Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду зі скаргою та просить визнати бездіяльність державних виконавців ВДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції в Київській області та ВДВС Кагарлицького районного управління юстиції в Київській області в ході примусового виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за виконавчим листом від 12.06.2009р. по справі № 2-520/2009 р. та зобов'язати передати матеріали виконавчого провадження з відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції до відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції, а також зобов'язати державного виконавця Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області прийняти матеріали виконавчого провадження та вжити заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» з реалізації майна боржника. В суді [PERSON] підтримав заявлені вимоги та пояснив, що на момент звернення до суду зі скаргою йому не було відомо про хід виконавчого провадження, на його звернення посадові особи державної виконавчої служби не реагують. Йому надійшла постанова державного виконавця Переяслав-Хмельницького ВДВС від 28.10.2013 р. про закінчення виконавчого провадження, зі змісту якої він зрозумів, що виконавчий лист має бути переданий до ВДВС Кагарлицького районного управління юстиції, за місцем знаходження майна боржника, яким є автомобіль «Фольксваген Транспортер», що перебуває на майданчику тимчасового зберігання в м. Кагарлик. Чи насправді передано виконавчий лист за належністю і чи взятий він до виконання Кагарлицьким ВДВС він ([PERSON]) не проінформований, хоч неодноразово письмово звертався до відповідних органів. Представник ВДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції - начальник служби Соколов Г.О. заперечив проти вимог скаржника та пояснив, що відповідь [PERSON] на його звернення від 05.11.2013р. була надана 27.11.2013 р., де роз'яснено, що виконавчий лист направлено за належністю до ВДВС Кагарлицького РУЮ. Ця відповідь направлена простою кореспонденцією на адресу стягувача: [ADDRESS]. Крім цього представник ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ повідомив суд, що виконавчий лист № 2-520/2009 був вчасно направлений до ВДВС Кагарлицького РУЮ для виконання. Однак, 04.02.2014 року він повернувся до Переяслав-Хмельницького ВДВС разом з постановою державного виконавця Кагарлицького ВДВС від 06.11.2013 р. про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа. Цю відмову він вважає незаконною, оскільки будь-якого іншого майна боржника [PERSON] не виявлено і підстав здійснювати виконавче провадження ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ немає. 05.02.2014 року державним виконавцем ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ було знову відкрито виконавче провадження. Ця постанова також направлялась стягувачу простою кореспонденцією. Представник ВДВС Кагарлицького РУЮ до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 12.06.2009 р. Переяслав-Хмельницький суд Київської області видав виконавчий лист по справі № 2-520/2009 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 42500 гривень боргу, 425 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с.30). 28.10.2013 р. державний виконавець Шамардак Д.В. відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького МРУЮ виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю на території Переяслав-Хмельницького району Київської області майна боржника. Разом з цим з'ясовано, що за боржником [PERSON] зареєстрований транспортний засіб «Фольксваген Транспортер», державний номер [NUMBER], який після оголошення його в розшук, було затримано працівниками міліції та доставлено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання за адресою: Київська області, м. Кагарлик, провул. Серпневий, 8 (а.с.31). Вищевказана постанова державного виконавця отримана стягувачем [PERSON], про що він сам вказав у своїх поясненнях та зверненні до начальника ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ від 05.11.2013 р. (а.с. 32). Ця постанова стягувачем не оскаржується. За правилами п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа до іншого відділу державної виконавчої служби. 06.11.2013 року державний виконавець Мороз О.В. відділу державної виконавчої служби Кагарлицького РУЮ виніс постанову про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», мотивувавши її тим, що державним виконавцем ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ не було вчинено, передбачених п.4 ст. 20 цього Закону, дій спрямованих на перевірку інформації щодо наявності майна боржника шляхом надання доручення відповідному відділу державної виконавчої служби (а.с. 41). Згідно вхідного реєстраційного номера 290/2-21/8 вказана постанова надійшла до ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ 04.02.2014 р. (а.с.41 об.) Про існування цієї постанови [PERSON] дізнався в судовому засіданні. За таких обстави, слід розуміти, що за результатом винесення державним виконавцем ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ постанови від 28.10.2013 р. про закінчення виконавчого провадження, виконавчий лист № 2-520/2009 був невідкладно направлений за місцем знаходження майна боржника до ВДВС Кагарлицького РУЮ для примусового виконання, державний виконавець якого не прийняв виконавчий лист до виконання та своєю постановою повернув його ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ. Після отримання постанови державного виконавця ВДВС Кагарлицького РУЮ та повернення виконавчого листа державний виконавець Рашева Н.І. ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2014 р. про примусове виконання за виконавчим листом № 2-520, виданим 12.06.2009 (а.с. 47 об.) Як пояснив представник ВДВС Переяслав-Хмельницького МРЮ, ця постанова була направлена стягувачу простою кореспонденцією і ним не оскаржена. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. За правилами ч.1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Згідно положень ч. 5, ч. 8 ст. 20 цього Закону, у разі, якщо в процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалось, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу. Спори про місце здійснення виконавчих дій між органами державної виконавчої служби не допускаються. Таким чином, суд дійшов висновку, що державний виконавець ВДВС Переяслав-Хмельницького МРЮ здійснив всі необхідні дії спрямовані на передачу до ВДВС Кагарлицького РУЮ виконавчого листа № 2-520, виданого 12.06.2009 р. Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 42500 грн. та судових витрат по справі. А тому у суду не має підстав для задоволення вимог стягувача [PERSON], які стосуються бездіяльності ВДВС Переяслав-Хмельницького МРЮ в частині не направлення виконавчого листа за належністю до ВДВС Кагарлицького РУЮ, відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.10.2013р. З огляду на те, що на момент розгляду справи примусове виконання за вищевказаним виконавчим листом знову перебуває в провадженні ВДВС Переяслав-Хмельницького МРЮ, у суду також немає підстав і для задоволення вимог стягувача про зобов'язання державного виконавця ВДВС Кагарлицького РУЮ винести постанову про прийняття виконавчого листа до свого провадження та вжиття, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», заходів по реалізації майна боржника. А тому в задоволенні скарги [PERSON] слід відмовити повністю. Разом з цим в суді встановлено зволікання посадових осіб державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження, наявність спору між двома відділами ДВС Головного управління юстиції в Київській області про місце здійснення виконавчого провадження, неоправдана та необґрунтована перерва з 06.11.2013 р. по 04.02.2014 р., пов'язана з пересилкою виконавчого документа від ВДВС Кагарлицького РУЮ до ВДВС Переяслав-Хмельницького МРЮ, неповідомлення стягувача у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», про винесені рішення державного виконавця, а також невиконання посадовими особами ВДВС Кагарлицького РУЮ Закону України «Про звернення громадян». Вищевказані порушення закону посадовими особами, знаходяться за межами заявлених вимог скаржника [PERSON], а тому не беруться судом за основу при вирішенні спору сторін. Разом з цим, виявлені порушення призвели до порушення прав стягувача на оскарження рішень дій та бездіяльності державних виконавців в спосіб та строки, передбачені законом, а відсутність у скаржника належної інформації про хід виконавчого провадження позбавило його можливості визначитись з предметом та підставами скарги. За таких обставин у суду є підстави одночасно з ухваленням рішення по справі постановити окрему ухвалу, в порядку ст. 211 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed