Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме: свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 26.03.1979 року, видане виконкомом Богодухівської міської ради Харківської області, на будинок № 16 по вул. Москаленки у (с. Москаленки) м. Богодухів, Харківської області, - належить померлій 17 лютого 2015 року [PERSON], [INFO]; визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок із господарськими будівлями, розташованими за адресою: вул. Москаленки,16 (с. Москаленки), м. Богодухів, Харківської області, після смерті матері [PERSON], яка померла 17 лютого 2015 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17 лютого 2015 року померла його мати, [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на будинок, який розташований за адресою: вул. Москаленки, 16 (с. Москаленки), м. Богодухів Харківської області. Мати заповіту не залишила. Вони з сестрою [PERSON] є спадкоємцями першої черги, відповідно до закону, інші спадкоємці відсутні, однак [PERSON] відмовилась в установленому законом порядку від спадщини. При зверненні до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, при огляді документів, необхідних для оформлення спадщини було вставлено, що правовстановлюючим документом на будинок №16 по вул. Москаленки (с. Москаленки) м. Богодухів Харківської області є свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане 26 березня 1979 року виконкомом Богодухівської міської ради Харківської області, відповідно до якої будинок належить [PERSON], як голові колгоспного двору. Згідно ст. 563 ЦК України 1963 року та Постанови Пленуму ВСУ від 25 грудня 1992 року, спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього її члена. При припиненні двору з інших підстав, а також в разі смерті члена двору після смерті кожного з його колишніх членів. Також після набрання чинності Закону України «Про власність», в якому відсутня така форма власності як колгоспно кооперативна, що була передбачена ЦК України 1963 року, вказане свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок повинне було би замінено власником на правовстановлюючий документ відповідно до цього Закону. Крім того, при огляді свідоцтва про право особистої власності на вказаний житловий будинок було виявлено, що у зазначеному документі вказано імя та по-батькові [PERSON] українською мовою як «Ульяна Григоровна», хоча насправді її ім,я та по-батькові «Уляна Григорівна». Так як за життя [PERSON] цього не зробила, йому було рекомендовано вирішити вказане питання у судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, не заперечував проти позову. Треті особи: [PERSON], представники відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Богодухівського районного управління юстиції Харківської області та Богодухівської державно нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не зявились, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності. Проти позову не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності приходить до слідуючого. Судом встановлено, що 17 лютого 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ВЛ № 488475, видане 20 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема на будинок, розташований за адресою: вул. Москаленки, 16 (с. Москаленки) м. Богодухів Харківської області. Заповіту за життя [PERSON] не залишила. Згідно довідки КП «Богодухівське бюро технічної інвентаризації» № 160 від 14 вересня 2015 року, станом на 31 грудня 2012 року власником житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Москаленки, вул. Москаленки, 16 є [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок. Вартість майна становить 92\~019 грн. Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 26 березня 1979 року, видане Богодухівською міською радою, житловий будинок в м. Богодухові по вул. Москаленки, 16 належить голові колгоспного двору [PERSON]. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Богодухівської міської ради № 5 від 15 березня 1979 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії IД № 580839 від 21 листопада 1957 року, матірю позивача [PERSON] є [PERSON] Відповідно до копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: с. Москаленки, вул. Москаленки, 16 належить [PERSON] Згідно повідомлення Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області від 25 серпня 2015 року № 1294/02-17, при огляді документів було виявлено, що правовстановлюючий документ на спадкове майно, будинок, який розташований за адресою: с. Москаленки, вул. Москаленки, 16 Богодухівського району Харківської області є свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане Богодухівською міськрадою 26 березня 1979 року на колгоспний двір. При наявності даного правовстановлюючого документу видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, так як він не відповідає чинному законодавству, у звязку з чим рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на будинок. Позивач [PERSON] та його рідна сестра [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] відмовилась від спадщини. Згідно ст.ст. 1216 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців ). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи з законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з матеріалів справи, за життя [PERSON] не виготовила правовстановлюючий документ на житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Москаленки (с. Москаленки), м. Богодухів Харківської області, відповідно до чинного законодавства, тому суд вважає, що визнати право власності позивача \~на житловий будинок у нотаріальному порядку не можливо, у звязку з чим справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того, при огляді документів в Богодухівській державній нотаріальній конторі Харківської області було виявлено помилку в написанні імені та по-батькові спадкодавці, а саме: в свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 26 березня 1979 року вона зазначена українською мовою як «Назаренко Ульяна Григоровна», хоча насправді її імя та по-батькові «Назаренко Уляна Григорівна». Згідно копії паспорта громадянина України серії ММ 939302 від 05 червня 2001 року, виданого Богодухівським РВ УМВС України в Харківській області, копії свідоцтва про смерть серії I-ВЛ № 488475 від 20 лютого 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10 серпня 2015 року, імя та по-батькові спадкодавці українською мовою зазначено «Назаренко Уляна Григорівна». У відповідності з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище , імя , по батькові, місце народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові , прізвищем , місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі вище викладеного, суд вважає доведеним, що свідоцтво про право особистої власності від 26 березня 1979 року , що посвідчує право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: м. Богодухів, вул. Москаленки, 16, який виданий на імя «Назаренко Ульяни Григоровни» в дійсності належить «Назаренко Уляні Григорівні», яка померла 17 лютого 2015 року. За таких обставин суд вважає за можливе позов [PERSON] задовольнити. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі предявлених доказів.

Outcome: approved