Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 19 632,27 грн та понесених судових витрат (а.с.2-3). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.05.2014 року між ним та відповідачем укладено договір позики на суму 18 000 грн 00 коп на строк до 02.06.2014 року. У зазначений строк відповідач кошти не повернув. Посилаючись на ст. 625, 1048 ЦК України просить стягнути суму позики, а також 3% річних від простроченої суми та розмір інфляційного нарахування. У судове засіданні позивач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 травня 2014 року відповідач [PERSON] взяв в борг у позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 18 000 грн. строком до 02.06.2014 року. Дана обставина підтверджується розпискою від 30.05.2014 року (а.с.4). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві отриману за договором позики таку ж суму грошових коштів у порядку та строки, що встановлені зазначеним договором. Судом встановлено, що відповідач до цього часу взяті в борг грошові кошти не повернув. Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимоги позивача про стягнення 3% річних від простроченої суми, суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суд вважає обґрунтованими, оскільки відповідач взяв на себе зобов'язання повернути грошові кошти у встановлений термін, при цьому обов'язку свого не виконав, прострочив виконання зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законодавством, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Суд приймає як належні докази наданий позивачем розрахунок заборгованості і погоджується з ним, а відтак приходить до висновку про стягнення з відповідача 18 000 грн суми боргу за розпискою, 245,59 грн - 3% річних від простроченої суми за період з 03.06-15.11.2014 року та 1 386,68 грн - інфляційне збільшення суми боргу, а всього 19 632,27 грн. За правилами ст.88 ЦПК України про розподіл судових витрат, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved