Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Завітненської сільської ради Совєтського району Автономної Республіки Крим та [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння, а саме: на будинок [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тім, що у квітні 1974 року позивачу, який працював у колгоспі «Победа» Совєтського району АР Крим, останнім для його проживання був наданий житловий будинок [ADDRESS]. За час проживання у спірному будинку позивач сплатив підприємству вартість будинку у повному обсязі, проте правовстановлюючих документів на будинок не оформлював, оскільки вважав, що після повної сплати за будинок він став його власником. На теперішній час почав оформляти документи на право власності на будинок, але йому стало відомо, що у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу про первинну реєстрацію права власності на будинок, подальше оформлення не представляється можливим. З зазначених підстав позивач просить задовольнити заявлений позов. Позивач [PERSON] та його представник - [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Завітненької сільської ради Совєтського району Автономної Республіки Крим у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. За таких обставин суд відповідно до положень ст.ст. 77, 158, 169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. В квітні 1974 року [PERSON], як працівник колгоспу «Победа» Совєтського району АР Крим (а.с. 8-9), отримав житловий будинок за [ADDRESS] (а.с 7) та сплатив його повну вартість (а.с. 29-30). Відповідно до відомостей домової книжки та погосподарських книг, виданих Чорноземнінською сільською радою Совєтського району АР Крим (а.с. 11-13, 18-27), у домоволодінні [ADDRESS] з 1974 року по теперішній час проживає [PERSON] та користується ним, як своєю власністю. Згідно Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, яка діяла до затвердження «Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб», зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056, реєстрації підлягали лише будинки, розташовані у містах та селищах міського типу і виникнення права власності на будинки у сільській місцевості не було пов'язано з видачею правовстановлюючого документу та його реєстрацією в бюро технічної інвентаризації. Тому, відповідно до вимог ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року) позивач [PERSON] набув право власності на спірний будинок з 1974 року, що було визнане компетентним органом влади - Завітненською сільською радою Совєтського району АР Крим та не потребувало реєстрації в БТІ, оскільки домоволодіння розташоване у сільській місцевості. Таким чином, з наявних у справі доказів вбачається, що [PERSON] володіє та користується житловим будинком [ADDRESS], його право на цей будинок ніким не оспорюється і визнається органом місцевого самоврядування - Завітненською сільською радою. Відсутність у нього документів про право власності на житловий будинок відповідно до вимог законодавства, чинного з 1963 року і до теперішнього часу, не можна визнати відсутністю у нього права власника на житловий будинок. Крім того, застосовуючи до спірних правовідносин, у частині набуття права власності [PERSON], положень законодавства, яке було чинне на момент повної сплати вартості будинку, суд дійшов висновку, що він набув право власності на спірний будинок ще у 1974 році, яке визнано компетентним органом - Заівтненською сільською радою Совєтського району АР Крим, та на теперішній час ніким не оспорене та згідно до положень чинного законодавства не потребувало реєстрації в БТІ, оскільки домоволодіння розташоване у сільській місцевості. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Згідно із вимогами ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частино 1 статті 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, суд вважає, що є підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок [ADDRESS], оскільки саме цей житловий будинок було передано колгоспом «Победа» Совєтського району АР Крим позивачу у власність. Вирішуючи питання про судові витрати, суд,

Outcome: approved