overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення особи права користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В позовній заяві вказує, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. У квартирі зареєстровані відповідачі, які не мешкають у спірній квартирі більше одного року. Оскільки відповідачі у спірній квартирі не мешкають без поважних причин більше року, то позивач просить визнати їх такими, що втратили право користування житлом. В судовому засіданні позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідачі не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі -продажу від 27.07.2011 року [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки АДС УДМС України в Запорізькій області від 08.10.2014 року відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 321 ЦК України закріплено непорушність права власності в тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Таке саме положення закріплено у ст. 150 Житлового кодексу України. Згідно акту про не проживання громадян, які мешкають у житлових приміщеннях, що є об'єктом приватної власності від 28.08.2014 року відповідачі [PERSON], [PERSON] не мешкають за адресою [ADDRESS] з липня 2013 року. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили, право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про поновлення строку звернення до суду з позовом та визнання права власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 01 червня 2003 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння № 66 по вул. Підгірній (Леніна) в с. Підгорівка Старобільського району Луганської області, на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.1990 року. Позивач [PERSON] і відповідачі [PERSON], [PERSON] є єдиними спадкоємцями померлого за законом, інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. На теперішній час виникла необхідність оформити права на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця, але оформити право власності на домоволодіння через нотаріальну контору позивач не може, оскільки у нього не має правовстановлюючих документів на домоволодіння. У звязку з цим позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 20). Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають у повному обсязі (а.с. 18-19). Суд, зясував позицію сторін, дослідив матеріали справи та вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за слідуючих підстав: Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається із свідоцтва про смерть [PERSON] помер 06 червня 2003 року (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння (а.с. 12). Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с. 7) позивач є рідним сином померлому. Відповідачі за позовом претензій щодо спадкового майна не мають, тому суд не вбачає перешкод щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про продовження додаткового терміну протягом три місяці на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті сина [PERSON], померлого [INFO], оскільки причину пропуску вважає поважною, тому просить продовжити строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до початку судового засідання надали заяву, з позовними вимогами згодні, не заперечують проти задоволення позову. Представник третьої особи Восьма Запорізька державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову суду не надав. Судом встановлено, що [INFO] помер син позивачки [PERSON] - [PERSON] На час смерті, тобто відкриття спадщини [PERSON] мешкав разом з дружиною, [PERSON] та донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Спадкодавець [PERSON] заповіт не складав. Згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є дружина [PERSON]та донька [PERSON] Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в шестимісячний строк не подали заяву про відмову від спадщини, тому вони вважаються такими , що прийняли спадщину. Позивач [PERSON] на час відкриття спадщини не проживала постійно зі спадкодавцем. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, позивач не подала заяву про прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що з моменту відкриття спадщини, тобто з 13.01.2013 р. по 23.08.2013 р. знаходилась на лікуванні в КУ «Кам'янко-Дніпровська центральна районна лікарня» з діагнозом - депресивний стан на фоні психотравматичної ситуації. Захворювання було викликано самогубством спадкодавця. У зв'язку з зазначеними обставинами [PERSON] не звернулась до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, згідно чинного законодавства позивач, вважається таким, що не прийняв спадщину в установлений законом строк, але з огляду на викладене суд вважає, що він пропустив його з поважної причини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. З огляду на відрізок часу з моменту пропуску строку на прийняття спадщини, та те що позивач пропустив строк звернення з поважних причин, згідно діючого законодавства та посилаючись на ст. 1270 ЦК України, суд вважає, що необхідно встановити [PERSON] додатковий строк на прийняття спадщини строком три місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 05.10.2013 року у виконавчому комітеті Вилоцької селищної ради, Виноградівського району, Закарпатської області, актовий запис №15. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] .\~ Одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін виявились різні характери, та погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, шлюб носить формальний характер, з липня 2019 року сторони разом не проживають.\~ У зв`язку з цим просить шлюб розірвати. Позивач у судове\~ засідання не з`явився, проте до суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, нею до суду подано заяву про розгляд справи без її участі.\~ Проти вимог позову не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,\~ суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~\~ В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 05.10.2013 року (а.с.6). Від даного шлюбу у сторін народилося одна дитина: син [PERSON] - [INFO] двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] .\~ (а.с.7-8). Одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін виявились різні характери, відсутнє взаємопорозуміння, шлюб носить формальний характер, разом не проживають. Спору про майно, що є спільною власністю сторін на даний час немає. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини,\~ примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді його наміри розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим даний\~ позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що позивач є опікуном неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідачі на утримання дитини матеріальної допомоги не надають. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачі у судове засідання не зявились. Листи повернулись із закінченим терміном зберігання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, позивач є опікуном неповнолітньої [PERSON], [INFO], на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради від 16.04.2015 року № 203. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав по відношенню до своїх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], згідно рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2015 року, справа № 495/9008/14-ц. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, про що свідчить довідка від 02.11.2015 року № 18, яка видана КП «ЖЕО-№1». Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, чим порушує вимогу ст. 180 СК України, згідно якій батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 04.11.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу 46400грн. та з відповідача [PERSON] суму боргу 11600 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про стягнення з нього суми боргу в розмірі 46400грн. визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про стягнення з нього суми боргу в розмірі 11600 грн. визнає в повному обсязі. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Форма договору позики, передбачена ст.1047 ЦК України, сторонами дотримана. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що 01.02.2014року позивач передав відповідачу в борг [PERSON] суму 46400грн., яку відповідач зобов'язався повернути в строк до 01.06.14року, а також 01.02.2014року позивач передав відповідачу в борг [PERSON] суму 11600 грн., яку відповідач зобов'язався повернути в строк до 01.06.14року, що підтверджується розписками відповідачів. Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Тому відповідачі відповідно до вимог ст.1049 ЦК України повинені повернути позивачу борг у сумі 58000грн. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми за договором позики. З позовної заяви вбачається, що 01.03.2003 року позивач, надав відповідачеві [PERSON] та [PERSON], позику в розмірі 50000,00 дол. США, що станом на 20.05.2014 року складає у еквіваленті 587500,00 грн. згідно із курсом долара США по відношенню до гривні за даними НБУ офіційний курс - 11-75 грн./1 дол. США. Відповідачі зобов'язалися повернути гроші не пізніше 01.01.2011 року. У визначений у договорі займу термін відповідачі грошей не повернули. Під будь-яким приводом ухиляються від виконання своїх зобов'язань, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. В судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України. 01.03.2003 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивачем надано позику у сумі 50000,00 доларів США. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався повернути позику в строк до 01.01.2011р. (а.с.4). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовної заяви за наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Отже, відповідно до договору позики, укладеного 01 березня 2003 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], відповідачі отримали грошові кошти у сумі 50000,00 долларов США., строком повернення до 01 січня 2011 (а.с.4) Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю квартирою № 1 в будинку № 46 по вул. Орлова в м. Рівне шляхом зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог вказує, що є власником квартири за адресою [ADDRESS]. Крім нього у квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] Реєстрація відповідачів порушує його право на вільне володіння, розпорядження належною їй власністю, а також він несе великі витрати, пов'язані з оплатою комунальних послуг. В судове засідання позивач та її представник не зявились, до початку розгляду справи представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідачі, будучи у встановленому порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» від 20.11.2015 р. № 46, в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до договору купівлі продажу від 10.09.2015 року укладеного між [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON], [PERSON], та [PERSON], останній купив квартиру за адресою [ADDRESS]. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію власності від 10.09.2015 р. вбачається державна реєстрація права власності [PERSON] на квартиру за адресою [ADDRESS]. З будинкової книги на квартиру за адресою за адресою м. Рівне, вул. Орлова буд. 46 кв. 1вбачається реєстрація відповідачів [PERSON], [PERSON] Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. На підставі ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За положеннями \~ ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб \~ і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. За таких підстав, позовні вимоги [PERSON] про зняття [PERSON], [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, у якому просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою №60 у будинку №18 по вул.. Задніпровській в м. Запоріжжі та визнати відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаною квартирою, оскільки вони не виконали свої зобовязання по договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], а саме не знялись з реєстраційного обліку після продажу квартири позивачу у встановлений договором строк. Від представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON] надійшла заява, у якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу у його відсутність. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не зявились, надіслали до суду заяву, у якій просять розглянути справу у їх відсутність, з позовними вимогами згодні. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23 грудня 2015р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] продала, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. У вищевказаній квартирі були зареєстровані та проживали члени родини [PERSON] [PERSON] і [PERSON], які, відповідно до п.8 вищевказаного договору купівлі-продажу, повинні в строк до 30 березня 2016р. знятися з реєстраційного обліку. На теперішній час відповідачі в квартирі не проживають але не знялися з реєстраційного обліку. Відповідно до ст.526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином та в строк, зазначений у договорі. Відповідно до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи, що відповідачі не виконали свої зобовязання, передбачені договором купівлі-продажу, чим перешкоджають позивачу [PERSON] у здійсненні ним прав власника, тому позовні вимоги про усунення перешкод у здійсненні ним прав власності шляхом визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, законні і обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Старокутської сільської ради про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та рішення Старокутської сільської ради від 19.07.2018 року, скасування договору дарування земельної ділянки. Оскільки складання повного тексту рішення вимагає значного часу, суд обмежується складанням та оголошенням його вступної та резолютивної частини. На підставі ст. 15 ЦК України, ст.ст.116, 119, 152, 155 ЗК України та

Outcome: approved