Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що він є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №904 від 01.02.2010 року. Відповідач [PERSON] з 27.01.2012 року прописана на вказаній житловій площі, але з серпня 2013 року на ній не проживає та в зазначеному житловому будинку не з'являється, не виконує жодних обов'язків по його утриманню, оскільки після постійних суперечок та скандалів, вона 19 лютого 2014 року розлучилась з його сином та нічого не пояснюючи з'їхала з будинку. Тому позивач просить позов задоволити та визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON], який діє також в інтересах неповнолітньої [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутності відповідача, яка у встановленому законом порядку повідомлена про час та місце слухання справи, з ухваленням заочного рішення, враховуючи що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS], що підтверджується: копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно №904 від 01.02.2010 року; копією технічного паспорта на будинок [ADDRESS]. Згідно довідки про склад сім'ї комітету самоорганізації населення мікрорайону Лезневе №469 від 27.06.2014 року та домової книги на будинок за адресою: [ADDRESS], окрім [PERSON] за вказаною адресою також зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19.02.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що також підтверджується копією паспорта [PERSON]. Відповідно до акту обстеження домогосподарства про непроживання №713 від 15.10.2014 року, [PERSON], яка зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS] з жовтня 2012 року в даному будинку фактично не проживає, її особистих речей в будинку немає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з жовтня 2013 року. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається власником. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом не здобуто доказів того, що відповідачу створюються перешкоди у проживанні у вказаному будинку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в силу ч.2 ст. 405 ЦК України, відповідач втратила право на користування цим житлом - житловим будинком [ADDRESS], оскільки відсутня без поважних причин понад один рік та іншого не встановлено домовленістю між нею і власником житла або законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сум 243,60 грн., понесені позивачем і підлягають стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved