Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов обгрунтовує тим, що 19 листопада 1988 року було укладено шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають дітей, двоє з яких є неповнолітніми, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні. Зазначає, що заочним рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 07.03.2017 року по справі №384/10/17 шлюб між сторонами було розірвано. З листопада 2016 року відповідачка проживає окремо від позивача та не бере участі у вихованні та повністю самоусунулась від виконання обовязку по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю. Просить стягнути із [PERSON] на його користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОЛ №074259, виданого 16 липня 2002 року Йосипівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.7). Також, сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОЛ №049061, виданого 22 листопада 2007 року Йосипівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.8). Заочним рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 07.03.2017 року по справі №384/10/17, яке набрало законної сили 29.03.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданою Йосипівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 11 квітня 2017 року за №343, до складу сімї [PERSON] входять: син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; дружина [PERSON], [INFO], зареєстрована, але на даний час не проживає (а.с.12). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати,\~ батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки діти, що потребують матеріальної допомоги, проживають з батьком, відповідачка зобов'язана утримувати їх до досягнення повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідачка є працездатною особою, тому суд дійшов висновку, що відповідачка має змогу утримувати власних дітей та сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу). Згідно з ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 640 грн. 00 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України\~ суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved