Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів на його користь 3400 грн. матеріального збитку. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що приблизно о 15 годині 22.07.2017 він на власному автомобілі «DAEWOO Nubira», державний номерний знак [NUMBER], під'їхав до будинку [ADDRESS]. Вийшовши з автомобіля та відкривши багажник, щоб занести свої особисті речі, він почув гучний удар по багажнику. Відійшовши в сторону, він побачив на багажнику подряпини, а на землі біля автомобіля лежала морська мушля та уламки від неї. Подивившись вгору, він побачив, що на балконі п'ятого поверху стоїть дитина, яка відразу сховалася. Піднявшись на п'ятий поверх, він зрозумів, що дитина знаходилася в квартирі №70. За його дзвінком до вказаної квартири, двері йому відчинила бабуся дитини [PERSON]. Він розповів їй про те, що сталося, та попросив спуститися на вулицю, що вони й зробили. Коли вони вийшли на вулицю, він показав їй мушлю та уламки від неї, на що вона сказала, що то їх мушля і, що напевно її онук [PERSON] кинув цю мушлю з балкону. Також вона йому повідомила, що повністю відшкодує ремонт автомобіля. В подальшому він викликав працівників поліції, щоб зареєструвати дану подію, де в своїх поясненнях [PERSON] повідомила, що трапилося та сказала, що все йому відшкодує. Щоб встановити вартість ремонту автомобіля після завданої шкоди він 15.08.2017 звернувся до ПП [PERSON] Згідно з рахунком-фактурою №045, вартість ремонту складає 3400 грн. Через деякий час він зустрів [PERSON] та матір [PERSON] - [PERSON] На його запитання про те, коли вони зможуть відшкодувати йому збитки, вони повідомили, що нічого відшкодовувати йому не будуть, оскільки мушлю кинула дитина, а вони тут ні при чому. Він вважає, що відповідачі повинні відшкодувати йому витрати, які він змушений понести для відновлення первинного стану пошкодженого малолітньою дитиною автомобіля. Проте, час спливає, а витрати не відшкодовуються, що змусило його звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні, надавши відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що викладені в позовній заяві обставини є необґрунтованими та такими, що не доведені належними та допустимими доказами. Вона не визнає ні факту заподіяння її дитиною матеріального збитку, ні заявленого розміру відшкодування. В долученій до позовної заяви відповіді Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області не вказано з якого саме приводу позивач звертався до відділу поліції та що було встановлено при огляді місця події. Факт наявності будь-якого пошкодження фарбованого покриття автомобіля, розмір та глибина такого пошкодження працівниками поліції не був зафіксований в її присутності. За таких обставин неможливо вважати доведеним факт заподіяння її дитиною шкоди автомобілю позивача. Висновок експерта автотоварознавця про необхідність фарбування всієї кришки багажника автомобіля з покроковим розбиранням, підготовкою до фарбування, поліруванням, збиранням, налаштуванням, тощо, до позовної заяви не додано. На даний час існують інші технології усунення подряпин, навіть якщо допустити те, що вони утворені 22.07.2017. Автомобіль позивача має значний термін експлуатації та природний ступінь фізичного зношення, в тому числі й численні подряпини та інші пошкодження фарбованого покриття кузову. За таких обставин, звернення позивача до суду з даною позовною заявою виглядає як спроба покласти на неї витрати по фарбуванню кришки багажника. Крім того, взагалі відсутні докази належності позивачу автомобіля «DAEWOO Nubira», державний номерний знак [NUMBER]. До атестованого судового експерта з метою визначення реального розміру завданих матеріальних збитків, якщо допустити факт їх заподіяння її дитиною, та встановлення причинно-наслідкового зв'язку між падінням мушлі та пошкодженням автомобіля, позивач не звертався. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, підтримавши позицію відповідача [PERSON] Позивач подав суду заперечення проти відзиву на позовну заяву, які за своєю суттю є відповіддю на відзив. У відповіді на відзив позивач вказав, що жодних доказів до відзиву на позовну заяву не додано. Також зазначив, що малолітня дитина [PERSON], батьками якого є відповідачі, наніс йому матеріальну шкоду, пошкодивши його майно - автомобіль «DAEWOO Nubira», державний номерний знак [NUMBER]. Вину малолітнього [PERSON] на місці інциденту не заперечували ні бабуся, ні мати, що підтверджується показами свідків, висновком уповноважених осіб відділу поліції та аудіо записом спілкування [PERSON] з позивачем. Відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність з [PERSON] за збитки (шкоду), завдані їх спільною малолітньою дитиною. Суб'єктом господарювання, який спеціалізується на ремонті транспортних засобів, оцінено необхідний ремонт в реальних цінах станом на момент видачі рахунку, що підтверджує реальну вартість відновлювального ремонту пошкодженого авто. Якщо [PERSON] не згодна з визначеною вартістю, то вона може провести відповідну експертизу, взявши на себе пов'язані з цим витрати. Його право власності підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Відповідач [PERSON] подала суду заперечення на відповідь на відзив, в якому вона, крім зазначеного у відзиві на позовну заяву, наполягає на тому, що позивачем наданими доказами не доведено ті обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог. Свідків на місці події не було. Ні вона, ні її мати вину дитини не визнавали. Жодного запису її розмов з позивачем не велося, оскільки її про це ніхто не попереджав. Вона не вважає за потрібне просити суд призначати експертизу, оскільки їй ніхто не довів, що саме діями її дитини завдана шкода майну позивача. Ухвалою суду від 20.03.2018 співвідповідачем залучено [PERSON] Співвідповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав. Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача [PERSON] та її представника, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу свідчить про те, що за [PERSON] зареєстровано легковий автомобіль «DAEWOO Nubira» 2003 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.38). У листі від 07.08.2017 №8606/115-17 Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області [PERSON] повідомлено, що його заява зареєстрована за №5203 від 22.07.2017. У результаті проведеної перевірки ознак вчинення кримінального та адміністративного правопорушення не виявлено. [PERSON] рекомендовано звернутися до суду в приватному порядку з метою відшкодування завданих збитків (а.с.19). Інспектором СРПП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області [PERSON] 22.07.2017 складено рапорт. Зі змісту вказаного рапорту встановлено, що під час реагування на повідомлення [PERSON] щодо пошкодження лакофарбового покриття на багажнику його автомобіля, заявник повідомив, що сусідська чотирьохрічна дитина, яка проживає [ADDRESS], скинула ракушку з балкону п'ятого поверху та влучила в задню частину його автомобіля; з цього приводу він викликав працівників поліції, до прибуття яких побачив, що пошкодження незначні та бабуся малолітньої дитини [PERSON] відшкодувала йому збитки на місці. У зв'язку з викладеним [PERSON] заяв та претензій ні до кого не мав, а поліцію викликав передчасно, не розібравшись в ситуації (а.с.143). З рахунку-фактури №045 від 15.08.2017, складеного ФОП [PERSON] щодо автомобіля «DAEWOO Nubira» з державним номерним знаком [NUMBER], вбачається, що вартість ремонту даного автомобіля складає 3400 грн. До складу цієї суми входить вартість: мийки 150 грн., розібрання кришки багажника 300 грн., підготування до фарбування кришки багажника 800 грн., фарбування 500 грн., полірування 350 грн., зібрання-налаштування 350 грн., фарби 550 грн., витрачений матеріал 400 грн. (а.с.18). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що 22.07.2017 її онук був хворий, тому залишився вдома разом з нею. Він був у кімнаті, а вона на кухні, коли до них прийшов [PERSON] та повідомив, що нібито онук кинув на його автомобіль мушлю. Вони з [PERSON] спустилися на вулицю, де він показав на подряпини, що були на багажнику його автомобіля, та на розбиту мушлю. Автомобіль стояв не під балконом, а на кілька метрів у стороні. Вона в стресовій ситуації погоджувалася врегулювати спір мирним шляхом, проте [PERSON] не назвав суму відшкодування та викликав працівників поліції. Через кілька днів вони поїхали на станцію технічного обслуговування, де спеціалісти почали рахували ремонт всього багажника. Вона заперечувала проти ремонту всього багажника, оскільки на ньому було дуже багато різних пошкоджень. Подряпина, на яку вказав [PERSON], яка нібито з'явилася від мушлі, була неглибокою та невеликою за розміром приблизно три міліметри, без вм'ятини. Онук сказав, що не кидав мушлю, але на той момент вона не виключала такої можливості. Ніяких коштів вона не відшкодовувала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивач доводиться їй сином. Того дня вони з сином, невісткою та онуком приїхали автомобілем додому. Вийшовши з автомобіля, вони почули гуркіт - згори впав камінь, після чого побачили хлопчика, який сховався на балконі п'ятого поверху. Коли спустилася бабуся того хлопчика, то вона впізнала свою мушлю. На місці удару було поглиблення, вм'ятина. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що того дня ходив до магазину. Коли він повертався додому перед ним щось пролетіло. Він сів на лавці відпочити та побачив відчинений балкон п'ятого поверху. Через кілька хвилин автомобілем приїхав позивач. Коли [PERSON] пішов до багажника згори знову щось впало прямо на багажник, на якому з'явилася подряпина та вм'ятина. Інших пошкоджень на автомобілі не було. Він бачив, що хлопчик з п'ятого поверху щось кидав та відразу ховався. Коли приїздили працівники поліції він був вдома та бачив їх у вікно. Свідок [PERSON], який працює інспектором Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області, в судовому засіданні пояснив, що 22.07.2017 він разом із [PERSON] прибув за викликом до будинку [ADDRESS]. [PERSON] пояснив ситуацію, проте ніяких заяв подавати не став, оскільки йому пообіцяли відшкодувати збити. Протокол огляду ним не складався, але він бачив мушлю на багажнику та маленьку вм'ятину розміром до 1 см на кришці багажника. Завдані пошкодження вони ніяким чином не фіксували. Свідок [PERSON], який працює інспектором СРПП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області, в судовому зсіданні надав пояснення аналогічні поясненням [PERSON] та крім того пояснив, що на кришці багажника він бачив вм'ятину розміром до 3 см. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною 4 статті 22 ЦК України встановлено, що на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, суд, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що, незважаючи на встановлений у судовому засіданні факт завдання малолітнім [PERSON] матеріальних збитків майну [PERSON], останнім не доведено розміру завданої шкоди, оскільки належні та допустимі докази розміру завданих збитків матеріали справи не містять, відповідного висновку експерта суду не надано, а покази свідків щодо розміру збитків різняться та суперечать один одному. За таких обставин, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір слід віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed