Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Бердянської міської ради Запорізької області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належної їй на підставі договору дарування від 10 грудня 1985 року. На час смерті матері позивач постійно проживав із нею у вищевказаному будинку, оскільки вона потребувала за станом здоров`я догляду. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (що діяв на час смерті [PERSON] ), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , оскільки померла в 1975 році розірвала шлюб із батьком позивача - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Встановлення факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачу потрібно для реалізації своїх прав спадкоємця. Просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування право власності на спадкове майно [PERSON] , померлої [INFO] , у вигляді 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник позивача позов підтримала з викладених в ньому підстав. Зазначила, що [PERSON] проживав разом із матір`ю [PERSON] в її будинку за адресою: [ADDRESS] , але за вказаною адресою зареєстрований не був. Після смерті матері позивач фактично вступив в управління спадщиною, мешкає в спадковому будинку, доглядає за ним, сплачує комунальні послуги, оригінал правовстановлюючого документу знаходиться у [PERSON] . Братів та сестер у позивача не було, батько помер до смерті матері, [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . Просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. На підставі договору дарування від 10 грудня 1985 року [PERSON] належала 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 лютого 1995 року [PERSON] померла [INFO] в м. Бердянську. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 жовтня 1965 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьки - [PERSON] , [PERSON] . З відповіді Комунального підприємства з технічної інвентаризації № 305 від 19 серпня 2020 року вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого Бердянською держнотконторою 10 грудня 1985 року. Згідно паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 05 лютого 2011 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З листа Бердянської державної нотаріальної контори № 1334/01-16 від 31 липня 2020 року вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа заведена не була, що підтверджується інформаційною довідкою із спадкового реєстру № 61010416 від 21 липня 2020 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що позивач мешкав разом зі своєю матір`ю до її смерті в житловому будинку по [ADDRESS] . Він доглядав за нею, допомагав по господарству, оскільки мати була хворою та потребувала сторонньої допомоги. Похованням матері займався [PERSON] . Після її смерті позивач разом зі своєю родиною залишився проживати в будинку, що належав матері, доглядає за ним. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно із ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо не заявив про відмову від неї. Ст.ст. 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На виконання ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус перевіряє склад спадкового майна. Згідно п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України на підтвердження складу спадкового майна від спадкоємців витребовуються відповідні документи. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки на час смерті матері [PERSON] проживав із нею, тобто фактично вступив у володіння та управління спадковим майном, від спадщини не відмовився, він прийняв спадщину після смерті [PERSON] . З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved