Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 04 липня 2003 року він перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини фактично припинені з 15.03.2015 року, спільне господарство не ведеться. Просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач в судове засідання не зявився, відповідно до наданої заяви просив справу розглянути за його відсутності, позов задовольнити, проти винесення рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, просила задовольнити. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04 липня 2003 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Республіканською сільською радою Володарського району Донецької області, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-НО № 172886 від 04 липня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 366053 від 05 квітня 2004 року, актовий запис № 375 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 201415 від 29 травня 2012 року, актовий запис № 139. Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище відповідачці залишити теперішнє «Кириленко». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved