Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно належно оформленого договору дарування від 13.05.2008 року, мати [PERSON] володіла житловим будинком в [ADDRESS] Згідно довідки Виноградівського РБТІ будинок будівництвом завершено, загальна корисна площа будинку становить 71,1 кв.м., в тому числі житлова 46,8 кв.м. Батько [PERSON] помер [INFO] року, мати [PERSON] померла [INFO] року. В будинку залишився проживати позивач з своєю сім'єю. Однак оформити таке ,і відповідно зареєструвати своє право власності на вказаний будинок, можливості немає, оскільки не було виготовлено правовстановлюючих документів на нерухоме майно, наявність яких тепер передбачає теперішнє законодавство і нотаріусом в письмовому виді було відмовлено та запропоновано звернутись по даному питанню позивачу до Виноградівського районного суду. За таких обставин позивачка змушена звернутись до суду з позовом про визнання за нею права власності на нерухоме майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поданої до суду заяви просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, згідно поданої заяви просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачі повністю визнали позов, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як визначено ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а у відповідності до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що згідно належно оформленого договору дарування від 13.05.2008 року, мати [PERSON] володіла житловим будинком в [ADDRESS] Згідно довідки Виноградівського РБТІ будинок будівництвом завершено, загальна корисна площа будинку становить 71,1 кв.м., в тому числі житлова 46,8 кв.м. Батько [PERSON] помер [INFO] року, мати [PERSON] померла [INFO] року. В будинку залишився проживати позивач з своєю сім'єю. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадщину прийняв, так як проживав у спадковому будинку разом із спадкодавцем на момент його смерті. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачем доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved