Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2014 року, що набрало законної сили, з [PERSON]І на користь [PERSON] стягнено заборгованість за договором позики, а саме основний борг у розмірі 175000 грн., інфляційні втрати у розмірі 19796,00 грн., три відсотки річних у розмірі 4271,92 грн., а також вирішено питання про розподіл судових витрат та на оплату послуг КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації, витрат на оплату правової допомоги. Посилаючись на те, що на теперішній час вказане рішення суду залишається невиконаним, у звязку з чим просив суд з підстав, визначених ст. 625 ЦК України, стягнути з [PERSON] на його користь інфляційні втрати та три відсотки річних за період з 19.06.2014 року по 14.08.2015 року, Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки все його майно арештоване виконавчою службою та виставлено на продаж, Він неодноразово звертався до виконавчої служби з метою повернення йому автомобіля на якому б міг працювати та віддавати борг але йому відмовлено. Також, через представника, письмово звертався до позивача для укладення мирової угоди але відповіді не отримав, з жовтня 2015 року робив грошові перекази на користь позивача. Надав суду заперечення на позовну заяву. Заслухавши пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2014 року, що набрало законної сили, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено заборгованість за договором позики, а саме основний борг у розмірі 175000 грн., інфляційні втрати у розмірі 19796,00 грн., три відсотки річних у розмірі 4271,92 грн. а також вирішено питання про розподіл судових витрат та на оплату послуг КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації, витрат на оплату правової допомоги. На виконання вказаного судового рішення Криворізьким районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчих листів №177/3505/13ц від 05.08.2015, виданий Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 199068,00 грн. та виконавчий лист №177/3505/13ц від 05.08.2015, виданий Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 4730,68 грн. знаходиться на виконанні ВДВС Криворізького РУЮ та станом на 11.08.2015 року стягнення не проводилося, сума боргу залишилась незмінною (а.с.7). Відповідно до довідки Жовтневого ВДВС Криворізького міського управління юстиції у них на виконанні знаходяться виконавчі документи: виконавчих листів №177/3505/13ц від 05.08.2015, виданий Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 199068,00 грн. та виконавчий лист №177/3505/13ц від 05.08.2015, виданий Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 4730,68 грн. знаходиться на виконанні ВДВС Криворізького РУЮ у року та станом на 11.08.2015 року за даними документами грошові кошти на користь [PERSON] не перераховувались (а.с.10). Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу, оскільки чинним законодавством не передбачено припинення зобов'язання ухваленням такого рішення. В цих випадках діє загальне правило про припинення зобов'язання проведенням належного виконання. Таким чином, зважаючи на те, що ухваленням рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2014 року про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики зобовязання за вказаним договором не припинилися, а стягнення з відповідача суми боргу, яка складається з основного боргу в розмірі 175000 гривень та 19796,08 гривень інфляційних втрат за виконавчим листом не проведено, у зв'язку з чим позивач не позбавлений права на отримання інфляційних витрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання. Відповідно до розрахунку заборгованості та матеріалів справи вбачається, що позивачем, вказані суми нараховувалися на суму заборгованості, що встановлена судовим рішенням. Три відсотки річних за період з 19.06.2014 року по 14.08.2015 року (422 календарних дні), а саме: 175000х0,03/365х422 що дорівнює 6069,86 грн. Розрахунок суми інфляційних втрат проводиться за формулою: сума боргу х (індекс інфляції-1), а саме : (175000+19796,08)х(1,57468543-1) дорівнює 111946,468 грн., правильність розрахунку сторонами не заперечувалася. Аналізуючи досліджені докази в сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційних втрат в розмірі 111946,47 та трьох відсотків річних в розмірі 6069,86 гривень.

Outcome: approved