overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Білянської сільської ради, Кіцманського району, Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок (літ.А), прибудову (літ.а), санвузол 1-7 площею 5,50 кв.м, коридор 1-8 площею 2,60 кв.м, гараж (літ. З), альтанку (літ. Й), що розташовані в [ADDRESS] і належать йому на праві власності згідно договору дарування від 26 листопада 2010 року. Вказує, що санвузол, коридор, гараж, альтанку самовільно зведено, порушень вимог пожежної безпеки та порушень санітарного законодавства не виявлено, тому просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, відповідачі заявлені вимоги визнали, звернувшись до суду з відповідними заявами Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у попередньому судовому засіданні в зв'язку з визнанням заявлених вимог представником відповідача, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 376, 380, 386, 392 ЦК України, ст.ст. 61, 130, 174, 213, 214, 215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] Валеріївнипро розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити, справу слухати справу в його відсутність, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до статті 74 ЦПК України судові виклики здійснюються на основі судових повісток та судових повідомлень. Згідно ч.4 ст.74 УПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Сторони зареєстрували шлюб 17 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №532, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №268321 від 02.12.2016 року. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї стали різні погляди на сімейне життя та різні інтереси, шлюбні відносини припиненні, примирення між ними не можливе, спільне господарство не ведуть. Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає заходи по примиренню подружжя, якщо це не протирічить моральним основам суспільства. Враховуючи, що у сторін сімя розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Вижньоберезівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог: нотаріус Косівського районного нотаріального округу Григорчук Зореслава Романівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки складання повного тексту рішення вимагає значного часу, суд обмежується складанням та оголошенням його вступної та резолютивної частини. На підставі ст.ст. 1217-1223, 1268-1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві з вимогами про скасування арешту та заборону відчуження з будь-якого майна, що належить на праві власності позивачу, накладеного на підставі постанови відділу державної виконавчої служби у Шевченківському районі м. Києва від 15 травня 2003 року майна, що належить позивачу. Крім того, просив виключити [ADDRESS] з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в травні 2015 року батько позивача [PERSON] як власник 1/5 частини [ADDRESS], звернувся до нотаріальної контори для укладання договору дарування вказаної частки нерухомого майна. Однак, він зіткнувся з неможливістю відчужити вказане майно у зв»язку із накладенням на це майно арешту згідно постанови ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 15.05.2003 року. Позивач звертався до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві із заявою про зняття арешту з майна, що належить йому на праві власності, оскільки ще в 2006 році він за відповідним виконавчим листом виконав рішення суду про стягнення з нього на користь [PERSON] боргу та сплатив виконавчий збір і виконавче провадження закінчено у зв»язку із його виконанням. Однак йому було відмовлено, посилаючись на те, що виконавче провадження по справі знищено. В зв'язку із наведеними обставинами, позивач змушений звернутись із даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Надаві згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки на час розгляду справи суд не повідомили. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до якого прохав суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] на його користь грошові кошти за прострочення виконання зобов`язання, а саме: інфляційні збитки в сумі 19026,33 грн., 3% річних в сумі 5167,00 грн. та судові витрати, а саме судовий збір в сумі 768,40 грн. та 30,00 грн. комісії за послуги банку. В обґрунтування позову зазначив, що 01.02.2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука винесено рішення по справі №2-260/2010, яким задоволено його позов до [PERSON] про стягнення зостаннього боргу за договором позики в розмірі 48771,19 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 2586,37 грн. та судові витрати. 25.02.2010 року на виконання зазначеного рішення, судом видано виконавчий лист № 2-260/2010, який ним неодноразово пред`являвся на виконання до Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ Полтавської області, однак рішення суду до теперішнього часу не виконано. 29.12.2018 року виконавчий лист було повернуто без виконання, у зв`язку з відсутністю майна. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов`язання та не виконує вказане рішення Крюківського районного суду м. Кременчука. Відповідно ч. 1 статті 1050 ЦК України відповідач який своєчасно не повернув суму позики, зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Оскільки, розпискою розмір проценту за неповернення боргу невстановлений, то

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] та Франківського районного відділу ГУ ДМС України у Львівській області, з участю третьої особи відділу у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS], в якій, окрім нього зареєстрований його син [PERSON], котрий протягом тривалого часу у даній квартирі не проживає, оскільки він проживає разом з своєю матір`ю [PERSON], котра зареєстрована у с. Нижня Рожанка Сколівського району Львівської області. При цьому зазначив, що шлюб між ним та [PERSON] було розірвано за рішенням суду від 20.10.2010 року. Вказав, що реєстрація [PERSON] за вказаною адресою перешкоджає йому, як власнику житла, в повні мірі розпорядитися належним йому на праві приватної власності майном, у зв`зяку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив їх задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена, повторно у судове засідання не з'явилася, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Від Франківського районного відділу ГУ ДМС України у Львівській області до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Третя особа - відділ у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради подав до суду пояснення, в яких

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 25\~вересня 2009\~року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~м.Павлограду\~Павлоградського міськрайонного\~управління юстиції\~Дніпропетровської області,\~актовий запис\~№545. Від даного\~шлюбу неповнолітніх\~дітей сторони\~не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне\~господарство не\~ведуть.\~Спору про\~розділ майна,\~що є\~сумісною власністю\~не виникає.\~В зв`язку\~з цим\~позивач просить\~суд розірвати\~шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача подав до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом\~встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 25 вересня 2009 року уклали шлюб. /арк.с.4/. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вказав, що 20 грудня 1991 року уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка вже є повнолітньою. Причиною розірвання шлюбу є те, що він з 2008 року постійно мешкає в Росії - місто Москва, де зустрів іншу жінку, з якою має намір укласти шлюб. Відповідачка заперечує проти розірвання шлюбу, як він вважає, з меркантильних міркувань. Примиритися з дружиною не бажає, сім'ю зберегти неможливо. Просив шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Надав суду заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутності, на позовних вимогах наполягає, мотивуючи їх аналогічно викладеному в позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні наполягала на позовних вимогах, мотивуючи їх аналогічно викладеному в позовній заяві,просила позов задовольнити,не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі, про цьому їй роз'ясненні наслідки винесення такого рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи , про що свідчить телефонограма про повідомлення про дату слухання справи в матеріалах справи, тому суд розглядає справу в порядку заочного розгляду. Згідно із свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 20.12.1991 року зроблено актовий запис за № 3000. Суд, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їх сукупності, вважає встановленим наступне. 20 грудня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис за № 3000, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.02.2014 року. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені в 2008 році, по викладеним вище мотивам подальше спільне проживання сторін і збереження родини стали неможливими, шлюб розпався, збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення, і тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому вказав, що є власником житлового будинку [ADDRESS] . В даному будинку зареєстрований [PERSON] на правах члена сім`ї, а саме як його племінник. [PERSON] хоча і зареєстрований в даному будинку, однак не проживає в ньому понад п`ятнадцять років, переїхав на постійне місце проживання до м.Житомир. Добровільно знятись з місця реєстрації відмовився. З цих підстав, позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим будинком. Судові витрати просив покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, тому суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач проти такого розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє повністю із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.07.2007 року та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , позивачу по справі (а.с.5,6). У житловому будинку [ADDRESS] , зареєстрований на правах члена сім`ї позивача його племінник [PERSON] , [INFO] , відповідач по справі, який понад п`ятнадцять років за місцем реєстрації не проживає (а.с.10,11,21). Постійним місцем проживання відповідача є [ADDRESS] . Вказані обставини відповідачем не спростовано. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає повному задоволенню. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати (а.с.1) у вигляді судового збору в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вказує, що він являється власником квартири № 9, розташованої в будинку № 10 по вул. Магістральній в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області. У вказаній квартирі зареєстроване місце проживання відповідачки. З листопада 2011 року [PERSON] у вказаній квартирі не проживає. 30 листопада 2011 року шлюб між ними було розірвано. Комунальні послуги у вказаній квартирі оплачує він. Причини, з яких відповідач не хоче виписатися добровільно з квартири, йому не відомі. На даний час їх не пов'язують ніякі відносини. В позові позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування вказаною у позові квартирою. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд розглядає справу у її відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, а також вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником квартири № 9 в будинку № 10, розташованої по вул. Магістральній в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, від 23 червня 2008 року. Як вбачається з довідки Адресно-довідкового відділу Управління ДМС в Запорізькій області від 08 серпня 2017 року зареєстрованим місцем проживання [PERSON] являється вказана квартира. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони постійно проживають в [INFO], та знають [PERSON], яка раніше мешкала у квартирі № 9 вказаного будинку. Остання близько 6 років у квартирі не проживає. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачці ніхто не чинив. Таким чином судом встановлено, що відповідачка у вказаній у позовній заяві квартирі з початку листопада 2011 року не проживає без поважних причин. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування квартирою № 9, розташованою в будинку № 10 по вул. Магістральній в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначає, що малолітній [PERSON], 14.04.2004р.н., має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки мати дитини [PERSON] наталія Іванівна померла 02.08.2008р., а батька дитини [PERSON] вироком Бердянського міськрайонного суду від 07.11.2014р. засуджено до 3 років 1 місяця позбавлення волі і рішенням виконкому Бердянської міської ради від 12.03.2015р. №95 позивач призначений опікуном неповнолітнього [PERSON] За діючим законодавством в даному випадку дитина має право на отримання державної допомоги лише за умови надання довідки про сплату чи несплату батьком дитини аліментів. Тому позивач в своєму позові просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До судового засідання позивач [PERSON] надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заперечень проти позову до суду не надіслав. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що неповнолітній [PERSON], 14.04.2004р.н. є сином [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть 1-ЖС №116069, [PERSON] померла 02.08.2008р. Згідно вироку Бердянського міськрайонного суду від 07.11.2014р., [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушеня (злочинів) та визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, починаючи з його затримання 20.10.2014р. Згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 11.11.2014р. №378, [PERSON], 14.04.2004р.н. надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 15.03.2015р. №95, над малолітнім [PERSON] встановлено опіку та призначено його опікуном позивача [PERSON] Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.247 СК України, встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у звязку з втратою годувальника та інших соціальних витрат, призначених дитині відповідно до законів України, в також права власності дитини на ці виплати. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved