Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя та визнання за ним права власності на частину домоволодіння [ADDRESS]. Ухвалою суду від 14.05.2014 року провадження по справі за вказаним позовом було закрито на підставі заяви позивача. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя та визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS]. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилалась на те, що вона з 08.02.1981 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який був розірваний 25.03.2009 року. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням виконкому АНД районної у м. Дніпропетровську ради від 27.04.1994 року за №196/1 за [PERSON] було визнано право власності на домоволодіння [ADDRESS], та видано свідоцтво про право власності на житловий будинок від 16.05.1994 року №571. Позивачка зазначає, що вказаний будинок був побудований подружжям за спільні кошти під час перебування у зареєстрованому шлюбі, тому спірний об'єкт нерухомості є спільною сумісною власністю подружжя, та належить сторонам в рівних частках. В ході розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги, та зазначила, що вона сплатила [PERSON] вартість його частини будинку, претензій з приводу розподілу будинку він не має, тому просила суд визнати за нею право власності в цілому на домоволодіння [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили суд задовольнити позовні вимоги та визнати за [PERSON] право власності на спірний будинок. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник проти позову не заперечували, підтвердили факт вирішення питання розподілу спільного майна подружжя у добровільному порядку. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги за зустрічним позовом такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 08.02.1981 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний 25.03.2009 року. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням виконкому АНД районної у м. Дніпропетровську ради від 18.05.1989 року на ім'я [PERSON] була надана земельна ділянка площею 0,06 га. для будівництва житлового будинку. В період перебування у шлюбі з 1989 року по 1993 року подружжям за спільні кошти та спільними зусиллями був побудований житловий будинок літ. А-1 загальною площею 67,4 м.кв., житловою - 35,9 м.кв., та інші господарські споруди та будівлі за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконкому АНД районної у м. Дніпропетровську ради від 27.04.1994 року за №196/1 за [PERSON] було визнано право власності на домоволодіння [ADDRESS], та видано свідоцтво про право власності на житловий будинок від 16.05.1994 року №571. Відповідно до ст.70 СК України, у разі розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи, що у судовому засіданні між сторонами вирішено питання розподілу спільного майна, відповідач не заперечує проти визнання права власності на домоволодіння в цілому за позивачкою, тому суд вважає визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ.а-1, терасою літ. а1-1 та ґанком літ. а, загальною площею 67,4 м.кв., житловою - 35,9 м.кв., входу у погріб літ. Г, літньої кухні літ. Ж, погребу під Ж, ґанку літ. ж, вбиральні літ. Е, душу літ. З та споруд 1-7.

Outcome: approved