Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи - [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 26340 гривень 16 копійок. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 08.10.2010 року о 00:15 годині відповідач, керуючи технічно справним автомобілем «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER], рухаючись в місті Одесі в районі перехрестя Південної дороги та проспекту Добровольського, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ДЕУ-Ланос», д/н [NUMBER], належним на праві власності [PERSON], яким керував [PERSON]. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм [PERSON] вимог п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення. У результаті події автомобіль «ДЕУ-Ланос», д/н [NUMBER], одержав механічні пошкодження, у зв'язку з якими сума заподіяного позивачеві матеріального збитку, відповідно до висновку № 4447 експертного авто товарознавчого дослідження від 06.11.2010 року склала 49406 гривень 64 копійки. Вартість проведення дослідження складала 650 гривень. Крім того ним сплачено 515 гривень 52 копійки за автотехнічну експертизу обставин ДТП, за автотехнічну експертизу технічного стану автомобіля «ДЕУ-Ланос», д/н [NUMBER] сплачено 258 гривень і за евакуацію його автомобіля з місця ДТП сплачено 500 гривень. Таким чином сума заподіяного відповідачем збитку склала 51330 гривень 16 копійок. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у страховій компанії ПАТ «ХДІ-страхування», вона у відповідності до ст. 9.2, 12.1, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодувала позивачеві збитки пов'язані з пошкодженням автомобіля в межах ліміту відповідальності, який складає 25500 гривень, за винятком франшизи у сумі 510 гривень, тобто всього у сумі - 24990 гривень. Невідшкодованою залишилася сума у розмірі 26340,16 гривень, яку відповідач не погоджується виплатити в добровільному порядку, тому позивач вимушений звернутися з наступним позовом до суду. Позивач [PERSON], будучи присутнім в судовому засіданні 17 лютого 2014 року, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив суду, що автомобіль марки «ДЕУ- Ланос» д/н [NUMBER], придбав у [PERSON] за дорученням, яким керував 08 жовтня 2010 року, коли сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю та автомобілю під керуванням відповідача [PERSON] [PERSON] показав суду, що вважає себе повноправним власником автомобілю, в наступний час автомобіль перебуває за межами Одеської області на СТО, у місті Врадіївка і частково відремонтований за рахунок страхового відшкодування, виплаченого страховою компанією в межах страхового ліміту. З наступним позовом звернувся до суду, тому що виплачена сума страхового відшкодування не покриває в повному обсязі суму завданої його автомобілю шкоди. Позов просить задовольнити. На питання представника відповідача, пояснив, що оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім'я [PERSON] знаходиться на станції технічного обслуговування у її працівників, які ремонтують автомобіль. [PERSON] показав, що в судове засідання представити оригінал свідоцтва можливості він не має, але належним чином завірену копію вказаного документу, обов'язково надасть суду його представник у наступному судовому засіданні. В судових засіданнях представник позивача позов свого довірителя підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 26340 гривень 16 копійок та суму сплаченого судового збору. Представник позивача пояснив суду, що його довіритель є фактичним власником пошкодженого транспортного засобу, тому що придбав його у [PERSON] за довіреністю, не оформлюючи реєстрацію автомобілю на своє ім'я через органи УДАЇ. Технічний паспорт на автомобіль юридично виданий на [PERSON], однак він знаходиться у його довірителя [PERSON]. Вважає, що є всі законі підстави задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, обґрунтувавши в своїх запереченнях поданих до суду, підстави з яких сторона відповідача позов не визнає. Щодо стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди за автомобіль, вважає що суд не може враховувати висновок № 4447 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості маральної шкоди, завданої власнику автомобілю «ДЕУ-Ланос», д/н [NUMBER], так як він викликає сумнів в правильності підрахунку матеріальної шкоди, сума визначена спеціалістом є вочевидь завищеною. Представник відповідача звернув увагу суду, що відповідач не є юридичним власником автомобілю, а його справжній власник автомобілю [PERSON] до його довірителя претензій не має, про що заявив письмово в межах розгляду іншої справи. Далі представник відповідача, пояснював, що оскільки позивач отримав від страхової компанії гроші у розмірі 24990 гривень, то ця сума повністю покриває суму спричиненої йому матеріальної шкоди, тому що пошкодження в автотоварознавчому дослідженні вказані невірно, а саме, значно перевищено кількість механічних пошкоджень. Крім того в наступний час невідомо де знаходиться автомобіль, в якому він стані, у сторони відповідача виникають сумніви що був пошкоджений автомобіль, який зазначений в технічному паспорті, а не його «двійник». Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.10.2010 року [PERSON] керуючи автомобілем «Ніссан», державний номер [NUMBER], в районі перехрестя Південної дороги та проспекту Добровольського у м. Одесі, не обрав безпечну швидкість руху, в залежності від швидкості руху та дорожньої обстановки не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Деу-Ланос» державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який зупинився попереду. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 24.03.2011 року встановлено, що [PERSON] своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. В судовому засіданні встановлено, що юридичним власником автомобілю марки «Деу-Ланос» державний номер [NUMBER], на час, коли сталася дорожньо-транспортна пригода являвся [PERSON], на його ім'я зареєстрований вказаний автомобіль, і цей факт підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданим РЕВ при УДАЇ ГУМВС України в Одеській області. В ході розгляду даної справи досліджувалися та оглядалися матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, позов вперше поданий до суду 08.06.2012 року. У позові від 08.06.2012 року [PERSON] та його представник [PERSON] вказують, що 08 жовтня 2010 року, о 00 годині 15 хвилин, водій [PERSON], керуючи автомобілем «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER], рухаючись в місті Одесі в районі перехрестя Південної дороги та проспекту Добровольського, порушивши ПДР, скоїв зіткнення з автомобілем «ДЕУ-Ланос», д/н [NUMBER], яким за його довіреністю керував водій [PERSON] В якості повноважень для пред'явлення позову, представником позивача надана довіреність від 24 листопада 2010 року, згідно з якою [PERSON] уповноважує [PERSON], представляти його інтереси в усіх компетентних органах, організаціях та установах незалежно від форм власності та підпорядкування в страхових компаніях, МРЄВ ДАЇ, в будь-яких банках, будь-яких питань, що стосуються ДТП за участю належного йому автомобілю марки «ДЕУ-Ланос» та з іншими повноваженнями, передбаченими генеральним дорученням. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована в реєстрі під № 3364. В матеріалах зазначеної цивільної справі відсутня довіреність видана [PERSON] на підставі якої [PERSON] керував автомобілем «ДЕУ-Ланос» д/н [NUMBER]. 06.09.2012 року від позивача надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження по справі, у зв'язку з тим, що підстави, у відповідності до яких були заявлені позовні вимоги, перестали існувати, спір врегульований, оскільки відповідачем вчинені необхідні дії та страхова компанія виплатила гроші за [PERSON] згідно полісу страхування цивільно-правової відповідальності, яких вистачає на відшкодування збитків завданих ДТП. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.09.2012 року прийнята відмова позивача від позову, закрито провадження у справі за даним позовом. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2012 року, ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2012 року скасовано, справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 березня 2013 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди - 24416,64 гривні - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, 1500 гривень - моральної шкоди, 1264 гривень - судових витрат. 07.05.2013 року [PERSON] подана заява про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси, постановленого по даній справі 27 березня 2013 року. Як вбачається з заяви позивача [PERSON], поданої до суду 11 липня 2013 року, (арк.с. № 80, справа № 521/7290/13-ц, провадження 2п/521/170/13), [PERSON], вказує, що з позовом до суду до відповідача [PERSON] не звертався, до цієї особи претензій матеріального та морального характеру не має. В даній заяві [PERSON] зазначає, що в ДТП участі не приймав, автомобіль «Деу-Ланос» [NUMBER] продав за дорученням, хто керує цим автомобілем в даний час, не знає. Автомобіль він продав 28 грудня 2009 року, що в наступний час відбувається з цим автомобілем, і в якому він стані, [PERSON] не знає. Ухвалою Малиновського районного суду від 11 липня 2013 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 1519/23023/2013 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - скасовано. Задоволено заяву [PERSON] про залишення без розгляду його позову до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Ухвала суду від 11 липня 2013 року не оскаржувалася представником [PERSON] - [PERSON] та набрала чинності. 07.10.2013 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, вказуючи, що під час ДТП хоч і не був юридичним власником автомобілю, але на правовій підставі володів транспортним засобом, який було пошкоджено наслідок ДТП, тому має право на отримання тієї частини матеріальної шкоди, яка невідшкодована страховою компанією. В ході розгляду справи, в судовому засіданні 28.02.2014 року представник позивача надав до суду копію технічного паспорту на автомобіль марки DAEWOO LANOS, державний номер [NUMBER], серії [NUMBER], в якій вказано: дата випуску - 01.01.2008; об'єм двигуна - 1498 см.куб; бензин; кузов, шасі - [NUMBER], седан; колір - чорний, двошаровий металік; володілець - [PERSON], проживає - [ADDRESS]. Копія даного документу посвідчена печаткою Управління державної автоінспекції УМВС України в Одеській області. В судовому засіданні 14.03.2014 року представник відповідача надав до суду оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] на ім'я [PERSON], довіреність від 24.11.2010 року видану [PERSON] на ім'я [PERSON], [PERSON], згідно з якою [PERSON] уповноважує цих осіб, представляти його інтереси в усіх компетентних органах, організаціях та установах незалежно від форм власності та підпорядкування в страхових компаніях, МРЄВ ДАЇ, в будь-яких банках, з будь-яких питань, що стосуються ДТП за участю належного йому автомобілю марки «ДЕУ-Ланос» та з іншими повноваженнями, передбаченими генеральним дорученням, довіреність посвідчена приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу [PERSON], зареєстрована у реєстрі за № 3364. В цьому ж судовому засіданні [PERSON] розказав, що сьогодні керує автомобілем, який був пошкоджений внаслідок ДТП, та який згідно з поясненнями його власника [PERSON] ще не відремонтований та перебуває у селищі Врадіївка, Одеської області. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні не зміг пояснити чому його довіритель в судому засіданні, яке відбулося 17 лютого 2014 року давав пояснення про перебування автомобілю за межами м. Одеси на ремонті, чому довіреність видана [PERSON] на ім'я [PERSON] від 24.11.2010 року та довіреність видана [PERSON] в цей же день на ім'я інших осіб, видана одним нотаріусом та зареєстрована під одним реєстровим № 3364. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснив суду, що його довіритель продав автомобіль марки DAEWOO LANOS, державний номер [NUMBER], серії [NUMBER], [PERSON] за 750 доларів США, тому і не знав, що вищезазначений автомобіль відремонтований. Чому про ці події позивач не розказав в суді 17.02.2014 року, пояснити не зміг, припускаючи, що його довіритель не розказав про продаж автомобілю, тому що його про це не питали і цей факт взагалі не має правого значення. У відповідності до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», положення щодо захисту права власності поширюється також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених п.2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). При розгляді таких спорів, суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача. Представник позивача пред'явив суду довіреність від 06 грудня 2009 року, видану [PERSON] якою від уповноважує [PERSON], [PERSON] або [PERSON] на підставі договору, укладеного між ними в усній формі, представляти його інтереси з питань розпорядження легковим автомобілем марки DAEWOO LANOS, державний номер [NUMBER], серії [NUMBER], та вважає, що його довіритель на підставі даної довіреності та при наявності технічного паспорту на автомобіль, на законних підставах володів автомобілем, який був пошкодженим з вини відповідача, тому саме йому завдано матеріальних збитків. Проаналізувавши вказані документи, суд робить висновок про те, що [PERSON] підтвердив факт продажу автомобілю «Деу- Ланос» [NUMBER], 28 грудня 2009 року, про що повідомив в своєї заяві до суду у липні 2013 року. В ході судового розгляду встановлено, що 9 грудня [PERSON] була видана довіреність [PERSON] та ще двом особам на право розпорядження автомобілем, без права керування. З цих підстав суд робить висновок, що [PERSON] розпорядився своїм рухомим майном шляхом видання довіреності, як він сам вказує 28.12.2009 року, тобто після того як видав доручення [PERSON] 09.12.2009 року. Таким чином, враховуючи, обставини викладені вище у мотивувальній частині судового рішення, а також, що в ході судового розгляду сторона позивача не змогла надати суду оригінал свідоцтва на вказаний автомобіль, хоча не заперечувала про його наявність у позивача, надала суду копію документу, не завірену належним чином (печаткою УМВС України в Одеській області, без зазначення посадової особи, яка посвідчила цю копію), а оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу був наданий саме стороною відповідача, тому, суд вважає недоведеною правову позицію сторони позивача, що на [PERSON] розповсюджуються положення п.13 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» щодо захисту права власності. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідачем не надано суду ніяких доказів на підтвердження, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Стосовно до висновку № 4447 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобілю «Деу-Ланос», державний номер [NUMBER], складеного судовим експертом автотоварознавцем Міністерства Юстиції України [PERSON] на підставі проведених досліджень, суд дійшов наступних висновків. Висновком № 4447 визначено вартість матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобілю «Деу-Ланос», державний номер [NUMBER], яка станом на 06 листопада 2010 року складає 49406 гривень 64 копійки. З дослідницької частини висновку, вбачається, що зовнішній візуальний огляд автомобілю проводився 01 листопада 2010 року, о 09:00 годині за адресою: Одеська область, Комінтерновський район, с. Фонтанка, вулиця Степна, 39А/1, в присутності представника володільця транспортного засобу [PERSON] та представника страхової компанії «HDI» [PERSON]. В телеграмі помилково не було зазначений час та дата огляду. Так як помилково у бланку телеграми не було вказано дата та час огляду « 1 листопада 2010 року о 09:00 годині» та учасник ДТП [PERSON] на огляд не прибув, то був призначений повторний огляд (переогляд) на 23 листопада 2010 року з відправкою телеграми (повідомлення додано до матеріалів дослідження). Учасник ДТП [PERSON] запрошувався повторно на огляд транспортного засобу телеграмою, але у призначений час до місця огляду не прибув. Огляд пошкодженого внаслідок ДТП автомобілю відбувся без участі [PERSON] повторно в присутності представника страхової компанії «HDI» [PERSON]. Так як перелік пошкоджень та замінних компонентів залишився незмінним станом на 23 листопада 2011 року у порівнянні з оглядом 01 листопада 2011 року, то провадити перерахунок калькуляції та вартості автомобілю не має сенсу. На підставі вищевикладеного дата проведення дослідження залишилася незмінною, тобто 06 листопада 2011 року. У вказаному висновку № 4447 також зазначено, що дані свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу DAEWOO LANOS, державний номер [NUMBER], серії [NUMBER], відповідають даним досліджуваного автомобілю, а саме: марка, модель - DAEWOO LANOS; дата випуску - 01.01.2008; термін експлуатації - 2 роки 10 місяців; об'єм двигуна - 1498 см.куб.; бензин; кузов, шасі - [NUMBER], седан; колір - чорний, двошаровий металік; володілець - [PERSON], проживає - [ADDRESS]; за довіреністю - [PERSON]; Одеська область, смт. Чорноморське, БОС - 38 кв.16. Проаналізувавши даний висновок, суд, позбавлений можливості визначити в який день, місяць та рік, проводився огляд пошкодженого транспортного засобу за участю представника страхової компанії, [PERSON], при відсутності іншого учасника ДТП - [PERSON] Експертом в підтвердження належного повідомлення [PERSON], представлено копію листа, надісланого на ім'я [PERSON] з запрошенням на огляд який відбудеться 01 листопада 2010 року на 09:00 годину. Далі в листі закреслена дата огляду, з зазначенням, що ця дата взагалі не була вказана у запрошенні. До суду також представлено, копію повідомлення телеграфом, згідно з якою [PERSON] запрошується на проведення огляду автомобілю на 09:00 годину 23 листопада 2011 року. Таким чином, якщо б [PERSON] отримав зазначену телеграму мав би прибути на огляд автомобілю 23 листопада 2011 року, хоча огляд автотранспорту згідно акту експерта проведений 23 листопада 2010 року, висновок про визначення вартості матеріальних збитків складений 06 листопада 2010 року. З цих підстав суд робить висновок про те, що відповідач [PERSON] не повідомлявся експертом про проведення огляду автомобілю «Деу-Ланос», державний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, що мало місце 08.10.2010 року. В судовому засіданні в якості свідка допитана працівник страхової компанії «HDI» [PERSON], яка показала суду, що в страховій компанії «HDI» була застрахована цивільно-правова відповідальність, автомобілю «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER], яким 08.10.2010 року керував [PERSON] Згідно з чинним законодавством у триденний строк, представник [PERSON] звернувся до страхової компанії, повідомивши про страховий випадок. Таким чином, з боку їхнього клієнта, всі вимоги були виконані, але до страхової компанії тривалий час не звертався сам потерпілий. Вона пам'ятає, що [PERSON] звернувся до них після спливу двох або трьох місяців, після ДТП. Після цього до страхової компанії телефонував експерт [PERSON], запрошував їхнього представника на проведення огляду. Вона була присутня при огляді пошкодженого автомобілю, але практично впевнена, що 01 листопада 2010 року, огляд автомобілю не проводився. Чи проводився огляд автомобілю 23.11.2010 року за її участю, свідок [PERSON] точно сказати не змогла, тому що дату огляду вона не ставила, а тільки підписала акт огляду. Свідок показала суду, що цілком можливо, що огляд автомобілю відбувався весною 2011 року. Страхова компанія дійсно виплатила [PERSON] суму страхового відшкодування у межах суми страхового ліміту - 24990 гривень, тому у неї при огляді автомобілю, а саме його задньої частини, не виникло сумнівів, щодо пошкоджень, вартість ремонту яких, охоплювалася би цією сумою. Щодо інших пошкоджень, зазначених у експертному висновку, вона пояснити не може, так як страхову компанію це питання не цікавило. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом. Частиною 3 ст.212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд, з урахуванням доводів викладених вище у мотивувальній частині рішення, вважає встановленим порушення порядку, згідно з яким складений висновок за № 4447 від 06 листопада 2010 року щодо визначення вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобілю «Деу-Ланос», державний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП від 08.10.2010 року, тому і з цих підстав, відмовляє в задоволенні позову про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди у загальному розмірі 26340 гривень 16 копійок.

Outcome: dismissed