Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 22 травня 2016 року в с.Жуківка Буринського району Сумської області померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, на земельну ділянку, площею 2,7836 га., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 405209 від 16 листопада 2010 року. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Він у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину, оскільки на час смерті матері постійно проживав разом з нею. Прийнявши спадщину, позивач звернувся до нотаріуса з питанням оформлення спадщини на вищевказану земельну ділянку, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через неправильне заповнення Державного акту, а саме, в ньому невірно вказана площа земельної ділянки. Він звернувся до відповідних органів з питання видачі йому нового державного акту взамін зіпсованого, але йому було в цьому відмовлено. Тому позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 2,7836 га., що має кадастровий номер 5920983600:08:002:0203, яка розташована на території Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 405209 від 16.11.2010 року в порядку спадкування за законом після померлої 22 травня 2016 року в с.Жуківка Буринського району Сумської області матері - [PERSON]. У судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 60). Представник відповідача - Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області у судове засідання не зявився, від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю (а.с. 50). Оскільки сторони у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 травня 2016 року в с.Жуківка Буринського району Сумської області померла мати позивача [PERSON] (а.с. 5- 6). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №405209 від 16.11.2010 року, мати позивача - [PERSON] є власником земельної діляноки площею 3,0342 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка має кадастровий номер 5920983600:08:002:0203 та розташована на території Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с.7). Однак, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 5903981902016 від 24.11.2016 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,7836 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що має кадастровий номер 5920983600:08:002:0203, яка розташована на території Жуківської сільської ради Буринського району Сумської області, документ, що посвідчує право власності Державний акт серії ЯЛ №405209 від 16.11.2010 року ( а.с. 9-11). У довідці відділу Держгеокадастру у Буринському районі №1207/116-17 від 30.10.2017 року зазначено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №405209 від 16.11.2010 року був виданий [PERSON] як успадкованого майна після [PERSON] відповідно до сертифіката серії СМ №0204983 та нотаріально посвідченого свідоцтва серії ВММ №743999 від 03.03.2010 року. При виготовленні вказаного державного акту бралася до уваги раніше розроблена технічна документація щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам-власникам земельних часток (паїв) на території Жуківської сільської ради ( ПП агрофірми «Жуківська») Буринського району, затвердженої розпорядженням голови Буринської районної державної адміністрації від 18.07.2002 року №157 разом із списком громадян власників сертифікатів ( додаток №1 до розпорядження), де під номером 383 зазначена [PERSON] із площею 2,784 га. При проведенні реєстрації земельної ділянки була виявлена технічна помилка в державному акті серії ЯЛ №405209 від 16.11.2010 року щодо площі земельної ділянки, яка була виправлена на правильну площу - 2,7836 га із присвоєнням кадастрового номеру 5920983600:08:002:0203, про що надано Витяг з Державного земельного кадастру № НВ 5903981902016 від 24.11.2016 року ( а.с. 52). До вказаної довідки додано копію сертифікту серії СМ №0204983, виданого на імя [PERSON], копію свідоцтва про право на спадщину серії ВММ №743999 від 03.03.2010 року, копію додатку до розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 18.07.2002 року №157 ( а.с. 53- 59). Таким чином, досліджені судом вищевказані матеріали справи підтверджують те, що при написанні площі земельної ділянки в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №405209 від 16.11.2010 року була допущена помилка. Тому слід вважавти правильною площу замельної ділянки вказану у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 5903981902016 від 24.11.2016 року - 2,7836 га. Згідно довідки Жуківської сільської ради Буринського району від 07.11.2016 року №500 та від 31.10.2017 року № 02-16/260, [PERSON], яка померла 22.05.2016 року, постійно проживала та була зареєстрована [INFO], на день її смерті з нею постійно проживав та був зареєстрований син (позивач по справі) [PERSON] (а.с. 26, 51). Отже, позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З листа\~\~приватного нотаріусу Буринського районного нотаріального округу [PERSON]\~\~\~\~№ 579/01-16 від 02.06.2017 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право\~\~на спадщину на вищевказану земельну ділянку після померлої матері, оскільки у правовстановлюючому документі Державному акті на землю та витязі з державного земельного кадастру маються розбіжності у площі земельної ділянки ( а.с. 27). З листа відділу Держгеокадастру в Буринському районі №55/146-17 від 02.06.2017 року вбачається, що видати новий Державний акт на землю взамін зіпсованого неможливо, оскільки така видача не передбачена діючим законодавством (а.с. 8). Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має після померлої [PERSON], що підтверджується листом нотаріуса Буринського районного нотаріального округу від 05.07.2017 року та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.07.2017 року ( а.с. 36-38). Стаття 1218 ЦК України\~передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття\~\~спадщини\~\~і\~\~не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 126 ч. 1 ЗК України до 01.01.2013 року право власності на земельну ділянку посвідчувалось державним актом. Частина перша статті 81 ЗК України визначає, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити\~\~позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.9 ч.1\~ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач, який прийняв спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлений іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання його права власності на спадкове майно в судовому порядку. Законом України « Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції № 475/97-ВР від 17.07.1997 року» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.\~\~Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права Таким чином, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved