Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Позовна заява мотивована тим, що 26 липня 2012 року до позивача звернувся Відповідач - [PERSON] з проханням позичити йому 76000 доларів США. Враховуючи, що сторони добре знайомі позивач погодився позичити відповідачу 76000 доларів США за умови повернення йому зазначеної вище суми до 05 березня 2013 року. Саме на цих умовах вони і уклали усний договір позики. На підтвердження передачі грошей за цим договором Відповідач власноруч 26.07.2012 року написав розписку і отримав вказану суму коштів. Однак, в строк визначений договором [PERSON] свої зобов'язання по поверненню позивачу коштів не виконав. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути йому гроші, однак відповідач гроші не повертає, всілякі зустрічі ігнорує, що і змусило позивача звернутися за захистом порушеного права до суду. Відповідач визнає, що отримав гроші за договором позики і що має повернути їх, однак, посилаючись на відсутність коштів через складне матеріальне становище, кошти не повертає. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Вінниччина», що міститься в матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно письмової розписки від 26.07.2012 р. [PERSON] позичив [PERSON] грошові у розмірі 76\~000 доларів США із строком повернення до 05.03.2013 року. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт неналежного виконання відповідачем умов договору позики знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і є підставою, відповідно до змісту розписки, наданої позивачем та вимог чинного законодавства, для задоволення позову, а саме стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 76\~000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 27.01.2016 року 1\~887\~840 гривень. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved