Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії померлою особою. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що він є спадкоємцем за законом після смерті його батька [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину, до якої увійшла недоотримана померлим пенсія за період з 26.12.2016 року по 28.02.2018 року в сумі 112710,08 грн. За його зверненням відповідач виплатив лише 99873,39 грн. У виплаті решти грошових коштів відповідач відмовив, посилаючись на те, що виплаті підлягає лише пенсія, яка нарахована за три роки до дня звернення за її виплатою. Починаючи з 01.03.2016 року, відповідач померлому батькові пенсію не нараховував, посилаючись на відсутність для цього підстав. Таким чином, відповідач незаконно перешкоджає йому в отриманні усього спадкового майна та безпідставно позбавив його права власності на недоотриману пенсію батька. Просив суд з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з відповідача на його користь недоотриману пенсію, яка увійшла до складу спадщини за період з 01.03.2016 року по 03.03.2017 року в сумі 79163 грн. та за період з 26.12.2016 року по 03.03.2017 року в сумі 12836,69 грн. та вирішити питання про судові витрати. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що позивачу була виплачена пенсія померлого [PERSON] в сумі 99873,39 грн. за період з 03.03.2017 року по 28.02.2018 року відповідно до приписів ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину спадщина, на яку воно видане, складається з недоотриманої пенсії в сумі 112710,08 грн. [PERSON] помер [INFO] . Виплату пенсії було призупинено 01.03.2016 року. За життя померлий не виявив бажання поновити виплату пенсії, до управління з відповідною заявою не звертався, тому пенсія не була отримана з вини пенсіонера. Позивач здійснив розрахунок заборгованості на власний розсуд. Доказів оскарження свідоцтва про право на спадщину позивач не надав. 04.02.2021 року судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано строк для усунення її недоліків. 26.02.2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та витребувано докази у відповідача. 19.03.2021 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів, закриття підготовчого провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі. Відповідач Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим відповідно до приписів п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України розглянути справу за відсутності представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.09.1968 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.09.2019 року. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.03.2020 року приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Бутаковою І.Г., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1938 року народження, який помер [INFO] , є його син [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з не отриманої пенсії в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в розмірі 112710,08 грн. З копії листа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області №272-286/П-02/8-1216/20 від 01.10.2020 року встановлено, що у виплаті недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини померлого пенсіонера, позивачу було відмовлено з посиланням на те, що відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за її виплатою в сумі 99873,39 грн. за період з 03.03.2017 року по 28.02.2018 року. Виплату пенсії померлому пенсіонеру було призупинено 01.03.2016 року. Згідно з довідкою УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 31.03.2021 року №83 [PERSON] за період з 26.12.2016 року по лютий 2018 року була нарахована пенсія за віком в розмірі 112710,08 грн. Пенсія за період з 01.03.2016 року по [INFO] [PERSON] не нараховувалась, за життя за поновленням пенсії останній не звертався. УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області виплачено недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину за період з 03.03.2017 року по 28.02.2018 року в сумі 99873,39 грн. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, у спірних правовідносинах відповідач дійсно незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного їй спадкового майна. Суд відзначає, що до складу спадщину увійшла пенсія в сумі 112710,08 грн., на яку було видане свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, позивач, як спадкоємець, має право на одержання усієї суми, зазначеної у цьому свідоцтві, а відповідач, не оспорюючи права позивача на спадкове майно, відмовив йому у виплаті недоотриманої спадкодавцем пенсії, посилаючись на інший порядок виплати. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню різниця між сумою пенсії, яка увійшла до складу спадщини за період з 26.12.2016 року по 02.03.2017 року, і яка була виплачена позивачу, тобто 12386,69 грн. (112710,08 грн. - 99873,39 грн. = 12386,69 грн.). Щодо позовних вимог стягнути з відповідача недоотриману пенсію, яка увійшла до складу спадщини за період з 26.12.2016 року по 03.03.2017 року в сумі 12836,69 грн., суд відзначає наступне. Тлумачення ст.ст.1218,1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Разом з тим, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум. Як встановлено судом, за період з 26.12.2016 року по 03.03.2017 року [PERSON] , який помер [INFO] , пенсія відповідачем не виплачувалась. Відповідач за цей період не обліковує ніякої заборгованості перед померлим з виплати пенсії. Позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на суму недоотриманої пенсії в сумі 112710,08 грн. В позовній заяві позивачем не заявлялися вимоги щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на суму недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 26.12.2016 року по 03.03.2017 року, що складає різницю між невиплаченою пенсією та розміром пенсії, який зазначений у свідоцтві про право на спадщину. У зв`язку з цим вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають, що не позбавляє його права звернутися до суду з вимогами про визнання за ним права власності в порядку спадкування на частину недоотриманої пенсії померлого батька. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 128,34 грн.

Outcome: partial