Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розділити сумісне майно, набуте сторонами під час шлюбу в рівних частках, визнавши за сторонами право власності на 1/2 частину кожного стосовно житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул.Новій,3а с.Висове Сарненського району Рівненської області та земельної ділянки кадастровий номер 5625487600:02:001:0179. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що слід розподілити вказане у позові майно у рівних частках між сторонами по справі, так як воно є нажитим під час шлюбу із відповідачем, яка чинить перешкоди позивачу у користуванні житловим будинком. Відповідач у суді позовні вимоги [PERSON] визнала повністю, не заперечує проти заявлених вимог. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст.60 СК України дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте подружжям за час шлюбу. Згідно із змістом ст.69 СК України сторони дійсно мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. На доведення заявлених вимог позивачем надані копії витягів із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31 грудня 2014 року та 15 жовтня 2014 року, а також копії свідоцтв про право власності від 31 грудня 2014 року та від 15 жовтня 2014 року, відповідно до яких позивач є власником на праві приватної власності, розмір частки ціла : житлового будинку по вул.Нова,3А с.Висове Сарненського району Рівненської області та земельної ділянки за тією ж адресою кадастровий номер 5625487600:02:001:0179. Таким чином, позивач є власником спірного майна. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказів того, що вказане майно придбавалось під час перебування сторін у шлюбі позивачем надано не було. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач, який є одноособовим власником спірного майна, не обґрунтував, яким чином розподіл цього майна захистить його порушені інтереси, які, з його слів, полягають у неможливості користуватись цим майном. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги [PERSON] про розподіл вказаного у позові майна є безпідставними, так як не доведено, що вказане майно є спільною власністю подружжя та через те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав. Також, слід прийняти до уваги, що п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку із відмовою позивача від позову або укладення мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Матеріали оглянутої судом цивільної справи № 572/5661/13-ц доводять, що Сарненським районним судом приймалось по суті рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя житлового будинку № 3А по вул.Новій с.Висове Сарненського району Рівненської області, а тому провадження у цій частині має бути закрито. На підставі наведеного, ст.ст.60, 69 СК України,

Outcome: approved