Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно (Серія САЕ 594827 від 20.01.2014 року). Крім позивача в даній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Син позивача - [PERSON] ([INFO]), у січні 2013 року виїхав з квартири, проживає окремо та родинні стосунки з сім'єю не підтримує. Перебування відповідача на реєстраційному обліку спричиняє позивачеві додаткові витрати на утримання житла, а також ускладнює реалізацію його права власності на квартиру. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа явку свого представника до суду не забезпечила, просила розглядати справу у їх відсутності. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно (Серія САЕ 594827 від 20.01.2014 року). Крім позивача в даній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (довідка ОСББ «Троянда» №112 від 04.02.2014 р.). [PERSON] ([INFO]) є сином позивача, та з 2013 року проживає окремо. В утриманні квартири, оплаті послуг відповідач участі не приймає. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не проживає у квартирі позивача з 2013 року, сторони з того часу не спілкуються, а відтак [PERSON] втратив право користування зазначеною квартирою. Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial