Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] , про визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що вказаний будинок належав колгоспному двору, членами якого, станом на 15.04.1991 року, крім нього, були: його баба - [PERSON] (голова двору), мати та батько - [PERSON] та [PERSON] , а також рідна сестра позивача - [PERSON] . Мати позивача та його рідна сестра участі в утриманні спірного будинку не приймали, не виділяли своєї долі та не бажали оформляти свої права, вибули з даного домогосподарства на постійне місце проживання до м. Хмельницького, а тому з врахуванням положень ст. 126 ЦК УРСР втратили право на частку в майні двору. З врахуванням зазначеного та згідно діючого на той час ЦК УРСР спірний будинок належав іншим членам колгоспного двору, а саме: позивачу - [PERSON] та його батькам - [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності і виходячи з принципу рівності часток, кожному з них частка становила 1/3. [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] . Спадкоємцем після її смерті став син - [PERSON] , який успадкував 1/3 частку вказаного житлового будинку, але не оформив своїх прав на вказане спадкове майно та [INFO] помер. Таким чином, батькові позивача, на день смерті [INFO] , належала 2/3 частини будинку, а позивачу - [PERSON] - 1/3 частина будинку, як бувшому члену колгоспного двору. Позивач вказує, що є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , проте позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 08.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. В подальшому, після надання можливості сторонам по справі надати суду заяв по суті справи, ухвалою суду від 06.12.2021 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Плющ Л. П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні вказала, що заперечень проти задоволення позову не має, тому позов визнає у повному обсязі. Третя особа - [PERSON] в судовомузасіданні зазначила, що не заперечує проти позовних вимог [PERSON] . Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, день та час слухання справи повідомлена належним чином. В поданій до суду заяві вказала, що позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному об`ємі, визнає право власності брата на будинковолодіння по [ADDRESS] , просила розгляд справи проводити без її участі. Вислухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , запис № 28, виданого Двірецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, його батьками зазначено в графі мати - [PERSON] , в графі батько - [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , запис № 3, виданого Двірецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, його батьками зазначено в графі мати - [PERSON] , в графі батько - [PERSON] . Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , а також внуком [PERSON] . Згідно довідки Двірецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 07.08.2020 року № 02-26/139 та записів у погосподарських книгах Двірецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області за 1991-1995 роки житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] , відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». В архіві Двірецької сільської ради збереглися погосподарські книги з 1964 року, тому відомості з якого часу домогосподарство відноситься до колгоспного двору відсутні. Станом на 15 квітня 1991 року (до набрання чинності Законом України «Про власність») членами цього колгоспного двору являлись: [PERSON] (голова двору), син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , онука - [PERSON] , онук - [PERSON] , які мали право на відповідну частку майна цього колгоспного двору. Однак, право власності на вказане домоволодіння за членами колгоспного двору, відповідно до належних їм часток зареєстровано не було. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.12.2002 року, виданого Двірецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] . Відповідно до довідки Двірецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 13.07.2020 року № 234, [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . Фактично протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив її син [PERSON] , який прийняв спадщину і взяв спадкове майно під свою охорону, на день смерті був зареєстрований і проживав у спадковому будинку. Відповідно до архівної довідки Хмельницького обласного державного нотаріального архіву № 1510/01-18 від 30.05.2016 року, відповіді Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 12.11.2021 року №3292/01-21 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №67275366 від 12.11.2021 року, по документам архівного фонду Ізяславської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] в 2002 - 2004 р. р. не заводилась. Інформація щодо наявності спадкової справи до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , у Спадковому реєстрі відсутня. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 28.07.2020 року встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис за № 3. Із довідки Двірецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 13.07.2020 року № 235, вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] до складу його сім`ї входили: син - [PERSON] , 1977 року народження, та онука - [PERSON] , 2000 року народження. Інших осіб зареєстровано не було. Згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори № 1341/01-16 від 19.11.2021 року, Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44056582 від 02.06.2016 року, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №№67324286, 67324313, 67323881, 67323931 від 16.11.2021 року в нотаріальній конторі заведено спадкову справу №266/2016 р. після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємцем першої черги за законом являється син померлого - [PERSON] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), якому 02.06.2016 року Ізяславською держнотконторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом (на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Двірець» с. Двірець Ізяславського району Хмельницької області, розміром 3,23 в умовних кадастрових гектарах, належало - [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав) - на підставі сертифікату серії ХМ № 0401837). Також зазначено, що в Ізяславській державній нотаріальній конторі окремої спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилось. Після смерті [PERSON] фактично в управління спадковим майном вступив її син - [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Інших заяв не надходило. Тобто, позивач після смерті свого батька [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину. Комунальним підприємством «Ізяславське МБТІ» позивачу [PERSON] оформлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Як слідує з довідок комунального підприємства від 27.07.2020 року № 114, та 24.06.2021 року № 244, інвентаризаційна справа та правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно відсутні. Таким чином, позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями в зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Відповідно до статті 563 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двору не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. За правилами статті 120 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р. у зв`язку із введенням в дію відповідно до постанови Верховної ради Української РСР від 26.03.1991 р. Закону України «Про власність». Частиною 2 ст. 123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину в установленому законом порядку. Однак, належним чином оформити своє право на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Мати позивача [PERSON] та його сестра [PERSON] втратили право на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, з врахуванням роз`яснень, викладених у пп. г) п.6 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року за пропуском трирічного строку позовної давності. Так, вказані особи участі в утриманні спірного будинку не приймали, не виділяли своєї долі та не бажали оформляти свої права, вибули з даного домогосподарства на постійне місце проживання до м. Хмельницького, а тому з врахуванням положень ст. 126 ЦК УРСР втратили право на частку в майні двору. Відтак, оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved