Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просить стягнути з останньої на свою користь грошову суму у розмірі 24806,23 гривень, посилаючись на те, що 5 березня 2007 року між КС «Афіна» та відповідачкою було укладено кредитний договір, за яким вона отримала кредит у розмірі 8000 гривень на строк до 5 вересня 2008 року, зі сплатою відсотків за ставкою 60 % річних. Відповідачкою станом на 1 липня 2013 року заборгованість не погашено та станом на цю дату вона складає 24806,23 гривень. 1 серпня 2013 року між позивачем та КС «Афіна» було укладено договір переуступки права вимоги, за яким позивач набув право вимоги до відповідачки щодо заборгованості за кредитним договором. Позивач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду через свого представника, у якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про дату час та місце судового засідання сповіщена належним чином, про поважні причини неявки у судове засідання суд не сповістила. Суд у зв'язку з належною оповіщеністю відповідачки про час та місце судового засідання, неявкою відповідачки та неповідомленням нею про поважні причини такої неявки в судове засідання, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, на підставі ч. 4 ст. 169, ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України ухвалив слухати справу за відсутності відповідачки, що не з'явилась, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі необхідно постановити із відмовою у задоволенні позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі наявних у матеріалах справи доказів. 5 березня 2007 року між КС «Афіна» та відповідачкою було укладено кредитний договір № М2/38, за яким вона отримала кредит у розмірі 8000 гривень на строк до 5 вересня 2008 року, зі сплатою відсотків за ставкою 60 % річних. Згідно доданого до позовної заяви розрахунку, станом на 1 липня 2013 року у відповідачки виникла заборгованість за договором у розмірі 24806,23 гривень, з яких 4626,04 гривень - борг за залишком кредиту, 20180,19 гривень - борг за відсотками. 1 серпня 2013 року між КС «Афіна» та позивачем було укладено угоду № 05, відповідно до п. 1 якого КС «Афіна» на користь позивача уступає право вимоги боргу, включаючи суму непогашеної позики (кредиту), несплачених відсотків та неустойки до позичальника - [PERSON], передбачені договором № М2/38 від 5 березня 2007 року. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1046 ЦК України, яка структурно розміщена у параграфі 1 глави 71 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 2.2 кредитного договору № М2/38 від 5 березня 2007 року, видача кредиту проводиться через касу або через розрахункових рахунок. Згідно наявної у матеріалах справи копії заяви [PERSON] на ім'я голови КС «Афіна», вона просила перерахувати суму кредиту за договором № М2/38 від 5 березня 2007 року на розрахунковий рахунок № [NUMBER] у Одеській філії АБ «Експрес-банк». Проте будь-які докази, які б свідчили про факт перерахування відповідачці на вказаний розрахунковий рахунок суми кредиту, зокрема відповідне платіжне доручення, у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, суд доходить до висновку, що позивачем не доведено факт отримання відповідачкою кредитних коштів та, відповідно, виникнення у неї зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки не доведеним є факт виникнення у відповідачки зобов'язань перед КС «Афіна», суд доходить до висновку про недоведеність наявності в неї відповідних зобов'язань перед позивачем, про необґрунтованість позову та відсутність підстав для його задоволення.

Outcome: dismissed