Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивачка вказує, що з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на повному її забезпеченні. На утримання дитини відповідач матеріальну допомогу не надає. Позивач та його представник просять стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, щомісячно у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), не заперечує сплачувати аліменти з моменту винесення судового рішення про визнання батьківства. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини: Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.07.2017 (Справа №314/4401/14-ц; Провадження 2/314/135/2017). На утримання дитини відповідач матеріальну допомогу не надає. Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Як встановлено в судовому засіданні, батько дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, відповідно до вимог ст.ст.180, 181 СК України має обов'язок брати участь у їх утриманні та вихованні до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно до яких враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції до 08.07.2017) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За визначенням ч.2 ст.182 СК України (в редакції з 08.07.2017) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки позов подано на стягнення аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача, з привязкою до визначеного законодавством мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з визначенням мінімального розмір аліментів передбаченого законодавством за період регульованих правовідносин. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст. ст.\~180,\~183 СК України, враховуючи те, що дитина проживає з матір'ю, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на її утримання у частці від доходу (заробітку) відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 23.04.2015 по червень 2017 року (включно); але не менше 50 % прожиткового мінімуму з липня 2017 (включно) для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON], [INFO]. Питання розподілу судових витрат вирішити в порядку ст. ст.133, 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial