Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Ковельської міської ради, третя особа - Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради про переведення прав забудовника в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла його мати, [PERSON]. Внаслідок смерті матері, відкрилась спадщина за заповітом на нерухоме майно до складу якої входить 38/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS], загальною площею 273,1 кв.м, житловою 197,5 кв.м., що належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого 26 жовтня 2000 року Виконавчим комітетом Ковельської міської ради та земельна ділянка для будівництва обслуговування житлового будинку площею, 0,0310 га. Він, як син спадкодавця, є спадкоємцем за заповітом згаданого нерухомого майна та прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Однак йому було відмовлено в державній реєстрації спадкового майна, оскільки за життя, мати [PERSON] разом з співвласниками житлового будинку (відповідачами по справі) [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі проекту забудови земельної ділянки, провели реконструкцію житлового будинку по [ADDRESS] під чотирьохквартирний. Після проведення реконструкції замовникам, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Управлінням ДАБІ у Волинській області було видано декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, однак зареєструвати право власності на новостворене нерухоме майно мати не встигла в зв'язку зі смертю. Враховуючи, що реконструкція житлового будинку проводилось на законних підставах, вважає, що права та обов'язки матері, як забудовника земельної ділянки, входять до складу спадщину, а він є законним спадкоємцем цих прав та обов'язків. В судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі та представник відповідача - Ковельської міської ради в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають, не заперечують проти його задоволення. Представник третьої особи - Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, [PERSON] померла [INFO] . Згідно копії свідоцтва про право власності, виданого 26 жовтня 2000 року Виконавчим комітетом Ковельської міської ради [PERSON] належали 38/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS], загальною площею 273,1 кв.м., житловою 197,5 кв.м. Як вбачається з копії спадкової справи № 14/2017 після смерті [PERSON] остання склала заповіт, який 13.07.2008 року був посвідчений приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Мартинюком Е.В. Згідно вказаного заповіту, [PERSON] заповіла все своє майно, в тому числі і на належну їй частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в [ADDRESS] сину [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином позивач по справі є спадкоємцем за заповітом майна, що належало померлій [PERSON]. Підстав, визначених ст. 1224 ЦК України, для усунення позивача, як спадкоємця за заповітом, від права на спадкування судом не встановлено. На підставі проекту забудови земельної ділянки, [PERSON] разом з співвласниками житлового будинку (відповідачами по справі) [PERSON], [PERSON], [PERSON] провели реконструкцію житлового будинку по [ADDRESS] під чотирьохквартирний. Після проведення реконструкції замовникам, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Управлінням ДАБІ у Волинській області було видано декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також; інші матеріальні і нематеріальні блага (ст. 177 ЦК України). Об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи (ст. 178 ЦК України). Відповідно до норм ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Зважаючи на викладені вище обставини справи та норми чинного цивільного законодавства, а також враховуючи, що будівництво житлового будинку проводилось на законних підставах закону, тому вважаю, що права та обов'язки матері [PERSON], як забудовника земельної ділянки, входять до складу спадщини, а [PERSON] є законним спадкоємцем цих прав та обов'язків. Таким чином, вимоги позивача про визнання права на переведення прав забудовника в порядку спадкування підлягають до задоволення.

Outcome: approved