Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 27.11.1993 року між [PERSON] та [PERSON] Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис №902. Від даного шлюбу народилися діти [PERSON] , 1993 року народження та [PERSON] , 1996 року народження, які на день звернення до суду з позовом досягнули повноліття. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через різні погляди на життя виникали постійні непорозуміння та сварки, котрі повторюються неодноразово. Фактично шлюбні відносини припиненні. Оскільки збереження сім`ї є неможливим, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений 27.11.1993 року між [PERSON] та [PERSON] Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №902. Позивач [PERSON] в останнє судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити даний позов та провести розгляду справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в останнє судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. Однак, в попередніх судових засіданнях проти задоволення даного позову заперечила. А тому суд проводить розгляд справи за відсутності відповідачки. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку. Як встановлено по справі, 27.11.1993 року між [PERSON] та [PERSON] Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис №902, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 05.03.2019 року (Повторно). Від даного шлюбу народилися діти [PERSON] , 1993 року народження та [PERSON] , 1996 року народження, які на день звернення до суду з позовом досягнули повноліття. Згідно ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини припиненні, подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене та, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved