Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначає, 27.07.2015 року померла його тітка [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: вул.. [PERSON] (Куйбишева), 4 с. Великозалісся, Кам»янець-Подільського району, Хмельницької області. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,89 га. та на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в розмірі 1444 грн. 00 коп. Починаючи з 20.07.2007 року та на час відкриття спадщини проживав із тіткою однією сім»єю та при цьому вели спільне господарств, мали спільні права та обов»язки. За свого життя, [PERSON] заповіту не склала, інших спадкоємців після її смерті немає. Приватним нотаріусом [PERSON]»янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON], йому відмовлено в оформленні спадщини після смерті [PERSON] Просить встановити факт проживання із спадкодавцем [PERSON] однією сім»єю більше п»яти років у будинку 4 по вул.. М. Грушевського (Куйбишева) у с. Великозалісся, Кам»янець-Подільського району Хмельницької області на час відкриття спадщини 27.07.2015 р. В суді заявник заяву підтримав, просить задовольнити. Представник Великозаліснянської сільської ради в судове засідання не з»явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно ст..1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини. За змістомст. 1223 ЦК Україниу разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.Здійснення права на спадкування визначеноГлавою 87 ЦК України. Згідно зст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Згідно з ч. 1ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов'язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Судом встановлено, що 27.07.2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БВ № 260735. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 1,89 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великозаліснянської сільської ради, що належала спадкодавцю згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 957555 та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в розмірі 1444 грн. 00 коп., що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серія ХМКП № 001683. Згідно листа приватного нотаріуса [PERSON]»янець-Подільського районного нотаріального округу [PERSON] 692/01-16 від 11.11.2015 р. заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим, що після смерті [PERSON], яка померла 27.07.2015 року, спадщину прийняв заявник, член сім»ї [PERSON], що проживав з померлою однією сім»єю більше п»ять років, оформлення спадщини можливе при встановленні в судовому порядку факту проживання з [PERSON] однією сім»єю більше п»ять років. Той факт, що [PERSON] та [PERSON], проживали однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що [PERSON] та [PERSON]Т дійсно з 2007 року проживали разом в одному будинку по вул.. М. Грушевського (Куйбишева), 4 в с. Великозалісся Кам»янець-Подільського району Хмельницької області, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов»язки..За 2роки до смерті [PERSON] забрав тітку в с.Кізя Кам»янець-Подільського району, куди з дружиною переїхав проживати. Згідно довідки № 463 від 10.11.2015 року, виданої Великозаліснянською сільською радою [PERSON] проживала з [PERSON], вони вели спільне господарство за адресою вул.. [PERSON] (Куйбишева), 4 в с. Великозалісся Кам»янець-Подільського району Хмельницької області. [PERSON] проживав і був зареєстрований у житловому будинку на день смерті [PERSON] і на даний час. Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних, обмежено дієздатних спадкоємців у [PERSON] немає. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, доведеним факт проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON], яка померла 27.07.2015 року однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини, тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved