Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті свого вітчима [PERSON], який помер 24 березня 2009 року, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Після смерті вітчима за місцем його проживання відкрилася спадщина за заповітом, яку позивач має намір прийняти. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з пропуском шестимісячного строку. Звернутися до нотаріуса у вказаний строк він не встиг бо змушений був після смерті [PERSON] перетнути кордон, щоб не порушити строк тимчасового перебування на території України, так як він є громадянином іноземної держави. Вважає причину пропуску поважною і просить цей строк продовжити, визначивши додатковий строк для прийняття спадщини строком 2 місяці. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з заповітом зареєстрованим в реєстрі за №212 від 21 травня 2004 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не перебувало та с чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він по закону матиме право, заповів [PERSON]- позивачу по справі. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №213586 від 26 березня 2009 року, виданого [PERSON] сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] помер 24 березня 2009 року, актовий запис №9. Згідно з довідкою [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області №02-30/263 від 28 лютого 2018 року, [PERSON] [INFO], був зареєстрований та постійно проживав в [INFO] на день його смерті 24 березня 2009 року. Спадкоємцями померлого за законом є співмешканка [PERSON], померла 23 лютого 2012 року. Спадкоємцем померлого за заповітом є: не родич [PERSON] [INFO], який не був зареєстрований та не проживав разом з спадкоємцем на день його смерті. Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 248/02-31 від 22 березня 2018 року позивачу [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], в звязку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Згідно з довідкою Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 431/01-16 від 11 травня 2018 року, після смерті [PERSON], який помер 24 березня 2009 року за період з 2009 року по теперішній час спадкова справа в Дворічанській держнотконторі Харківської області не заводилась. Заяви про прийняття або відмову від спадщини до держнотконтори не надходили. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи доводи позивача про те, що він пропустив строк для прийняття спадщини, через необхідністю терміново покинути України, щоб уникнути порушеннь строку тимчасового перебування, суд визнає поважними причини пропуску останнього цього строку. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову. Суд вважає, що два місяці буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved