн); за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 768,40 грн. Позивачем [PERSON] при подачі позову до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру (позбавлення батьківських прав) - 768,40 грн, що підтверджується квитанцією №33 від 12.12.2019 року (а.с.1). Від сплати судового збору за позовну вимогу майнового характеру (стягнення аліментів) позивач, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений. Оскільки позивач в судовому засіданні не ставив питання щодо стягнення з відповідача на його користь понесених ним судових витрат, у такому випадку, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути лише судовий збір на користь держави за позовну вимогу майнового характеру (стягнення аліментів) - 768,40 грн.

Outcome: approved