Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що він з 23.05.2004 р. перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області, актовий запис № 04. Від спільного шлюбу мають троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Вказуючи, що подружні відносини між ними фактично припинені, на примирення не згідний, їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить його інтересам, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, на примирення не погоджується, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони з 23.05.2004 р. перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області, актовий запис № 04 (а.с. 8). Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] (а.с. 9-11). Судом встановлено, що позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують та їхній шлюб існує лише формально. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин справи, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати та залишити відповідачці прізвище - [PERSON] . На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved