Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення. В позовній заяві зазначено, що позивач є власником 1/6 частини будинковолодіння [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є власником інших 5/6 частини будинковолодіння. Документом, яким підтверджується право власності позивача на вказане вище нерухоме майно є рішення третейського суду від 23.05.2008 року. З моменту реєстрації права власності на нерухоме майно [PERSON] не може належним чином користуватися ним, оскільки відповідач чинить перешкоди. Зокрема [PERSON] було поставлено нові замки, чим позивач був позбавлений можливості навідуватись до житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. На даний час позивач та його сім'я змушені жити у друзів, родичів та знайомих, оскільки іншого житла не мають. Більш того [PERSON] разом з дітьми зареєстрований за адресою, [ADDRESS], що підтверджується карткою реєстрації та довідкою квартального комітету. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном. Позивач неодноразово намагався мирним шляхом вирішити з відповідачем питання щодо вселення в будинок, проте всі його спроби були марними, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом. При розгляді справи позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник позов не визнали. Згідно їхніх пояснень рішенням апеляційного суду Вінницької області від 17 лютого 2014 року скасовано підставу, за якої Вінницький міський суд Вінницької області ухвалив рішення від 09.12.2013 року, а саме - належність [PERSON] 1/6 частки житлового будинку [ADDRESS], а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] був власником 1/6 частини будинковолодіння [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є власником інших 5/6 частини будинковолодіння. Документом, яким підтверджується право власності позивача на вказане вище нерухоме майно є рішення третейського суду від 23.05.2008 року. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 17.02.2014 року рішення Вінницького міського суду від 08.01.2014 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - служби у справах дітей Вінницької міської ради про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на припинену частку майна скасоване та ухвалено нове, яким припинено право власності [PERSON] на 1/6 частку в житловому будинку [ADDRESS] та визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частку вказаного житлового будинку. Відповідно підстава позову - належність [PERSON] на праві власності 1/6 частки житлового будинку [ADDRESS] відпала. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном. Оскільки право власності [PERSON] на 1/6 частку в житловому будинку [ADDRESS] припинено за рішенням суду, правові підстави для задоволення його позову відсутні. В листі-повідомленні від 25.04.2014 року управління державної міграційної служби України у Вінницькій області зазначено, що [PERSON] разом з дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], знявся з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS], добровільно, а відтак рішення апеляційного суду Вінницької області від 17.02.2014 р. не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed