overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 05 грудня 2015 року між ним та [PERSON] у простій письмовій формі було укладено договір позики, за яким [PERSON] отримав від нього 1 000 доларів США, які зобов»язався повернути до 31 грудня 2015 року, про що надав відповідну розписку. Гроші до цього часу не повернуті. В зв»язку з цим, просив стягнути з [PERSON] 25\~562,02 грн. у рахунок відшкодування вказаного боргу за договором позики та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду. В попереднє судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не з»явився, надавши до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, надавши письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно розписки від 05.12.2015, написаної власноручно відповідачем [PERSON], яка за змістом є договором позики, останній отримав в борг від [PERSON] 1000 доларів США та зобов»язався повернути вказані кошти по курсу станом на 31.12.2015. Умова договору позики про повернення грошей позичальником до цього часу не виконана, [PERSON] позичену суму позикодавцю не повернув. Станом на 10 листопада 2016 року, на день звернення позивача з даним позовом до суду до суду, офіційний курс гривні становив 2556,2021 грн за 100 доларів США. 1000 доларів США х 25,562021 грн = 25562, 02 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, визнання позовних вимог відповідачем [PERSON]не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і за таких обставин справи, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову [PERSON]до [PERSON] На підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 551 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого останнім при зверненні до суду. На підставі ст. ст. 526, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Оскільки складання повного тексту рішення вимагає значного часу, суд обмежується складанням та оголошенням його вступної та резолютивної частини. На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1046-1049 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу оформленого розпискою, посилаючись на те, що 5 серпня 2012 року він надав відповідачці у борг 25000 доларів США, що еквівалентно 202750 грн., а вона зобов'язувалася повернути вказану суму до 1 червня 2013 року, однак від їх повернення ухиляється. Сторони в засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином, від позивача в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує. Від відповідачки заяв про відкладення розгляду справи не надходило та про причини своєї неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 5 серпня 2012 року позивач надав відповідачці грошову суму у розмірі 25000 доларів США, що еквівалентно 202750 грн., а відповідачка зобов'язувалася повернути вказану суму до 1 червня 2013 року, про що склали розписку (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Проте, свої зобов'язання за договором позики відповідач не виконала, і суму позики у встановлений строк не повернула. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, з відповідачки слід стягнути на користь позивача суму позики у розмірі 25000 доларів США, що еквівалентно 202750 грн.. Крім того, відповідно до вимог ст..88 ЦПК України з відповідачки також необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2027,50 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму боргу 1331,62грн. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Форма договору позики, передбачена ст.1047 ЦК України, сторонами дотримана. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 23.04.2013року позивач передав відповідачу в борг 1300грн., які відповідач зобов'язався повернути в строк до 23.07.2012року, що підтверджується розпискою відповідачки. Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Тому відповідач відповідно до вимог ст.1049 ЦК України повинний повернути позивачу суму боргу в розмірі 1300грн., а також відповідач відповідно до ст. 625 ЦК України повинний повернути позивачу 3%річних від простроченої суми-31,62грн., загальна сума боргу складає 1331,62грн. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі не надали суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позивачем також подано заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст.ст. 151, 152 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме накласти арешт на все рухоме (в тому числі грошові кошти на будь-яких фінансових установах) та нерухоме майно, яке належить боржнику [PERSON], [INFO], (04210, [ADDRESS], РНОКПП [NUMBER]), яке буде виявлено державним виконавцем на виконання ухвали про забезпечення позову, в межах суми, яку позивач просить стягнути з відповідача. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач в будь-який час може вчинити дії щодо відчуження зазначеного майна. Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали подані разом із заявою, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає зважаючи на наступне. Згідно ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заявник просить суд накласти арешт на все майно [PERSON] в межах суми боргу, проте не надає суду жодного підтвердження того, що [PERSON] належать будь-які рахунки та він має у власності будь-яке майно. Заявник не зазначає на яке саме майно необхідно накласти арешт. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у забезпеченні позову в даній справі слід відмовити, оскільки надані суду документи не підтверджують того, що [PERSON] належать будь-які рахунки та він має у власності будь-яке майно, на які [PERSON] просить накласти арешт. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що заява [PERSON] про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позивач посилається на те, що на підставі договору позики від 24 листопада 2008 року відповідач позичив у нього суму коштів у розмірі 13000,00 грн. строком до 04 грудня 2008 року. У зв'язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань 26 грудня 2011 року було винесено рішення суду, за яким з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] 18329,00 грн. Вказане рішення суду не виконано по даний час. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовна заява мотивована тим, що 20.06.2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] у борг 9000,00 гривень. Для підтвердження цього, [PERSON] власноруч написана розписка від 20.06.2013 року. Крім того, передача вищезазначених коштів була здійснена в присутності двох свідків: [PERSON] та [PERSON] про, що зазначено в самій розписці. Відповідно до зазначеної розписки [PERSON] зобов'язалась повернути вищезазначену суму в строк до 27.06.2014 року. Однак, свої зобов'язання [PERSON] щодо повернення отриманих коштів не виконала. Отримані кошти в розмірі 9000,00 грн. не повернула. 30.07.2015 року [PERSON] на адресу [PERSON] направлено лист, щодо повернення отриманих коштів та повідомлено, що у разі не повернення зазначеної суми, позивач буде звертатися до суду для захисту своїх прав та інтересів. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просить суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задволення. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно письмової розписки від 20.06.2013 р. [PERSON] отримала в борг у [PERSON] 9000 гривень. Зобов'язалась борг повернути строком до 27.06.2014 року. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт неналежного виконання відповідачем умов договору позики знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і є підставою, відповідно до змісту розписки, наданої позивачем та вимог чинного законодавства, для задоволення позову, а саме стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 9000 гривень. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовна заява мотивована тим, що позивач за усним договором позики передав позичальнику [PERSON] гроші в сумі 60 000 грн. На підтвердження при фактичному одержанні вказаної суми, позичальником надано розписку від 01.02.2011 року на суму 60 000 грн. У розписці Відповідач зобов'язався повернути кошти до 31.05.2011 року. Однак, в зазначений термін і до теперішнього часу Відповідач свого зобов'язання не виконав. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 16.06.2014 року позов визнав та не заперечував проти його задоволення, просив оголосити перерву для добровільного погашення боргу. Однак, в судове засідання 10.09.2014 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, суд вирішив розглянути справу у його відсутність Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно письмової розписки від 01.02.2011 р. [PERSON] отримав в борг у [PERSON] 60 000 гривень. Зобов'язався борг повернути строком до 31.05.2011 року. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт неналежного виконання відповідачем умов договору позики знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і є підставою, відповідно до змісту розписки, наданої позивачем та вимог чинного законодавства, для задоволення позову, а саме стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 60 000 гривень. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір та витрати на правову допомогу, їх, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить стягнути з відповідача основний борг 43085грн.23коп., 3% річних за прострочення грошового зобовязання за період з 01.05.2012року по 18.11.2014року 3300грн. 43коп., інфляційне збільшення заборгованості 6769грн.48коп., а всього сума боргу складає 53154грн.91коп. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Форма договору позики, передбачена ст.1047 ЦК України, сторонами дотримана. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 06 лютого 2012року позивач передав відповідачу в борг 43085грн., які відповідач зобовязався повернути в строк до 01 травня 2012року, що підтверджується розпискою відповідача. Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Тому відповідач відповідно до вимог ст.1049 ЦК України повинний повернути позивачу суму боргу в розмірі 43085грн., а також відповідач відповідно до ст. 625 ЦК України повинний повернути позивачу 3% річних за прострочення грошового зобовязання за період з 01.05.2012року по 18.11.2014року 3300грн. 43коп., інфляційне збільшення заборгованості 6769грн.48коп., тобто відповідач зобовязаний повернути позивачу загальну суму боргу в розмірі 53154грн.91коп. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі не надали суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму боргу 85825,95грн. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Форма договору позики, передбачена ст.1047 ЦК України, сторонами дотримана. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 19.02.2011року позивач передав відповідачу в борг 2675долларів США, що за курсом НБУ станом на 19.02.2011р. складає 21244,05грн. (2675доларів США*7,9417грн.), які відповідач зобов'язався повернути в строк до 19.04.2011року, що підтверджується розпискою відповідача. Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Тому відповідач відповідно до вимог ст.1049 ЦК України повинений повернути позивачу заборгованість у сумі 21244,05грн., а також відповідач відповідно до умов розписки повинний повернути позивачу суму 8% на місяць від простроченої суми, що станом на 08.04.2014р. складає 64581,9грн. (21244,05грн.*8%=1699,524грн.*38місяців), тобто відповідач зобов'язаний повернути позивачу загальну суму боргу в розмірі 85825,95грн. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved