Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ДП «Центр державного земельного кадастру» 41222,74 грн. заборгованості по заробітній платі за період з квітня 2015 року по грудень 2015 року включно. Свої вимоги мотивував тим, що 02.02.2004 року його прийнято по переводу на роботу у Івано-Франківську регіональну філію ДП «Центр державного земельного кадастру» на посаду водія автогосподарства. У період з 25.01.2007 року по 01.07.2009 року його переводили на інші посади у даному підприємстві. Починаючи з квітня 2015 року по грудень 2015 року включно він не отримує заробітну плату та станом на 31.12.2015 року виникла заборгованість по заробітній платі на загальну суму 41222,74 грн., а тому просив стягнути вказану заборгованість з відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує та просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача ДП «Центр державного земельного кадастру» в судове засідання не з'явився вдруге, причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був двічі належним чином повідомлений. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці серії [NUMBER], належній [PERSON] (а.с. 6-8), позивача з 02.01.2004 року прийнято по переводу на посаду водія автогосподарства у Івано-Франківську регіональну філію ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України». 25.01.2007 року на вказаному підприємстві позивача переведено на посаду водія автотранспортного засобу відділу господарства та матеріально-технічного забезпечення. 22.01.2009 року ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» було перейменовано на ДП «Центр державного земельного кадастру». У зв'язку з цим 01.07.2009 року позивача було переведено на посаду водія автотранспортних засобів відділу господарського та матеріально-технічного забезпечення. 04.01.2011 року позивача було переведено на посаду водія автотранспортних засобів сектору господарського та матеріально-технічного забезпечення. 31.12.2015 року позивач був звільнений за власним бажанням у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією наказу № 57-к від 31.12.2015 року Івано-Франківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» (а.с. 10). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.01.2016 року ДП «Центр державного земельного кадастру» є юридичною особою та не ліквідоване, а Івано-Франківська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру» була відокремленим підрозділом ДП «Центр державного земельного кадастру» та ліквідована 29.09.2015 року (а.с. 27-28). Відповідно до довідки про суму заборгованості по заробітній платі від 31.12.2015 року, виданої Івано-Франківською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» загальна заборгованість по заробітній платі за період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року включно складає 41222,74 грн. (а.с. 9). В силу ч.2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а вразі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудових колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду за який стягується виплата. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи те, що відповідач допустив заборгованість по виплаті заробітної плати позивача та не подав суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 41222,74 грн. заборгованості по заробітній платі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в порядку п. 1 ч. 1 ст 5. ЗУ «Про судовий збір», то суму судового збору слід стягнути з відповідача в дохід держави. Виходячи із викладеного на підставі ст. 115, ч. 2 ст. 233 КЗпП України та

Outcome: approved