Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконкому [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та процентів за користування такими коштами. Позов мотивований тим, що у липні 2013 року він познайомився з [PERSON], яка запропонувала допомогу в отриманні громадянства [PERSON]. За оформлення документів для набуття ним, його двоюрідною сестрою та її співмешканцем громадянства [PERSON] відповідачка попросила 5 000 євро, які надав їй трьома частинами протягом серпня 2013 року. Остання запевнила, що вони отримають громадянство вищевказаної країни протягом шести місяців. Час ішов, однак ніяких новин від відповідачки не надходило, навпаки, десь із березня 2014 року остання почала уникати зустрічі з позивачем та не завжди відповідала на телефонні дзвінки. Він вже тоді почав підозрювати, що з отриманням громадянства [PERSON] можуть виникнути труднощі, тому вирішив звернутися до відповідачки з проханням повернути кошти або принаймні надати мені розписку про те, що вона отримала їх, однак остання категорично відмовилася, пояснюючи свою відмову тим, що «все буде добре». Все це змусило позивача звернутися до правоохоронних органів з заявою про вчинення відповідачкою кримінального правопорушення за частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України (Шахрайство). Вищенаведені обставини були встановлені Берегівським районним відділом управління МВС України в Закарпатській області в ході проведення перевірки за зверненням позивача та підтверджується листом останнього від 21 листопада 2014 року № 39/8678. Як вбачається з вищевказаного листа, перевіркою було встановлено, що відповідачка визнає факт отримання від позивача грошових коштів у сумі 5 000 євро та зобовязується повернути їх при першій же можливості. Враховуючи, що відповідачка не перебуває у трудових чи будь-яких інших відносинах з компетентними органами [PERSON], які здійснюють прийом документів на отримання громадянства зазначеної країни та приймають рішення з даного питання, остання не має реальної можливості надати йому допомогу (послугу) у сприянні в отриманні паспорта громадянина [PERSON] (набуття громадянства зазначеної країни), а відтак надані ним грошові кошти відповідачкою були набуті без достатньої правової підстави, в звязку з чим просив стягнути їх з останньої як безпідставно набуті. Також, просив стягнути проценти за користування такими грошовими коштами в розмірі облікової ставки НБУ в сумі 64 019,83 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, вказавши, що від [PERSON] кошти вона не брала, однак як тільки матиме змогу, то поверне їх. Коли вона була у відділенні міліції, то не розуміла, що їй кажуть, так як не було перекладача. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи всі обставини, що мають істотне значення по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Факт отримання відповідачкою [PERSON] коштів від [PERSON] у сумі 5000 євро підтверджується оглянутим у судовому засіданні витребуваним із Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області висновком по письмовій заяві [PERSON] № 39/8678, на аркуші 15 якому містяться відповідні пояснення [PERSON] від 04.11.2014 р., надані нею працівнику міліції. Також даний факт підтверджують покази [PERSON] як свідка, надані нею працівнику міліції 22.01.2015 року (аркуш 3). За таких обставин, твердження відповідачки щодо неотримання нею коштів, висловлені у судовому засіданні, спростовуються вищевказаними доказами. Крім того, самі ці її покази є суперечливими, адже вона тричі у судовому засіданні заявила, що після того, як їй з [PERSON] повернуть ці самі 5000 євро, вона їх поверне [PERSON] Тобто, нелогічно, чому б вона мала повертати кошти людині, у якої вона їх не брала. Так, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування. Статтею 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Зі змісту вищевказаної норми випливає, що підставою виникнення зобов'язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (у тому числі грошових коштів) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. Отже, виходячи із змісту вищевказаної норми, для з'ясування чи набула особа відповідного зобов'язання, визначеного статтею 1212 ЦК України, необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов'язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав. Положення глави 83 ЦК України (набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зобов'язання з безпідставного набуття або збереження майна є одним з видів позадоговірних зобов'язань, які регулюються положеннями глави 83 ЦК України. Обов'язковою умовою, з якою законодавець пов'язує виникнення даного виду зобов'язань, є відсутність правової підстави для набуття або збереження майна однією особою за рахунок іншої особи. Відсутність правової підстави означає, що майно набуте чи збережене особою поза підставою (юридичним фактом), передбаченою законом, іншим правовим актом чи право чином. Відповідно до статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У свою чергу, частина друга статті 1214 ЦК України передбачає, що в разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 ЦК України). В силу статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Розмір відсотків має встановлюватись на рівні, передбаченому законом, тобто в розмірі облікової ставки Національного банку України, яка є орієнтиром ціни на гроші. Облікова ставка Національного банку України один із монетарних інструментів, за допомогою якого Національний банк України встановлює для банків та інших суб'єктів грошово-кредитного ринку орієнтир щодо вартості залучених та розміщених грошових коштів (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національний банк України»). Таким чином, виходячи з вищенаведеного, в разі набуття грошей без достатньої правової підстави такі гроші підлягають стягненню з особи, яка набула їх у такий спосіб, разом з процентами за їх користування, розмір яких, якщо такий не встановлений договором, визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Аналогічної правової позиції притримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 06 жовтня 2014 року в справі № 6-34004ск14. Водночас необхідно зазначити, що Верховний Суд України в постанові від 02 березня 2016 року в справі № 6-2491цс15 висловив правову позицію, згідно з якою якщо без достатньої правової підстави набуваються або зберігаються гроші (як готівкові, так і безготівкові), на них нараховуються відсотки згідно зі статтею 536 ЦК України з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів.У разі стягнення безпідставно набутих чи одержаних грошей нараховуються відсотки відповідно до статті 536 ЦК України й унеможливлюється стягнення 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 цього Кодексу. З серпня 2013 року відповідачка користується наданими позивачем грошовими коштами в сумі 5 000 євро, які були набуті нею без достатньої правової підстави. В зв'язку з цим, окрім основного зобов'язання з повернення вищевказанихгрошових коштів, що на день предявлення позову згідно встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до євро (30,20 грн. за 1 євро) становить 151 000 грн., відповідачка також зобов'язана сплатити проценти за користування такими грошовими коштами з урахуванням облікової ставки НБУ, а саме, з 01.09.2013 року по 14.04.2014 рік 6.5% річних. з 15.04.2013 року по 16.07.2014 рік 9.5% річних. з 17.07.2014 року по 12.11.2014 рік 12.5 % річних. з 13.11.2014 року по 05.02.2015 рік 14.0 % річних. з 06.02.2015 року по 03.03.2015 рік 19.5 % річних. з 04.03.2015 року по 27.08.2015 рік 30.0 % річних. з 28.08.2015 року по 24.09.2015 рік 27.0 % річних. з 25.09.2015 року по 18.03.2016 рік 22.0 % річних. Розрахунок процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами: з 01.09.2013 року по 14.04.2014 рік 226 днів: 151000 грн. (сума безпідставно набутих грошових коштів) х 6.5% (розмір облікової ставки НБУ) : 365 днів х 226 днів = 6077,23 грн. з 15.04.2014 року по 16.07.2014 рік 93 дні: 151000 грн. (сума безпідставно набутих грошових коштів) х 9.5% (розмір облікової ставки НБУ) : 365 днів х 93 дні = 3655,02 грн. з 17.07.2014 року по 12.11.2014 рік 119 днів: 151000 грн. (сума безпідставно набутих грошових коштів) х 12.5 % (розмір облікової ставки НБУ) : 365 днів х 119 днів = 6153,76 грн. з 13.11.2014 року по 05.02.2015 рік 85 днів: 151000 грн. (сума безпідставно набутих грошових коштів) х 14.0 % (розмір облікової ставки НБУ) : 365 днів х 85 днів = 4 923,01 грн. з 06.02.2015 року по 03.03.2015 рік 26 днів: 151000 грн. (сума безпідставно набутих грошових коштів) х 19.5 % (розмір облікової ставки НБУ) : 365 днів х 26 днів = 2 097,45 грн. з 04.03.2015 року по 27.08.2015 рік 177 днів: 151 000 грн. (сумабезпідставно набутих грошових коштів) х 30.0 % (розмір облікової ставки НБУ) : 365 днів х 177 днів = 21967,39 грн. з 28.08.2015 року по 24.09.2015 рік 28 днів:151 000 грн. (сумабезпідставно набутих грошових коштів) х 27.0 % (розмір облікової ставки НБУ) : 365 днів х 28 днів = 3 127,56 грн. з 25.09.2015 року по 18.03.2016 рік 176 днів:151 000 грн. (сумабезпідставно набутих грошових коштів) х 22.0 % (розмір облікової ставки НБУ) : 365 днів х 176 днів = 16018,41 грн. Всього процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами: 6 077,23 грн. + 3 655,02 грн. + 6 153,76 грн. + 4 923,01 грн. + 2 097,45 грн. + 21967,39 грн. + 3127,56 грн. + 16 018,41 грн. = 64 019,83 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved