Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми у зв»язку з невиконанням грошового зобов»язання, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 30 січня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого він передав [PERSON] кошти в сумі 1150 доларів США, що на дату передачі коштів у гривневому еквіваленті сторонами було визначено в сумі 30705 грн. 00 коп., а остання зобов»язалась повернути зазначену суму в строк до 05 лютого 2016 року, у разі неповернення коштів до зазначеної дати сума основного боргу збільшується у гривневому еквіваленті до 46057 грн. 50 коп. На підтвердження факту укладення Договору позики та отримання грошей в позику [PERSON] видала позивачу розписку, складену та підписану нею власноручно. В зазначений термін [PERSON] кошти не повернула. За таких обставин, відповідач має сплатити суму нарахованої інфляції та три відсотки річних від суми неповернутого боргу. У зв'язку з невиконанням зобов'язання просить стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних . Позивач в судове засідання не з»явився надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, що підтверджується надрукованим в газеті «Урядовий кур»єр» №131 від 15.07.2016 року оголошенням про виклик їх в судове засідання, не з'явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення проти позову і докази на їх обґрунтування не подала. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи,які беруть участь у справі,мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 30 січня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого [PERSON] отримала в позику від [PERSON] на умовах договору позики грошові кошти в сумі 1150 доларів США, що на дату передачі коштів у гривневому еквіваленті сторонами було визначено в сумі 30705 грн. 00 коп. та зобов'язалася повернути йому таку ж суму грошових коштів до 05 лютого 2016 року та підтвердила, що у разі неповернення коштів до зазначеної дати сума основного боргу збільшується у гривневому еквіваленті до 46057 грн. 50 коп. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - розписки відповідача. Статтею 625 Цивільного Кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, [PERSON] прострочивши виконання грошового зобов»язання щодо повернення грошових коштів позивачу в зазначений договором позики від 30.01.2016 року термін, зобов»язана сплатити на користь позивача 3% річних від простроченої суми, що складає, згідно розрахунку доданого до матеріалів справи грошову суму коштів в розмірі 382 грн.34 коп. та інфляційні збитки за весь час прострочення, що складає згідно розрахунку доданого до матеріалів справи, грошову суму коштів в розмірі 1896 грн.15 коп. Суд, вважає достовірними розрахунки проведені позивачем щодо інфляційних втрат та трьох процентів річних, оскільки будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок відповідачем не представлено. За таких обставин, оскільки між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, відповідачем порушено права позивача на виконання грошового зобов'язання за договором позики, у зв'язку з чим відповідач має нести юридичну відповідальність у виді сплати процентів за користування коштами та трьох процентів річних. Аналізуючи представлені суду докази в їх сукупності суд вважає, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу - 46057 грн. 50 коп. боргу за договором позики, 1896 грн. 12 коп. в рахунок покриття рівня інфляції за невиконання умов договору позики, 382 грн.34 коп. три проценти річних з простроченої суми. Відповідно до статті 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачем і документально підтвердженні. Згідно квитанції від 16.05.2016 року позивачем було сплачено 551 грн. 00 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved