Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 21.11.1996 року між [PERSON] та [PERSON] виконкомом відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №650. Від даного шлюбу народилися діти [PERSON], 05.05.1997 року та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через різні погляди на життя виникали постійні непорозуміння та сварки, котрі повторюються неодноразово. Оскільки збереження сімї є неможливим, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений 21.11.1996 року між [PERSON] та [PERSON] виконкомом відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №650. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 21.11.1996 року між [PERSON] та [PERSON] виконкомом відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №650, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії І ФМ №262417 від 21.11.1996 року. Від даного шлюбу народилися діти [PERSON], 05.05.1997 року, який набув повноліття, та [PERSON], [INFO]. Згідно ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене та, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. У відповідності до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved