Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, згідно із яким 10.06.2001 року помер [PERSON]. [PERSON] залишив заповіт від 06.09.1996 року, посвідчений [PERSON] сільською Радою народних депутатів Оратівського району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 29, згідно якого все своє майно заповідає [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,49 в умовних кадастрових гектари, що розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 00422955 виданого Оратівською РДА Вінницької області, який було втрачено та майновий пай у розмірі 6683 грн, право власності на який посвідчено свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВІ № 123 АКПП «Золота Нива», що в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області виданого на імя спадкодавця після його смерті 23.10.2017 року [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області. Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлений можливості, оскільки втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай), що підтверджується оголошенням в газеті, тому позивач змушений звернутися до суду для визнання права на земельну частку (пай). Просить визнати за ним право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 3,49 в умовних кадастрових гектари, що розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0422955 виданого Оратівською РДА Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 10.06.2001 року та визнати право власності на майновий пай у розмірі 6683 грн., згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВІ № 123 АКПП «Золота Нива», що в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області виданого 23.10.2017 року [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 10.06.2001 року. Справу просить розглядати без його участі. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги просить задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від учасників процесу \~до суду надійшли заяви \~про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у звязку з чим \~в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із повторним свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 390208 від 20.10.2017 року [PERSON] помер 10.06.2001 року в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області. Згідно із заповітом від 06.09.1996 року, посвідченого [PERSON] сільською Радою народних депутатів Оратівського району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 29, згідно якого все своє майно заповідає [PERSON] Заповіт не змінено і не скасовано. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВІ № 123 від 23.10.2017 року, [PERSON] має право на майновий пай в АКПП «Золота Нива», що в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області в розмірі 6683 гривень. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ- АВ № 164503 від 20.10.1969 року [PERSON] є сином [PERSON], який помер 10.06.2001 року. Відповідно до оголошення в газеті «Обрії Оратівщини» № 39(1065) від 28.09.2017 року втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0422955, виданий на імя [PERSON], вважати недійсним. Відповідно до довідки № 58 від 14.09.2017 року виданої [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області про те, що [PERSON] згідно паювання належить земельна ділянка (пай) за № 127 та розміром 3,0046 га. Згідно довідки № 165/0/191-17 від 10.10.2017 року виданої відділом Держгеокадастру в Оратівському районі станом на 01.01.2017 року середня нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) ріллі на території [PERSON] сільської ради за межами с. Балабанівка становить 117588 грн. Станом на 01.01.2001 року середня нормативна грошова оцінка середньої земельної частки (паю) ріллі на території [PERSON] сільської ради за межами с. Балабанівка становить 33750 грн. Станом на 10.10.2017 року дублікати втрачених сертифікатів та державних актів не видавалося. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась 10.06.2001 року в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 85 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. На підставі ст. ст. 524-527, 524, 529,534, 550 ЦК УРСР (1963 року),

Outcome: approved