Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру присуджених аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 233,00 гривень до 488,50 гривень. 17.02.2015 року позивач уточнив свої позовні вимоги та просив збільшити розмір аліментів, що стягуються у твердій грошовій сумі з [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], з 233,00 гривень до 1100,00 гривень з усіх видів доходу кожного місяця, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач та його представники: [PERSON], діючий за довіреністю від 17.10.2013 року (а.с. 113) та [PERSON], діючий за довіреністю від 04.12.2014 року (а.с. 129) підтримали свої позовні вимоги, просили позов задовольнити, позивач пояснив суду, що перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 18.03.2000 року, та з 1996 року перебував із нею у цивільному шлюбі. Рішенням Чугуївського міського суду від 28.10.2008 року шлюб розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно рішення суду від 28.10.2008 року по справі № 2-2139/08 дитину залишено мешкати разом з позивачем. Представник відповідача [PERSON], діючий за довіреністю від 28.03.2015 року (а.с. 165), в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, у розмірі 30% від прожиткового мінімуму на неповнолітню дитину відповідного віку та 30.03.2015 року, заперечував проти уточненої позовної заяви, надавши також і письмові заперечення, посилаючись на те, що відповідач не має постійного та стабільного доходу, офіційно не працевлаштована. Раніше в процесі розгляду справи ним заявлялося клопотання про забезпечення доказів у вигляді витребування з Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області даних, що підтверджують факт неотримання доходів [PERSON] та відсутністю інших нарахувань. Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини. Так, встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання рішенням суду від 28.10.2008 року (а.с.10). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с. 17). Син проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина у недостатньому обсязі, офіційно не працює, має нерегулярний дохід. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 182 ч. 1 Сімейного Кодексу України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 02.04.2015 року з Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області на запит суду надійшла відповідь, а саме - відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Міністерства доходів і зборів України від 01.04.2015 року а № 71856, які підтверджують факт, що відповідач по справі [PERSON] офіційно не працює, оскільки будь яка інформація про її доходи відсутня (а.с. 163,164). Судом встановлено, що відповідач має ще сина [PERSON], [INFO], який вже досяг повнолітнього віку (а.с. 18, 19), тобто відповідач на час розгляду справи не має на своєму утриманні інших осіб, а отже у платника аліментів змінився її матеріальний стан. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану сторони. У разі задоволення позову аліменти у зміненому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Ч. 2 ст. 182 СК України передбачає мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Виходячи зі змісту положень ст. 184 СК України суд, за заявою платника, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід. Враховуючи, що відповідач не має офіційного працевлаштування по трудовому договору, має нерегулярний дохід, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів який, на думку суду, не може бути меншим за 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести суду обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог або заперечень. Факт перебування сина сторін на утриманні батька не оспорюється, що надає суду підстави для часткового задоволення позовних вимог, оскільки відповідач має нерегулярний дохід та подав заперечення, у яких визнає позовні вимоги про стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 214,60 грн.

Outcome: partial