Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 вересня 2005 року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Стрілецький Кут, провул. Центральний, 1, Кіцманського району Чернівецької області. Позивач є спадкоємцем за законом, спадкоємцем за законом є також: син померлої [PERSON], який спадщини не прийняв і на спадкове майно не претендує. Він прийняв спадщину, проте, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на будинок позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] подав письмову заяву про підтримання позову та про розгляд справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, що вбачається із змісту поданої ним письмової заяви. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 05 вересня 2005 року в с. Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Стрілецький Кут, провул. Центальний, 1, Кіцманського району Чернівецької області. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є онук [PERSON] та син [PERSON] Наведене вбачається із змісту копії свідоцтва про смерть [PERSON], довідки виконкому Стрілецькокутської сільської ради, копії технічної документації на житлові будинки 1968 та 1970 року побудови. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як розяснив ВССУ у п.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013 року, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.179 ЦПК України) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивач фактично вступив у володіння та управління спадковим майном, але оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на будинки 1968 та 1970 року побудови, у звязку з відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 1216, 1258, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1299 ЦК України ,

Outcome: approved