Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме встановлення факту належності договору купівлі-продажу, посвідченого 19.09.1997 року приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Пульним С.М., за реєстром № 1752 та договору дарування, посвідченого 21.10.2008 року державним нотаріусом Старобільської ДНК Вербецькою Т.М., за реєстром № 1-1208. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно з договором купівлі-продажу від 19.09.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Пульним С.М. та з договором дарування від 21.10.2008 року, засвідченого державним нотаріусом Вербецькою Т.М., на праві приватної власності належить житловий будинок № [ADDRESS]. При укладанні договорів у нього був інший паспорт, в якому його прізвище українською мовою було записано з помилкою як «Бондарь» та не збігається із записом його прізвища в теперішньому паспорті громадянина України від 10.02.2012 року, де його прізвище зазначене як «[PERSON]». В теперішньому паспорті ця помилка виправлена, але ці розбіжності перешкоджають йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. У зв'язку з вищенаведеним заявнику необхідно встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт належності договору купівлі-продажу, посвідченого 19.09.1997 року приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Пульним С.М., за реєстром № 1752 та договору дарування, посвідченого 21.10.2008 року державним нотаріусом Старобільської ДНК Вербецькою Т.М., за реєстром № 1-1208. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його присутності. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення заяви не заперечувала. Відповідно до ч. 3ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що заявник має труднощі у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю, оскільки в правовстановлюючих документах, а саме у договорі купівлі-продажу та договорі дарування його прізвище записано як «Бондарь» та не збігається із записом його прізвища в теперішньому паспорті громадянина України, де його прізвище зазначено як «[PERSON]». Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності правовстановлюючого документу на підставі ст. 315 ЦПК України. Так, за положеннями п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Старобільським РВ УМВС України в Луганській області 10.02.2012 року на ім'я [PERSON], його прізвище, ім'я та по-батькові зазначено як «[PERSON]». Відповідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-VI від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. В той же час, у договорі купівлі-продажу, посвідченого 19.09.1997 року приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Пульним С.М., за реєстром № 1752 та договору дарування, посвідченого 21.10.2008 року державним нотаріусом Старобільської державної нотаріальної контори Вербецькою Т.М., за реєстром № 1-1208, які встановлюють право власності на житловий будинок № [ADDRESS] прізвище заявника помилково зазначено як «Бондарь» замість вірного «[PERSON]». При цьому всі інші дані, зазначені в цих документах збігаються. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для вільного розпорядження своєю власністю, а можливість внести зміни в правовстановлюючий документ в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що [PERSON] дійсно належать договір купівлі-продажу, посвідчений 19.09.1997 року приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Пульним С.М., за реєстром № 1752 та договір дарування, посвідчений 21.10.2008 року державним нотаріусом Старобільської державної нотаріальної контори Вербецькою Т.М., за реєстром № 1-1208, які встановлюють право власності на житловий будинок № [ADDRESS]. Судові витрати на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved