Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

\~\~\~[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною вартістю 49\~110,00 грн., які розташовані за адресою: вул. Нова Гребля , 15 с. Загір`я Рогатинського району Івано-Франківської області, як спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 14 квітня 2005 року та брата [PERSON], який помер 26 травня 2009 року. Позивач [PERSON] свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 квітня 2005 року померла його мати [PERSON] та 26 травня 2009 року помер його брат [PERSON], які були співвласниками домоволодіння вул. Нова Гребля, 15 с. Загір`я Рогатинського району Івано-Франківської області. Після їх смерті відкрилася спадщина на дане домоволодіння. Оскільки вони заповідальних розпоряджень не зробили він є спадкоємцем за законом їхнього майна. \~ Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за законом, він звернувся в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини на домоволодіння, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на домоволодіння спадкодавців. Відповідач [PERSON] предявив зустрічний позов до [PERSON], [PERSON], Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/3 частину домоволодіння, що розташовані за адресою: вул. Нова Гребля, 15 с. Загір`я Рогатинського району Івано-Франківської області, яке належало йому як члену колгоспного двору. Позивач [PERSON] свої вимоги обґрунтовує тим, що він, а також його бабуся [PERSON] та дядько [PERSON] станом на 01 липня 1990 року проживали в домоволодінні по вул. Нова Гребля, 15 с. Загір`я Рогатинського району Івано-Франківської області та були членами колгоспного двору.\~Виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, він має право на 1/3 частину даного домоволодіння. Оскільки правовстановлюючий документ на право власності на частину даного домоволодіння у нього відсутній, просить визнати за ним право власності на 1/3 частину майна колгоспного двору домоволодіння по вул. Нова Гребля , 15 с. Загір`я Рогатинського району. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] предявила позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області області про визнання права власності на 2/3 частини домоволодіння, які розташовані за адресою: вул. Нова Гребля, 15 с. Загір`я Рогатинського району Івано-Франківської області, як спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 29 березня 2012 року; визнати\~\~ недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки кадастровий номер 2624482500:04:004:0128 та кадастровий номер 2624482500:04:004:0129, які розташовані на території с.Загіря Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, видані 16 червня 2012 року державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] та визнати за нею право власності на вказані земельні ділянки , як спадкоємцем за законом, після смерті матері [PERSON]. Позивач [PERSON] свої вимоги обґрунтовує тим, що її дядько [PERSON] є сином [PERSON] Їм, а також [PERSON] належало по 1/3 частині домоволодіння по вул. Нова Гребля, 15 в с. Загір`я Рогатинського району Івано-Франківської області, оскільки вказане домоволодіння відносилось до суспільної групи - «двір колгоспника» і лише вони станом на 01 липня 1990 року там проживали. [PERSON] померла 14 квітня 2005 року. Заповіту вона не залишила, а тому її син [PERSON] прийняв спадщину, як спадкоємець за законом першої черги, який постійно проживав із спадкодавцем. Таким чином, її дядько фактично був власником 2/3 частини вказаного вище домоволодіння. Оскільки [PERSON] постійно хворів та потребував догляду, він переїхав проживати до її матері [PERSON] в с. Червоний Розселенець Біляївського району Одеської області. Там він проживав до дня своєї смерті. У звязку із його смертю 26 травня 2009 року відкрилась спадщина на належне йому майно. Заповідального розпорядження він не зробив, а тому її мати [PERSON], яка постійно із ним проживала, прийняла спадщину, як спадкоємець за законом. Мати померла 29 березня 2012 року. У звязку із її смертю відкрилась спадщина до складу якої входить 2/3 частини домоволодіння по вул. Нова Гребля, 15 в с. Загір`я Рогатинського району та дві земельні ділянки на території Княгиницької сільської ради, які вона успадкувала від свого рідного брата [PERSON] У звязку з тим, що [PERSON] заповіту не зробила, вона як її дочка прийняла спадщину, як спадкоємець за законом першої черги. На даний час вона бажає оформити свої спадкові права, однак через те, що правовстановлюючі документи на домоволодіння відсутні, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Окрім цього їй стало відомо, що право власності на земельні ділянки, які належали її покійному дядькові [PERSON] і які успадкувала її мати [PERSON], а після її смерті вона, оформив [PERSON], а тому вважає, що свідоцтва про право власності на спадщину за законом є незаконними, оскільки її мати [PERSON] не відмовлялась від прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] Вказані позови ухвалами суду від 05 липня 2016 року та від 26 вересня 2016 року обєднані в одне провадження. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] та його представники - адвокат [PERSON] та [PERSON] позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві. Додатково пояснили, що [PERSON] уже оформив свої спадкові права на земельні ділянки, що належали спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом. Заперечували проти позовів [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача-відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Заперечував проти позову [PERSON] та визнав позов [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився , подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо позовів зазначив, що заперечує проти позову [PERSON], а позови [PERSON] та [PERSON] визнає. Представник відповідачів - виконавчого комітету Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області та Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області [PERSON] суду пояснив, що з листопада 2010 року працює сільським головою . В господарстві по вул. Нова Гребля, 15 в с. Загір`я Рогатинського району станом на 01 липня 1990 року були зареєстровані та проживали [PERSON], яка померла у 2005 році, [PERSON], який помер у 2009 році та [PERSON] При вирішенні спору вважає, що спірне домоволодіння справедливо було б розділити між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, представників сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною 3\~ст.10 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1\~ст.179 ЦПК України). Як вбачається із показань свідка [PERSON] її господарство межує із господарством [PERSON] До дня смерті [PERSON] з нею проживав її син [PERSON] Після її смерті деякий час [PERSON] проживав один. Згодом переїхав проживати до своєї сестри [PERSON] в Одеську область, де помер та похоронений. Вона доглядала за даним господарством на прохання [PERSON] та [PERSON] Бачила [PERSON] в цьому господарстві лише один раз коли він забирав з відти деревяні дошки. Свідок [PERSON] надала суду покази про те, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON] та достовірно знає, що за життя бабусі [PERSON] до неї часто навідувались її дочка [PERSON] та онука [PERSON] Після смерті бабусі в господарстві залишився проживати її син [PERSON] [PERSON] згодом переїхав жити до своєї сестри [PERSON], оскільки потребував стороннього догляду. Біля сестри він помер та за її кошти похоронений. Аналогічні покази надала суду свідок [PERSON], яка вказала, що проживала по сусідству із [PERSON] До нього часто приїжджала [PERSON] Коли його стан здоровя погіршився, він переїхав жити до своєї сестри [PERSON], де і помер. Як вбачається із довідки виконавчого комітету Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області №364 від 24 вересня 2015 року та оглянутої в судовому засіданні погосподарської книги за 1986-1990 рр., домоволодіння №15 по вул. Нова Гребля в с. Загіря Рогатинського району Івано-Франківської області відносилось до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 01 липня 1990 року в домоволодінні проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла 14 квітня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №001310, виданим 15 квітня 2005 року виконавчим комітетом Княгтницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис №14. Згідно довідки виконавчого комітету Княгиницької сільської ради Рогатинського району №395 від 01 жовтня 2015 року, на день смерті [PERSON] разом з нею був зареєстрований та проживав у домоволодінні №15 по вул. Нова Гребля в с. Загіря Рогатинського району її син [PERSON] 26 травня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 26 травня 2009 року Великодальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №68. В зв'язку зі смертю [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина зокрема і на належні їм частки в домоволодінні по вул. Нова Гребля,15 в с. Загіря Рогатинського району. За життя [PERSON] та [PERSON] заповіту не склали, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області №324 від 14 серпня 2015 року. Судом встановлено, що спадкоємцями за законом майна спадкодавця [PERSON] були її діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Спадкоємцями майна [PERSON] були його брат [PERSON] та сестра [PERSON] Позивач [PERSON] виявив бажання прийняти спадщину після смерті матері [PERSON] та брата [PERSON], у звязку з чим 09 листопада 2011 року звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори. Однак, цього ж дня державний нотаріус Рогатинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки пропущено строк прийняття спадщини, визначений ст. 1270 ЦПК України. Рекомендувала звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Встановлено, що рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2011 року [PERSON] визначено додатковий строк тривалістю три місяці для подання ним заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] та [PERSON] Однак, рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2015 року вказане рішення суду скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України( в редакції чинній на час відкриття спадщини) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1270 ЦК України). Статтею 1271 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки, рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2015 року, яким відмовлено в задоволені позову [PERSON] до виконавчого комітету Княгиницької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом, набрало законної сили, а тому у позивача [PERSON] припинилось право на прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння по вул. Нова Гребля, 15 в с. Загір`я Рогатинського району, як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] Щодо позову [PERSON] та позову [PERSON], то судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] станом на 01 липня 1990 року був зареєстрований в домоволодінні по вул. Нова Гребля, 15 в с. Загір`я Рогатинського району. Окрім нього в даному домоволодінні, яке відносилось до суспільної групи «двір колгоспника», були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1\~ст.120 ЦК УРСР\~( в ред.1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно\~ст.121 ЦК УРСР\~володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. При відсутності згоди спір про володіння, користування або розпорядження майном колгоспного двору вирішується судом за позовом будь-якого члена двору, який досяг шістнадцяти років. При цьому розміри часток колишніх членів колгоспного двору в спільному майні визначалися відповідно до чинної на той час\~ст.123 ЦК УРСР\~при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. \~\~\~ \~Відповідно до розяснень, даних у п.6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20\~«Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба) ;б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділення при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної [PERSON] України\~Про введення в дію Закону\~Про власність\~загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору застосовуються з 01 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. \~\~\~\~ Згідно з пп. 4, 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року\~положення зазначеного\~Кодексу\~застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. \~\~\~\~ За\~статтею 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За таких обставин [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як члени колгоспного двору мали право кожен на 1/3 частку в майні цього двору, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вул. Нова Гребля, 15 в с. Загір`я Рогатинського району Івано-Франківської області.. Відповідно до ч.3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], як син спадкодавця [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги та постійно проживав із нею на час відкриття спадщини. Оскільки він не відмовився від прийняття спадщини то вважається таким, що прийняв її. Таким чином [PERSON] був власником 2/3 частки домоволодіння №15 по вул. Нова Гребля в с. Загір`я Рогатинського району ( 1/3 частка як члена «колгоспного двору» та 1/3 частка як спадкоємець за законом майна [PERSON]Ф.). Окрім цього [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,29 га. кадастровий номер 2624482500:04:004:0128 на території с. Загіря Княгиницької сільської ради Рогатинського району, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ІФ №001082 10-14, виданого Рогатинською районною радою Івано-Франківської області 30 червня 1999 року на підставі рішення Рогатинської районної ради народних депутатів від 30 січня 1998 року. Також [PERSON], як спадкоємець за законом, успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,29 га. кадастровий номер 2624482500:04:004:0129 на території с. Загіря Княгиницької сільської ради Рогатинського району, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ІФ №001081 10-14, виданого Рогатинською районною радою Івано-Франківської області 30 червня 1999 року на імя спадкодавця [PERSON] Згідно довідок виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 2494 від 14 серпня 2015 року та №2089 від 17 червня 2016 року , [PERSON] з вересня 2005 року по день смерті 26 травня 2009 року проживав в домоволодінні [PERSON] в с. Червоний Розселенець по вул. Матросовій,34 Біляївського району Одеської області. [PERSON] здійснила поховання брата [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON], як спадкоємцем за законом майна спадкодавця [PERSON] прийняла спадщину внаслідок спільного постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не відмовилася від неї. У звязку із смертю [PERSON] 29 березня 2012 року відкрилась спадщина на належне їй майно. Оскільки за життя [PERSON] заповідального розпорядження не зробила, її дочка [PERSON] є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується довідками виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 2087 від 17 червня 2016 року та №2088 від 17 червня 2016 року . Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно ( ч.1 ст. 1297 ЦК України). Згідно п.23 постанови пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Таким чином, для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину в порядку визначеному цивільним законодавством. 16 червня 2012 року державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки кадастровий номер 2624482500:04:004:0128 та кадастровий номер 2624482500:04:004:0129. Оскільки [PERSON] не дотримано умови для отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме: не прийнято спадщину, тому дані свідоцтва є недійсними. До складу домоволодіння № 15 по вул. Нова Гребля в с.Загіря Рогатинського району Івано-Франківської області входить: житловий будинок загальною площею 96,1 кв.м, літня кухня площею 41,2 кв.м., стайня площею 34,0 кв.м., стодола площею 21,6 кв.м., шопа площею 21,3 кв.м. та криниця 5,0 п.м. Загальна вартість домоволодіння становить 49\~110 грн. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved