Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач проживає у власній квартирі [ADDRESS] . Відповідачка проживає в квартирі [ADDRESS] , яка знаходиться поверхом вище, і належить їй на праві власності. 29.07.2018 р. зайшовши до кухні позивач побачив на стелі плями від води та піднявся в кв. [ADDRESS] з метою усунення наслідків залиття. Разом з тим [PERSON] відмовилась спілкуватись, а тому на заяву позивача ВОП Лук`янівка» (в подальшому ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» 08.08.2018 р. складено акт про причину залиття квартири - внаслідок пошкодження інженерних мереж внутрішньоквартирної розводки холодного водопостачання у вищерозташованій квартирі [ADDRESS] . Також було виявлено відсутність герметизації примикання між ванною та стіною. За результатами обстеження власнику квартири [ADDRESS] працівниками обслуговуючої організації було направлено попередження .У результаті залиття квартири позивачу було спричинено матеріальну шкоду, яку він оцінює у 8 000,00 грн. Крім матеріальних збитків позивачу було спричинено і моральну шкоду, яка полягає у перенесених стражданнях у наслідок змушеного проживання у незручних умовах, необхідності звернення до державних і не державних органів з заявами про вжиття заходів щодо відповідача, оскільки таке залиття не перше. Розмір моральної шкоди позивач також оцінює на рівні 8 000,00 грн. За таких обставин, [PERSON] просить суд стягнути на його користь з [PERSON] суму матеріальної шкоди у розмірі 8 000,00 грн. , суму моральної шкоди у розмірі 8 000,00 грн. та судові витрати. Провадження у справі відкрито 18.04.2019 р., відповідно до приписів ст. ст. 19,274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив провести розгляд справи за його відсутністю. Зазначив, що наявні всі доказі неправомірної поведінки відповідача, а отже і підстави для стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди у сумі 6 207,60 грн., визначеної експертами КНДІСЕ, моральної шкоди у розмірі 8 000,00 грн., а також судового збору у сумі 2 689,40 грн. та витрат на проведення експертизи у сумі 9 420,00 грн. Відповідач [PERSON] не скористалась правом надати відзив на позов. Натомість в судовому засіданні пояснила, що її вина в залиття, яке сталось у липні 2018 р. відсутні. Працівники ЖЕК розібрали плитку і ванній кімнаті та не знайшли ніяких пошкоджень. Вислухавши доводи [PERSON] , дослідивши у встановленому порядку докази та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наведеного. Так, як свідчать матеріали справи, [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 08.12.2000 р. Шевченківською районною держадміністрацією, копія якого долучено до матеріалів справи. Також встановлено, і не оспорюється відповідачем, що 29.07.2018 р. відбулось залиття квартири [ADDRESS] . За результатами обстеження квартири позивача, 08.08.2018 р. комісією у складі: головного інженера ВОП «Лук`янівка» Дичка В.М., майстра технічної дільниці № 1 [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] складено акт про залиття. Як свідчить даний акт, комісією зафіксовано, що залиття квартири [ADDRESS] відбулося внаслідок пошкодження інженерних мереж внутрішньоквартирної розводки холодного водопостачання, а саме відвідної труби до кухні, що замурована та облицьована кахельною плиткою, у вище розташованій квартирі [ADDRESS] . Також виявлена відсутність герметизації між ванною та стіною. Також комісією зафіксовано наступні пошкодження: кухня - клейове фарбування - спостерігається чотири плями залиття приблизно до 1,3 кв. м., стіни - клейове фарбування - на клейовому фарбуванні спостерігається мокра пляма залиття приблизно 1,5 кв. м. Акт про залиття затверджено директором ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» М. Біленьким. Під час розгляду справи [PERSON] не заперечувала ту обставину, що є власником та проживає в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] зазначає, що мешканець кв. [ADDRESS] має нести відповідальність за спричинення шкоди, відповідно до вимог чинного законодавства України. Разом з тим, [PERSON] вказує на те, що її вина у залитті квартири відсутня, що було встановлено працівниками обслуговуючої організації. За приписами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В свою чергу частиною 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи презумпцію винуватості, встановлену ч. 2 ст. 1166 ЦК України саме відповідач зобов`язаний надати докази у підтвердження того факту, що залиття квартири позивача відбулось не з вини мешканця квартири [ADDRESS] . Разом з тим, аналізуючи письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що стороною відповідачем не було надано відомостей щодо відсутності її вини [PERSON] у залитті. Так, доказами відповідно до положень ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними, відповідно до ст. 77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, як це визначено ч. 1 ст. 80 ЦПК України. Матеріали справи не містять будь - яких доказів, які б давали суду можливість зробити висновки про те, що відповідач не має нести відповідальність за шкоду спричинену позивачу залиттям його квартири. Доводи [PERSON] суд не може покласти в основу рішення, оскільки, за положеннями ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, як свідчить висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи№ 29254/19-43 від 19.06.2020 р. вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір матеріальної шкоди) для усунення наслідків залиття квартири [ADDRESS] , згідно даних візуально-інструментального обстеження, станом на час проведення дослідження становить 6 207,60 грн. Як свідчить заява позивача, направлена в адресу суду, саме зазначену суму [PERSON] і просить стягнути з відповідача. [PERSON] під час розгляду справи не оспорювала зазначений експертом розмір шкоди. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Позивач також вказує на те, що залиттям квартири йому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у хвилюваннях, незручностях в побуті, проживання у незручних умовах , що є підставою для стягнення з відповідача на відшкодування моральної шкоди у розмірі 8 000,00 грн. Норми ст. 23 ЦК України передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Пленум Верховного Суду України в п. 5 Постанови № 4 від 31.03.19995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз`яснив, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено позивачу [PERSON] . Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав позивач, зміни, які відбулись в його житті, що призвело до негативних наслідків. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму у розмірі 1 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ст. 133 ЦПК України. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, за положеннями ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Розподіляючи судову витрати суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення. Так, відповідно до положень ЦПК України на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1008 грн. 52 коп. Разом з тис, суд вважає за можливе відмовити у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на проведення експертизи за відсутності належних доказів здійснення таких витрат. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial