Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Харківської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, а саме на металевий гараж з ямою загальною площею 87,9 кв.м по [ADDRESS] В обґрунтування заявлених вимог позивач у позові посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 02.03.1961 року його батько [PERSON], інвалід ІІ групи ВВ війни, купив у [PERSON] автомашину «Побєда» та гараж-сарай по [ADDRESS]. Цей капітальний цегельний гараж-сарай [PERSON] збудував згідно дозволу Виконкому Сталінської райради депутатів трудящих м. Харкова №143 від 05.06.1956 року, що підтверджується відповідними документами. Довгий час гаражем-сараєм користувалася вся їх сім'я. В 1984 році завод «Серп і Молот» розпочав будівництво висотного будинку для своїх співробітників на території, прилягаючої до гаражів. У зв'язку з цим їх гараж був знесений. На заміну знесеного, з дозволу Харківської міської ради (рішення виконкому №209-27 від 16.05.84 року) його батькові було дозволено поставити металевий гараж по [ADDRESS] яким позивач та його мати, відповідачка по справі, користуються по цей час, про що свідчить акт обстеження комісією КП «Жилкомсервіс» від 21.12.2012 року. За весь час користування гаражем, після смерті батька, їх родина вносила платню загараж та електроенергію по квитанції «оплата за комунальні послуги». [INFO] року [PERSON] помер, а до цього 21.02.1999 року він склав заповіт на все своє майно на ім'я позивача. Приватизовану квартиру, дачу та автомашину він вже переоформив на своє ім'я. Щодо гаражу-сараю, то нотаріус йому відмовив в оформленні правовстановлюючих документів, оскільки згідно відповіді Харківського МБТІ №2303066 від 17.02.2010 року, гараж у дворі будинку по [ADDRESS] по праву власності не зареєстрований. З 1984 року їх родина не тільки користувалася гаражем загальною площею 87,9 кв.м, але й значно його упорядкувати (збудували під гаражем цегляний льох, перекрили новим матеріалом дах, зробили добудову-підсобку, заклали бетонний фундамент та бетонну підлогу), про що зазначено в характеристиці господарчих будівель технічного паспорту на гараж від 30.05.2013 року. Оскільки без права власності він не може укласти Договір з ХМЕС на електропостачання гаражу, то змушений звертатися до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов визнала, просила задовольнити. Представник Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно листа КП «Харківське міське БТІ» від 17.02.2010 року №2303066 гараж літ. «А» у дворі будинку по [ADDRESS] по праву власності не зареєстрований. Згідно ст..376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа яка здійснила або здійснює само чинення будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинне будівництво може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила само чинення будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ст..125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно ст..38 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Таким чином власником, власником земельної ділянки розташованої у дворі будинку по [ADDRESS] є Харківська міська рада. Рішень щодо виділення позивачу вищевказаної ділянки не приймалося. Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів, від 16.05.1984 року №209-27, на яке посилається позивач, розміщення вищевказаного гаражу було дозволено тимчасово та лише для транспорту інваліда ВВ війни [PERSON]. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести ті обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст..61 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають істотне значення для справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню, оскільки визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, розповсюджується на майно, яке належало на праві власності на час смерті спадкодавцю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed