Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу та розміру стягнення аліментів з частки від доходу до твердої грошової суми. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2008 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки всіх видів заробітку, щомісячно. Однак з часу постановлення даного рішення він проживає в цивільному шлюбі та на його утриманні перебуває цивільна дружина та малолітній син. Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14 липня 2006 року). На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2008 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 2 січня 2008 року до її повноліття. Приймаючи вищевказані фактичні обставини по справі суд також виходить з наступного. Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення \~здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування \~її до самостійного життя. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~частини третьої\~статті 181\~Сімейного кодексу\~України за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З наведеного випливає, що визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів (частка від доходу або тверда грошова сума) може бути змінений виключно за позовом одержувача аліментів. Оскільки позивач є платником аліментів, які присуджені у частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі, тому він таким правом не наділений. Тобто, в ситуації, що склалася, звернутися до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів із частки від доходу на тверду грошову суму, може [PERSON] , як одержувач аліментів за рішенням суду від 29.05.2008 року, а не платник аліментів. Поряд з цим, у разі\~зміни матеріального\~або сімейного\~стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров`я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених Сімейним\~кодексом України, одержувач аліментів може звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів,\~визначеного \~за рішенням\~суду (ст.\~192\~Сімейного кодексу\~України). Таким чином, посилання позивача на положення статті 192 Сімейного кодексу України, як на підставу задоволення заявлених ним вимог, є безпідставним, адже позивач, як платник аліментів, має право звертатися з позовом про зміну розміру стягнутих рішенням суду аліментів, але в межах визначеного таким рішенням способу їх стягнення. З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed