Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Осипенківська сільська об`єднана територіальна громада, про усунення перешкод у користуванні правом власності, мотивуючи свої вимоги наступним. 11 листопада 2005 року позивач на підставі договору купівлі-продажу, реєстровий номер 2572, придбав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Продавцями будинку були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з п. 4.3 вказаного договору продавці зобов`язались знятися з реєстрації та звільнити житловий будинок від належних їм речей до 20 листопада 2005 року. [PERSON] проживав у вказаному будинку 15 років. Під час підготовки документів для продажу будинку позивач отримав інформацію, що відповідач до теперішнього часу не знявся з реєстраційного обліку. Реєстрація [PERSON] в будинку, належному позивачу, створює останньому перешкоди в реалізації права на відчуження квартири. В зв`язку з наведеним [PERSON] просив усунути йому перешкоди в користуванні правом власності, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.ст. 319, 383, 405 ЦК України право користування житлом мають власники цього житла, члени сім`ї власника, інші особи на підставі договору з власником житла. Ч. 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності зі ст.15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Способи захисту цивільних прав, у тому числі захисту права власності, визначені у ст. 16 ЦК України, перелік яких не є вичерпним. Відповідно до положень норм ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку від 11 листопада 2005 року позивачу на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Право власності на зазначене нерухоме майно зареєстровано 08 серпня 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 27429423, що підтверджується витягом із вказаного реєстру № 133892596. Продавцями будинку були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У відповідності з п. 4.3 вказаного договору продавці зобов`язались знятися з реєстрації та звільнити житловий будинок від належних їм речей до 20 листопада 2005 року. Згідно довідки від 05 січня 2021 року № 2, виданої Новопетрівським старостинським округом Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області, за вищевказаною адресою зареєстрований [PERSON] , який з 2005 року у вказаному будинку не проживає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] , не є власником вказаного будинку, проте зареєстрований. Наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ній не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачем прав власника цього нерухомого майна. Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved