Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини та спільне життя припинено через психологічну несумісність, різні погляди та підходи до життєвих цінностей. Вже тривалий час сімейні стосунки дуже хиткі, так як відповідачка стаціонарно навчається в м.Києві, там зареєстрована та постійно проживає, а позивач з дітьми постійно проживає в м.Прилуки, що перешкоджає мати їм цілковиту довіру один до одного. Подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім'ї позивач вважає неможливим. В судове засідання позивач не з'явився, але подав письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.20). Відповідачка до суду також не з'явилася, однак про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та вчасно (а.с.16, 19), заперечень від останньої проти позову не надходило. За таких обставин суд визнав можливим розглядати справу заочно у відсутності [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 22.02.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за №134 (а.с.8). Зі свідоцтв про народження (а.с.9-10) вбачається, що сторони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки №764, виданої 24.03.2016 року КП «Прилукижитлобуд» (а.с.11) [PERSON],1991 року народження, зареєстрований в [ADDRESS], разом з ним зареєстровані малолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них неповнолітніх дітей, зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивача він наполягає на розлученні, а відповідачка не надала заперечень проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище «[PERSON]», оскільки остання не зверталася до суду з відповідною заявою про зміну прізвища. На підставі ст.110-114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved