Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Територіальної громади Домаської сільської ради Лозівського району Харківської області, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2, 0838 га, розташовану на території Домаської сільскої ради Лозівського району Харківської області, кадастровий номер земельної ділянки 6323981100:01:000:0387, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 05.06.2006 року, та після смерті [PERSON], померлої 26.12.2011 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є рідною донькою [PERSON], яка померла 26.12.2011 року, після її смерті залишилось майно у вигляді ? частки земельної ділянки площею 4, 1677 гектарів, кадастровий номер 6323981100:01:000:0007. Мати позивача отримала дане майно у спадок від [PERSON] бабусі позивача, але не встигла зареєструвати за собою право власності на спірну частку земельної ділянки, та як після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом не виготовила державний акт на своє імя і не зареєструвала в Державному земельному кадастрі. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, так як не має документів на підтвердження права власності матері на дану земельну ділянку. Враховуючи викладене, [PERSON] звернулася до суду. В судове засідання сторони не зявились, про час, місце та дату судового засідання.Відповідач надав заяву, в якій просив слухати справу за його відстуності. Інші участники про причини не явки не повідомили. \~\~\~\~ Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії ІІ-ВЛ №306190(а.с.14). [PERSON] зареєструвала шлюб, відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 06.06.2012 року(а.с.15) та взяла прізвище чоловіка [PERSON]. Шлюб було розірвано 10.11.1998 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ВЛ №157409(а.с.16). 08.09.2006 року [PERSON] зареєструвала шлюб та взяла прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №044049(а.с.17). Відповідно до довідки від 16.06.2016 року(а.с.19), [PERSON] зареєструвала шлюб 14.04.1980 року та взяла прізвище чоловіка [PERSON]. Шлюб було розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІІ-НО №297813(а.с.20). [PERSON] померла 05.06.2018 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №068280(а.с.22). [PERSON], яка померла 05.06.2006 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №068280(а.с.22), є матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.06.2010 року, виданого [PERSON]Ф.(а.с.24-25). У власності [PERSON] знаходилась земельна ділянка, відповідно до Державного акту серії ЯА №638930(а.с.23), половина якої, згідно свідоцтва про право на спадщину належить [PERSON] [PERSON] не встигла за життя оформити документи після отримання свідоцтва. [PERSON] померла 26.12.2011 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ №337516(а.с.21). Згідно довідки від 07.12.2016 року(а.с.18), [PERSON] є єдиною спадкоємицею [PERSON] на земельну ділянку. Однак у прийнятті спадщини позивачу було відмовлено нотаріусом через відсутність документів на підтвердження права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1261 ЦК України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із п. г ч. 1\~ст. 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 1226 ЦК України\~частка, у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 392 ЦК України,\~власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог\~статей 1268-1270 ЦК України. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року встановлено, що відповідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). З огляду на наведене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved