Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Сазоно-Баланівська сільська рада Богодухівського району Харківської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить: визнати відповідача таким, що витратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власницею житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . За її згодою відповідач був зареєстрований у її будинку, відповідно до Договору найму житлового приміщення від 12 червня 2014 року. [PERSON] 20 вересня 2014 року забрав особисті речі та добровільно покинув будинок, однак, у добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, чим порушує її права, як власника. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Перепелиця М.І. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх з позивачем відсутності. Позов підтримав, просив його задовольнити. Не заперечував проти ухвалення судом по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності та письмовий відзив на позов до суду не надав. Третя особа: представник Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. ст. 10 - 13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1 ) керує ходом судового процесу; 2 ) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення згоди між сторонами; 3 ) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4 ) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5 ) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 червня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори, [PERSON] , [INFO] є спадкоємицею майна після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з Ѕ частки у праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 1-1071. Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕЕ 274005 від 12 червня 2014 року, [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 червня 2014 року, належить Ѕ частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії Свідоцтва про право власності на житло, [PERSON] та [PERSON] на праві сумісно власності належить будинок за адресою: [ADDRESS] . Дане свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 25 червня 1993 року за № 51. Відповідно до копії договору найму жилого приміщення від 12 червня 2014 року, затвердженого секретарем Сазано-Баланівської сільської ради, [PERSON] надала наймачеві [PERSON] в користування житлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно умов даного договору, наймач має право користуватись житловим приміщенням при відсутності строком до 6 місяців. Згідно довідки Сазано-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області від 11 червня 2019 року, [PERSON] зареєстрована в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . В даному домоволодінні з 14 червня 2014 року зареєстрований наймач [PERSON] . Факт реєстрації відповідача у справі за адресою: [ADDRESS] також підтверджується довідкою Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області від 11 грудня 2019 року за № 2-26/706. З наданих до суду матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрований в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , власницею якого є [PERSON] . Однак, винаймач у будинку не проживає з вересня 2014 року. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст. 167 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття Однією з основоположних засад цивільного законодавства, згідно п. 6 ст. 3 ЦК України, є добросовісність. Тобто дії учасників цивільних правовідносин повинні відповідати певним стандартам поведінки, бути чесними, відкритими, мати повагу до інтересів іншої сторони договору або іншого правовідношення. Згідно статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відповідач у справі, на підставі договору найму житлового приміщення від 12 червня 2014 року був зареєстрований та проживав у будинку за адресою: [ADDRESS] , власницею якого є [PERSON] , однак понад шість місяців, а саме з вересня 2014 року в житловому приміщенні не проживає, не залишив в будинку особистих речей, не сплачує комунальні послуги та не отримує кореспонденцію, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою. Рішення виноситься у межах заявлених вимог на підставі наданих доказів. На підставі приведеного вище,

Outcome: approved