Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування Бердянської міської ради Запорізької області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною, зазначивши в позові наступне: з 24.09.2011 року він знаходився в шлюбі з відповідачкою. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 24.11.2015 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Бердянського міськрайонного суду видано Виконавчий лист, згідно якого із позивача на користь відповідачки стягуються аліменти, починаючи з 12.05.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Спільна із відповідачкою дитина проживає разом із нею. Колишня дружина перешкоджає в побаченнях з дитиною і фактично з самого моменту розлучення почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача стосовно можливості його нормального спілкування із сином. Всі його намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не можу нормально зустрічатися з дитиною. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою. Стаття 153 СК України закріпляє право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто, ніхто не може чинити перешкоди у спілкуванні батьків та дітей, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси. Відповідно до ст.141 СК України: «Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини». Стаття 142 СК України зазначає, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Згідно до ст.150 СК України: «Батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя». У відповідності до ст.157 СК України: «Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини». Таким чином, питання виховання дитини батьки вирішують спільно, позивач зобов`язаний брати участь у вихованні своєї дитини і маю право на особисте спілкування з сином, а Відповідач, та інші особи не мають права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Частиною 2 ст.155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.2 ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства»: «Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини». Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.8 ст.7 СК України: «Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї». Отже, із системного тлумачення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Позивач хоче особисто спілкуватися з ним. Відповідно до ст.153, ч.2 ст.157 СК України, як батько дитини, має на це право. Позивач просить врахувати його законні права як батька дитини і наявність у нього можливості спілкуватися з дитиною та здійснювати позитивний вплив на її виховання. Він мешкає в двокімнатній квартирі за адресою : [ADDRESS] . Для дитини є окрема кімната з окремим спальним місцем, є місце для підготовки уроків, є можливість при необхідності купити одяг та іграшки. Відповідно до ч.4-5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Позивач просить суд зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином. Визначити час для особистого спілкування з сином [PERSON] , [INFO] , у такому порядку: - кожної першої і третьої суботи кожного місяця з 17-00 години суботи до 18-00 години неділі за місцем проживання, перебування батька; -в період літніх канікул з 01 червня по 15 липня кожного парного року, і у період з 16 липня по 30 серпня кожного непарного року; -у період осінніх та весняних канікул - кожного непарного навчального року; -у період зимових канікул, які починаються у парний навчальний рік і до закінчення зимових канікул; - день народження дитини батько проводить з сином кожний непарний рік. Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з сином у встановлений судом час, та у вільному їх спілкуванні в телефонному режимі, інтернет-мережі або будь-якими іншими засобами зв`язку. Зобов`язати [PERSON] завчасно повідомляти [PERSON] про зміну місця проживання (перебування) дитини. Стягнути з відповідача на користь позивача суму сплачених судових витрат. Відповідач по справі направила до суду зустрічний позов до первісного позивача, в якому зазначила наступне: Ухвалою суду від 18 липня 2019 року було відкрито провадження у справі. Позовну заяву з додатками отримала 31.07.2019 року. Ознайомившись з позовом, вважає за необхідне подати зустрічний позов в інтересах неповнолітньої дитини захищаючи іі права та інтереси. 24.09.2011 року нею було зареєстровано шлюб з [PERSON] . Від шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 24.11.2015 року шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із матір`ю. Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 02 червня 2016 року у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Твердженням [PERSON] про те, що йому чиняться перешкоди в спілкуванні з дитиною не відповідають дійсності та не підтверджується ніякими доказами. Між сторонами фактично припинились подружні стосунки, коли їх спільному сину виповнилось 3 роки. З того часу [PERSON] ніколи не цікавився дитиною, не намагався спілкуватись з нею та не надавав сину матеріальної допомоги. У зв`язку з чим, вона вимушена була звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів. Але і після цього [PERSON] не сплачував аліменти в повному обсязі та мав велику заборгованість, яку сплачує і до цього часу. На протязі майже чотирьох років відповідач не згадував про сина навіть вдень його народження. Не привітав він сина з днем народження і цього разу, а саме [INFO] . Святкування дня народження тільки з батьком порушує право дитини святкувати своє народження у звичному колі сім,ї. Дитина фактично не знає свого батька та не пам`ятає його і тому позивачка (за зустрічним позовом) не може погодитись на ті вимоги, які відповідач зазначає у своїй позовній заяві визначаючи способи спілкування з дитиною. [PERSON] відомо, що [PERSON] не має свого житла, куди б він міг приводити дитину і спілкуватись з нею. У позовній заяві вказані дві адреси його місця проживання - це житло по [ADDRESS] . Невідомо, кому належить це житло, та де саме знаходиться постійне місце проживання відповідача. [PERSON] просить суд визначити час для проведення з дитиною в період зимових, осінніх та весняних канікул, але він не має постійної роботи, працює на підробітках час від часу та не зможе забезпечити дитині повноцінний відпочинок. Вирішуючи спір між батьками щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї суд повинен при цьому насамперед враховувати інтереси самої дитини. Також необхідно враховувати особисту прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров,я та інші обставини. Син постійно знаходився зі [PERSON] і вона ніколи не залишала його з іншими людьми. Вважає, що для того, щоб дитина звикла до батька, необхідно обумовити її побачення у моїй присутності. Частина 2 ст.159 СК України - суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо, місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Частиною 2 ст.155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.7,141,159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини. На підставі викладеного та

Outcome: partial