Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Доброводівської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що [INFO] в с. Доброводи Уманського району Черкаської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 11.09.2014 виконавчим комітетом Доброводівської сільської ради Уманського району Черкаської області, зареєстрованого за актовим записом № 25. Після смерті [PERSON] залишилося належне їй майно у вигляді земельної ділянки площею 4,6129 га, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», розташована в адміністративних межах Доброводівської сільської ради Уманського району Черкаської області з кадастровим номером 7124382800:02:000:0840, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 016730, виданого 09.03.2002 та житловий будинок по [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] видане 27.06.1995 Уманською районною державною нотаріальною конторою на Ѕ частину будинку, свідоцтва про спадщину за законом № 1-1546 видане 27.06.1995 Уманською районною державною нотаріальною конторою Черкаської області на Ѕ частину будинку. Він, як єдиний спадкоємець майна померлої матері, прийняв спадщину у встановленому законом порядку та строки, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала померлій, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок не представилось можливим, так як відсутні правовстановлюючі документи. В зв`язку з чим 09.07.2020 нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно належне померлій матері, а саме: житловий будинок (літера «А-1») [ADDRESS] , загальною площею 59,4 кв.м., в тому числі житлова 35,6 кв.м., допоміжна 14,3 кв.м., літні приміщення 9,5 кв.м., зі складовими: веранда (літера «а2»); сарай (літера «Б»); погріб (літера «В»);гараж (літера «Г»); сарай (літера «Д»); огорожа (№1); хвіртка (№2); ворота (№3);свердловина (№4);вимощення (І). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмово подав заяву від 15.06.2021, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує та просить його задоволити. В судове засідання представник відповідача Дмитрушківської сільської ради Уманського району, Черкаської області с. Доброводи не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи без участі їх представника , позовні вимоги визнає повністю та просить їх задоволити . Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Доброводівської сільської ради Черкаської області (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.07.2015, посвідченого державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області Ящук Д.О. спадкоємцем зазначено у свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з: земельної ділянки площею 4,6129 га, кадастровий номер 7124382800:02:000:0840, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Доброводівської сільської ради Уманського району Черкаської області, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 016730, виданого Доброводівською сільською радою Уманського району Черкаської області 09.01.2003, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 146 ( а.с.9). 28.07.2015 приватним нотаріусом Ящук Д.О. було сформовано Витяг № 41053386 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, в якому вказано, що 28.07.2015 приватним нотаріусом Ящук Д.О. було здійснено реєстрацію спадкової справи 39/2015, яка була заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , номер у спадковому реєстрі 57009779 (а.с. 10). 14.07.2020 КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] ( а.с. 12-16). 09.07.2020 приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Ящук Д.О було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , який знаходиться в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок ( а.с.18). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Стаття 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями статті 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини спадкоємцями встановлено строк у шість місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п.3.1. Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно п.23 постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що [PERSON] , як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] фактично прийняв спадщину, (в тому числі йому було видано приватним нотаріусом Ящуком Д.О. свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку). Однак, у зв`язку з тим, що за життя мати позивача належним чином не оформила правовстановлюючих документів на житловий будинок, він на даний час позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою 09.07.2020 приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Ящуком Д.О. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , до Доброводівської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - підлягають задоволенню.

Outcome: approved