Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та встановлення аліментів. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2019 року провадження по справі в частині встановлення аліментів закрито, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Позов в частині розірвання шлюбу обгрунтований наступними обставинами. 24 липня 2010 року між [PERSON] , та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №801. Від шлюбу у сторін народилась дочка: [PERSON] , [INFO] . У позовній заяві позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2018 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. Позивач у підготовче засідання не з`явився, до канцелярії суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та додаткових вимог не має, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач у підготовче засідання не з`явилась, до канцелярії суду подала заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, просила справу проводити без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши позовну заяву та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок здійснення права на припинення шлюбу та обов`язком матері, батька утримувати дитину та регулюються Главою 11 Розділу ІІ СК України. Судом встановлено, що 24 липня 2010 року між [PERSON] , та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24 липня 2010 року, Серії [NUMBER] , актовий запис № 801. Від шлюбу у сторін народилась дочка: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 11 липня 2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 5723. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що спільне життя у сторін не склалось через несумісність характерів. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2018 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. Тому суд, враховуючи викладені обставини та визнання відповідачем позову, яке прийняте судом, задовольняє позовні вимоги позивача. оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В підготовчому засіданні встановлено, що малолітня дочка сторін: [PERSON] , [INFO] , буде проживати разом із матір`ю - [PERSON] Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 768,40 гривень, які сплачено позивачем при зверненні до суду. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті повністю визнала позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету на користь позивача 50% судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved