Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 141244,902 грн. за договором позики від 27.02.2020 та судові витрати у розмірі 1412,46 грн.. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14.12.2020 позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договорами позики від 27 лютого 2020 року у розмірі 141244 (сто сорок одна тисяча двісті сорок чотири) гривні 90 (дев`яносто) копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 1832 (одна тисяча вісімсот тридцять дві) гривні 46 гривень. 23 грудня 2020 року представник [PERSON] - адвокат Федоренко Д.М. звернувся із заявою про компенсацію судових витрат в порядку ухвалення додаткового рішення, у якій просив стягнути з [PERSON] на користь позивача 15000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви послався на те, що 10 квітня 2020 року між позивачем та Адвокатським бюро «Юлії Крат» було укладено Договір про надання правничої допомоги №1004/20, відповідно до якого Адвокат зобов`язується в порядку та на умовах, визначених Договором, надавати правову (правничу) допомогу у справі про стягнення заборгованості з [PERSON] відповідно до розписки від 27.02.2020, а Замовник зобов`язується своєчасно та в порядку, визначеному Договором, сплатити та прийняти послуги, надані Адвокатом. Відповідно до вищезазначеного договору витрати позивача на професійну правничу допомогу в цій справі відповідно до акту здачі-приймання наданої правової (правничої) допомоги складають 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок (акт здачі-приймання наданої правової (правничої) допомоги додається; копія договору (угоди) про надання правової (правничої) допомоги № 1004/20 від 10.04.2020 та ордер на надання правової (правничої) допомоги надавалися до суду разом із позовною заявою; у позовній заяві було заявлено про орієнтовний розмір судових витрат, в тому числі, про витрати на правничу допомогу та прохання покласти судові витрати на відповідача). В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надав заяву, відповідно до якої просив розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без його участі. Відповідач у судове засідання не з0явилася, про день, час та місце слухання повідомлена, причину неявки суду не повідомила. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу в сумі 15000 гривень надано договір (угода) про надання правової (правничої) допомоги №1004/20 від 10 квітня 2020 року, акт здачі-приймання наданої правової допомоги №1612/20 до договору про надання правової (правничої) допомоги №1004/20 від 10 квітня 2020 року - звіт про надану правову допомогу від 16 грудня 2020 року. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд враховує, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із порушенням відповідачем законодавства, Суд при ухваленні додаткового рішення враховує правову позицію висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт; якщо у договорі передбачено, що вартість послуг включає участь у судових засіданнях, але суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Так, зазначена справа не є складною, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 серпня 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, ціну позову, малозначність справи, а також характер виконаної адвокатом роботи та критерій розумності її розміру, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 гривень є завищеними, а тому суд приходить до висновку про зменшення розміру зазначених витрат та стягнення у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved