Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 04.11.2013 року у розмірі 205 000 грн. та трьох процентів річних за весь час прострочення виконання зобов'язання з 02.12.2013 року по 07 жовтня 2014 року у розмірі 5206,43 грн. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 04.11.2013 року позичив [PERSON] кошти в розмірі 205 000 грн., які остання зобов'язувалась повернути до 01.12.2013 року. Посилаючись на те, що відповідачка у добровільному порядку коштів не повертає, просить позов задовольнити. У судовому засідання представник позивача позов підтримав, зіславшись на доводи викладені у позові. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 04 листопада 2013 року [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 205 000 грн., що підтверджується письмовою розпискою [PERSON] від 04.11.2013 року На даний час, борг відповідачем не повернуто. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.1046,1049 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики), що були передані йому у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника. За нормами ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Таким чином, діями відповідача порушено права позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 205 000 грн.. Згідно із вимогами ст.ст.625, 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а саме, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Встановлено,що борг позивачу не повернуто, а тому позивач має право на стягнення сум передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме, на три проценти річних від простроченої суми, як відповідальність за невиконання грошового зобов'язання. Розмір трьох процентів річних від простроченої суми 205 000 грн. за період з 02 грудня 2013 року по 07 жовтня 2014 року становить 5223,29 грн., виходячи із наступного розрахунку: 205 000 грн.*3%/100 =6150 грн. /365 днів=16,84931 грн.* 309 днів прострочки=5206,43 грн. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача основної суму боргу у розмірі 205 000 грн. та три проценти річних у розмірі 5206,43 грн. за період 02.12.2013 року по 07.10.2014 рік . Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачка в судове засідання не з'явилась та не представила суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача . На підставі наведеного,

Outcome: approved