Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, вказуючи, що його батьки - [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому він і народився 21.09.1999 року. Шлюб батьки розірвали в установленому законом порядку. Після розірвання шлюбу, батьки стали проживати окремо один від одного. На цей час його матір [PERSON] в іншому шлюбі не перебуває. Він після досягнення свого повноліття, продовжує своє навчання, та навчається за контрактом на денному відділенні у Дніпровському технікумі зварювання та електроніки ім. Є.О. Патона на 3-му курсі. Строк його навчання закінчується 30 червня 2019 року. За місцем свого навчання він стипендією не забезпечується, навчається на контрактній основі. Навчання потребує від нього додаткових витрат на учбовий процес, оплату харчування, забезпечення себе одягом, забезпечення своїх побутових умов, предметами індивідуального користування та гігієни, забезпечення свого відпочинку після навчання для відновлення сил, та організацію свого дозвілля. Тобто є очевидним, що в зв'язку зі своїм навчанням, він потребує від свого батька щомісячної матеріальної допомоги на своє утримання у вигляді аліментів в зв'язку із продовженням навчання. Оскільки відповідач має постійне місце роботи - збагачувальне виробництво філії «Вільногірський ГМК» ПАТ «ОГХК», де він працює майстром зміни дільниці гравітації та отримує щомісячно заробітну плату, позивач вважає, що він має можливість надавати йому матеріальну допомогу в зв'язку з його навчанням, та сплачувати на його користь аліменти на його утримання до закінчення ним навчання. Стан здоров'я відповідача також дозволяє утримувати з нього аліменти, у відповідача інших неповнолітніх дітей та осіб, що знаходяться у нього на утриманні не має, за виконавчими листами він аліментів або інших обов'язкових виплат на будь-чию користь не сплачує. Будь-яких інших причин і обставин, які б звільняли відповідача від його обов'язку щодо його утримання в зв'язку з його навчанням на цей час не існує. Також він вважає, що аліменти з відповідача на його користь мають утримуватися в частині від його заробітку і з усіх видів його доходу з чого б він не складався. Його матір - [PERSON], на цей час працює на приватному виробництві в м. Дніпрі, де вона також отримує заробітну плату, що і є єдиним джерелом її доходів, матір надає йому добровільно матеріальну допомогу, в зв'язку з чим, він вважає, що вона в повному обсязі виконує покладені на неї діючим законодавством України обов'язки щодо його утримання в зв'язку з його навчанням. Таким чином, він, крім допомоги своєї матері, інших самостійних доходів не має, у своїй власності нерухомого майна, земельних ділянок, банківських рахунків та транспортних засобів також не має. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання в зв'язку з його навчанням у зазначеному вище навчальному закладі, до закінчення його навчання або до досягнення ним 23-річного віку, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого чинним законодавством України. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на вищевказані обставини. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що він не заперечує свій аліментний обовязок по утриманню сина, однак розмір аліментів, які просить стягнути позивач є завеликим, оскільки він хворіє на бронхіальну астму, що потребує проходження стаціонарного лікування двічі на рік, що коштує приблизно 10000 на рік, постійного придбання ліків, що коштує приблизно 2000 грн. на місяць. На даний час має намір перевестися на іншу, менш оплачувану роботу, у звязку із станом здоровя. Просить визначити аліменти в розмірі 50% від прожиткового мінімуму, що буде становити 850 грн. на місяць. На даний час перебуває у шлюбі, у його дружини є неповнолітня дитина, яка проживає з ними. Дружина працює вихователем в дитячому садку, розмір її заробітної плати становить приблизно 4000-5000 грн., він банківських вкладів немає, має у власності ? частину квартири, в якій проживає колишня дружина та син, іншого нерухомого майна не має, будь-які стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином,\~про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] є батьками позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього серії І-КИ № 048785 (а.с. 7). Згідно копії паспорту серії АО № 276156, [PERSON], [INFO] досяг віку повноліття 21.09.2017 року (а.с.3). Факт продовження навчання позивачем [PERSON] підтверджується довідкою № 1681 від 08.09.2017 року, яка видана Дніпровським технікумом зварювання та електроніки імені [PERSON], згідно якої [PERSON] дійсно навчається на третьому курсі денного відділення з 01.09.2015 року, на контрактній основі, термін випуску 30.06.2019 року. (а.с. 8) Факт перебування відповідача [PERSON] в зареєстрованому шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, згідно якого останній 20.11.2015 року уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 44) Згідно довідки про доходи № 2181 від 25.10.2017 року, відповідач [PERSON] працює на посаді майстра зміни в підрозділі ЗВ на підприємстві філія «ВГМК» ПАТ «ОГХК», його середня щомісячна заробітна плата за період з січня 2017 по вересень 2017 року становить 11746,87 грн. (а.с. 46) Відповідач [PERSON] має ряд захворювань, в звязку з чим в період 2013-2017 р.р. неодноразово перебував на стаціонарному обстеженні і лікуванні в алергологічному відділенні Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова (а.с. 34- 43). Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається на третьому курсі в Дніпровському технікумі зварювання та електроніки імені [PERSON], денної форми навчання, позивач не досяг 23-річного віку, навчається на контрактній основі, стипендії не отримує, інших доходів не має, отримує тільки допомогу від матері [PERSON],\~тому позивач потребує\~ матеріальної\~ допомоги батька, а відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу, оскільки працює і має сталий дохід у виді заробітної плати, тому з нього на утримання повнолітнього сина слід стягнути аліменти, задовольнивши позов в цій частині. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з вимог розумності та справедливості та враховує, що відповідач перебуває у шлюбі, має ряд захворювань та потребує лікування, що в цілому, вимагає від відповідача значних матеріальних витрат, однак з врахуванням розміру доходів відповідача, його сімейного стану, відсутності стягнень по іншим виконавчим документам, відсутності на утриманні інших не працездатних осіб, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у виді 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, що з врахуванням допомоги, яку надає позивачу його матір, буде достатнім для\~ утримання позивача, а з врахуванням матеріального становища відповідача, залишку його заробітної плати після сплати аліментів у вказаному розмірі, буде достатнім для забезпечення його життєвих потреб. \~ Ствердження відповідача щодо можливого зменшення розміру його заробітної плати у разі переведення його на іншу, менш оплачувану роботу в звязку із станом здоровя, як підстави наданих ним заперечень на позов, суд оцінює критично, оскільки обставини, які можуть настати в майбутньому не можуть бути враховані судом на час винесення рішення. Вимоги позивача щодо визначення розміру аліментів у розмірі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого чинним законодавством України, задоволенню не підлягають, оскільки законом не визначено мінімальний розмір аліментів для повнолітніх осіб. Відповідно до ст. 88\~ ЦПК України,\~судовий збір в\~ розмірі\~ 640 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 182, 190, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України\~ і

Outcome: partial