Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з ПАТ «Сумське НВО» на його користь заборгованість по заробітній платі і компенсацію (загальна сума 19561 грн.), стягнути з ПАТ «Сумське НВО» компенсацію за затримку розрахунку у розмірі його середнього заробітку по день фактичного розрахунку, а також стягнути з ПАТ «Сумське НВО» в рахунок компенсації заподіяної йому моральної шкоди в сумі 20000 грн. В судове засідання позивач не зявився, в письмовій заяві позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання також не зявивсь, в письмовому поясненні позов визнав частково, а саме на суму 15612 грн. 33 коп. (вихідна допомога та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні) та 8931 грн. 10 коп., щодо вимог про стягнення моральної шкоди заперечував, в звязку з їх необґрунтованістю, та просив розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 17 червня 2003 року [PERSON] було прийнято на роботу в управління охорони і режиму на посаду охоронника другого класу (наказ №363/ВК від 19.06.2003 р.) у ПАТ «Сумське НВО». 21.02.2014 року позивач був переведений в тому ж підрозділі на посаду помічника начальника варти (наказ №820 ВК від 18.02.2014 р.). 02.06.2017 р. позивач звільнився з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору ч. 3 сі. 38 КЗпП України (наказ №5070 ВК від 01.06.2017 р.) (а.с. 5, 6). На день звільнення з роботи 02.06.2017 р., ПАТ «Сумське НВО» розрахунок із заробітної плати та компенсацію у розмірі трьох середньомісячних окладів не здійснило. На підставі ст. 116 КЗпП України відповідач зобов'язаний був в день звільнення виплатити всі кошти, що належать позивачу. Проте до теперішнього часу розрахунок не переведений. Згідно ст. 117 КЗпП України підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки вдень фактичного розрахунку. Так, заробітна плата належна позивачу до виплати у день звільнення після відрахувань податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) та військового збору складала 19561 грн. 23 коп. в тому числі вихідна допомога (ч. 3 ст. 38, ст. 44 КЗпП України) 10630 грн. 13 коп. (сума зазначена без відрахувань податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) та військового збору). Відповідно до довідки ПАТ «Сумське НВО» № 16-07/810 від 02.08.2017 року середньоденна заробітна плата на день звільнення позивача складала 171 грн. 80 коп. Згідно наказу від 21.03.2014р. №75 в ПАТ «Сумське НВО» встановлений режим неповного робочого, а саме триденний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа. Даний факт є важливим при визначенні питання щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Так, Верховний Суд України у Постанові від 01 березня 2017 року по справі № 635/2084/16-ц прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 визначив, що середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку. Таким чином, кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом Товариства від 21.03.2014р. №75 (понеділок, вівторок, середа) яка на 15 серпня 2017 року (день розгляду справи Судом) складає 29 робочих днів (червень - 10 робочих днів (6,7,12.13,14,19,20,21,26,27 червня); липень - 13 робочих днів (3,4,5,10,11,12,17,18,19,24,25,26,31 липня); серпень - 6 робочих днів (1,2,7,8,9,14 серпня). Сума середньоденного заробітку позивача 171 грн. 80 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача за час затримки розрахунку станом на 15 серпня 2017 року (день розгляду справи судом) підлягає стягненню сума середнього заробітку в розмірі 4982 грн. 20 коп. (29 робочих днів (з 25.01.2017р. (день, наступний за днем звільнення по 14.08.2017р. день, що передує дню розгляду справи судом) х 171 грн. 80 коп. (середньоденна заробітна плата Позивача на день звільнення). Крім того, в звязку з тим, що позивач був звільнений за частиною 3 статті 38 КЗпП України у зв'язку із невиконанням власником умов колективного договору щодо оплати праці, передбачено виплату трьох середньомісячних заробітних плат. Сума вихідної допомоги, без відрахувань ПДФО та військового збору склала 10630 грн. 13 коп. До того ж, у зв'язку, із затримкою розрахунку при звільненні позивача з відповідача на його користь підлягає стягненню сума середнього заробітку за час затримки, яка без відрахувань ПДФО військового збору становить 4982 грн. 20 коп. Враховуючи викладене, необхідно стягнути з ПАТ «Сумське НВО» на користь [PERSON] 15612 грн. 33 коп. вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а також 8931 грн. 10 коп. невиплаченої заробітна плата. Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 237-1\~КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Виходячи з положень вищезазначеної норми закону, враховуючи, що позивач ніяким чином не обґрунтував вимогу про стягнення на його користь моральної шкоди, не вказавши, що порушення відповідачем законодавства про працю призвело до якихось моральних страждань чи втрати ним нормальних життєвих звязків, суд вважає дану вимогу необґрунтованою, а тому вона не підлягає задоволенню.

Outcome: partial