Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділення в натурі частки із спільного майна та про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] посилався на таке. [PERSON] та [PERSON] на підставі договорів купівлі - продажу від 20 січня 2006 року є власниками в рівних частках кожному житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,06 га під будинком. 12 грудня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано та з того часу залишається не вирішеним питання виділення в натурі часток зі спільного майна. Шляхом укладення договору про порядок володіння та користування майном вирішити це питання відповідач відмовляється. У зв`язку з чим і виникла необхідність звернення до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася надавши до суд заяву якою просила розглядати справу у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву у якій просить відкласти розгляд справи на інший термін у зв`язку із знаходженням на лікуванні. Приймаючи до уваги, що за ввесь час перебування справи в провадженні суду відповідач жодного разу не з`явилася в судові засідання суд вважає її неявку неповажною та відповідно до ст. 223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у її відсутність. Представники третіх осіб відділу містобудування та архітектури Лиманської РДА Одеської області, виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Лиманського району Одеської області в судове засідання не з`явилися будучи повідомленими про дату та час його проведення. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. 20 січня 2006 року [PERSON] та [PERSON] купили житловий будинок за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,06 га в межах згідно з планом, в тому числі ріллі - 0,0107 га, під будівлями лісами та іншими угіддями - 0,0493 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель.(т.1 а.с. 13,15) 09 лютого 2006 року за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності, по 1/2 частині за кожним, на вищевказаний житловий будинок.(а.с.т.1 а.с.14) 22 грудня 2006 року на підставі договору купівлі-продажу ім`я [PERSON] видано державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку із зазначенням списку співвласників, а саме по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON] .(т.1 а.с.16) Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 грудня 2012 року розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] .(т.1 а.с.17- 18) Тим же рішенням за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності в рівних частинах по 1/2 кожному на житловий будинок та земельну ділянку розташовані по [ADDRESS] .(т.1 17-18) Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183). Подільну річ можна поділити на частини, кожна з яких може бути використана для тих же цілей, для яких річ призначалась до її поділу. Наприклад, житловий будинок може бути поділений на дві частини або більше. При цьому повинна бути збережена можливість використання кожної із частин будинку як житло. Неподільна річ у разі її поділу втрачає своє цільове призначення. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Стаття 379 цього ж Кодексу встановлює, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України). Таким чином, виходячи з аналізу змісту наведених вище норм слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За нормою статті 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку, виникає, зокрема, при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини або за рішенням суду. Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Суд вважає, що запропоновані експертом Одеського науково-дослідного інституту Судових експертиз Міністерства юстиції України реальний поділ житлового будинку [ADDRESS] , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, між [PERSON] та [PERSON] відповідно до Варіанту № 2 судової будівельно-технічної експертизи № 5776/4384/4385/4386 від 04.08.2017 року, графічно відображеному в додатку № 5 до експертизи найбільш відповідає ідеальним часткам сторін, не потребує складних будівельних робіт, переобладнання. Також необхідно стягнути з [PERSON] компенсацію у розмірі 62 650 грн. 00 коп. на користь [PERSON] за відступлення від ідеальних часток у житловому область будинку. Вимоги позивача про визначення порядку користування земельною ділянкою не можуть бути задоволені судом, оскільки згідно висновку експерта, земельна ділянка зайнята будинком господарськими будівлями та спорудами в частині загальної площі, конфігурації і розмірів зовнішніх меж, а також просторового місце розташування поворотних точок не відповідає правовстановлюючим документам(державному акту). Запропоновані експертом варіанти порядку користування спірною земельною ділянкою, не можуть бути задоволені судом оскільки виходять за межі фактично належної сторонам на праві спільної часткової власності земельної ділянки, та задоволення таких вимог може порушити права третіх осіб - суміжних власників земельних ділянок. Вимоги про зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у здійсненні переобладнання приміщень житлового будинку і господарських споруд на переконання суду є передчасними та не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не розпочато переобладнання будинку, а отже будь яких перешкод позивачу у здійснені такого переобладнання зі сторони відповідача здійснюватися не могло. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, за можливе частково задовольнити заявлені позивачем вимоги.

Outcome: partial