Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 22 травня 2012 року у розмірі 10000,00 доларів США, що станом на день ухвалення рішення згідно офіційного курсу НБУ (100 доларів США = 2391,3585 грн.) еквівалентно 239100,00 грн., стягнення три проценти за договором в сумі 10500,00 доларів США, що станом на день ухвалення рішення згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 251055,00 грн., стягнення штрафу за договором у розмірі 300,00 доларів США, що станом на день ухвалення рішення згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 7173,00 грн., а всього 20800,00 доларів США, що станом на день ухвалення рішення згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 497328,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що між [PERSON] та [PERSON] 22 травня 2012 року укладено договір позики на загальну суму 10000,00 доларів США, про що свідчить письмовий договір. Звертався до відповідача з вимогою повернення коштів, однак [PERSON] зобовязання за договором не виконав. Договором передбачено відсотки за користування коштами у розмірі 3%, а також 1% від суми боргу штраф за прострочення виконання зобовязання. У судовому засіданні позивача вимоги позову підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та суду пояснив, що правовідносини між сторонами за договором виникли щодо іноземної валюти. Просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання. Не надав доказів наявності та поважності причин своєї неявки. Виходячи зі змісту ч.1 ст.224 ЦПК України, того, що позивач не заперечив проти заочного розгляду справи та подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, надіславши йому копію заочного рішення для забезпечення можливості подання заяви про його перегляд, тобто забезпечення реалізації права на справедливий суд. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем зобовязання за договором позики, із встановлених обставин справи випливають зобовязальні правовідносини сторін, а позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 22 травня 2012 року було укладено письмовий договір позики на загальну суму 10000,00 доларів США, що станом на день ухвалення рішення згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 239100,00 грн. (а.с. 29-30). Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] надав у позику [PERSON] кошти в сумі 10000,00 доларів США, а [PERSON] прийняв вказані кошти та зобовязався повернути [PERSON] позичену суму коштів до 31 грудня 2013 року. В обумовлений договором час та в наступному відповідач кошти не повернув. Зазначена обставина нічим не спростована. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Досліджені в судовому засіданні обставини справи підтверджують належну обґрунтованість доказами вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь коштів за договором позики у розмірі 10000,00 доларів США, а також передбачених пунктом 2.2. договору позики від 22 травня 2012 року 3% в місяць на надання коштів в сумі (35 місяців прострочення х 300 доларів США =) 10500,00 доларів США, та передбаченого п. 6.3. цього договору штрафу розміром 3% від простроченої суми, тобто у розмірі не більшому, ніж просить позивач, а саме 300 доларів США, із зазначенням еквіваленту у гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені позивачем судові витрати, а також в дохід держави решту судового збору станом на час подання позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 24, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 526, 625, 1046, 1047, 1049-1050 ЦК України,

Outcome: approved