Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, який в процесі розгляду справи був уточнений. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що 16.10.2014 року між сторонами укладено договір позики, який був посвідчений приват\-ним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. за р. №1867, за умовами якого позивач надав відповідачу у власність грошові кошти в сумі 23320,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) протягом 14 ка\-лендарних днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це. У разі прострочення повер\-нення позики позичальник несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми по\-зики (п.1, п.7 договору позики). В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики 16.10.2014 року сторони уклали іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріу\-сом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. 16.10.2014 р. за р. №1869. За умовами іпотечного договору відповідач (іпотекодавець) передав позивачу (іпотекодержателеві) в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS]. Згідно до п. 2.4 іпотечного договору, у разі невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання, забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги у зв'язку з невиконанням забезпеченого зобов'язання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Внаслідок прострочення у виконанні обов'язку з повернення грошових коштів у позичальника склалася заборгованість перед позивачем у сумі 86682,58 грн., яка складається з суми позики - 23320,00 грн.; штрафу за порушення строку повернення позики - 23320,00 грн., інфляційних втрат - 3894,44 грн., 3% річних - 164,88 грн., процентів - 2227,86 грн., штрафу за відмову звільнити квартиру - 33755,40 грн. У зв'язку із зазначеним позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] та виселити відповідача із вказаної квартири. Позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач належним чином повідомлявся про день та час проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, однак до суду не з'явився, причину неявки не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 16.10.2014 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, який був посвідчений приват\-ним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. за р. №1867, згідно до п.1 якого [PERSON] надав позичальнику у власність грошові кошти в сумі 23320,00 грн., а [PERSON] зобов'язався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно до п. 7 договору по\-зики, на вимогу позикодавця сума позики підлягає поверненню позичальником протягом чотирнадцяти ка\-лендарних днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це. У разі прострочення повер\-нення позики позичальник несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми по\-зики, зазначеної в п.1 цього договору. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики, 16.10.2014 року між сторонами укладено іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріу\-сом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. 16.10.2014 року за р. №1869. Згідно до п.1.2 іпотечного договору, відповідач (іпотекодавець) передав позивачу (іпотекодержателеві) в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 11.06.2012 року за р.№ 350. Відповідно до п.1.2.3. іпотечного договору, відповідно до ст..5 Закону України «Про іпотеку» вартість предмет іпотеки визначена за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем у розмірі 23320,00 грн. Згідно до п.1.2.4. іпотечного договору, ринкова вартість квартири, що передається в іпотеку складає 168777,00 грн. 08.01.2015 року позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про повернення позики, яка була отримана [PERSON] 10.01.2015 року. Проте у встановлений договором позики строк грошові кошти так і не були повернуті відповідачем. Пунктом 5.2 іпотечного договору передбачено, що в разі порушення забезпеченого іпоте\-кою зобов'язання та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю пись\-мову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст поруше\-них зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиден\-ний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задо\-волення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. 02.02.2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. з проханням передати відповідачу вимогу про усунення порушення ос\-новного зобов'язання (заява від 02.02.2015 р. вих. №39/02-24, реєстровий номер 122). Вимога була надіслана того ж дня та отримана відповідачем 04.02.2015 року, що підтвер\-джується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином, відповідно до п. 5.2 іпотечного договору порушення основного зобов'язання підлягало усуненню не пізніше 30-денного строку з моменту отримання вимоги, однак у цей строк порушення умов договору позики так і не було усунуто від\-повідачем. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на ви\-могу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфля\-ції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляція в період з лютого по березень 2015 р. становила: лютий 2015 року - 105,3%; березень 2015 року - 110,8%. Сукупний індекс інфляції за вказаний період становить: 1,053*1,108=1,167, або 116,7%. Виходячи з цього, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення дорівнює: 23320,00*1,167=27214,44 грн. Таким чином інфляційні втрати складають 3894,44 грн. Тривалість прострочення повернення суми позики з 25.01.2015 року по дату подання уточненої позовної заяви (20.04.2015 року) становить 86 днів. Три проценти річних від простроченої суми дорівнюють: 23320,00*86/365*3/100=164,88 грн. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернен\-ня позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підпри\-ємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. За таких обставин договір позики від 16.10.2014 року не підпадає під ознаки безпроцентного, а оскільки розмір процентів не встановлено в договорі позики, позичальник повинен сплатити проценти від суми позики на рівні облікової ставки Націо\-нального банку України. В період з 16.10.2014 року (дати укладення договору позики) по 12.11.2014 року (28 днів) облі\-кова ставка НБУ була встановлена на рівні 12,5% річних. З 13.11.2014 року по 05.02.2015 року (85 днів) - 14,0%. З 06.02.2015 року по 03.03.2015 року (26 днів) - 19,5%. З 04.03.2015 р. по день подання уточненої позовної заяви - 20.04.2015 р. (48 днів) її розмір підвищено до 30,0% річних. Розрахунок процентів: . 1) за період з 16.10.2014 р. по 12.11.2014 р.: 23320,00*28/365*12,5/100=223,62 грн.; 2) за період з 13.11.2014 р. по 05.02.2015 р.: 23320,00*85/365*14,0/100=760,30 грн.; 3) за період з 06.02.2015 р. по 03.03.2015 р.: 23320,00*26/365*19,5/100=323,92 грн.; 4) за період з 04.03.2015 р. по 20.04.2015 р.: 23320,00*48/365*30,0/100=920,02 (грн.). За весь період договору проценти складають: 223,62+760,30+323,92+920,02=2227,86 грн. Згідно з п. 3.4.3 іпотечного договору, іпотекодержатель вправі звернути стягнення на пре\-дмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання строку виконання іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених іпотекою, вони не будуть виконані. Згідно з п. 5.1 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання борж\-ником основного зобов'язання та в інших випадках, передбачених цим договором, іпотекодер\-жатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стяг\-нення на предмет іпотеки. Право звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог, що виникають з договору позики, виникає в іпотекодержателя у випадках, обумовлених умовами договору позики, цього договору та чинним законодавством України. Згідно до п.5.3 іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя, на підставі рішення суду, виконавчого напису но\-таріуса або шляхом позасудового врегулювання згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. У п. 5.4 іпотечного договору зазначено, що сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель вправі на влас\-ний розсуд обрати один із таких способів задоволення його вимог в порядку позасудового врегулювання: а) шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок вико\-нання зобов'язань, забезпечених згідно з цим договором, у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; б) шляхом реалізації права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 За\-кону України «Про іпотеку». Визначені іпотечним договором способи задоволення вимог іпотекодержателя не переш\-коджають іпотекодержателю застосувати інші, встановлені Законом України «Про іпотеку» способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно до ч.1 ст. 40. Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved