Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2003 року по грудень 2016 року займався підприємницькою діяльністю, що полягала у здійсненні роздрібної торгівлі непродовольчими товарами (джинсами) на території Смілянського центрального колгоспного ринку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] Сміла [ADDRESS] . Торгівля джинсами здійснювалась у металевому торговому модулі (бутік № 79), що належить на праві власності [PERSON] , яка є матір`ю позивача. В якості реалізатора товару, із іспитовим строком, за усною домовленістю із 01 травня 2016 року була прийнята на роботу відповідач по справі [PERSON] , із якою позивач мав намір укласти письмову трудову угоду. В період з 01 травня по 01 жовтня 2016 року, під час виконання обов`язків по реалізації джинсів з вини відповідача, виявилась значна нестача коштів в сумі 42795 гривень. [PERSON] визнала, що привласнила ці кошти для своїх власних потреб. Частину коштів, а саме 10345 гривень\~ було повернуто матері позивача [PERSON] В зв`язку з чим, за взаємною згодою сторін, дане зобов`язання було замінено позиковим зобов`язанням та на підтвердження вказаних обставин відповідач надала позивачу письмову розписку від 10 жовтня 2016\~ року. Оскільки частину боргу відповідач повернула, просив стягнути з відповідача\~ 32450 гривень боргу за позиковим зобов`язанням та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що [PERSON] працювала в період іспитового строку у її сина підприємця [PERSON] , та здійснювала реалізацію джинсів. В період її роботи виявилась нестача грошових коштів в розмірі 42795 гривень, відповідач визнала, що присвоїла їх для власних потреб, частину грошових коштів, а саме 10345 гривень, вона\~ повернула. [PERSON] написала розписку, про те, що взяла гроші за продані нею джинси в розмірі 42795 гривень, із яких 10000 гривень, зобов`язалась повернути до 13 жовтня 2016 року, а решту суми заборгованості зобов`язалась повернути до 31 грудня 2016 року, оскільки свої зобов`язання відповідач не виконала просила стягнути з неї на користь [PERSON] 32450 гривень боргу за позиковим зобов`язанням та судові витрати по справі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про те, що у Смілянському міськрайонному суді Черкаської області розглядається цивільна справа за позовною заявою [PERSON] про стягнення боргу, у встановленому порядку не подала відзив на позовну заяву. Будь - яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до вимог ч.2 ст. 191 ЦПК України,\~ у\~ разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).\~\~ Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній документів. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази,\~ заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та\~ такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України\~ визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).\~\~\~ Як вбачається із свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності від 12 червня 2003 року [PERSON] , зареєстрований, як фізична-особа підприємець (а.с.9). Із договору на виконання робіт № 7 від 14 липня 2008 року вбачається, що між суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] . замовником, діючий на підставі свідоцтва про державну реєстрацію № [NUMBER] виданого Смілянським міськвиконкомом від 20 вересня 2006 року та виконавцем [PERSON] , діючий на підставі свідоцтва про державну реєстрацію № [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Черкаської міської ради від 02 липня 2008 року укладено договір по проведенню робіт по монтажу модульної споруди на торгівельному місці, яке розташоване на території Смілянського Центрального колгоспного ринку, що знаходиться в [ADDRESS] . Сміла, Базарна площа [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно акту прийому-передачі від 14 липня 2008 року вбачається, що замовник ПП [PERSON] прийняла роботи відповідно до вимог договору (а.с. 12). Відповідно до витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 33208412 від 13 лютого 2017 року вбачається, що [PERSON] видав довіреність [PERSON] 13 лютого 2017 року посвідчену приватним нотаріусом Новіковим І.М. на представництво в суді (а.с. 8). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Із змісту ст.ст. 317, 321 ЦК України, слідує, що власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Судом вставнолено, що згідно рописки від 10 жовтня 2016 року [PERSON] взяла гроші за продані джинси в розмірі 42795 гривень, які зобов`язувалася повернути до 31 грудня 2016 року. Із них 10000 гривень зобов`язувалася повернути до 13 жовтня 2016 року,\~ на підтвердження даного факту відповідач написала власноручно розписку. За системним аналізом статей 1046-1052 ЦК України, які регулюють відносини, що випливають із договору позики вбачається, що договір позики не характеризується такою понятійною ознакою як борг. Оскільки за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідност. 1053 ЦК Україниза домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням (новація боргу). Виходячи з наведеного, новація - це угода про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами. Вона не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання. Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (ст. 1047 цього Кодексу) (ч.2 ст. 1053 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.1046, ст.1047 ЦК України за договором позики (який укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян) одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Положення ч. 1ст. 1049 ЦК України передбачають обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1ст. 1050 ЦК Українив разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник не звільняється від виконання зобов`язання. Таким чином, судом встановлено, що станом на момент розгляду справи відповідач повернула кошти в розмірі 10345 гривень, залишок\~ боргу складає\~ 32450 гривень. У відповідності до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність лише за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено законом або договором. Вина не є неодмінною умовою відповідальності за порушення зобов`язання: договором або законом може встановлюватися відповідальність боржника незалежно від його вини.\~\~\~ Але, якщо інше не передбачене договором або законом, відповідальність за порушення зобов`язання настає за наявності вини порушника. Таким чином, суд приходить до висновку, що надана позивачем розписка констатує факт наявності боргового грошового зобов`язання відповідача перед позивачем та містить у собі новацію у позикове зобов`язання, за яким одна сторона (позикодавець) враховує суму заборгованості, що виникла за первинним договором, як суму позики, а інша сторона (позичальник) зобов`язується повернути таку суму вже на виконання нових позикових зобов`язань. Отже, враховуючи надані сторонами докази, вищевикладені правові положення, а також фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] \~ про стягнення боргу за договором позики. Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~\~\~\~\~\~\~ Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином,\~ з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 640 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved