Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, у якому просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 9 000 гривень. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 06.06.2018 р. позивач [PERSON] надав у позику відповідачу [PERSON] грошову суму у розмірі 9 000 гривень, яку відповідач зобов'язувався повернути позивачу у визначений строк - 30.10.2018 р. Вказане підтверджується розпискою, власноруч написаною відповідачем, у якій зазначено, що [PERSON] отримав від позивача [PERSON] у борг 9 000 грн. і зобов'язується їх повернути до 30.10.2018 р. З дня настання строку повернення боргу відповідач ухиляється від виконання цього його обов'язку, уникає зустрічей з позивачем і до теперішнього часу борг не повернув. На підставі вищевикладеного позивач змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 11). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 14, 16). За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 06.06.2018 р. позивач [PERSON] надав у позику відповідачу [PERSON] грошову суму у розмірі 9 000 гривень, яку відповідач зобов'язувався повернути позивачу у визначений строк - 30.10.2018 р. Вказане підтверджується розпискою, власноруч написаною відповідачем, у якій зазначено, що [PERSON] отримав від позивача [PERSON] у борг 9 000 грн. і зобов'язується їх повернути до 30.10.2018 р. (а.с. 12). Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В якості підтвердження отримання відповідачем грошових коштів, було оформлена письмова розписка, за якою відповідач отримав грошові кошти. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, що були передані йому) у строк та у порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України - у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Outcome: approved