Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Однак, сім`я розпалась через різні характери та погляди на життя, що в результаті призвело до сталих непорозумінь. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, просить шлюб розірвати. 14.11.2019 року ухвалою Оболонського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбупередано для розгляду за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.07.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Крім того, зазначив, що примирення неможливе та час для цього не потрібен. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.02.1990 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 06.12.2001 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №340. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. З листопада 1990 року сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття. Мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За таких обставин та враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами по справі підлягає розірванню, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 768,840 грн.

Outcome: approved