Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що він з 21.09.1991 р. перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Глухівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, актовий запис за № 12. Від шлюбу\~неповнолітніх дітей\~немає,\~з травня\~2016\~р. разом не проживають, спільного господарства не ведуть, відповідач у добровільному порядку розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану відмовилася. Вказуючи, що на примирення з [PERSON] не згідний, їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить його інтересам, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву в якій вказує, що позов підтримує в повному обсязі, та просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вказує, що проти розірвання шлюбу не заперечує та просить справу розглядати без її участі. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247\~ЦПК\~України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони з 21.09.1991 р. перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом\~Глухівської сільської\~ради Старовижівського\~району Волинської\~області,\~актовий запис\~за №\~12 (а.с. 8). Позивач та відповідач погоджуються на розірвання шлюбу, з огляду на вказані заяви сторони не можуть бути примушені до збереження шлюбу, що відповідає вимогам ст. 56 СК України. Відповідно до положень ст.\~113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати та залишити відповідачці прізвище - [PERSON] . На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved