Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Іллінецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивував тим, що 04 травня 2009 року померла його мати [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається, зокрема, з 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Іванівка Іллінецького району Вінницької області, по вул. Партизанській, 3, належної їй як співвласнику. За життя вказану 1/3 частину житлового будинку мати заповіла йому, а все інше належне їй майно його сестрі [PERSON], про що свідчить складений нею заповіт, посвідчений 06 червня 2008 року секретарем Копіївської сільської ради Іллінецького району Вінницької області за реєстровим номером 35. У встановлений законом шестимісячний строк позивач та його сестра [PERSON] звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері При цьому, [PERSON] в нотаріальному порядку не може оформити свої спадкові права після смерті матері на вказане майно, оскільки правовстановлюючі документи на нього на імя покійної матері відсутні, так як за її життя не було проведено державної реєстрації її прав на нерухоме майно. Тому [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Іванівка Іллінецького району Вінницької області, по вул. Партизанській, 3, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, натомість його представник за довіреністю [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити та розглянути справу за її відсутності та відсутності її довірителя. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Іллінецького району Вінницької області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги селищна рада визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 04 травня 2009 року в с. Іванівка Іллінецького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-AM №139132 (а.с.6). На день смерті [PERSON] мала у власності 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Іванівка Іллінецького району Вінницької області, по вул. Партизанській, 3, яка належала їй як співвласнику. Вказане підтверджується довідкою виконкому [PERSON] селищної ради Іллінецького району Вінницької області від 10 січня 2018 року, в якій вказано, що згідно погосподарської книги №3 с. Іванівка за 1991-1995 роки, особовий рахунок №364, житловий будинок №3 по вул. Партизанській с. Іванівка Іллінецького району Вінницької області відносився до суспільної групи колгоспників. Станом на 15 квітня 1991 року склад сімї слідуючий: [PERSON] голова сімї, [PERSON] дружина, [PERSON] син (а.с.9). Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом (а.с.10) та свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.6) стверджується, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який має право на спадкування. Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки виконкому [PERSON] селищної ради від 31 січня 2018 року, [PERSON] на день відкриття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 04 травня 2009 року, постійно проживав та був зареєстрований з нею в с. Іванівка Іллінецького району Вінницької області, по вул. Партизанській, 3 (а.с.8). Разом з тим, у встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] подав до Іллінецької державної нотаріальної контори Вінницької області заяву про прийняття спадщини після смерті матері, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.11-30). При цьому, постановою державного нотаріуса Іллінецької ДНК [PERSON] від 26 вересня 2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану 1/3 частину житлового будинку після смерті матері, у зв'язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів (а.с.26). Враховуючи вищевикладені докази, а також ту обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого в с. Іванівка Іллінецького району Вінницької області, по вул. Партизанській, 3, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. (а.с.1). На підставі ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, інші 50 відсотків судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved