Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Сектор громаднства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Харківського РВ ГУ МВС України, в якій просить суд визнати відповідача,\~[PERSON],\~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням\~у будинку,\~розташованому у\~м.\~Південне,\~Харківського р-ну,\~Харківської області,\~вул.\~Тітова,\~2\~А,\~в звязку\~з відсутністю\~за вказаною\~адресою понад\~8\~років без\~поважних причин,\~зобовязати Харківський\~районний відділ\~громадянства,\~іміграції та\~реєстрації фізичних\~осіб Харківського\~РВ ГУ\~МВС в\~Харківській області\~зняти відповідача\~[PERSON] з\~реєстрації за\~адресою:\~м.\~Південне,\~Харківського р-ну,\~Харківської обл.\~вул.\~Тітова 2\~А. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.03.2009 р., на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: м. Південне, вул. Тітова, буд. 2-а, Харківського р-ну, Харківської обл. [PERSON] у вказаному домоволодінні не проживає, починаючи з 2011 року, тобто вже понад вісім років, без поважних причин. Відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має. В користуванні житловим будинком відповідачу ніхто не перешкоджав. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2019 року провадження по справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення Будь-яких інших клопотань сторонами не надано. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.05.2019 року, виданого на підставі рішення Виконкому Південноміської ради, житловий будинок з господарськими спорудами на праві приватної власності належить [PERSON], за позивачем зареєстровано 1/1 частки житлового будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул. Тітова, буд. 2-а, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке видано Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації». В житловому будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул. Тітова, буд. 2-а, зареєстровані [PERSON], [PERSON], що підтверджується будинковою книгою для реєстрації громадян, що мешкають в будинку. Факт не проживання [PERSON] за місцем реєстрації підтверджується актом депутата Південноміської ради Харківської області [PERSON] від 21.01.2019 року, в якому зазначено, що [PERSON] фактично не проживає за адресою: [INFO] та ніколи там не проживав. До позовної заяви позивачем додано копію листа Харківського ВП ГУНП в Харківській області, в якому повідомляється, що 23.07.2011 року відповідач виїхав до Російської Федерації. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: [INFO], тривалий час, а саме з 2011 року, покинув спірне житло добровільно, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням, судом не встановлено. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад один рік, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачу у користуванні спірним будинком, в матеріалах справи також відсутні. Згідно з положеннями ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст.\~150\~ЖК\~України власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391\~ЦК\~України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156\~ЖК\~України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік. Враховуючи викладене, оскільки відповідач не проживає у вищевказаному будинку з 2011 року, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, що ускладнює реалізацію прав позивача, крім того, в судове засідання [PERSON] не зявився і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул. Тітова, буд. 2-а. Вимога позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул. Тітова, буд. 2-а, задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не зазначені обставини та не надано доказів про те, що з боку органів, які спеціально уповноважені виконувати реєстрацію місця проживання чи перебування особи, порушені будь-які права позивача і у зв'язку з цим такі порушення права підлягають захисту, тому суд відмовляє позивачу у позові в цій частині, та звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~прийняте рішення суду про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку за вищевказаною адресою, після набранням рішенням законної сили є підставою для зняття його з реєстрації місця проживання. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 10 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору.\~ Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768, 40 гривні. Судовий збір в частині позовної вимоги, в задоволенні якої позивачу відмовлено, суд відносить за рахунок держави.

Outcome: partial