Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Електропівденмонтаж-10» про стягнення середньоденної заробітної плати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 18.07.2012 р. по 04.11.2013 р. він працював в ПАТ «Електропівденмонтаж-10», що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. На день звільнення з роботи йому на руки трудову книжку видано не було він її отримав лише 23.11.2013 року, та заявляє про те, що даний факт був зафіксований його власним підписом в журналі видачі трудових книжок. Згідно отриманих ним розрахунків за жовтень 2013 року нарахована йому заробітна плата складає 2159,71 грн., за вересень 2013 року близько 1200 грн.. Середній заробіток,розраховується, як вважає позивач, з суми заробітної плати за два місяця, яка ділиться на кількість робочих днів, а тому виходячи з такої формули сума середнього заробітку за несвоєчасно видану трудову книжку становить - 1145,35 грн., яка за доводами позивача підлягає стягненню з відповідача. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1000 грн, мотивуючи тим, що незаконними діями відповідача йому завдано моральних страждань, які виразилися у втраті нормальних життєвих зв'язків з вимаганням додаткових зусиль для організації свого життя, своєчасно останній не міг стати на облік до Южноукраїнського МЦЗ, оскільки там також вимагали трудову книжку. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, пояснивши тим, що відповідачем при звільнені позивача у повному обсязі були виконанні вимоги закону, йому працівником підприємства була вручена трудова книжка, а тому підстав зверненя до суду з вищезазначеними вимогами у позивача не має. Під час розгляду справи по суті встановлено, що згідно наказу № 513-к від 18.07.2012 року позивач був прийнятий на роботу до ПАТ «Електропівденмонтаж-10» в якості електромантажника по силовим мережам, а звільнений з підприємства за власним бажанням 04.11.2013 року наказом № 884-к. При звільнені з роботи відповідачем не виконані вимоги закону щодо видачі належно оформленої трудової книжки та проведення відповідних розрахунків у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України, що підтвержується матеріалами цивільної справи. Законом не передбачено такої дії як у інший спосіб, окрім як поштовим зв'язком в тому числі за домовленністю з особою, передавати трудову книжку, а тому доводи позивача суд сприймає як обгрунтовані такі, які відповідають закону. Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки передбачені ст. 116 КЗпП України. Разом з тим, у судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, що призвели до моральних страждань позивача як втрати нормальних життєвих зв'язків. Ситуація, яка склалася вимагала від останнього додаткових зусиль для організації свого життя, неможливість своєчасно стати на облік до Южноукраїнського МЗЦ. На думку суду, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, які також вказують на причинний зв'язок між подією порушення закону відповідачем по відношенню до позивача та наслідками, які настали. Але разом з тим, суд вважає за можливе знизити розмір стягнення моральної шкоди, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 23 ЦК України, розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи (сторони у справі), яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Таким чином, суд вважає, що зниження судом розміру стягнення моральної шкоди буде відповідати китеріям, які зазначені в ст. 23 ЦК України. На підставі ст. 237-7 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкодипрацівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У тому, враховуючи вище викладене та

Outcome: partial