Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в порядку цивільного судочинства до [PERSON] про стягнення заподіяної протиправними діями моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON], керуючи автомобілем Форд-Фокус, д.н.з. [NUMBER], вчинила зіткнення з автомобілем, яким керував [PERSON], внаслідок чого він зазнав моральних страждань через втрату можливості користуватися транспортним засобом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та суду пояснив, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких зазнав внаслідок пошкодження автомобіля. Був змушений перервати роботу, яка пов'язана з пересуванням на автомобілі та тратив частину доходу. Просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та суду пояснив, що позивачем не доведено факту спричинення йому моральних страждань, а тому позов є безпідставним. Просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які надані суду на підтвердження їхніх вимог та заперечень, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що спір між сторонами виник щодо відшкодування завданої неправомірними діями моральної шкоди та права позивача на відшкодування такої шкоди. Крім цього суд дійшов висновку про те, що із встановлених обставин справи випливають цивільні правовідносини, а також про часткову обґрунтованість позовних вимог у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою від 15 січня 2014 року судді Апеляційного суду Івано-Франківської області встановлено винуватість [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженні автомобіля [PERSON] і закрито провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП (а.с. 7). При вирішенні спору про стягнення з відповідача моральної шкоди суд виходив з оцінки причинного зв'язку між такою шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд вважає, що моральна шкода, завдана позивачу, у відповідності до пункту 3 частини 2 статті 23 ЦК України, полягає у душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнав у зв'язку із пошкодженням його майна - транспортного засобу. Твердження представника відповідача щодо відсутності доказів спричинення моральної шкоди суд вважає необґрунтованими, оскільки факт пошкодження майна позивача з вимни відповідача доведений судовим рішенням, і факт переживання особою моральних страждань, які вона отримала внаслідок раптової непередбаченої зміни звичного способу життя, знаходиться для суду поза розумним сумнівом. Суд вважає, що позивач вчинив усі дії, які міг, щоб довести спричинення йому моральної шкоди, зокрема, звертався до суду з апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції у справі про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, факт спричинення пошкоджень його майну доведено. Оскільки позивачем не наведено з чого він виходив при розрахунку моральної шкоди, суд вважає, що [PERSON] завдала позивачу моральну шкоду в розмірі 2000 гривень 00 копійок. За таких обставини,

Outcome: partial