Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 червня 2016 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. 07 липня 2017 року він уклав шлюб з [PERSON] та 15 січня 2018 року у них народилась дочка [PERSON], яка потребує матеріального забезпечення. Дружина позивача на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. В звязку із наведеним вважає, що розмір аліментів повинен бути зменшено до 1/6 частки його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнала з наступних підстав. Позивач не спілкується з дитиною, не цікавиться її станом здоровя, їх дочка [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в алергоцентрі з діагностикою медикаментозної алергії у дітей та жінок ДУ «Інститут педіатрії, акушерства та гінекології НАМН України», витрати на її обстеження та лікування у 2015-2016 роках склали близько 15\~000 грн. Щорічно необхідно проходити обстеження в зазначеному центрі, що розташований в м. Києві. Відповідачка проживає сама з дитиною, отримує мінімальну заробітну плату. Позивачу відомо про стан здоровя дитини, але матеріальну допомогу на лікування він не надає. В разі зменшення розміру аліментів матеріальний стан дитини погіршиться та їй доведеться відмовитися від лікування, харчування, відвідування платних гуртків. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Позивачем було надано відповідь на відзив, в якому він пояснив, що [PERSON] із своєю старшою дочкою [PERSON] постійно спілкується, цікавиться її самопочуттям, про стан її здоровя йому відомо, аліменти сплачує у повному розмірі. Відповідачкою не надано належних і допустимих доказів щодо витрат по навчанню у платних гуртках, щодо постійних, регулярних витрат на лікування, крім того, не надано виписок з лікарні, відомостей огляду сімейним лікарем. Позивачу відомо, що дитина страждає на щорічну сезонну алергію, за умови своєчасного прийняття ліків її самопочуття відмінне. При зменшенні розміру аліментів відповідачка на утримання дочки буде отримувати суму аліментів більшу, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, з якої вбачається, що вона позов не визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 червня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 квітня 2016 року до повноліття дитини. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 201390, виданим 07 липня 2017 року Гайсинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], актовий запис № 100. 15 січня 2018 року від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 389675, виданим 24 січня 2018 року Гайсинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Згідно з довідкою № 1381, виданою 04 травня 2018 року виконавчим комітетом Гайсинської міської ради Вінницької області, [PERSON] має склад сімї: дружина [PERSON] та дочка [PERSON] Як вбачається з довідки про доходи від 25 квітня 2018 року № 58, [PERSON] працює водієм автотранспортних засобів в Філії «Внутрішньогосподарський комплекс по виробництву кормів» ТОВ «Вінницька птахофабрика» з 02 червня 2015 року, його загальна заробітна плата за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року склала 79\~371,12 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з- яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~стан здоровя\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоровя та\~матеріальне становище\~платника аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, крім дочки [PERSON], має на утриманні ще й дочку [PERSON] Його теперішня дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому не працює, перебуває на утримання свого чоловіка позивача по справі [PERSON] У відповідності із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків. Таким чином, народження іншої дитини є зміною матеріального стану позивача, оскільки у нього виник обовязок по утриманню цієї дитини, що потребує, в тому числі, і певних матеріальних витрат. Доводи відповідачки щодо стану здоровя дитини та потреби останньої у додаткових витратах на лікування не може бути підставою для відмови в задоволенні заявлених [PERSON] позовних вимог, адже питання щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину вирішується відповідно до положень ст. 185 СК України. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з урахуванням співмірності, виваженості, розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання дочки [PERSON], повинен бути зменшений до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved