Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача на період навчання, посилаючись на те, що є студентом Національного університету біоресурсів і природокористування України, термін закінчення навчання 30.06.2019 року, в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як мати, відмовляється від добровільно надання матеріальної допомоги на його утримання під час навчання. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Порхун О.П. в судовому засіданні позовних вимог не визнали, просять суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на письмове заперечення проти позову (а.с. 30-31). Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матірʼю позивача [PERSON], [INFO], який є студентом 4 курсу денної форми навчання агробіологічного факультету Національного університету біоресурсів і природокористування України, термін закінчення навчання 30.06.2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.09.2013 року (а.с.5), копією договору № 8 про надання освітніх послуг від 05.09.2016 року (а.с.6-8) та копією довідки з навчального закладу № 583 від 19.12.2018 року (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Вказана норма закону розповсюджує обов᾽язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв᾽язку з цим матеріальної допомоги, коли обов᾽язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов᾽язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв᾽язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто самі батьки мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Зазначене кореспондується із положеннями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров᾽я та матеріальне становище дитини, стан здоров᾽я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітню дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] працює продавцем у ФОП [PERSON] та отримує мінімальну заробітну плату 4180 гривень, що підтверджується копіями довідок про доходи (а.с.36, 37). До то ж [PERSON] має ще на утриманні малолітню доньку [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження дитини - а.с.34, та копія довідки старостинського округу № 2 виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 181 від 02.04.2019 року а.с. 38), яка, крім іншого, займається танцями, на що відповідач витрачає значні кошти. Так, зокрема, в період з 01.04.2019 року по 07.04.2019 року донька перебувала на спортивно-оздоровчих зборах на базі спортивного клубу «Олімпія», що в с. Поляна Славського району Закарпатської області, за що відповідач за проживання та харчування дитини сплатила 7000 гривень. Крім того, відповідач сама хворіє та потребує лікування, що підтверджується копією амбулаторної картки № 92256 Київської обласної клінічної лікарні від 21.02.2019 року (а.с.35). А тому, зважаючи на зазначені обставини, суд приходить до висновку про відсутність такої умови для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, як наявність у батьків можливості надавати таку допомогу у відповідача відсутній заробіток, який дозволив би їй утримувати себе, свою малолітню доньку та ще й повнолітнього сина на період навчання, а позивач не довів належними та допустимими доказами те, що відповідач має додаткові джерела доходу, що надавало б їй можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини. Крім того позивач не довів належними доказами і того, що він у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed