overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартири [ADDRESS], вказавши, що відповідач є його сином. В 2008 році він переїхав до міста Києва, де йому запропонували роботу. Приблизно протягом року, відповідач регулярно приїздив до сім»ї на вихідні. В подальшому між ними виникла сварка та вони перестали спілкуватися. В травні 2011 року він випадково дізнався, що 04.04.2011 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду шлюб його сина з [PERSON] було розірвано. Син не проживає у квартирі тривали час, однак їм приходиться сплачувати за комунальні послуги. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивач , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] в м. Хмельницькому є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №2,4,7, та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання своєї родини, інших осіб. [PERSON] є власником частини квартири [ADDRESS] в м. Хмельницькому, його право власності та користування власністю є непорушним, а тому позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволенню не підлягає. Статті 71,72 ЖК України, на які посилається позивач у своїй позовні заяві, не можуть застосовуватися до вказаних правовідносин, оскільки ними регулюються відносини, які виникають при відсутності наймача або членів сім»ї наймача житла. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що є власником квартири [ADDRESS] та разом з ним в квартирі зареєстрований [PERSON] Проте з 2012 року останній в квартирі не проживає, спільне господарство з позивачем не веде, його особисті речі відсутні. Стверджує, що факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджується актом ЖЕК. Вказує, що відповідач не вносить плату за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири, не приймає участь у спільному побуті, а тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Сторони в судове засідання не з'явились, від позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача за наявними доказами у справі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом досліджено матеріали справи, а саме: довідку ПП «Техкомсервіс» № 73 від 15.01.2014 року про склад сім'ї (а.с. 7); акт № 108 від 13 січня 2014 року ПП «Техкомсервіс» про не проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] (а.с. 8). Судом встановлено, що відповідач [PERSON], не проживає в даній квартирі без поважних причин з 2012 року. Обставини, на які посилається позивач суд визнає достовірними, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст. 72 ЖК України, відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору. Згідно приписів ст. 11 ЦПК України справу розглянуто судом в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,а саме квартирою [ADDRESS] , яка на праві особистої приватної власності належить позивачу. Вказує, що відповідач є стронньою людиною. Позивачу лише відомо, що вона булла зареєстрована з дозволу колишньої власниці квартири на деякий час і потім повинна була знятися з реєстрації. Однак в добровільному порядку вона не знялася з реєстрації. Просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи розглянути без його участі, просить позов задовольнити. Судові витрати залишає за собою. Відповідач у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет - https://sh.cn.court.gov.ua/sud2524/pres-centr/ogoloshennya/vukluk_749_795_19 Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві особистої приватної власності належитьквартира [ADDRESS] . ( а.с.9). Відповідач по справі з 27.09.2014 року зареєстрована за спірною адресою, однак не проживає, що підтверджується актами обстеження матеріально - побутових умов домогосподарства від 08.08.2019 року, 18.01.2019 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону України від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право у особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти дії щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Отже, з підстав вищевикладеного позов[PERSON] до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно задовольнити. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. В належній йому квартирі також зареєстрована донька [PERSON], але фактично вона не проживає більше року, її особисті речі відсутні, що підтверджується актом депутата Красноградської міської ради від 21.08.2018 року. Позивач вважає, що відповідачка втратила право користування квартирою, добровільно не знімається з реєстраційного обліку, чим порушує його права власника квартири, тому він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце була повідомлена судом у встановленому порядку у відповідності до ч.7,8 ст.128 ЦПК України, тому згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії договору купівлі - продажу позивачу належить на праві власності квартира по вул. Киїівській ( а.с.8-9. Довідкою депутата Красноградської міської ради [PERSON] підтверджується факт не проживання відповідачки за адресою [ADDRESS] Копією довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб зазначається, що зареєстрованою є відповідачка [PERSON] ( а.с.6). Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована, але вродовж довгого часу не проживає в будинку, проте залишається в ньому зареєстрованою, чим порушує права позивача, як власника будинку. В судове засідання відповідачка не з'явилась, іншого не довела, тому суд вважає, що вона втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме ? частиною житлового будинку № 135 по вул. Горького, в м. Краснограді, Харківської області. \~ \~ \~ \~В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є власником ? частини житлового будинку за адресою: вул. Горького, буд. 135, м. Красноград, Харківської області. В належній йому частині будинку також зареєстрований колишній співвласник [PERSON], але фактично він не проживає, проте залишається в ньому зареєстрованим. Позивач вважає, що відповідач втратив право користування частиною будинку, чим порушує його права власника квартири, тому він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. \~ \~ \~ \~Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON]І в судове засідання не зявився, про час і місце був повідомлений судом у встановленому порядку у відповідності до ч.7,8 ст.128 ЦПК України, тому згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії договору міни позивачу належить на праві власності ? частина жилого будинку за адресою: вул. Горького буд. 135/2 в м. Краснограді, Харківської області ( а.с.7). Копією довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб зазначається, що зареєстрованою є відповідач [PERSON] ( а.с.8). Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. \~ \~ \~ \~Відповідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована, але вродовж довгого часу не проживає в будинку, проте залишається в ньому зареєстрованою, чим порушує права позивача, як власника будинку. В судове засідання відповідач не з'явився, іншого не довів, тому суд вважає, що він втратив право користування ? частиною жилого будинку № 135 по вул. Горького в м. Краснограді, Харківської області. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , вказавши, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05.11.2010 року. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], 02.01. 2011 року. Згідно договору дарування від 26.08.2014 року йому був подарований [PERSON] житловий будинок по вул. Радянська ,21, с. Острівець Уманського району , про що 26.08.2014 року внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності . 09.12.2014 року в житловому будинку по вул. Центральна,21 ( Радянська) с. Острівець Уманського району був зареєстрований він та його дружина [PERSON], що підтверджується копією його паспорта з відміткою про реєстрацію , а також довідкою № 52 від 24.02.2017 року Острівецької сільської ради, у якій вказано ,що за даною адресою також зареєстрована його дружина [PERSON] 22.06.2015 року вони припинили спільне проживання і дружина перейшла проживати до своєї матері у с. Перегонівка , вул. Шевченка,120 Голованівського району Кіровоградської області. Рішенням Уманського міськрайонного суду від 20.11.2015 року шлюб між ними розірвано. Розпорядженням Уманської районної державної адміністрації № 57 від 01.03.2017 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON], яка народилась [INFO] з батьком [PERSON], [INFO] за місцем його проживання у [INFO] . При розгляді його заяви про визначення місця проживання дитини [PERSON] повідомила ,що проживає в [INFO] . Таким чином [PERSON] після припинення шлюбних стосунків переїхала на інше постійне місце проживання , але добровільно знятись з реєстрації в даному житловому будинку не бажає і він не може на неї вплинути , ніяких її речей особистого вжитку у будинку немає. Також [PERSON] не є співвласником подарованого йому житла , більше одного року без поважних причин в ньому не проживає, домовленості між ними щодо збереження за нею права користування житлом позивача у разі її відсутності без поважних причин не було. Тому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням житлового будинку, що розташований за адресою: Черкаська область, Уманський район, с. Острівець , вул. Центральна ,21. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини неявки невідомі, відповідно до вимог чинного законодавства України про день, час і місце судового засідання належним чином повідомлена, що підтверджується даними (оголошення в газеті « Урядовий Курєр» № 195 від 18 жовтня 2017 року, ст.- 23) . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказавши, що йому належить на праві власності будинок №104 по вул.. Проскурівського підпілля в м. Хмельницькому. У вказаному будинку крім нього, його доньки та його внуків, зареєстрований його далекий родич [PERSON]. [PERSON] не проживає та не зявляється в його будинку понад 1 рік. Він неодноразово звертався до відповідача з проханням знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку, на що він відмовляється, оскільки дуже зайнятий, а це порушує його права як власника будинку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причина неявки відповідача суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, свідчення свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що [PERSON] зареєстрований у [INFO]. Власником вказаного будинку є [PERSON] Відповідач не проживає у вказаному будинку понад рік, без поважних причин, що підтверджується матеріалами справи, свідченням свідка та поясненням позивача. У відповідності до ст.. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається власником. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України -зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суду не надано доказів тому, що відповідачу створюються перешкоди у проживанні у вказаному будинку. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . З 29.06.1984 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , а відповідач являється її сином від попереднього шлюбу. З 25.03.1993 року відповідач зареєстрований у його будинку та в 1998 році останній за власною волею виселився з належного йому будинку та став мешкати в найманому житлі з різними жінками, в зв`язку з чим в його будинок не вселявся та не повертався. Будь-які його особисті речі, документи в будинку відсутні. Відповідач більше 20 років без поважних на те причин не проживає в буд. [ADDRESS] не являється його членом сім`ї, не веде з ним спільного господарства, більше 1 року не проживає в будинку без поважних причин. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії реєстраційного посвідчення та копії рішення виконавчого комітету П`ятихатської міської ради №18 від 26.01.1978 року позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . (а.с.6,7) Згідно копії домової книги будинку [ADDRESS] та копії довідки адресно - довідкового підрозділу П`ятихатського РС ГУДМС України в Дніпропетровській області від 09.04.2019 року [PERSON] , зареєстрований з 25.03.1993 року в будинку [ADDRESS] . (а.с.8,9-10) Згідно акту депутата П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області [PERSON], 20 років за місце реєстрації в будинку [ADDRESS] не проживає. (а.с.11) Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Викладене свідчить, що оскільки будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу, а відповідач більше ніж рік в будинку не проживає, проте продовжує перебувати на реєстраційному обліку, чим порушує законне право позивача користуватися та розпоряджатися будинком, тому позов позивача є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved