Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 03.05.2003 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну ділянку розміром 1,91ум.кад.га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району, яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату серії ВН №046035, виданого 21.08.1997 року, який на даний час втрачено, про що наявне оголошення в газеті. Спадкоємцем щодо майна померлої являється позивач по справі. Інші спадкоємці відмовились від спадщини на користь позивача. Він вчасно прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном. Звернувшись з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. В зв`язку з цим позивач [PERSON] змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права на земельну частку(пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що належала [PERSON] Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та просить справу заслухати в його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області в підготовче судове засідання не з`явились, однак надали до суду заяву, в якій просили справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно померлої за її сином [PERSON] Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3\~ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами\~ст.247 ЦПК України.\~\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №178510, виданого 05.05.2003 року Протопопівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, [PERSON] померла 03.05.2003 року (а.с.5). Родинний звязок позивача з померлою підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯС №215448 від 16.11.1948 року, виданим на імя [PERSON], [INFO], в якому в графі мати записана [PERSON]Г.(а.с.6). Довідкою №564 від 07.11.2017, виданою виконкомом [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] до 1984 року була зареєстрована за адресою [INFO]. З 1984 року по день смерті була зареєстрована в [INFO]. Спадкоємцем після її смерті являється син [PERSON], який фактично вступив в управління спадковим майном, доглядав господарство, проводив невеликі ремонти. Інші спадкоємці відмовились від спадщини в частині земельної ділянки. До складу спадкового майна входить право на земельну частку(пай) посвідчене сертифікатом ВН №046035 від 21.08.1997 року. (а.с.7). Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання за ним права на спадкове майно [PERSON], а саме земельну частку(пай), розташовану на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району, оскільки правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку втрачені. Належність права спадкодавцеві [PERSON] на земельну частку(пай) посвідчену сертифікатом серії ВН №046035 від 21.08.1997 року підтверджено наступними доказами: довідкою №564 від 07.11.2017 року зазначено, що відповідно до записів у погосподарських книгах сільської ради за 1967-1969 роки [PERSON] працювала в місцевому колгоспі «Іскра» с.Верхівка Тростянецького району Вінницької області та включена до списку, який додавався до державного акту на право колективної власності. Згідно інформації виконкому [PERSON] сільської ради дійсно за [PERSON] закріплена земельна ділянка(пай) і згідно схеми поділу земельних ділянок за №675 площею 2,18 ум.га. на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області.(а.с.7,14); випискою з погосподарської книги за 1967-1969 роки, в якій зазначено, що [PERSON] працювала в колгоспі «Іскра» різноробочою.(а.с.15); Архівною довідкою №249 від 08.11.2017 року виданою КУ «Тростянецький районний трудовий архів» в якій зазначено, що в книгах обліку трудового стажу працівників АКПП «Іскра» с.Верхівка є дані про нарахований трудовий стаж [PERSON] за 1945-1968 роки(а.с.16,17); Відповіддю Відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області підтверджено, що [PERSON] була включена до списку, який додавався до Державного акта на право колективної власності на землю колишнього КСП «Іскра» с.Верхівка та отримала Сертифікат на право на земельну частку(пай) серії ВН №046035 від 21.08.1997 року(а.с.10). З оголошення, надрукованого в газеті «Тростянецькі вісті» від 21.07.2017 року підтверджено, що оригінал Сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ВН №046035 від 21.08.1997 року втрачено(а.с.12). Позивач [PERSON] вчасно прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном, що відповідно до ст.549 ЦК УРСР (в ред.1963 року) являється фактом прийняття спадщини. Інші спадкоємці, а саме [PERSON], [PERSON] відмовились від своєї частки спадщини, про що в матеріалах справи наявні відповідні заяви(а.с.30,34). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді №764/02-14 від 10.11.2017 року завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] випливає, що [PERSON] за відсутності правовстановлюючих документів, тобто оригіналу Сертифіката на право на земельну частку(пай), не має змоги оформити свої спадкові права через нотаріальну контору(а.с.9). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 3.5 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз»яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після смерті [PERSON], за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved