Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу, якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Михайлівської сільської ради, право власності на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Однак в шестимісячний строк після смерті спадкодавця він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не був обізнаний з процедурою оформлення спадщини, а також хворів. Коли він звернувся до нотаріальної контори, йому було роз'яснено, що строк визначений законом на прийняття спадщини він пропустив і йому потрібно звернутися до суду. Просив визначити йому додатковий строк для вчинення вказаний дій, так як пропустив його з вказаних поважних причин. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в заяві. Представник відповідача Михайлівської сільської ради в судове засідання не явився, але надав заяву в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла рідна тітка позивача по лінії батька - [PERSON], яка мешкала в селі Михайлівка, Буринського району Сумської області, у зв'язку з чим відкрилася спадщина складу якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) посвідчене сертифікатом серії [NUMBER], що підтверджується показами позивача, свідоцтвом про смерть спадкодавця, свідоцтвом про народження позивача, рішенням Буринського районного суду Сумської області від 17.02.2017 року, копією паспорта позивача ( а.с.4, 7, 11-12). Згідно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №48335585 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Між тим, в силу ч.3 ст.1266 ЦК України позивач є спадкоємцем за правом представлення тієї частки, яка належала б за законом його батькові [PERSON], який помер [INFO], тобто до відкриття спадщини (а.с.5), але заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк він не подав. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з роз'яснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, та сформульованої відповідно до рішень цього Суду правової позиції, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачем з поважних причин, оскільки він має похилий вік і отримавши після смерті спадкодавця правовстановлюючі документи на спадкове майно, тривалий час доброчесно вважав, що таким чином він прийняв спадщину. Крім цього, судом враховується негативний стан здоров'я останнього на час відкриття спадщини, що підтверджується медичною довідкою (а.с.9). Такі обставини, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивача спадкового майна належного спадкодавцю, спадщина до теперішнього часу залишається відкритою, суд визнає поважними, оскільки вони, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, були для позивача об'єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06. 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач є спадкоємцем за законом, усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб'єктом яких вона є. Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Outcome: approved