Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON],який в ході розгляду справи був уточнений, про стягнення заборгованості за договором позики, в якому зазначає, що 10.02.2015 року він надав відповідачу у позику гроші в розмірі 92000 грн., про що було складено розписку. Згідно розписки відповідач повинен був повернути всю суму боргу до 10.06.2015 року, однак до теперішнього часу відповідач сплатив лише 8919,54 грн. У зв'язку з несплатою боргу у встановлений в розписці термін, позивач звернувся до суду про стягнення суми боргу, в якому з урахуванням уточненого позову просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 83080 грн. 46 коп., три відсотка річних у розмірі 4302 грн. 01 коп., інфляційне збільшення з простроченої суми за весь час прострочення в сумі 18789 грн. 28 коп., а всього 106171, 75 грн. та відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні 06.06.2017 року підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні 06.06.2017 року заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідач частково погасив суму боргу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 10.02.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики відповідно до якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 92000 грн. взявши на себе обов'язок повернути гроші в строк до 10.06.2015 року. На підтвердження укладання договору позики та умов [PERSON], надав позивачу розписку написану власноручно. На теперішній час відповідачем була сплачена лише частина боргу у розмірі 8919,54 грн. (а.с.38-52), таким чином, заборгованість [PERSON] з урахуванням штрафних санкцій перед [PERSON] складає 106171, 75 грн. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошових зобов'язань, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі № 6-63цс13) Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору між [PERSON] та [PERSON], але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 79 ЦПК України визначені види судових витрат, до яких відносяться витрати пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу та на проведення судових експертиз. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Оскільки позивачем до позовної заяви додано документальне підтвердження витрат на правову допомогу, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути в користь [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 10000 гривень. За таких обставин, суд задовольняє позов в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 1090 грн. 81 коп. відповідно до ст.88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved