Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ ДП «Одеський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою», уточнивши який просить визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо необґрунтованої відмови в виправленні помилки в технічній документації у відомостях Державного земельного кадастру, зобовязати ДП «Одеський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою» вчинити певні дії, а саме безоплатно виправити допущену помилку у технічній документації та у відомостях Державного земельного кадастру, стягнути моральну шкоду у розмірі 55845, 00 гривень. Позов обґрунтовано тим, що позивачу належить на праві приватної власності житловий будинок з земельною ділянкою, що розташований за адресою: Лиманський (Комінтернівський) район Одеської обл. вул. Берегова, будинок 3. В січні 2017 року позивач звернувся з усним проханням до ДП «Одеський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою» про усунення технічної помилки, допущеної при виготовленні технічної документації, виконаної в 2004 році [PERSON] підприємством «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». Керівництво вказаної установи визнало свої помилки, але чіткої відповіді щодо її усунення позивач не отримав. 17 квітня 2017 року позивач звернувся до відповідача з письмовим проханням (вх.№553 від 18.04.2017г.) про усунення технічної помилки, допущеної при виготовленні технічної документації, виконаної в 2004 році [PERSON] підприємством «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». Помилка полягала в тому, що місце розташування земельної ділянки, що перебуває у власності позивача не відповідає її фактичному розташуванню. Виходячи з документів, які необхідно виправити, земельна ділянка переміщена приблизно на відстань 200 метрів від місця, де вона фактично розташована, в результаті чого на документах земельна ділянка опинилася на іншій стороні вулиці за адресою: с. Олександрівка, вул. Берегова, 6. Позивач вказує, що усунення цієї помилки необхідно для підтвердження права на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташованих в с. Олександрівка, вул. Берегова будинок №3 Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області. Оскільки працівники ДП «Одеський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою» виконувати роботу не мають наміру, це стало приводом для звернення до суду з позовною заявою. Окремо позивач наголошує, що з січня 2017 року по теперішній час відповідач ігнорує його звернення, за цей час він був два рази у посадовців ДП «Одеський науково-дослідний проектний інститут землеустрою» на прийомі і двічі звертався письмово з даного питання. Відповідач за цей час переконався, що йому як літній, хворій людині дуже складно пересуватися без сторонньої допомоги, однак в черговий раз примушує їхати кілька десятків кілометрів громадським транспортом в проектний інститут землеустрою тільки для того, щоб знову особисто просити посадових осіб Інституту виправити помилку своїх співробітників. У звязку з противоправною поведінкою відповідача він зазнав душевних страждань у звязку з приниженням честі та гідності, що є підставою для відшкодування моральної шкоди, розмір якої визначає 55845, 00 гривень. В судовому\~засіданні позивач\~позовні вимоги\~підтримав та\~додатково пояснив\~суду,\~що 10\~липня 2017\~року \~вдруге письмово\~звернувся за\~аналогічним проханням\~щодо усунення\~вказаної вище\~помилки.\~Відповідно до\~поштового штемпеля\~на конверті\~в якому\~він отримав\~формальну відписку,\~лист №2104\~від 17.07.2017\~року,\~був відправлений\~на його\~адресу тільки\~4\~вересня 2017\~року.\~ У\~листі №\~2104\~від 17.07.2017\~року відповідач\~відмовляє в\~виправленні помилок\~та звинувачує,\~ що\~саме позивач\~ нібито\~проігнорував як\~вказано в\~листі шляхи\~усунення помилок.\~Позивач звертає\~увагу суду,\~що відповідач\~у листі\~примушує \~укласти договір\~ і\~розробити технічну документацію із землеустрою заново, посилаючись на Порядок ведення державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051, тобто позивач повинен звернутися до підприємства відповідача з заявою, до якої додати погоджену документацію із землеустрою з виправленими відомостями, яка буде підставою для виправлення відповідних помилок у державному земельному кадастрі. Позивач вказує, що разом з листом від 17 квітня 2017 року він додав всі необхідні документи, які підтверджували наявність технічної помилки у спірній технічній документації, а тому не повинен додавати до свого звернення до відповідача, вже виправленні відомості, тому що метою звернень позивача до відповідача є саме виправлення помилок, оскільки він не може їх виправити самостійно. Позивач звертає увагу суду, що відповідач, у листі № 2104 від 17.07.2017 року, посилається на ст.22 Закону України «Про землеустрій» згідно з якою, землеустрій здійснюється, в його випадку, включно на підставі укладених договорів між юридичними чи фізичними особами та розробниками документації із землеустрою. Вказана позиція упереджена та безпідставна. ЗУ «Про землеустрій» регулює правовідносини із здійснення землеустрою, але в нього вже є всі необхідні документи з цього питання. [PERSON] не може бути застосовано до спірних відношень між Позивачем та Відповідачем, тому що не регулює питання щодо виправлення помилок у технічній документації та їх виправлення у [PERSON] земельному кадастрі. Бездіяльність посадових осіб ДГІ «Одеський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою» привела до того, що позивач не може здійснити операцію купівлі-продажу мого будинку, так як вже зазначено вище, помилка допущена працівниками Відповідача досі не виправлена. В результаті намічена угода була зірвана, він поніс збитки в зв'язку з тим, що розраховував від виручених за продаж будинку грошових коштів повернути борги. Зазначені обставини привели до того, що доводилося позичати гроші, щоб забезпечити себе і дружину дорогим лікуванням і необхідними ліками Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи, що факт допущення помилки при виготовленні технічної документації, складеної у 2004 році [PERSON] підприємством «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», є не підтвердженим, хоча представники відповідача не заперечують проти існування помилки на яку вказує позивач. За матеріалами технічної документації 14 жовтня 2004 року, на виконання рішення XVII сесії IV скликання Олександрійської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 05.10.2004 Року №236- IV, яким вирішено передати безоплатно земельну ділянку загальною площею 0.0510 га. за адресою: с.Олександрівка, вулиця Берегова №3 Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, у власність громадянину [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), встановлено в натурі (на місцевості) межі вище зазначеної земельної ділянки у присутності: громадянина [PERSON] голови Олександрівської сільської ради [PERSON], суміжних землекористувачів: [PERSON] та [PERSON] Про що складено акт встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, копія якого і додаток до акта - кадастровий план земельної ділянки додаються. Заперечень з боку представників щодо меж земельної ділянки не заявлено. Оскільки працівники відповідача пропонували позивачу шляхи усунення помилок, але позивач на ці пропозиції не відреагував, тому і не має підстав для задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що Рішенням XVII сесії IV скликання Олександрійської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 05.10.2004 Року №236- IV, вирішено передати безоплатно земельну ділянку загальною площею 0.0510 га. за адресою: с. Олександрівка, вулиця Берегова №3 Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, у власність громадянину [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 14 жовтня 2004 року, на виконання рішення XVII сесії IV скликання Олександрійської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 05.10.2004 Року № 236- IV, яким вирішено передати безоплатно земельну ділянку загальною площею 0.0510 га. за адресою: с. Олександрівка, вулиця Берегова №3 Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, у власність громадянину [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), складено [PERSON], яким встановлено в натурі (на місцевості) межі вище зазначеної земельної ділянки у присутності: громадянина [PERSON] голови Олександрівської сільської ради [PERSON], суміжних землекористувачів: [PERSON] та [PERSON]. Вищезазначене рішення та [PERSON] від 14 жовтня 2004 року встановлення в натурі меж земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель (присадибна ділянка) що знаходилася в користуванні громадянина [PERSON] передані до Державного підприємства «Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» для виготовлення технічної документації із землеустрою ( реєстраційний номер 26 від 05.01.2004 року). [PERSON] підприємством «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовлено ситуаційний план с. Олександрівка, ситуаційна схема Додаток до акта встановлення в натурі меж земельної ділянки від 14 жовтня 2004 року. 31 березня 2005 року [PERSON] видано [PERSON] на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 9088913 площею 0,0510 га у межах згідно з планом, яка розташована в с. Олександрівка, вулиця Берегова, 3, Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 512278200020020048. Документ підписано Головою Олександрівської сільської Ради, начальником Комінтернівського районного відділу земельних ресурсів. 18.04.2017 року [PERSON] звернувся до ДП «Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» з заявою, в якій вказує, що у 2004 році ДП «Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» по його заяві виконав технічну документацію для підтвердження права на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, розташованих в с. Олександрівка, вулиця Берегова, 3 Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області. У заяві наголошується, що при розробці документів було допущено технічну помилку: місце розташування його земельної ділянки не відповідає фактичному розташуванню. Таким чином, виходячи з тих документів, його ділянка переміщена приблизно на відстань 200 метрів від місця де вона фактично розташована, внаслідок чого земельна ділянка [PERSON] опинилася на другому боці вулиці за адресою : с. Олександрівка, вулиця Берегова, 6. Просить виправити допущену помилку та внести зміни до технічної документації для підтвердження права власності на земельну ділянку. До заяви додано: державний акт на право користування земельною ділянкою; акт від 14.10.2004 року; ситуативний план с. Олександрівка; ситуаційна схема с. Олександрівка ( додаток до [PERSON] визначення в натурі меж земельної ділянки від 14.10.2004 року), схему в електронному вигляді. 10 липня 2017 року [PERSON] повторно звернувся до ДП «Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» з письмовою заявою, в якій просить дотримуватися норм Закону України « Про звернення громадян» та відреагувати на його заяву подану 18.04.2017 року. У заяві від 10.07.2017 року позивач знову просить виправити технічну помилку допущену підприємством відповідача при розробці документів із землеустрою, вказуючи що станом на 10 липня 2017 року в нього не має ніякої інформації відносно його прохання. 