Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS] Позов обґрунтовує тим, що у вказаному житловому будинку, який належить його на праві власності, його колишня дружина не проживає з 2012 року. У зв'язку з реєстрацією відповідачем місця проживання у вказаному будинку він не може оформити субсидію на комунальні послуги. У судовому засіданні представник позивача, [PERSON], позов підтримала та пояснила, що після того, як дружина її сина виїхала за кордон у 2012 році, з нею жодного зв'язку немає через що у 2015 році між ними було розірвано шлюб. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надіслані їй повістки про виклик були повернуті до суду у зв'язку з відсутністю адресата. В такому випадку, згідно із ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручено [PERSON] належним чином і відповідно до ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності від 15 жовтня 1999 року, виданого виконкомом Конюшківської сільської ради, та свідоцтва про право на спадщину від 03 березня 2016 року, виданого приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Данилюком О. О. Відповідно до довідок № 62 від 25.02.2016 року та № 85 від 03.03.2016 року, виданих виконавчим комітетом Конюшківської сільської ради, [PERSON] не проживає [ADDRESS] з 2012 року. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 03 березня 2016 року, складеного представниками Конюшківської сільської ради, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] однак не проживає з 2012 року. Відповідно до рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2015 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Також суд бере до уваги ту обставину, що надіслана [PERSON] повістка про виклик за адресою: [ADDRESS], була повернута до суду з відміткою, що вказана особа за цією адресою не проживає. Позивач додав до позовної заяви, окрім вищезазначених доказів, письмові пояснення [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як роз'яснено в п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» не можуть бути використані як показання свідків їх письмові пояснення, тому у відповідних випадках (наприклад, якщо пояснення таких осіб мають значення для справи і допитати їх неможливо) вони приймаються судом як письмові докази (стаття 64 ЦПК). Позивач не вказав обставини, які не дають можливості допитати вказаних осіб, тому їхні письмові пояснення суд не бере до уваги, оскільки вони є недопустимими доказами. Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] відсутня в спірному житловому будинку понад один рік без поважних причин, а тому її необхідно визнати такою, що втратила право на користування житлом.

Outcome: approved