Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального унітарного підприємства «Житло-Сервіс» Пологівської міської ради та Пологівської міської ради Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Пологівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про зняття арешту з нерухомого майна. Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що його батьком був [PERSON]. Шлюбне життя між батьками не склалося і у 2003 році батько позивача пішов з сім'ї та переїхав до своєї матері [PERSON], яка мешкала у належній їй квартирі за адресою: [ADDRESS]. У 2011 році шлюб між батьками позивача було розірвано. 25.02.2004 року [PERSON] склала на користь [PERSON] заповіт, у якому заповіла йому усе своє майно. [INFO] року [PERSON] у віці 82 років померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із зазначеної вище квартири. [PERSON] у шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою, про прийняття спадщини, як спадкоємець своєї матері, однак, через фінансові труднощі оформити належним чином цю спадщину він не встиг. [INFO] року [PERSON] у віці 50 років помер. Інших спадкоємців, окрім позивача, які б могли прийняти спадщину, після смерті його батька та бабусі немає. Тому позивач подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за правом представлення, однак виявилося, що відповідно до Державного реєстру обтяжень на нерухоме майно на [ADDRESS] Пологівським районним відділом ДВС ГТУЮ у Запорізькій області 15.01.2014 року було накладено арешт. Позивач вернувся із заявою про зняття арешту з квартири до Пологівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, але листом від 22.08.2017 року йому було відмовлено у знятті арешту з квартири та рекомендовано звернутися із питанням про визнання права власності на це майно та про зняття із нього арешту до суду. Окрім того, 24.11.2017 року державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову за №1114/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якій зазначено про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], після померлого [INFO] року батька - гр.[PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS], до зняття арешту зі спадкового майна. Тому позивач просить суд зняти арешт із квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності померлій [INFO] року бабусі позивача [PERSON] [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER], виданого їй 07.05.2001 року Пологівською міською радою, накладений 15.01.2014 року Відділом виконавчої служби Пологівського районного управління юстиції. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, але звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Також він додатково зазначив, що на час розгляду справи позивач погасив заборгованість померлого батька перед Пологівським РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області зі сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Окрім того, на даний час відсутні правові підстави для накладення арешту на квартиру бабусі позивача, оскільки усі виконавчі провадження про стягнення заборгованості з померлого батька позивача закінчені у зв'язку з його смертю, а щодо позивача взагалі виконавчі провадження не відкривалися. Також він зазначив, що не наполягає на стягненні з відповідачів на користь позивача понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору. Представник відповідача - КУП «Житло-Сервіс» ПМР Гармаш С.А. проти задоволення позову заперечувала, оскільки на час розгляду справи позивачем як спадкоємцем борг за житлово-комунальні послуги не погашено і він продовжує зростати. Арешт на квартиру накладався у зв'язку з виконанням судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги, за яким на даний час закінчено виконавче провадження у зв'язку зі смертю боржника. Також вона надала до суду довідку про те, що по особовому рахунку [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] станом на 01.02.2018 року заборгованість становить 4522,27 грн. Особовий рахунок [NUMBER] дотепер відкритий на ім'я померлої власниці квартири [PERSON] Представник відповідача - Пологівської міської ради Запорізької області Таран О.М. проти задоволення позову заперечував у зв'язку з тим, що позивачем не погашено заборгованість його померлого батька за житлово-комунальні послуги перед КУП «Житло-Сервіс» ПМР, але не заперечував проти отримання позивачем у спадщину квартири, яка належала його померлій бабусі. Від третьої особи - Пологівського РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області до суду надійшов відгук на позовну заяву про зняття арешту з нерухомого майна, в якому зазначено, що заборгованість зі сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, де боржником виступав [PERSON], в загальній сумі 1804,42 грн. сплачено у повному обсязі про що свідчить квитанція №5 від 06.02.2018 року. Проти задоволення позовної заяви Пологівський РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області не заперечує, справу просить розглянути справу без участі його представника. На підставі ч.1 ст.247 ЦПК України під час розгляду справи судом здійснюється повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Так, із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.12.1991 року судом встановлено, що батьком позивача [PERSON] є [PERSON]. Із копії заповіту, складеного 25.02.2004 року та посвідченого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори Запорізької області Черкун О.С., встановлено, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON], який був її сином, що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126,133,135 Сімейного кодексу України №00017079905 від 08.09.2016 року. Із копії свідоцтва про право власності на житло від 07.05.2001 року, виданого Пологівською міською радою, встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної власності гр. [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.09.2016 року, долученої до матеріалів справи. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2016 року та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 10.05.2016 року № 00016627763. Із листа-відповіді Пологівського РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області від 22.08.2017 року №16.23-39/10396 на заяву [PERSON] про зняття арешту з нерухомого майна боржника [PERSON], судом встановлено, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була винесена 15.01.2014 року для забезпечення реального виконання судового наказу №324/2621/13-ц-2-H/324/110/2013 від 12.11.2013 року, виданого Пологівським районним судом Запорізької області про стягнення з боржника [PERSON] на користь КУП «Житло-Сервіс» ПМР заборгованості. При винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження згідно з п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону від 04.11.2010 року №2677-VІ), арешт з майна боржника не було знято на підставі п.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону від 04.11.2010 року №2677-VІ) та п.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 02.06.2016 року №1404-VІІІ), а саме: оскільки з боржника не було стягнуто виконавчий збір та витрати на проведення виконавчого провадження. Тому зняття арешту з майна боржника було б порушенням законодавства. [PERSON] 24.11.2017 року звернувся до Пологівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року батька - [PERSON], а саме: на квартиру [ADDRESS]. Проте, 24.11.2017 року державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову за №1114/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії та роз'яснено заявнику, що видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту зі спадкового майна. Також у постанові зазначено, що при наданні спадкоємцем [PERSON] всіх необхідних документів для оформлення спадщини, у тому числі документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно (свідоцтва про право власності на житло, виданого Пологівською міською радою Запорізької області 07.05.2001 року), нотаріусом за відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна був виявлений арешт, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 41464114, виданий 15.01.2014 року, видавник: [PERSON], відділ виконавчої служби Пологівського районного управління юстиції, Запорізька обл., Державний реєстратор Колісник Альона Олександрівна, Пологівське районне управління юстиції, Запорізька область, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 9955026 від 15.01.2014 року, було накладено арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 4264423 (спеціальний розділ), опис предмета обтяження: все нерухоме майно, характеристики обтяження: заборона розпорядження всім нерухомим майном. Тобто, на даний час позивач позбавлений можливості реалізувати у повній мірі усі права спадкоємця щодо оформлення спадщини, яка лишилась після смерті його батька [PERSON] та бабусі [PERSON], у зв'язку із наявним арештом на спадкове майно. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Позивач як спадкоємець за законом після смерті свого батька [PERSON] з метою зняття арешту звертався до Пологівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області із заявою, на яку отримав відповідь від 22.08.2017 року за №16.23-39/10396, у якій йому було роз'яснено, що особі, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, необхідно звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, у позивача відсутній інший, крім судового, шлях для відновлення свого порушеного права на отримання свідоцтва про право на спадщину. Також судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно із ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Також судом враховано, що ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає вичерпний перелік випадків, у яких арешти з майна знімають державні виконавці, а у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Наведене свідчить про відсутність на час розгляду справи підстав для накладення обтяження на належне померлій [PERSON] майно. У той же час, суд не враховує посилання представників відповідачів про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з тим, що позивачем не погашена заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка обліковується по особовому рахунку за спірною квартирою, зважаючи на таке. Згідно з вимогами ч. 2, ч.3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Тобто, КУП «Житло-Сервіс» ПМР не позбавлена права звернутися безпосередньо до спадкоємця щодо погашення заборгованості спадкодавця. Тому суд вважає за можливе звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності померлій [INFO] року бабусі позивача [PERSON] [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER], виданого їй 07 травня 2001 року Пологівською міською радою, накладений 15 січня 2014 року Відділом виконавчої служби Пологівського районного управління юстиції. Отже, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved