Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Азово-Сиваського Національного природного парку, за участю третьої особи директора Азово-Сиваського Національного природного парку [PERSON] про скасування наказу від 11 вересня 2014рр. про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом від 11 вересня 2014р., позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани, за те, що він, 06 вересня 2014р. пропустив на територію двору парку знімальну групу телебачення. Вважає оскаржуваний наказ незаконним, оскільки жодних дій по пропуску сторонніх людей на територію парку не вчиняв. Зазначає, що накладення на нього дисциплінарного стягнення стало наслідком упередженого негативного ставлення директора парку до нього. Просив позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Зазначив, що оскаржуваний наказ прийнято з порушенням норм трудового законодавства України, а тому він підлягає скасуванню. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених у письмових запереченнях. Також зазначив, що оскаржуваний наказ було прийнято у суворій відповідності до норм діючого трудового законодавства України. Підставою звільнення позивача стало використання ним службового транспортного засобу в не робочий час та виїзд на ньому за межі парку без попередження та узгодження з керівником. Вважає, що своїми діями (бездіяльністю) [PERSON] порушив вимоги ст. 139 КЗпП України, посадової інструкції, внаслідок чого до нього правомірно було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани. Просив у задоволенні позву відмовити. Представник третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що на час прийняття оскаржуваного наказу директор Азово-Сиваського Національного природного парку [PERSON] перебував на лікарняному, рішення про накладення стягнення було прийнято виконуючим обов'язки директора. Вважає, що позивач не належно виконав покладені на нього трудові обов'язки, внаслідок чого, прийнятий наказ про оголошення йому догани є обґрунтованим, та таким, що прийнятий у відповідності до вимог діючого законодавства України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що наказом Міністерства охорони навколишнього природнього середовища України за №315 від 02 вересня 2005р. затверджено положення про Азово-Сиваський національний природний парк, згідно якого Парк є природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою науково-дослідною установою загальнодержавного значення і входить до складу природно-заповідного фонду України. Парк є юридичною особою, має самостійний баланс. Пунктом 3.7 вказаного положення директор Парку в межах своїх повноважень видає накази та розпорядження; визначає функціональні обов'язки працівників; здійснює інші повноваження відповідно до чинного законодавства України. У разі відсутності директора з поважних причин його обов'язки виконує заступник директора. Відповідно до довідки серії АБ №128552 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій керівником Азово-Сиваського національного природного парку є [PERSON]. Згідно трудової книжки [NUMBER] [PERSON], наказом за №97-к від 01 вересня 2005р. був призначений в Азово-Сиваський національний природний парк на посаду заступника начальника виробничої мисливської дільниці о. Бірючий з випробувальним терміном три місці, та в подальшому призначений на вказану посаду, як такий, що пройшов випробування. Наказом №5-к від 28 січня 2010р. переведений на посаду начальника виробничої дільниці о. Бірючий з випробувальним терміном два місяці. У подальшому був призначений на вказану посаду, як такий, що пройшов випробування. 15 жовтня 2012р., у зв'язку зі змінами у штатному розписі, наказом за №65-к, посада начальника виробничої дільниці о. Бірючий була перейменована на посаду начальника відділу використання екосистем та рекреації. 20 листопада 2013р. директором Азово-Сиваського національного природного парку [PERSON] було затверджено посадову інструкцію начальника відділу використання екосистем та рекреації, з якою позивач був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис. Згідно вказаної посадової інспекції, на начальника відділу використання екосистем та рекреації покладались наступні завдання та обов'язки: організовує та погоджує з керівництвом господарську діяльність роботи відділу, пов'язану із збереженням та використанням державного майна, житлових рекреаційних і адміністративних будинків, споруд, електроустаткування та комунікаційних мереж, направлену на виконання завдань, передбачених положенням Азово-Сиваського національного природного парку; своєчасно проводить поточний ремонт та обслуговування рекреаційних і адміністративних будівель; здійснбє контроль за утриманням та використанням рекреаційних об'єктів за цільовим призначенням; забезпечує дотримання правил внутрішнього розпорядку та трудової дисципліни в колективі відділу, дотримання вимог охорони праці та пожежної безпеки; організовує роботи по рятуванню людей, тварин, майна; вживає заходів щодо заохочення та накладення стягнень на працівників відділу; веде облік за накопиченням та утилізацією відходів о. Бірючий; здійснює контроль за дотриманням лімітів використання паливно-мастильних матеріалів, витрат електроенергії, та інших енергоносіїв; здійснює контроль за використанням та дотриманням норм списання вугілля та скрапленого газу, дров; забезпечує своєчасне подання звітності в бухгалтерію національного парку; підтримує в належному санітарному стані екологічні маршрути, організовує проведення рекреаційних заходів; забезпечує виконання наказів та розпоряджень керівництва в своєму відділі. Пунктом 2 вказаної посадової інструкції передбачена також відповідальність працівника, а саме: за використання та списання матеріальних цінностей, які надходять до відділу; раціональне використання і збереження житлових, господарських рекреаційних і адміністративних будинків; обслуговування рекреаційних і адміністративних будівель та своєчасний їх ремонт, закріплених за відділом транспортних засобів, сільськогосподарської техніки, протипожежного обладнання та інвентарю; за виконанням плану робіт відділу у встановлений термін; відповідає за стан охорони праці та дотримання вимог пожежної безпеки; за дотримання затверджених лімітів витрат паливно-мастильних матеріалів, електроенергії та інших енергоносіїв; за своєчасну та в необхідному обсязі заготівлю дров; за своєчасну звітність; відповідає за вчасне виконання наказів, розпоряджень керівництва. На початку вересня 2014р. керівництвом Азово-Сиваського національного природного парку були встановлені факти несумлінного виконання трудових та посадових обов'язків працівників Бірючанського відділу Азово-Сиваського національного природного парку [PERSON], [PERSON], [PERSON], що проявились в порушенні правил внутрішнього трудового розпорядку Азово-Сиваського національного природного парку, а саме: в частині невиконання рішень, наказів, розпоряджень щодо знаходження сторонніх осіб, які проводили професійну відео зйомку на території Парку без укладання угоди з адміністрацією національного парку та оплати за послуги, використання службового транспорту в не робочий час, та виїзд на ньому за межі Парку, а також за перевищення посадових обов'язків. У зазначених працівників були відібрані пояснення, з метою встановлення обставин порушень. Зі змісту пояснень [PERSON], наданих в.о. директора Парку [PERSON], вбачається, що 06 вересня 2014р., у зв'язку з необхідністю супроводження машини з вугіллям на ділянку о. Бірючий, [PERSON], о 09 год. 30хв. взяв службовий транспортний засіб, на якому направився в с. Азовське. Зустрівши машину з вугіллям, та роз'яснивши напрямок руху, сам поїхав до магазину за покупками. Після чого, догнав машину з вугіллям, та супроводив її до селища Садки, де відбулась розгрузка вугілля. 11 вересня 2014р. виконуючим обов'язки дикертора Азово-Сиваського національного природного парку [PERSON] було видано наказ №49-к, яким начальнику відділу екосистем та рекреації [PERSON], сторожу [PERSON], контролеру КПП [PERSON] було оголошено догану, зі змістом якого останні були повідомлені під розпис. Зі змісту вказаного наказу вбачається, що підставою притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності стало порушення останнім правил внутрішнього трудового розпорядку Азово-Сиваського національного природного парку, не виконання рішень, наказів, розпоряджень та вказівок своїх керівників, а саме використання службового транспорту в не робочий час та виїзд на службовому транспорті за межі Азово-Сиваського національного парку без попередження та узгодження із керівником, що є порушенням ст. 139 КЗпП України, розділу 2 посадової інструкції начальника відділу використання екосистем та рекреації, п.20 розділу 3, п.25 розділу 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку. Не погодившись із прийнятим наказом про оголошення догани, [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами суд зазначає наступне. Стаття 43 Конституції України регламентує правові основи громадянина на працю та захист його трудових прав. Відповідно до чинного КЗпП України (ст. 3) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Право на працю в Україні реалізують переважно шляхом укладання трудового договору між працівником та роботодавцем. Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації профспілкового представника на основі типових правил. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з Азово-Сиваським національним природним парком з 2005р. Відповідно до наказів директора Азово-Сиваського національного природного парку за №5-к від 28 січня 2010р. та №14-к від 31 березня 2010р. [PERSON] був переведений на посаду начальника виробничої дільниці о. Бірючий. Вказана посада в подальшому була перейменована на посаду начальника відділу використання екосистем та рекреації (наказ №65-к від 15 жовтня 2010). [PERSON] під час прийняття його на роботу був ознайомлений з правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників Азово-Сиваського національного природного парку, та посадовою інструкцією начальника відділу використання екосистем та рекреації, про що свідчить його власноручний підпис. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] будучи ознайомленим з посадовою інструкцією, правилами внутрішнього трудового розпорядку, фактично взяв на себе зобов'язання працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника, або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір, що відповідає вимогам ст. 139 КЗпП України. Так, згідно ч. 2 ст. 140 КЗпП України у трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують посадові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників може бути застосовано дисциплінарне стягнення. Порядок застосування дисциплінарних стягнень встановлено положеннями статей 148, 149КЗпП України, згідно яких дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. На думку суду, відповідач під час накладення дисциплінарного стягнення дотримався процедури передбаченої ст. 149 КЗпП України, а саме: відібрав пояснення у [PERSON], контролера КПП [PERSON], та сторожа [PERSON], здійснив перевірку виявлених порушень, та враховуючи тяжкість вчиненого проступку прийняв відповідне рішення. Частиною 1 статті 147-1 КЗпП України встановлено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно п. 34 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Азово-Сиваського національного природного парку,затверджених наказом директора Парку за №53 від 15 вересня 2005р., за порушення трудової дисципліни, цих Правил до працівника може бути застосовано один з таких стягнень: догана, звільнення. Відповідно до ст. 147 КЗпП України, стягнення у вигляді догани може бути застосовано тільки за порушення трудової дисципліни. Чинним КЗпП України передбачено, що підставою для оголошення догани може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, що проявились в порушенні правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. Згідно п.21 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Азово-Сиваського національного природного парку, коло обов'язків, що їх виконує кожен працівник за своєю спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, визначається посадовими інструкціями, затвердженими в установленому порядку. Крім того, вказаними Правилами затверджено робочий час і його використання, час відпочинку. Пунктами 23,25 вказаних Правил встановлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними - суботою та неділею. Надурочна робота та робота у вихідні та святкові дні, як правило не допускається. Залучення працівників до надурочної роботи, роботи у вихідні, святкові дні та неробочі дні проводиться у випадках та за умов, передбачених чинним законодавством, за письмових наказів керівника. Для виконання невідкладної і непередбаченої роботи працівники зобов'язані за розпорядженням директора з'являтись на роботу вихідні, святкові та неробочі дні. Як вбачається з пояснень позивача, він вийшов на роботу 06 вересня 2014р., тобто у вихідний день (субота), у зв'язку з необхідністю зустріти машину з вугіллям, та супроводити її до селища Садки. При цьому позивач не надав жодних доказів того, що вихід на роботу у вихідний день був зумовлений необхідністю виконання розпорядження директора Парку. У той же час, як вбачається зі змісту письмових пояснень позивача від 11 вересня 2014р. та наданих пояснень у судовому засіданні, [PERSON] фактично вийшов на роботу у вихідний день з власної ініціативи, при цьому не попередивши про це свого керівника. Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що [PERSON] про свій вихід на роботу у вихідний день керівництво не повідомив, будь-яких розпоряджень щодо виклику останнього на роботу у вихідний день не приймалось. Крім того, у відповідності до посадової інструкції начальника відділу використання екосистем та рекреації на [PERSON] покладався обов'язок лише здійснювати контроль за використанням та дотриманням норм списання вугілля та скрапленого газу, дров. Обов'язки щодо забезпечення виробничих потреб вугіллям покладено на заступника начальника відділу використання екосистем та рекреації (Посадова інструкція заступника начальника відділу екосистем та рекреації від 20 листопада 2013р.). Таким чином, [PERSON] без належних на те підстав, перебрав на себе обов'язки свого заступника, не попередивши про це своє керівництво. Відповідно до наказу директора Азово-Сиваського національного природного парку [PERSON] за №32 від 28 березня 2013р. «Щодо роботи автомобільного транспорту», з яким був ознайомлений [PERSON], було визначено, що використовувати закріплені автомобілі суворо для виконання службових обов'язків; використання закріплених автотранспортних засобів проводити по шляховим листам на добу при виїзді на структурні підрозділи чи відрядження. Позивач у своїх письмових поясненнях від 11 вересня 2014р. та у судовому засіданні підтвердив той факт, що ним 06 вересня 2014р. для супроводу автомобіля з вугіллям до селища Садки, було використано службовий автомобіль Парку. При цьому, позивачем підтверджено той факт, що вказаний транспортний засіб було використано ним, у тому числі і для власних потреб, а саме для здійснення покупок у магазині. Факт використання службового автомобіля [PERSON] 06 вересня 2014 р. у період часу з 09 год. 45 хв. до 12 год. 45хв. підтверджено також пояснюючою контролера КПП [PERSON], та його пояснення у судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що вказані обставини свідчать про порушення [PERSON] вимог трудового законодавства України, що проявилися у принциповому не виконанні вимог посадової інструкції та Правил внутрішнього трудового розпорядку Азово-Сиваського національного природного парку, тобто останнім вчинено дисциплінарний проступок. При цьому, були повністю відсутні причини, які б виключали провину працівника. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наслідком виявлення вказаного дисциплінарного проступку, виконуючим обов'язки директора Парку [PERSON], було прийнято наказ за №49-к від 11 вересня 2014р., про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді догани. Посилання позивача, що роботодавцем в порушення вимог чинного трудового законодавства, його було ознайомлено з наказом про оголошення догани, фактично без врахування його пояснень, суд вважає безпідставними, та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами. Суд, також не приймає до уваги доводи позивача стосовно того, що йому в провину ставилось пропуск на територію сторонніх осіб для проведення відеозйомки, оскільки перевірка дотримання трудового законодавства проводилась щодо усіх працівників Бірючанського відділу Азово-Сиваського національного природного парку, наказом №49-к від 11 вересня 2014р. до відповідальності притягнуто поряд з позивачем ще й сторожа [PERSON] та контролера КПП [PERSON], і саме їм ставилось в провину пропуск на територію сторонніх осіб. Доводи позивача про упереджене ставлення до нього директора Парку спростовує той факт, що директор Парку [PERSON] у період часу з 08 вересня 2014р. по 19 вересня 2014р. перебував на лікарняному. Нагляд за дотримання трудових обов'язків працівниками здійснювався виконуючим обов'язки директора Парку [PERSON] Крім того рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності також приймалось виконуючим обов'язки директора Парку [PERSON] Крім того, факт неналежного виконання позивачем своїх трудових обов'язків об'єктивно підтвердився як його власними поясненнями, так і показаннями свідків. З'ясувавши обставини справи у їх сукупності, факти дотримання роботодавцем строків і порядку застосування стягнення у вигляді догани, наявності доказів вчинення проступку та ступінь його тяжкості, суд вважає, що відсутні підстави для скасування наказу про оголошення догани, оскільки дане дисциплінарне стягнення було правомірно оголошено позивачу з дотриманням вимог законодавства, у зв'язку з чим позовні вимоги про його скасування задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed