Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом та з урахуванням уточненої позовної заяви просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини; скасувати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок розташований у смт. Високий, вул. Суворова, буд. 30, Харківського району Харківської області, на імя [PERSON], виданого 04 листопада 2016 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області та його державну реєстрацію; визнати недійсним договір купівлі-продажу частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого у смт. Високий, вул. Суворова, буд. 30, Харківського району Харківської області, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] від 10.11.2016р., реєстровий № 1864 та реєстровий №1867; визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого у смт. Високий, по вул. Суворова, буд. 30, Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 23 грудня 2012 року; стягнути судові витрати з [PERSON]. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 23.12.2012р. помер його батько [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина, яку фактично прийняв він та його брат [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом. [PERSON] також зазначає, що спадщину він прийняв, так як на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі своїм батьком [PERSON] Після смерті його брата [PERSON], який помер 11 травня 2013 року, спадщину прийняли дружина померлого [PERSON] та його донька [PERSON] та мають право по 1/4 частині спірного житлового будинку кожна. Позивач вказує, що протягом шести місяців після смерті свого батька [PERSON] з приводу оформлення спадщини він не звертався, та пізніше державний нотаріус запропонував йому звернутись до суду з приводу оформлення спадщини, так як місце реєстрації відповідача не відповідає його місцю проживання на час відкриття спадщини. Крім того, [PERSON] звернувся до суду з первинним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку. Позивач [PERSON] посилається на те, що в ході розгляду справи судом за його заявою було ухвалено рішення про вжиття заходу забезпечення позову, шляхом заборони Першій державній нотаріальній конторі видати [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на зазначений житловий будинок до прийняття рішення суду, проте таке Свідоцтво було видано, а [PERSON] уклала договір купівлі-продажу зазначеного будинку з іншим відповідачем по дійсній справі [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, згідно якої просила слухати справу за її відсутністю та заперечує проти позовних вимог позивача і просить відмовити у повному обсязі (т. 2, а.с.1). Третя особа Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила, проте раніше надавала до суду заяву, про слухання справи за їх відсутності та у разі винесення рішення постановити його згідно діючого законодавства на погляд суду (т.1 а.с.180). Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив суд їх задовольнити, вказавши, що був зареєстрованим у спірному будинку до 1981 року, а потім коли одружився, знявся з реєстрації та поїхав проживати до [INFO], де є зареєстрованим по теперішній час. У квітні 2007 року він повернувся проживати до [INFO], де доглядав за батьком. Після смерті батька, він мешкав один, а з осені 2013 року з ним в спірному будинку стала проживати відповідач [PERSON], яка почала його виганяти та не пускати до дому. На даний чай він залишається одружений, періодично їздить до дітей в гості. Після смерті свого брата [PERSON] він вирішив оформити спадщину після смерті батька [PERSON], але нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадщини з приводу пропуску строку звернення с заявою на прийняття спадщини, в звязку з чим звернувся до суду з позовом про надання додаткового строку на прийняття спадщини. В судовому засіданні він особисто приймав участь. Позивач зазначив, що його адвокат ввів його в оману, оскільки в суді пояснив, що строк він пропустив так як хворів, жив далеко, а коли йому відмовили, то зараз звернувся до суду з вимогами встановити факт спільного проживання з батьком, а також визнати право власності за собою на частину будинку. Своєчасно звернутись до нотаріусу йому завадило незнання. З квітня 2007 року до 2012 року комунальні послуги сплачував батько, після його смерті комунальні послуги сплачував він, проте підтвердити дані обставини не може. З 2007 року офіційно не працює. На похорони батька грошей не давав. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши свої письмові пояснення з приводу позову, згідно яких, позовні вимоги позивача [PERSON] підтримала у повному обсязі, вважає їх обґрунтованими і просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала до суду спільні зі своїм представником письмові дебати, в яких вони заперечували проти позову, та просили відмовити у повному обсязі, а засідання провести за її відсутністю. Раніше в судовому засіданні відповідач надала в суді свої пояснення, згідно яких вважає позовні вимоги необґрунтованими, категорично заперечує проти них та просила суд відмовити у повному обсязі. Відповідач пояснила, що позивач [PERSON] дійсно є братом її покійного чоловіка [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] [PERSON] в шестимісячний строк до нотаріальної контори не звертався. Після смерті чоловіка вона прийняла спадщину у відповідності до закону. Відповідач також зазначила, що брат її покійного чоловіка [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] повернувся до смт. Високий Харківського району Харківської області, проте у спірному будинку не був зареєстрованим та не проживав в ньому взагалі, оскільки мешкав у сусідки [PERSON], а до спірного будинку за час життя [PERSON] приходив дуже рідко у гості. Відповідач [PERSON] зазначає, що вона постійно проживала за адресою в [INFO], прибирала там, прала, допомагала батькам чоловіка, коли його мати [PERSON] себе погано почувала. Так як відповідач працювала у службі швидкої допомоги, то вона також слідкувала за здоровям обох батьків свого чоловіка, а після смерті матері вже тільки за батьком. Також, в цьому участь приймала і її донька [PERSON] Ні позивач ні його родина батькам не допомагали, проте навпаки батьки допомагали позивачу будувати будинок. Пасіка давала добрий дохід, з якого позивачу і надавались кошти на будинок. Її чоловіку батьки не допомагали, та зазначали що вони допомагають позивачу збудувати будинок, а відповідачу з її чоловіком залишиться спірний будинок у смт. Високий. Перед своєю смертю, батько її чоловіка зайнявся питання оформлення будинку на нього, проте не встиг. Після смерті батька вони поховали його самі без участі позивача. Відповідач приїхав у 2007 році, та у нього почались відносини з [PERSON], де він і мешкав у неї по сусідству по вул. Суворова № 36, продовжуючи проживати і зараз, його речі завжди знаходились там. Часу допомогати батькам у позивача не було, так як він займався господарством у сусідки. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду спільні з відповідачем письмові дебати, в яких вони заперечували проти позову та просили відмовити у повному обсязі, а засідання провести за їх відсутністю. Раніше в судовому засіданні представник позивача підтримав позицію відповідача [PERSON], також надав до суду свої пояснення, згідно яких вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, такими що не підлягають задоволенню, та просив суд відмовити у повному обсязі. [PERSON] також зазначив, що позивач не проживав та не був зареєстрованим у спірному будинку, протягом шести місяців заяву про прийняття спадщини після смерті батька він не подав, та спадщину повністю отримав [PERSON], після смерті якого спірний будинок у якості спадщини прийняла його дружина [PERSON] Так як позивач [PERSON] до нотаріальної контори протягом шести місяців після смерті батька [PERSON] не звертався, то він подав до Харківського районного суду Харківської області позов до [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини, чим підтвердив підстави прийняття спадщини не як особа, яка на час смерті проживала зі спадкодавцем, судом у задоволенні його позову було відмовлено. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як зазначає ч. 1 ст. 10 ЦПК України, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 грудня 2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 381722, виданого Височанською селищною радою Харківського району Харківської області 26 грудня 2012 року, актовий запис № 210 (т. 1 а.с.7). [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку, посвідченого 09.03.1959р. Першою Харківською державною нотаріальною конторою належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташован за адресою селище Високий, вул. Суворова, буд. 30 Харківського району Харківської області, що підтверджується інформацією, зазначеною в Свідоцтві про право на спадщину за законом, виданим 04.11.2016р. (т. 1. а.с.152). Заповіту [PERSON] не залишив та єдиними спадкоємцями першої черги за законом були його діти [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] 09.01.2013р. Першою державною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа (т.1 а.с.14). Протягом шестимісячного строку після смерті [PERSON] його син [PERSON] звернувся до держнотконтори с заявою про прийняття спадщини (т. 1 а.с.93). У звязку з тим, що [PERSON] протягом шестимісячного строку після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертався, а тому спадщину у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: селище Високий, вул. Суворова, буд. 30, Харківського району Харківської області, отримав [PERSON]. 11 травня 2013 року помер [PERSON], та 04.07.2013р. Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області було зареєстровано спадкову справу (т.1 а.с.70, 78). Після спливу шестимісячного строку після смерті [PERSON], [PERSON] звернувся до Першої державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті свого батька [PERSON], померлого 23 грудня 2012 року, проте йому було відмовлено у звязку з тим, що відсутні документи що підтверджують факт прийняття ним спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця (т.1 а.с.14). Крім того, [PERSON] нотаріусом Першої державної нотаріальної контори також було розяснено, що Свідоцтво на спадщину за законом на все спадкове майно може бути видано спадкоємиці [PERSON] дружині [PERSON], який помер 11 травня 2013 року та є спадкоємцем [PERSON], у разі якщо на протязі місячного строку з дня одержання цього листа він не звернеться до суду з питання продовження строку на прийняття спадщини і не буде накладена заборона суду (т.1 а.с.88). [PERSON] звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] в якій просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті його батька [PERSON], померлого 23 грудня 2012 року. 15 березня 2016 року рішенням Харківського районного суду Харківської області по справі № 635/10385/14-ц йому було відмовлено в наданні додаткового строку (т.1 а.с.72), а тому [PERSON] звернувся з дійсним позовом до Харківського районного суду з приводу встановлення юридичного факту сумісного проживання з його батьком [PERSON] на час його смерті, та визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна. Під час розгляду справи щодо надання додаткового строку на прийняття спадщини, [PERSON] в позовній заяві зазначив, що шестимісячний строк прийняття спадщини він пропустив з поважної причини, так як він тривалий час хворів, також в своїх поясненнях він зазначив, що після смерті батька він був тривалий час в стресовому стані, що заважало йому звернутись до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини. Крім того в рішенні суду зазначено, що [PERSON] ще однією підставою поважності пропуску строку прийняття спадщини є далека відстань від місця його постійного проживання в [INFO] до місяця знаходження спадкового майна, та через хворобу він не мав фізичної можливості своєчасно звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В рішенні суду також зазначено, що [PERSON] пояснив, що дійсно зареєстрований в [INFO]. Це також узгоджується з показами сторін по дійсній справі, та штемпелем в паспорті з відміткою щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] в м. Лубни (т. 1 а.с.45). В рішенні суду зазначено, що позивачем в суді було вказано, що останній фактично з 2007 року мешкає за адресою смт. Високий, вул. Суворова, буд. 30, Харківського району Харківської області, та на підтвердження надано акт депутата Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, складений у присутності сусідів 14 грудня 2015 року. Судом по справі 635/10385/14-ц було відмовлено з підстав відсутності будь-яких доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті його батька. Слід зазначити, що у відповідності до глави 87 ЦК особа може прийняти спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори протягом шести місяців, який починається з часу відкриття спадщини, або якщо спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив про відмову від неї протягом шести місяців. Подавши позовну заяву до суду про визнання додаткового строку на прийняття спадщини, [PERSON] на думку суду намагався реалізувати своє право на прийняття спадщини шляхом встановлення додаткового строку для цього, що протирічить по суті викладеним ним надалі обставинам щодо проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем, проте не просив суд закрити провадження по справі або залишити його без розгляду і отримав рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Надалі [PERSON] знов звернувся до суду з даним позовом про встановлення факту та визнання права власності на частину майна, в якому вже зазначав зовсім інші обставини і підстави отримання спадщини ніж в позові по справі 635/10385/14-ц. Суд ставиться критично до пояснень [PERSON], наданих ним під час розгляду даної справи. Суд, аналізуючи пояснення позивача [PERSON], зазначає, що під час надання пояснень останнім, по даній справі, він зазначив що поховав свого батька [PERSON] разом з його братом [PERSON], проте надалі ці покази було спростовано як самим позивачем, так і відповідачем разом зі свідками відповідача. Оскільки, [PERSON] було відмовлено судом в наданні додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою смт. Високий, вул. Суворова, буд. 30, Харківського району Харківської області, спадщину отримала дружина брата позивача - [PERSON]. Донька спадкодавця - [PERSON] від спадщини відмовилась на користь своєї матері [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, видананого Державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області 04.11.2016р. (т.1. а.с.152). Надалі [PERSON], реалізуючи своє право на розпорядження власним майном, 10.11.2016р. уклала договір купівлі-продажу з [PERSON], згідно якого житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою смт. Високий, вул. Суворова, буд. 30, Харківського району Харківської області,перейшов у власність останній (т.1. а.с.185, 186). В матеріалах справи містяться два акти депутата Височанської селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON] від 23.03.2016р. (т.1 а.с.4) та від 14.12.2015р. (т.1 а.с.15). Акт депутата від 14.12.2015р. було складено за свідченнями самого позивача [PERSON] та сусідів [PERSON] і [PERSON], в якому зазначено, що позивач [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO], дійсно проживає за адресою [INFO], з 2007 року. Акт депутата від 23.03.2016р. було складено за підписами сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], проте не зазначено, що на підставі їх слів. Як вказала депутат [PERSON] під час допиту її у якості свідка, то це була просто описка. Зазначені акти складено саме зі слів позивача [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON], тому суд ставиться до них критично з наступних підстав. Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила, що зазначені акти вона має право складати за свідченнями сусідів, а також зазначила, що факт проживання позивача [PERSON] їй відомо саме зі слів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зазначені акти вона особисто складати права не має та видає їх на підставі свідчень осіб, які проживають поряд. Свідок [PERSON] також вказала, що особисто до дому вона не заходила, особисті речі не бачила, позивача [PERSON] вона часто бачила біля лісу та в магазині. Від допиту свідка [PERSON], яка зазначена в акті депутата як сусідка, позивач відмовився. Крім того, зазначені акти протирічать поясненням відповідача [PERSON] свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Суд вважає, що акт депутата Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 23.03.2016р., а також свідчення позивача [PERSON] та свідчення в акті [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитаних в судовому засіданні як свідки разом з [PERSON] про те, що позивач [PERSON] проживав у спірному будинку навіть після смерті батька [PERSON] за адресою: смт. Високий, вул. Суворова, буд. 30, Харківського району Харківської області, до моменту складання акту депутата, тобто до 23.03.2016р., не узгоджуються також з наявними в матеріалах справи документами (т.1 а.с.65- 67, 77, 80-83), а саме: відповідач [PERSON] надала до суду квитанції про сплату комунальних послуг, а також чеки та документи на ремонтні роботи за адресою знаходження спірного будинку, які вона здійснювала після 2012 року, саме коли помер її чоловік [PERSON]. Ні пояснення відповідача з цього приводу, а ні надані нею документи в судовому засіданні позивач [PERSON] не спростовував та навпаки підтвердив. Відповідачем [PERSON] надано до суду відповідь з міліції на її звернення від 20.08.2015р., згідно якого, вона 16.08.2015р. поскаржилась на позивача [PERSON], який у стані алкогольного спяніння прийшов до її місця мешкання, не бажав його покинути, вчинив конфлікт через спір щодо розподілу будинку, в якому вона проживає. На підставі звернення до правоохоронних органів з [PERSON] було проведено профілактичну роботу, спрямовану на недопущення такої поведінки (т.1 а.с.68). Суд критично ставиться до показів свідків позивача - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які спростовуються показами свідків відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо проживання позивача [PERSON] на час смерті з його батьком [PERSON] за адресою: смт. Високий, вул. Суворова, буд. 30, Харківського району Харківської області. Крім того, відповідач [PERSON] та свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначили, що позивач [PERSON] дійсно у 2007 році повернувся до селища Високий, проте з того та по теперішній час проживає по сусідству у [PERSON] за адресою: смт. Високий, вул. Суворова, буд. 36, Харківського району Харківської області, і яка була допитана, як свідок з його сторони. Позивач [PERSON] та свідок [PERSON] зазначили що ніяких стосунків у них немає, позивач у неї мешкає лише останні півроку, орендує у неї житлову площу, так як йому ніде жити після того, як його вигнали зі спірного будинку, проте договору оренди житлового приміщення в суді надано не було, та вони підтвердили його відсутність, посилаючись на те, що мешкання позивача [PERSON] у свідка [PERSON] є вимушеним, з чим суд також не погоджується, оскільки у [PERSON] є житло у м. Лубни Полтавської області, де останній зареєстрований. Таким чином суд вважає пояснення відповідача [PERSON] та свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] більш переконливими та такими, що узгоджуються з іншими наявними матеріалами справи доказами. Покази свідків позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] лише узгоджуються з показами свідків відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] частково в частині наявності транспортного засобу та пасіки, які знаходились на момент смерті [PERSON] за адресою: смт: Високий, вул. Суворова, буд. 30, Харківського району Харківської області, проте не є предметом розгляду даної справи. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати й факти, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Як зазначає ст. 212 ЦПК, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, з огляду наведеного суд вважає за необхідне відмовити позивачу у повному обсязі в задоволенні позовних вимог, у зв'язку з недоведеним та спростованим фактом його спільного проживання за адресою: [INFO] на час смерті його батька [PERSON] і як наслідок - підстави визнання за ним права власності на частину спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом. Судові витрати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд залишає за рахунок Позивача.

Outcome: dismissed