Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі ? частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що він є студентом 2 курсу денної форми навчання Київського університету культури, термін навчання у даному навчальному закладі становить з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року та у зв?язку з цим, потребує матеріальної допомоги від батька, який добровільно її не надає, хоч має матеріальну можливість надавати таку допомогу. В судове засідання позивач не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, відповіді на відзив. (а.с.-38) Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив. (а.с.-24-25,41) Зокрема, суду пояснив, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, оскільки з 22.02.2018 року ніде не працює та не має жодних доходів, а тому просить суд в задоволенні позову відмовити. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається на 2 курсі денної форми навчання Київського університету культури, термін навчання у даному навчальному закладі становить з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.-4) та довідкою з навчального закладу № 313 від 21.08.2018 року. (а.с.-39). Із довідки № 73 від 22.08.2018 року, виданої Тетіївським районним центром зайнятості вбачається, що [PERSON] допомогу по безробіттю не отримує. (а.с.-31) Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суму виплачених доходів та утриманих податків № 99 від 22.08.2018 року вбачається, що відомості про доходи відповідача наявні лише у першому кварталі 2018 року. (а.с.-30) Із форми ОК-5 Пенсійного фонду України від 22.08.2018 року вбачається, що відповідач отримував дохід останній раз в лютому 2018 року. (а.с.-28-29) Із довідки № 258 від 22.08.2018 року виданої Управлінням соціального захисту населення Тетіївської РДА вбачається, що відповідач допомоги не отримував.(а.с.-27) Із копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що з 22.02.2018 року відповідача звільнено з роботи.(а.с.-26) Із довідки № 8059 від 14.09.2018 року виданої Тетіївським районним відділом державної виконавчої служби вбачається, що станом на 14.09.2018 року у [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів становить 7778, 28 грн. (а.с.-40) Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Вказана норма закону розповсюджує обов?язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв?язку з цим матеріальної допомоги, коли обов?язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов?язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв?язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто самі батьки мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Зазначене кореспондується із положеннями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров?я та матеріальне становище дитини, стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з наданих відповідачем доказів, відповідач ніде не працює, не має стабільного заробітку, а позивач не довів належними та допустимими доказами те, що відповідач має інше джерело доходу, що надавало б йому можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed