Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, а саме суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.07.2007 року між позивачем та кредитною спілкою «Федерація» був укладений депозитний договір, згідно з яким, позивач, передав, а КС «Федерація» прийняла на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 11 000,00 грн.. Процентною ставкою за користування внеском протягом строку внеску є 30 % річних. Кінцевим терміном вкладу є 24.07.2008 року, тобто КС «Федерація» мала повернути відповідну суму внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів. У порушення умов договору, КС «Федерація» зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. 10.02.2009 року на користь позивача рішенням Придніпровського районного суду було винесено рішення, яким зобов`язано КС «Федерація» сплатити заборгованість за вказаним договором. Відповідач по справі [PERSON] отримав кредит у КС «Федерація» в сумі 10000,00 грн., зобов`язання по поверненню коштів не виконав та має прострочену заборгованість. Між позивачем та КС «Федерація» було досягнуто право відступу вимоги дебіторської заборгованості у розмірі 10000,00 грн., за договором кредиту № АЦ - 00508 від 24.07.2007 року, боржником якого є [PERSON] . Станом на 20.12.2012 рік відповідач взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав та має заборгованість в сумі 10000,00 грн., (десять тисяч гривень, 00 копійок). 18.04.2013 року рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18.04.2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено на стягнуто з [PERSON] на його користь заборгованість на загальну суму 11729,40грн. Рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання, про що відкрито виконавче провадження. Крім того, 15.10.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Науменко Т.М. серія ВРХ № 885977, згідно якого позивач надав відповідачу позику в сумі 20 500 гривень, а відповідач мав погашати позику рівними частинами кожного місяця до 20 числа поточного місяця. [PERSON] порушив вимогу договору та борг не повернув, в зв`язку з чим [PERSON] звернувся з позовом до суду про стягнення з [PERSON] суму боргу 20 500, 00 грн., моральну шкоду в сумі 10000,00 грн., пеня в розмірі 26 571,60 грн., 3% річних в розмірі 871,25 та судові витрати 1090,35 грн. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 02.06.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 57942, 85 гривень, судовий збір у сумі 1090,35 гривень. Рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання, про що відкрито виконавче провадження. 10.08.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції виконавчі провадження за № 48310514 та № 48310616 на підставі ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» де є боржником [PERSON] об`єднано у зведене виконавче провадження за № 49765655. 15.04.2019 року Черкаським районним судом Черкаської області ухвалено рішення на підставі якого враховано не своєчасне виконання [PERSON] свого зобов`язання щодо повернення боргу [PERSON] у розмірі 11060 грн., розмір інфляційних нарахувань склала 4955,84 грн., а також 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення, що становить 1232 грн., які нараховано Позивачем на заборгованість, що виникла у період 06.06.2015 року по 20.02.2019 року. Також [PERSON] має прострочену заборгованість перед Позивачем у розмірі 58297 грн., та розмір інфляційних нарахувань становить 26122,11 грн., а також 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення становить 6493 грн., які нараховано Позивачем на заборгованість, що виникла у період 06.06.2015 року по 20.02.2019 року, а саме щодо стягнення з [PERSON] інфляційні втрати та 3% річних на суму заборгованості за весь час прострочення на загальну суму 38802,95 грн., та судові витрати в розмірі 2403,72 грн., а всього 41206,67 грн. 31.05.2019 року на підставі виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Черкаської області відкрито виконавче провадження № 59250424. Відповідно до облікової картки на зведене виконавче провадження №49765655 боржник [PERSON] перед [PERSON] має наступну заборгованість ВП № 48310514 - 58297,58 грн., ВП № 48310616 - 10402,13 грн., ВП № 59250424 - 41206,67 грн. Станом на момент звернення до суду Відповідач не виконав грошового зобов`язання перед позивачем. Враховуючи, що відповідач не виконав свої грошові зобов`язання та не повернув суму боргу, позивач звернувся до суду із заявою про стягнення суми боргу з урахуванням інфляції та 3% річних, що у загальній сумі становить 21676,23грн. та судових витрат у розмірі 5908грн, які складаються із судового збору у розмірі 908грн. та витрат на правову допомогу у сумі 5000грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 26.07.2021 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач 05.08.2021 року, згідно поштового повідомлення отримав позовну заяву разом із додатками та у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав. Відповідач вважається таким що належним чином повідомлений. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.07.2007 року між позивачем та кредитною спілкою «Федерація» був укладений депозитний договір, згідно з яким, позивач, передав, а КС «Федерація» прийняла на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 11 000,00 грн.. Процентною ставкою за користування внеском протягом строку внеску є 30 % річних. Кінцевим терміном вкладу є 24.07.2008 року, тобто КС «Федерація» мала повернути відповідну суму внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів. У порушення умов договору, КС «Федерація» зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. 10.02.2009 року на користь позивача рішенням Придніпровського районного суду було винесено рішення, яким зобов`язано КС «Федерація» сплатити заборгованість за вказаним договором. Відповідач [PERSON] отримав кредит у КС «Федерація» в сумі 10000,00 грн., зобов`язання по поверненню коштів не виконав та має прострочену заборгованість. Між позивачем та КС «Федерація» було досягнуто право відступу вимоги дебіторської заборгованості у розмірі 10000,00 грн., за договором кредиту № АЦ - 00508 від 24.07.2007 року, боржником якого є [PERSON] . Станом на 20.12.2012 рік відповідач взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав та має заборгованість в сумі 10000,00 грн. 18.04.2013 року рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18.04.2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено на стягнуто з [PERSON] на його користь заборгованість на загальну суму 11729,40грн. Рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання, про що відкрито виконавче провадження. 15.10.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Науменко Т.М. серія ВРХ № 885977, згідно якого позивач надав відповідачу позику в сумі 20 500 гривень, а відповідач мав погашати позику рівними частинами кожного місяця до 20 числа поточного місяця. [PERSON] порушив вимогу договору та борг не повернув, в зв`язку з чим [PERSON] звернувся з позовом до суду про стягнення з [PERSON] суму боргу 20 500, 00 грн., моральну шкоду в сумі 10000,00 грн., пеня в розмірі 26 571,60 грн., 3% річних в розмірі 871,25 та судові витрати 1090,35 грн. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 02.06.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 57942, 85 гривень, судовий збір у сумі 1090,35 гривень. Рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання, про що відкрито виконавче провадження. 10.08.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції виконавчі провадження за № 48310514 та № 48310616 на підставі ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» де є боржником [PERSON] об`єднано у зведене виконавче провадження за № 49765655. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15.04.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у сумі 38802,95грн. та судові витрати у розмірі 2403,72грн., а всього 41206,67грн, щодо не виконання боржником [PERSON] повернення сум заборгованості у розмірі 11060грн. та 58297грн. за виконавчим провадженням №48310616 та 48310514 відповідно. 31.05.2019 року на підставі виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Черкаської області відкрито виконавче провадження № 59250424. Відповідно до облікової картки на зведене виконавче провадження №49765655 боржник [PERSON] перед [PERSON] має наступну заборгованість ВП № 48310514 - 58297,58 грн., ВП № 48310616 - 10402,13 грн., ВП № 59250424 - 41206,67 грн. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено, що станом на день звернення до суду із даним позовом [PERSON] , сума боргу [PERSON] за виконавчим провадженням №59250424 становить 41206,67грн., за виконавчим провадженням №48310616 становить 10402,13грн. та за виконавчим провадженням №48310514 у розмірі 58297,58грн. Датою прострочення виконання зобов`язання є 15.04.2019 року. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства. Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи не своєчасне виконання [PERSON] свого зобов`язання щодо повернення боргу [PERSON] , у розмірі 10402,13грн., розмір інфляційних нарахувань становить 1375,27грн. а також 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення, що становить 676,28грн., які нараховано позивачем на заборгованість, що виникла у період 15.04.2019 року по 14.06.2021 року. Також [PERSON] має прострочену заборгованість перед [PERSON] у розмірі 58297,58грн. та розмір інфляційних нарахувань становить 7707,57грн. а також 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення становить 3790,14грн. які нараховано позивачем на заборгованість, що виникла у період 15.04.2019 року по 14.06.2021 року. Крім того, [PERSON] має прострочену заборгованість перед [PERSON] у розмірі 41206,67грн. та розмір інфляційних нарахувань становить 5447,97грн. а також 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення становить 2679грн. які нараховано позивачем на заборгованість, що виникла у період 15.04.2019 року по 14.06.2021 року. Загальна сума заборгованості, по інфляційним нарахуванням та 3% річних, за несвоєчасне виконання зобов`язання за виконавчим провадженням №48310514, №48310616 та №59250424 відповідача перед позивачем становить 21676,23грн. Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на його користь інфляційних втрат у загальному розмірі 14530,81грн та 3% річних у загальному розмірі 7145,42грн. на суму заборгованості за час прострочення з 15.04.2019 року по 14.06.2021 року, нараховані на суму заборгованості 10402,13грн, суму заборгованості 58297,58грн., суму заборгованості 41206,67грн, є законними, обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 908грн. Щодо судових витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазаначити наступне. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Вивчивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що позивачем не підтверджено належними доказами понесені ним судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5000грн, а тому вказані витрати не підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 525, 526, 610, 625 ЦК України,

Outcome: approved