Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складалася, зокрема, із права на земельну частку (пай), площею 5,49 га в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (нині Куликівська селищна рада). За життя [PERSON] залишила заповіт за яким все своє майно заповіла позивачу. Після її смерті позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину. Звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай) втрачено. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 5,49 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (нині Куликівська селищна рада) та належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0247251 від 16.09.1996 року. Позовна заява надійшла до суду 01 червня 2021 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 03 червня 2021 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 30 червня 2021 року та двічі відкладалося на 15 липня 2021 року та на 06 серпня 2021 року. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, представником позивача адвокатом Сірим І. О. було надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 81/2021 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина (а.с.8). За життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] . Заповіт складений 17 липня 2001 року, посвідчений виконавчим комітетом Орлівської сільської ради народних депутатів Куликівського району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за № 12 (а.с. 9). Згідно з ч.1 ст. 1223 ЦПК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2021 року [PERSON] було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.36-37). Згідно з матеріалами спадкової справи № 81/2021, [PERSON] 29 квітня 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] (а.с.34) Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, який прийняв спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не встановлено. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. № 94/01-16 від 29.04.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки сертифікат не земельну частку (пай) було втрачено (а.с.11). Згідно з інформаційною довідкою № 29-25-0.29-18/108-21 від 11.02.2021 року, виданою Відділом у Куликівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] дійсно значиться під № 112 у списках громадян Орлівської сільської ради, що мають право на земельну частку (пай) у додатку до державного акту на право колективної власності на землю серії І- ЧН № 000020, виданого КСП «Україна» відповідно до рішення Орлівської сільської ради від 30.05.1995, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 12 від 15.10.1995 року. На ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0247251, зареєстрований за № 440 від 16.09.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Орлівській сільській раді, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 5,49 га (а.с.16). Відповідно до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст. ст. 1, 2, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Зважаючи на наведене, оскільки померла [PERSON] за життя, як член КСП «Україна» с. Орлівка Куликівського району Чернігівської області включена до списку членів КСП «Україна», які мають право на земельну частку (пай), а отже, за життя набула право на земельну частку (пай), спадщину після її смерті прийняв позивач, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved