Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь борг за позикою від 31.01.2011 року у розмірі 288014,40 грн., що за курсом НБУ еквівалентно 10620 доларів; 3% річних за прострочку виконання зобов'язань за розпискою від 31.01.2011 року у розмірі 44740,86 грн., що за курсом НБУ еквівалентно 1649,73 долари СШАВ; інфляційні втрати у розмірі 290894,54 грн., що за курсом НБУ еквівалентно 10726,19 доларів. В обгрунтування позову зазначив, що 31.01.2011 року [PERSON] під грошову розписку позичив 10620 доларів США, що станом на 01.04.2017 року еквівалентно 288014,40 грн., які зобов'язався повернути до 01 лютого 2012 року, однак свої зобов'язання не виконав, грошові кошти не повернув. У 2013 та 2014 роках він при особистих зустрічах звертався до відповідача із вимогою повернення грошових коштів, крім того у 2016-2017 роках ним направлялись письмові вимоги (претензії) про повернення коштів, які залишені відповідачем без уваги. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2017 року провадженя по справі відкрито та призначено судовий розгляд. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 31 січня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів у розмірі 10620 доларів США, що оформлено розпискою. Вказаною розпискою передбачено, що грошові кошти отримані без відсотків строком на один рік до 31.01.2012 року. Позивачем направлялись на адресу [PERSON] письмові вимоги про повернення боргу, які відповідачем залишені без задоволення. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором позики від 31.01.2011 року строк грошові кошти не повернув. Враховуючи, що станом на день ухвалення рішення у справі офіційний курс долара США щодо гривні України становить 26,1328 грн., то сума заборгованості за договором від 31.01.2011 р станом на 05.06.2018 року складає 277587,68 грн. (10620 дол. США * 26,1328 грн.). У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд розраховує 3% річних з урахуванням передбаченої розпискою умовою, що на перший рік борг взято не відстоків, а відтак, розрахунок 3% річних слід починати з 31.01.2013 року. Розрахунок: 31.01.2013 року, кількість днів прострочення зобов'язання 1951 день, сума боргу 277587,68 грн., відповідно 3% річних 44512,89 грн. (277587,68 * 3%/100%/365 *1951), що дорівнює 44512,89 грн. Щодо стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції, то вимоги у цій частині задоволенню не підлягають, оскільки грошове зобов'язання між сторонами за договором визначено у валюті долар США, а індекс інфляції нараховується тільки на грошові зобов'язання, визначені в національній валюті у гривні. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 277587,68 грн. борг за договором позики та 44512,89 грн. 3 % річних. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат. На підставі наведеного та

Outcome: partial