Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просить усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, а саме [ADDRESS]; заборонити [PERSON] вчиняти дії направлені на обмеження доступу [PERSON] до [ADDRESS] та користування нею; вселити його (позивача) у вказане помешкання; визначити порядок користування цим же житловим приміщенням з урахуванням часток кожного із співвласників цієї квартири. У позові зазначається, що 15 вересня 2014 року між [PERSON], [PERSON] та позивачем [PERSON] укладено договір купівлі - продажу, згідно якого останній придбав 2/3 ідеальної частки в праві власності на квартиру [ADDRESS]. 1/3 частка в праві власності на квартиру належить [PERSON] Отже співвласниками зазначеної квартири є позивач, частка якого складає 2/3 та відповідач, частка якого - 1/3. Після придбання частки в квартирі [PERSON] не має можливості користуватись належним майном, оскільки відповідач чинить йому перешкоди у доступі до квартири, ключі від квартири не дає, в квартиру не пускає. Покликаючись на наведене, положення ст.ст. 319, 358, 391 ЦК України, просить позов задоволити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просив їх задоволити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Суд, зі згоди позивача, вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 15 вересня 2014 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі - продажу, згідно якого останній придбав 2/3 ідеальної частки в праві власності на квартиру [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 3970. Право власності [PERSON] на 2/3 частки квартири [ADDRESS], зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 26795469 від 15.09.2014 року. Згідно технічного паспорту на квартиру № 307 у житловому будинку [ADDRESS], виготовленого 07.07.1993 року, інвентарний номер 1261, власником 1/3 частки даної квартири є [PERSON]. Отже співвласниками квартири № 307 у житловому будинку [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON], частка яких становить 1/3 та 2/3 відповідно. Позивач доводить що [PERSON] чиняться перешкоди у користуванні належним йому майном (частиною квартири), у зв'язку з чим він не має доступу до помешкання, не має можливості користуватись майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до ч. 2 ст. 386 цього ж Кодексу, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України закріплено правило, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи з наведеного, [PERSON] як повноправний володілець частини належного йому майна, має право на захист свого володіння відповідно до вимог ст. ст. 391, 386 ЦК України, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо усунення перешкод в користуванні [ADDRESS] та заборони [PERSON] вчиняти дії направлені на обмеження доступу [PERSON] до квартири, користування нею та має право на вселення до квартири. Згідно згаданого технічного паспорту та плану квартири, дана квартира складається з трьох кімнат: 6 - площею 17,0 кв. м.; 7 - площею 9,7 кв. м.; 9 - площею 12,5 кв. м.; а також приміщень: 2 - кухня, площею 8,6 кв. м.; 3 та 4 санвузол (туалет, ванна) - площею 1,0 кв. м.; 2,7 кв. м. відповідно; 1 та 7 коридор - площею 3,9 кв. м.; 7,4 кв. м.; 8 комора - площею 2,7 кв. м. та балкон. Розпорядження ж об'єктом спільної власності (часткової чи сумісної) встановлюються за правилами ч. ч. 1 - 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. З урахуванням технічної характеристики спірного помешкання, характеру правовідносин що існують між сторонами, належної кожному з них конкретної частки спільного майна, є доцільним встановити наступний порядок користування квартирою, зокрема виділити у користування: [PERSON] жилу кімнату № 6 площею 17,0 м. кв. та жилу кімнату № 7 площею 9,7 м. кв.; [PERSON] - жилу кімнату № 9 площею 12,5 м. кв.; кухню, туалет, ванну кімнату, коридор та балкон залишити в загальну користуванні. Такий порядок користування квартирою, суд, вважає таким що найбільш прирівняний до ідеальних часток у власності квартири кожного з співвласників. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає вирішенню питання судових витрат, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені останнім 243,60 гривень судового збору. На підставі ст. ст. 319, 358, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved