Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в подальшому уточнивши її, до Одеської міської ради, за участю третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, та просив стягнути з Одеської міської ради на його користь матеріальну шкоду у розмірі 10\~792, 27 грн. та моральну шкоду у розмірі 500\~000, 00 грн, шляхом списання в безспірному порядку відповідних коштів Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади. Позивач обґрунтовує вимоги тим, що з 1997 по 2004 рік він неодноразово звертався до Одеської міської ради з заявами про виділення йому земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, які залишились без відповіді. У звязку з цим він був змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 01 червня 2006 року було зобовязано Одеське міське управління земельних ресурсів у встановленому земельним законодавством України порядку підготувати всі необхідні документи для надання [PERSON] земельної ділянки, яка розташована в м. Одесі по вул. Рибальській, 45 на розі з вул. Художника Федорова (Пархоменка), 42; зобовязано Одеську міську раду у встановленому законом порядку внести документи по наданню позивачу вищевказаної земельної ділянки на розгляд сесії Одеської міської ради. Рішенням сесії Одеської міської ради №1784-V від 05 жовтня 2007 року позивачу було надано позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Висновками Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-11/657-225ПЗ-К від 22 квітня 2014 року і Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області №711/В від 26 червня 2014 року вищевказаний проект землеустрою було погоджено. Незважаючи на вищевказане, Одеською міською радою не було погоджено проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки. В подальшому, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року було визнано протиправною бездіяльність Одеської міської ради, яка полягає в ухиленні від прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність [PERSON] безоплатно земельної ділянки площею 0, 1000 га за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вищевказана постанова суду також не була виконана Одеською міською радою. У звязку з вищевказаними протиправними, на думку позивача, діями Одеської міської ради, він поніс матеріальні витрати у розмірі 10\~792, 27 грн., у звязку з замовленням та розробкою проектної документації на земельну ділянку. Крім того, позивача зазначає, що вищевказаними діями йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 500\~000, 00 грн. [PERSON] у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, а також подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Представник Одеської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне поштове повідомлення про вручення представнику судової повістки. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку представника відповідача у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку. Представник Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшли заперечення проти позовних вимог [PERSON], в яких зазначено, що стягнення матеріальної та моральної шкоди на користь позивача шляхом списання в безспірному порядку відповідних коштів Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області з єдиного казначейського рахунку, призведе до нецільового використання бюджетних коштів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши докази, що є наявними у матеріалах справи, вислухавши думки сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] як інвалід ІІ групи 20 серпня 2003 року звернувся до Одеської міської ради із заявою про надання земельної ділянки у межах міста Одеси для будівництва житлового будинку, в чому йому було відмовлено. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 01 червня 2006 року, що набрало чинності, було зобовязано Одеське міське управління земельних ресурсів у встановленому земельним законодавством України порядку підготувати всі необхідні документи для надання [PERSON] земельної ділянки, яка розташована в м. Одесі по вул. Рибальській, 45 на розі з вул. Художника Федорова (Пархоменка), 42; зобовязано Одеську міську раду у встановленому законом порядку внести документи по наданню позивачу вищевказаної земельної ділянки на розгляд сесії Одеської міської ради. Рішенням сесії Одеської міської ради №1784-V від 05 жовтня 2007 року позивачу було надано позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд. Висновками Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-11/657-225ПЗ-К від 22 квітня 2014 року і Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області №711/В від 26 червня 2014 року вищевказаний проект землеустрою було погоджено. На цій підставі Управлінням Держземагенства у м. Одесі 01 жовтня 2014 року була п рове дна державна реєстрація вказаної земельної ділянки і присвоєно кадастровий номер 5110136900:41:008:0016, про що свідчить відповідний витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5101439412014 від 01 жовтня 2014 року. В подальшому, рішенням Одеської міської ради №5682-VІ від 29 жовтня 2014 року було внесено уточнення до п. 69 додатку до Рішення Одеської міської ради №1784-V від 05 жовтня 2007 року «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Одесі» в частині адреси земельної ділянки, а саме замість адреси «вул. Рибальська, 45 на розі з вул. Художника Федорова (Пархоменка), 42» зазначена адреса «вул. Рибальська, 45-Г». Незважаючи на вищевказане, рішенням Одеської міської ради №629-VII від 27 квітня 2016 року позивачу було відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки, у звязку з тим, що відсутній план зонування або детальний план території. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року, що набрало чинності, було визнано протиправним вищевказане рішення, а також бездіяльність Одеської міської ради, яка полягала в ухиленні від прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність [PERSON] безоплатно земельної ділянки площею 0, 1000 га за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45-Г для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Однак, вищевказана постанова суду також не була виконана Одеською міською радою. Також судом встановлено, що [PERSON] 27 грудня 2007 року сплатив на користь Одеського відділення інституту «Укргеоінформ» грошову суму у розмірі 1\~700, 00 грн. за договором про надання геодезичних послуг по земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45, про що свідчить відповідна квитанція, наявна в матеріалах справи. 17 грудня 2011 року позивач сплатив 216, 82 грн. на рахунок КП «Одеспроект», а також 2\~532, 06 грн. на рахунок КП «Земельно-кадастрове бюро при управлінні земельних ресурсів» згідно договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельною ділянки від 13 грудня 2011 року, що також підтверджується відповідними квитанціями. Даним проектом позивач також не зміг скористатись у результаті невиконання Одеською міською радою постанови Київського районного суду м. Одеси від 01 червня 2006 року. 17 червня 2013 року [PERSON] повторно було сплачена на рахунок КП «Земельно-кадастрове бюро при управлінні земельних ресурсів» грошову суму у розмірі 3\~959, 60 грн. за послуги підприємства по договору на топографо-геодезичні роботи по складанню технічного звіту від 17 червня 2013 року. Даним проектом [PERSON] також не зміг скористатись у результаті бездіяльності Одеської міської ради. 24 лютого 2014 року позивачем також було сплачено 443, 86 грн. до КП «Одеспроект» за послуги з погодження документації та 06 березня 2014 року було сплачено 1\~253, 50 грн. до КП «Земельно-кадастрове бюро при управлінні земельних ресурсів» за додатковою угодою №32/14-фіз від 15 березня 2014 року до договору від 13 грудня 2011 року, про що свідчать відповідні квитанції. За вказаним договором позивачу було надано оновлений проект землеустрою, яким він також не зміг скористатись у результаті незаконних дій та бездіяльності Одеської міської ради, що було встановлено постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року, та не підлягає доказуванню згідно ч. 1 ст. 72 КАС України. Також 16 вересня 2014 року [PERSON] було сплачено на користь ПАТ «Одесаобленерго» грошову суму у розмірі 1\~050, 43 грн. за погодження по земельній ділянці. Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, понесеної позивачем внаслідок незаконних дій та бездіяльності Одеської міської ради складає 10\~792, 27 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Тому, суд вважає обґрунтованою вимогу [PERSON] щодо стягнення з відповідача на його користь матеріальної шкоди у розмірі 10\~792, 27 грн. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Доводи [PERSON], що протиправними діями та бездіяльністю відповідача йому була спричинена моральна шкода знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Тому, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, виходячи із принципу розумності та справедливості, та відшкодувати позивачу моральну шкоду в сумі 1 500, 00 грн. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial