Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Яроцької сільської ради Ужгородського району про визнання особи такою, що втратила право на проживання в житловому будинку. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що [PERSON] належить на праві власності житловий будинок за адресою: с. Стрипа, буд. №108, Ужгородського району. Даний житловий будинок позивача отримав у власність на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.06.2006 року за померлою [PERSON]. Відповідачка [PERSON] є зареєстрованою в житловому будинку за адресою: с. Стрипа, буд. №108, Ужгородського району, однак, не проживає за вказаною адресою з 2009 року. Оскільки факт реєстрації відповідача за вказаною вище адресою порушує права позивача щодо користування та розпорядження даним житловим будинком, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу, просить суд задовольнити позовні вимоги, та, винести рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщеннями, а саме будинком за адресою: с. Стрипа, буд. №108, Ужгородського району. Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Суд констатує, що відповідачу [PERSON] було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Третій особі Яроцькій сільській раді Ужгородського району було надано строк для подання пояснень на позову заяву. Однак, третя особа не надала суду жодних пояснень у визначений строк. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, пояснень від третьої особи не поступало, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтований та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.06.2006 року за реєстровим №3-526, посвідченого ДН УРДНК [PERSON], на підставі заповіту, посвідченого секретарем Яроцької сільської ради 08.11.1997 року за реєстром №45, спадкоємцем майна [PERSON], померлої 09.11.2005 року є внук [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з житлового будинку з належними до нього надвірним будівлями і спорудами в с. Стрипа, буд. №108, Ужгородського району, Закарпатської області, належного померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.07.1988 року за реєстровим номером №1948 та зареєстрованого в Ужгородському КП БТІ за реєстраційним номером №6854961, номер запису 33 в книзі 1. Право власності позивача на вказане майно підтверджується наявним в матеріалах справи копією [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11329401 від 25.07.2006 року, частка приватної власності 1/1. Із наявної в матеріалах справи Довідки №284 від 18.06.2018 року, виданої виконавчим комітетом Баранинської сільської ради Ужгородського району вбачається, що у житловому будинку за адресою: с. Стрипа, буд. №108, Ужгородського району, Закарпатської області є зареєстрована громадянка [PERSON] Однак, судом встановлено, що відповідач не проживає за вказаною вище адресою більше восьми років. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи Письмовим опитуванням свідків сусідів позивача, який власноручно підписалися та підтвердили факт не проживання відповідача за адресою: с. Стрипа, буд. №108, Ужгородського району, Закарпатської області більше 8 років. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Однак, судом встановлено, що факт реєстрації відповідача [PERSON] за вказано вище адресою порушує права [PERSON] як законного власника свого майна щодо користування та розпорядження вказаною квартирою, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу. Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що слід визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved