Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою, відповідно до якого просила встановити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , площею 0,45 га, із них 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 0,20 га для ведення особистого селянського господарства між [PERSON] та відповідачкою по справі [PERSON] відповідно до часток права власності у житловому будинку, тобто по 1/2 частці. В подальшому стороною позивача було уточнено свої позовні вимоги, та позивач просив суд поділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] по другому варіанту, наданому висновку додаткової судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної земельно-технічної та оціночно-земельної експертизі №1455/1456/1457/1458/16-21 від 29.11.2016 року та виділити: [PERSON] - житлову кімнату 1-3 площею 23,60 кв.м., вартістю - 44704 грн.; літню кухню «Б», вартістю 32335 грн.; сарай «В» (76,9%) вартістю 44419 грн.; огорожу № 1 (68,4%) вартістю 9641 грн.; огорожу № 6 (58%) вартістю 4488 грн.. Крім того, просив у спільне сумісне користування виділити: хвіртку №2 - 1/2, вартістю 553 грн, ворота №3-1/2; вартістю 1382 грн.; огорожу №6 /частина 42%/, вартістю 3250 гр.,- загальною вартістю 138191 грн.50 коп., що складає 50/100 частин, або 1/2 частку домоволодіння. Стороні відповідача [PERSON] (спадкоємцю [PERSON] ) просив виділити - веранду 1-1 площею 14,30 кв., вартістю 14924 грн., коридор 1-2 площею 4,20 кв.м вартістю 795 грн.; кухню 1-4 площею 16.70 кв. м, вартістю 31633 грн.; терасу № 5 вартістю 8015 грн, - загальною вартістю 62528 грн., та господарські будівлі: сарай, вартістю 14648 грн.; погріб з шиєю «п/Б», вартістю 22939 грн.; сарай «В» (23,1%), вартістю 13343 грн.; убиральню «Г», вартістю 9120 грн.; огорожу (частина 31,6 %), вартістю 4454 грн.; огорожу №4, вартістю 8567 грн.. Крім того, просив у спільне користування виділити: хвіртку № 2, вартістю 553 грн.; ворота № 3 вартістю 1382 грн.; огорожу № 4 вартістю 13388 грн.; огорожу № 6 (частина 42%), вартістю 3250 грн.; - загальною вартістю 138179гр.50 коп., що складає 50/100 частин, або частку домоволодіння. Також, просив встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою в [ADDRESS] з урахуванням права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди кожного із співвласників на 1/2 та 1/2 відповідно до 2-го варіанту, наданого у дослідницькій частині висновку та відображеного на плані-схемі у додатках до висновку експертизи, та виділити кожному із співвласників у користування земельну ділянку загальною площею 0,2426 га, у тому числі: земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1250 га, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1059 га., залишити у спільному сумісному користуванні земельну ділянку площею 0,0117 га. Позивач по справі [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог ( з уточненнями) зазначає, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 жовтня 2012 року, виданого Вінницькою районною державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №2-748., належить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , яка залишилася йому після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Інша 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 4 березня 2014 року, виданого Вінницькою районною державною нотаріальною конторою та зареєстровано в реєстрі за №1-241. Зазначає, будинковолодіння складається з житлового будинку «А», загальною площею 56,4 кв.м житловою площею 34,6 кв.м, веранди «В», тераси №5, літньої кухні, сараю «Б» погріба з шиєю «П/Б», сараю «В», убиральні «Г», огорожі №1, хвіртки №2, воріт №3, огорожі №4, огорожі №6, інвентаризаційною вартістю 67 877 гривень. Оскільки вирішити питання про поділ спадкового майна мирним шляхом відповідач не бажала, незважаючи на те, що він, [PERSON] вже є власником 1/2 частки спірного житлового будинку, в будинок його не впускала, чинила перешкоди в його користуванні, при цьому зверталась до суду з заявою про усунення його, як власника частки спірного будинковолоідіння від права на спадкування. Крім того, як зазначає позивач в своїй первинній позовній заяві, що своїми діями відповідачка також позбавила його можливості користуватись 1/2 часткою земельної ділянки, чим порушувала його законні права, а тому він, позивач по справі вимушений звернутись до суду з даним позовом. В подальшому у зв`язку зі смертю [PERSON] по справі було залучено [PERSON] . В судовому засіданні представники [PERSON] позов підтримали. Адвокат Байдак В.П. зазначила, що не зважаючи на наявність рішення суду, яким було визнано право власності в порядку спадкування за позивачем на Ѕ частку будинку, [PERSON] , а потім ї її спадкоємець [PERSON] не дають позивачу можливості користуватися спадковим будинком та землею, тому він був змушений звернутися до суду. Стороні пропонувалися різні варіанти вирішення даного спору, включаючи виплату компенсації, але первинний відповідач на це не погоджувалася та вказувала, що не допустить його до будинку. Просить затвердити розподіл будинку по другому варіанту, наданому висновку додаткової судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної земельно-технічної та оціночно-земельної експертизі №1455/1456/1457/1458/16-21 від 29.11.2016 року та виділити: [PERSON] - житлову кімнату 1-3 площею 23,60 кв.м., вартістю - 44704 грн.; літню кухню «Б», вартістю 32335 грн.; сарай «В» (76,9%) вартістю 44419 грн.; огорожу № 1 (68,4%) вартістю 9641 грн.; огорожу № 6 (58%) вартістю 4488 грн.. Крім того, позивач просив у спільне сумісне користування виділити: хвіртку №2 - 1/2, вартістю 553 грн, ворота №3-1/2; вартістю 1382 грн.; огорожу №6 /частина 42%/, вартістю 3250 гр.,- загальною вартістю 138191 грн.50 коп., що складає 50/100 частин, або 1/2 частку домоволодіння з відповідною частковою земельної ділянки. Відповідач в особі свого представника - адвоката Когутницького В.М. позов не визнав та суду показав, що [PERSON] дійсно є спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] Однак не оспарюючи його права власності на частину спадкового майна, вважає, що сторона позивача втратила право на звернення до суду з даним позовом, так як сплинув строк позовної давності. Позивач добре знав, що його батько помер ще у 2010 р., позивач отримав свідоцтво про право на спадщину у 2012 року, але звернувся до суду після сплину 3-річного строку позовної давності. В задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, докази якої були досліджені під час її розгляду, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 жовтня 2012 року, виданого Вінницькою районною державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №2-748. [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] ( Т.1 а.с. 8, 12). Дану частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, успадкував після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] від 08.02.2010 року (Т.1 а.с.9). Інша 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 4 березня 2014 року, виданого Вінницькою районною державною нотаріальною конторою та зареєстровано в реєстрі за №1-241 належить [PERSON] ( Т.1 а.с.10, 11). [INFO] [PERSON] померла, згідно копії спадкової справи №324/2018 заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину після її смерті прийняв її син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , подавши у визначений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори письмову заяву про прийняття спадщини. За ухвалою суду відповідачем по справі визначено спадкоємця [PERSON] Будинковолодіння за [ADDRESS] складається з житлового будинку «А», загальною площею 56,4 кв.м житловою площею 34,6 кв.м, веранди «В», тераси №5, літньої кухні, сараю «Б» погріба з шиєю «П/Б», сараю «В», убиральні «Г», огорожі №1, хвіртки №2, воріт №3, огорожі №4, огорожі №6, інвентаризаційною вартістю 67 877 гривень, що підтверджується Технічним паспортом на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок, виготовлений ТОВ ПІК « Поділлябудінвест» 04.02.2015 року ( Т.1 а.с.13-16). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 22.09.2014 року за № 1770 вбачається, що за житловим будинком під [ADDRESS] по земельно- шнуровій книзі сільської ради рахується земельна ділянка площею 0,45 га, з них: - 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; - 0,20 га для ведення особистого селянського господарства ( а.с. 18). Положенням ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Сторони не дійшли спільного згоди про порядок користування спірним домоволодінням та земельною ділянкою, що викликало потребу у призначенні додаткової судової будівельно-технічної експертизи. Відповідно до ч.1 та ч.3ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким чином, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладення договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Враховуючи стосунки сторін та фактичне користування домоволодінням, на теперішній час між сторонами існує спір про порядок користування спірним домоволодінням, що викликає потребу у виділі в натурі домоволодіння між співвласниками. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Згідно п. 1.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Судом встановлено, що відповідно до Висновку додаткової судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №1455/1456/1457/1458/16-21 від 29 листопада 2016 року, проведеної за ухвалою суду, експертом надані два варіанти розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та становлення порядку користування земельною ділянкою, один з яких є технічно можливим для виділу в натурі частини від загальної вартості домоволодіння, при округленні до цілих. Даний факт підтверджується розрахунком ідеальних часток від 29 листопада 2016 року № №1455/1456/1457/1458/16-21 ( Т.1 а.с.184 -205). Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №7від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змістуст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Таким чином, поділ спільного майна тягне за собою, як правовий наслідок, припинення права спільної часткової власності і створення окремих, незалежних один від одного об`єктів нерухомого майна. З аналізу положень зазначеної статті необхідно дійти висновку, що в разі виділення співвласникам у натурі частки із спільного майна, право спільної часткової власності на майно припиняється й співвласники набувають право власності на виділене їм в натурі майно. Щодо пропуску позовної давності суд враховує, що стороною первинного відповідача [PERSON] свідоцтво про право на спадщину було отримано лише 4.03.2014 року. Тобто кінцеве закріплення спадщини, а отже і можливість врегулювання питання щодо розподілу спадкового майна в натурі наступило лише після 04.03.2014 року. Позивач звернувся до суду з позовом у 2015 році, після того, як виник спір щодо користування спадщиною, а отже не втратив права звернення до суду з вказаним позовом. В зв`язку з зазначеним суд вважає, що підстав для застосування позовної давності не має. Враховуючи викладене, та ту обставин, що фактично у будинку постійно проживає лише одна сторона, а саме, [PERSON] суд вважає за необхідне затвердили поділ будинку по другому варіанту, наданому у висновку додаткової судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №1455/1456/1457/1458/16-21 від 29.11.2016 року наступним чином: Виділити в натурі [PERSON] : веранду 1-1 площею 14,30 кв.м, вартістю 14924 грн.; коридор 1-2 площею 4,20 кв.м, вартістю 7956 грн.; кухню 1-4 площею 16,70 кв. м, вартістю 31633 грн.; терасу № 5, вартістю 8015 грн., загальною вартістю 62528 грн., та господарські будівлі: сарай, вартістю 14648 грн.; погреб з шиєю «п/Б», вартістю 22939 грн.; сарай «В» (23,1%), вартістю 13343 грн.; убиральню «Г», вартістю 9120 грн.; огорожу І (частина 31,6 %) вартістю 4454 грн.; огорожу №4, вартістю 8567 грн. У спільне сумісне користування [PERSON] та [PERSON] виділити: - хвіртку № 2, вартістю 553 грн.; ворота № 3, вартістю 1382 грн.; огорожу № 4, вартістю 13388 грн., огорожу № 6 (частина 42%), вартістю 3250 грн., загальною вартістю 138191 грн.50 коп., що складає 50/100 частин, або 1/2 частку домоволодіння. Виділити в натурі [PERSON] : житлову кімнату 1-3 площею 23,60 кв.м., вартістю 44704 грн.; літню кухню «Б», вартістю 32335 грн., сарай «В» (76,9%) вартістю 44419 грн.; огорожу № 1 (68,4%), вартістю 9641 грн., огорожу № 6 (58%) вартістю 4488 грн. У спільне сумісне користування [PERSON] та [PERSON] виділити: хвіртку №2 -1/2, вартістю 553 грн.; ворота №3-1/2, вартістю 1382 грн.; огорожу №6 (частина 42%), вартістю 3250 гр., загальною вартістю 138 179,50 грн., що складає 50/100 частин, або 1/2 частку домоволодіння. Стягнути з [PERSON] компенсацію за різницю у вартості часток на користь [PERSON] в сумі 12 грн. Зазначити, що для ізольованого користування виділеними дольовими частинами співвласникам необхідно провести ремонтно-будівельні роботи: улаштувати прибудову до житлового будинку, загальною площею приміщення не менш 6,50 кв.м., улаштувати дверний проріз для входу у приміщення житлової кімнати 1-3 та приміщенням кухні 1-4, співвласникам виконати ремонтно-будівельні роботи по улаштуванню окремих систем інженерних мереж електропостачання, газопостачання та опалення. Щодо виділу земельної частки, суд враховує, що згідно довідки Писарівської сільської ради №1770 від 22.09.2014 року (а.с.18 т.1) зазначено, що при будинковолодінні [ADDRESS] рахується земельна ділянка розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, та 0,20 га для ведення особистого селянського господарства. Однак, за у висновку додаткової судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №1455/1456/1457/1458/16-21 від 29.11.2016 року є розділеною земельна ділянка загальним розміром 0,48 га., без визначення цільового призначення, та без підтвердження належними та допустими доказами, щодо того, що вказана земельна ділянка була збільшена за рішенням сільської ради до 0,48 га. Різниця в розмірі земельних ділянок є суттєвою та потребує відповідного попереднього встановлення меж земельної ділянки та приведення у відповідність її розміру. Тому дану вимогу суд вважає заявленою передчасною, та оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та сумнівах, суд вважає за необхідне в задоволенні даної позовної вимоги відмовити. Суд вважає також за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати за судовий збі, та оплату двох судових експертиз в сумі 4138,21 грн.

Outcome: approved