Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] . Позивач у передбачений законом строк звернувся до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки є спадкоємцем за законом на підставі ст. 1261 ЦК України. Окрім позивача до нотаріальної контори звернувся відповідач, онук померлого [PERSON] та племінник позивача. На теперішній час позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON] , оскільки в нього відсутній правовстановлюючий документ на спадкову квартиру. 06.06.2020 він отримав постанову державного нотаріуса Трипольської К.К. про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю оригіналу свідоцтва № [NUMBER], виданого Запорізьким виробничим алюмінієвим комбінатом 24.02.1994, на квартиру. Вказані обставини змусили його звернутися до суду з даним позовом, оскільки іншого шляху оформити право власності на частину спадкової квартири він не має можливості. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Ухвалою судді від 25.06.2020 вказаний позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Витребувано із Третьої Запорізької державної нотаріальної контори засвідчену копію спадкової справи № 265 за 2010 рік, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 06.07.2020 до суду надійшла копія спадкової справи № 265/02-14, 2010, заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 17.07.2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 серпня 2020 року на 11-30 год. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. Разом із тим, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, на позові наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] також до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач подав на адресу суду заяву, згідно до якої просить суд розглянути справу без його участі у суді. Представник Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судову засідання не з`явився. Від державного нотаріуса Трипольської К.К. надійшла заява, в якій вона не заперечує проти розгляду справи у відсутності представника державної нотаріальної контори, згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видано Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізької області, від 10.01.2010, актовий запис № 351, Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] , де Ѕ частина зазначеної квартири належала йому на підставі Свідоцтва № [NUMBER], виданого Запорізьким виробничим алюмінієвим комбінатом 24.02.1994, а інша Ѕ частина належала на праві власності на підставі свідоцтва на спадщину за законом, виданого [PERSON] , державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори 02.09.2009, після смерті його дружини - [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] , оскільки є його сином, що підтверджуються свідоцтвом про народження від 05.11.1957, серія [NUMBER] . Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] є відповідач у справі, онук померлого - [PERSON] , мати якого померла [INFO] . З матеріалів спадкової справи встановлено, що 02.07.2010 до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся позивач у справі, син спадкодавця, - [PERSON] , а [INFO] - онук спадкодавця, відповідач у справі, [PERSON] . Таким чином, спадкоємцями, які прийняли спадщину після померлого [PERSON] є сторони у справі, і їх частки у спадковому майні, відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, є рівними, а отже вони мають право на спадкове майно у вигляді квартири, яка належала спадкодавцю на праві власності - квартира [ADDRESS] , по Ѕ частині кожний. Згідно постанови державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 06.06.2020 № 684/02-31, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну йому частину квартири, з тих підстав, що позивачем не надано оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] . Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою. Факт перебування спадкового майна у власності спадкодавця [PERSON] підтверджується наданими суду копіями свідоцтва про право на спадщину за законом № 239 за 2009 рік, а також технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , згідно якого, зазначена квартира належала на праві власності померлому [PERSON] , Ѕ частина на підставі свідоцтва № [NUMBER], яке видано Запорізьким виробничим алюмінієвим комбінатом 24.02.1994 року, та Ѕ частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке виданого [PERSON] , державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори 02.09.2009. За таких обставин, судом встановлено, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] у позасудовому порядку, через відсутність у нього правовстановлюючого документа та неможливості його одержання чи відновлення. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, ввійшли всі права та обов`язки що належали померлому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало -[PERSON] . Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення особи померлою. В зв`язку з тим, що [PERSON] за час свого життя не склав заповіт, як розпорядження на випадок своєї смерті, позивач у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є його сином. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1296 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають не лише на підставі договорів і інших угод, але і на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийнявши спадщину після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець у позасудовому порядку не має можливості її отримати, оскільки відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, яка видана державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачу рекомендовано звернутися до суду. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати право власності за позивачем на Ѕ частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки відсутність правовстановлюючого документу у спадкоємця, за умови, що право власності спадкодавця підтверджено матеріалами справи, не може бути підставою для відмови в оформленні спадщини. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки для цього наявні передбачені законом підстави. Оскільки позивач не просив суд стягнути з відповідача судові витрати, то суд своїм рішенням не розподіляє витрати понесені позивачем при зверненні до суду з позовом, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved