Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 06.01.2009 року в розмірі 1080024грн, три відсотки річних за прострочення грошового зобов'язання в розмірі 18 773грн, а усього 126 797 грн. В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що 06 січня 2009 року він передав відповідачу [PERSON] 30000 (тридцять тисяч) доларів США, а відповідач зобов'язався повернути мені 30000 доларів США до 06 січня 2010 року. На підтвердження отримання від позивача зазначеної суми, відповідач надав розписку. У зазначений термін відповідач гроші не повернув, у зв'язку з чим [PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2013 року стягнуто з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 239790 грн., а також 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 26 547 грн, а усього 266 337 грн. Рішення набрало законної сили. На виконання зазначеного рішення суду, Київським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, постановою ВП №43004518 від 11.04.2014 року, відкрито виконавче провадження з примусового стягнення з [PERSON] на користь позивача 266337 грн. До теперішнього часу вищевказане судове рішення не виконано. У зв'язку із зміною курсу долара США по відношенню до національної валюти - гривні, заборгованість [PERSON] перед позивачем на сьогоднішній момент збільшилася, тому виникла потреба у зверненні до суду з даним позовом. На цей час заборгованість відповідача позивачу становить - 393134грн., яка складається з: 347 814 грн . / 30000 доларів США Х 11,5938 по курсу НБУ = 347814 грн. / - Заборгованість за договором позики від 06.01.2009 року 45320 грн.- три відсотки річних за період прострочення з 06.01.2010 року по 12.05.2014 рік.- 1586 днів (3/365 = 0,00821918 Х 1586 = 13.03%; 347814/100 Х 13,03% = 45320 грн.) На думку позивача, з урахуванням рішення Київського районного суду Харкова від 27.11.2013года, необхідно стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 06.01.2009 року . в розмірі 108024 грн. / 347 814 грн. - 239790 грн. = 108 024) грн., та три відсотки річних за прострочення грошового зобов'язання / 45320 грн. - 26547 грн = 18773 грн. /, а усього 126797 грн. У судовому засіданні [PERSON] уточнив позовні та просив стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаним договором позики в розмірі 150471 грн; три відсотки річних за прострочення грошового зобов'язання в розмірі 27919 грн., а усього 178390 грн. 00 коп. В обґрунтування уточнених позовних вимог [PERSON] вказав, що з моменту подання позовної заяви збільшився курс долара США по відношенню до національної валюти України - гривні. Поскільки грошовий еквівалент зобов'язання [PERSON] перед позивачем визначений в доларах США, то відповідно до вимог ч.2 ст.533 ГК України, розмір заборгованості [PERSON] в гривні збільшився, також збільшився термін прострочення виконання грошового зобов'язання, у зв'язку з чим виникла необхідність у збільшенні розміру позовних вимог. На даний час, на думку позивача, заборгованість відповідача перед ним становить - 444727 грн., яка складається з: 390261грн. / 30000 доларів США Х 13,0087 по курсу НБУ = 390261 грн. /; заборгованість за договором позики від 06.01.2009 року -54466 грн. - три відсотки річних за період прострочення з 06.01.2010 року по 05.09.2014 рік . - 1702 дня / 3/365 = 0,0082 Х 1702 дн. = 13.9564%;, 390261 /100 Х 13.9564% = 54466 грн.) Таким чином, на думку позивача, з урахуванням рішення Київської районного суду м. Харкова від 27.11.2013 року, заборгованість відповідача переді ним становить 178390 грн. (444727 грн. - 266337 грн. = 178390 грн. / Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦІЖ України. Суд, вислухав думку позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до розписки [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 30000 доларів США строком на 1 рік, де відповідач зобов'язався повернути до 06.01.2010 року. У зазначений термін відповідач гроші не повернув, у зв'язку з чим [PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2013 року стягнуто з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 239790 грн, а також 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 26 547 грн, а усього 266 337 грн. Рішення набрало законної сили. / а. с. 5 / На виконання зазначеного рішення суду, Київським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, постановою ВП №43004518 від 11.04.2014 року, відкрито виконавче провадження з примусового стягнення з [PERSON] на користь позивача 266337 грн. До теперішнього часу вищевказане судове рішення не виконано. Після набрання рішення суду / яке є актом правосуддя, що остаточно вирішує спір із заявлених підстав / законної сили правовідносини сторін зі сфери вирішення спору переносяться у виконавчу сферу. Якщо відповідач добровільно не виконує судове рішення, Законом України « Про виконавче провадження» передбачено заходи примусового його виконання. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що ніяких домовленостей відносно процентів річних договором не передбачено. Проценти річних нараховуються до належного виконання зобов'язання або ж припинення його з підстав, передбачених цивільним законодавством. Рішення суду не є само по собі підставою припинення зобов'язання. Оскільки з винесенням судового рішення / про стягнення боргу тощо / зобов'язання не припиняється, сама по собі наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України. Три проценти річних за період прострочення з 27 листопада 2013 року / з моменту постановлення рішення Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2013 року / по 05 вересня 2014 року встановив 5577 грн. 52 коп. Суд задовольняє позовні вимоги частково, стягує на користь позивача з відповідача 3% річних за час прострочення боргу - / 3/365 = 0,00821919 Х 283 дні = 2,3260 %; 239790 грн. / 100 Х 2,3260 = 5577 грн. 52 коп., де 283 - кількість днів прострочення сплати боргу, 239790 грн. - сума боргу за рішенням суду. Судові витрати відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягають також стягненню з відповідача на користь держави. Таким чином позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215,224 ЦПК України, ст. 526, 625, 1050 ЦК України, суд,-

Outcome: partial