17.07.2017 року за вихідним номером 2104 ДП « Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» направив [PERSON] письмову відповідь на його звернення, з якої вбачається, що усунення помилки стосовно розміщення земельної ділянки зумовлює необхідність виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру. Виправлення вище зазначеної помилки у відомостях Державного земельного кадастру, здійснюється відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051, за зверненням заінтересованої особи із заявою про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру. До заяви додається погоджена документація з землеустрою з виправленими відомостями, яка є підставою для виправлення відповідних помилок у [PERSON] земельному кадастрі. Отже виправлення помилок у [PERSON] земельному кадастрі здійснюється за заявою заінтересованої особи до якої подається документація із землеустрою. Відповідно до ст.22 Закону України «Про землеустрій» землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними та фізичними особами (землевласниками та землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, рада Міністрів Автономної Республіки Крим,органи місцевого самоврядування, землевласники та землекористувачі. Взаємовідносини замовників та розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором. Таким чином, виготовлення документації із землеустрою за якою будуть виправлені помилки у відомостях Державного земельного кадастру, здійснюється на підставі договору укладеного між замовником і виконавцем робіт. З листа вбачається, що з метою виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру повторно пропонується укласти договір на складання технічної документації із землеустрою, відсутність якої унеможливлює виявлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру. В судовому засіданні представники відповідача вказували, що для того щоб виправити технічні помилки у документах із землеустрою необхідно укласти договір, від укладення якого позивач відмовляється, а тому не має підстав для задоволення позову. Обґрунтовуючи заперечення представники відповідача послалися на ст. 22 Закону України «Про землеустрій». В судовому засіданні досліджувалися документи ситуаційний план селища Олександрівка, де відображені земельна ділянка яка приватизувалася [PERSON], сусідні земельні ділянки 3- [PERSON], 9- [PERSON], 12- Д якова Л.Ф.. Ситуаційна схема Додаток до акта встановлення в натурі меж земельної ділянки від 14 жовтня 2004 року, де відображено описи меж А вулиця берегова, Б- провулок Лікарняний, В землі гр. [PERSON], Г землі гр. [PERSON]. На ситуаційній схемі відображена земельна ділянка яка приватизується. В результаті дослідження документів судом встановлено, що земельна ділянка належна позивачу на праві приватної власності, на технічній документації із землеустрою, складеною у 2004 році ДП« Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» розташована за адресою: Лиманський (Комінтернівський) район Одеської області, вулиця Берегова, 6 замість адреси Лиманський (Комінтернівський) район Одеської області, вулиця Берегова, 3, тобто фактично переміщена іншу сторону вулиці на відстань 200 метрів від місця де вона має бути розташована. Відповідно до ст.22 Закону України « Про землеустрій» землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними та фізичними особами ( землевласниками та землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень. Проаналізувавши вищенаведені норми Закону України « Про землеустрій» суд приходить до висновку, що даним Законом не врегульовано питання виправлення технічної помилки у документах із землеустрою, виконаних відповідно до укладеного договору між позивачем та ДП « Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою», тому суд вважає хибною правову позицію сторони відповідача у тієї частині що помилку може бути усунено тільки шляхом укладення нового договору. Оскільки Законом « Про землеустрій» не передбачено укладення договору для виконання робіт повязаних з усуненням технічної помилки у документах із землеустрою, які вже були виготовлені раніше, суд не приймає до уваги заперечення сторони відповідача в цієї частині та задовольняє позовні вимоги [PERSON] про зобовязання ДП «Одеський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою» безоплатно виправити у технічній документації із землеустрою відомості стосовно розміщення земельної ділянки розташованої за адресою: Лиманський (Комінтернівський) район Одеської області, вулиця Берегова будинок, 3, допущені при виготовленні технічної документації виконаної у 2004 році [PERSON] підприємством «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав можуть бути: 1)визнання права, 2)визнання правочину недійсним, 3)припинення дії, яка порушує право, 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна право відношення; 7) припинення право відношення, 8) відшкодування збитків; 9) відшкодування моральної (не майнової шкоди) 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб. Зазначений перелік способів захисту не є вичерпним, а тому суд може застосувати інші способи захисту. Разом з тим на думку суду визначений позивачем спосіб захисту його цивільного права такий як визнання неправомірною бездіяльності ДП «Одеський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою» щодо необґрунтованої відмови у виправленні помилки в технічній документації не відповідає вимогам ст.16 ЦК України. Стосовно позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступних висновків. Згідно положень ч. 1-2\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.\~\~Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує розяснення, що містяться в\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди». Пунктом 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 N 4\~визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З цих підстав суд приходить до висновку, що жодних безспірних доказів щодо заподіяння позивачу моральної шкоди та щодо обґрунтування її розміру до суду не було надано, тоді як відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Outcome: partial