Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22.09.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, зареєстрованим в реєстрі за №13841, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» 12206,43 грн; стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору та на правничу допомогу адвоката в сумі 2000 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 22.09.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. був вчинений виконавчий напис про стягнення з нього на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не сплаченої в строк заборгованості за кредитним договором №CNXRRC05040044 від 22.04.2007р. у загальній сумі 12206,43 грн; постановою державного виконавця від 11.06.2019р. відкрито виконавче провадження з виконання даного виконавчого напису. Однак, позивач вважає, що сума боргу не є безспірною та приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис без підтверджуючих документів поза межами строку позовної давності, зокрема щодо пені; стягнення за кредитним договором проведено двічі - за вказаним виконавчим написом та за рішення суду від 30.07.2014р. Позивач, як і його представник, був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм правом на участь не скористався, про причини неприбуття не повідомив, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримує. Відповідач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було належним чином та своєчасно повідомлене про дату, час і місце розгляду справи за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується інформацією з сайту «Укрпошта», але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, про поважність причин неприбуття не повідомило, відзиву на позов не подало, надавши заяву про розгляд справи без участі їх представника. Треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., Борзнянський РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористались, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом положень ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Наведені висновки суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 27.03.2019р. по справі №137/1666/16-ц. В судовому засіданні встановлено, що 22 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. на підставі заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №13841, яким нотаріусом запропоновано: звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця та мешканця [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , не сплачену в строк заборгованість за кредитним договором №CNXRRC05040044 від 22.04.2007р. Строк, за який провадиться стягнення - 3785 днів, а саме: з 22.04.2007р. по 01.09.2017р. Сума, що підлягає стягненню, складає 12206,43 грн, з урахуванням: заборгованість за відсотками у розмірі 4293,69 грн; заборгованість з комісії у розмірі 195,66 грн; заборгованість з пені у розмірі 6659,63 грн; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 557,45 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800,00 грн. Постановою старшого державного виконавця Борзнянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Вариводи Н.А. від 11.06.2019р. відкрито виконавче провадження ВП №59321438 з примусового виконання даного виконавчого напису нотаріуса. Заочним рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30 липня 2014 року було задоволено в повному обсязі позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору; стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 22.04.2007р. в сумі 25314,86 грн та 253,15 грн судового збору. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 24 липня 2019 року скасовано ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19.01.2018р. й у задоволенні заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про видачу дубліката виконавчого листа з поновленням строку його дії відмовлено. За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, в ньому строк стягнення за кредитним договором зазначений в понад десять років, але не вказано період виникнення кредитної заборгованості, тоді як відповідно до вимог ст.257, 258 ЦК України строк загальної позовної давності становить три роки, а спеціальної (до вимог про стягнення неустойки, пені, штрафу) - один рік, що унеможливлює встановлення факту безспірності такої заборгованості. Натомість відповідачем всупереч вимог ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних належних, допустимих, достовірних доказів безспірності вказаної заборгованості позивача за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення оспорюваного виконавчого напису. Також АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не скористалось й своїм правом на подання відзиву на позов та участь в судовому засіданні з можливістю надання чи подачі клопотання про витребування доказів на спростування позовних вимог [PERSON] , зокрема, документів на підтвердження прострочення позивачем кредитних зобов`язань, збільшення позовної давності, тощо. Третя особа на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. також не надав суду жодних документів, які слугували підставою для винесення ним виконавчого напису від 22.09.2017р. про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» безспірної заборгованості за кредитним договором від 22.04.2007р. Водночас з огляду на принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, приписи ч.2 ст.13, ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Крім того, суд погоджується з доводами позивача про подвійне стягнення з нього АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за тим самим кредитним договором від 22.04.2007р.: спочатку згідно судового рішення від 30.07.2014р., а потім й у позасудовому порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса від 22.09.2017р. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 22.09.2017р. Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать й витрати на професійну правничу допомогу. По даній справі [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката Ковалюха В.М. в сумі 2000 грн, які підтверджені належними та допустимими доказами (договір про правову допомогу від 06.06.2019р., квитанція до прибуткового касового ордера №41 від 18.10.2019р. на суму 2000 грн, детальний опис робіт (виконаних послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 22.10.2019р.). Однак, з даної суми суд вважає за необхідне вирахувати 200 грн за участь в судових засіданнях (п.5 детального опису), оскільки фактично адвокат такої участі не приймав, в зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині судових витрат слід задовольнити частково. Тому, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 768,40 грн сплаченого ним при подачі заяви судового збору та 1800 грн (2000 - 200) витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а всього - 2568,40 грн судових витрат. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими й підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial