Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON] про визнання права власності на : земельну ділянку площею 6,4723 га, кадастровий [NUMBER], земельну ділянку площею 7,4683 га, кадастровий [NUMBER], розташовані на території Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування своїх вимог позивач пояснив, що [INFO] року в с. Шилівка Решетилівського району Полтавської області померла його мати, [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді вище вказаних земельних ділянок, які належали померлій на підставі державних актів серії [NUMBER] від 17.02.2005 року та серії [NUMBER] від 20.10.2006 року. За своє життя [PERSON], 15 квітня 2005 року склала заповіт, згідно умов якого все належне їй майно, де б воно не було і із чого б воно не складалося заповіла [PERSON]. Після смерті [PERSON], позивач в державну нотаріальну контору с заявою про прийняття спадщини не звертався, вважав що за наявності заповіту і так набув право власності на спадкове майно, однак фактично прийняв спадщину так як мешкав разом з матір'ю, здійснив її поховання і втупив у володіння та управління її майном. У зв'язку з тим, що [PERSON] не може оформити свої спадкоємні права через нотаріальну контору, так як ним пропущений строк для подачі заяви для прийняття спадщини, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON], діючий за довіреністю від 06.11.2015 року (а.с. 36), в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна заява в якій він просить розглядати справу за його відсутністю, заперечень проти позову не надав (а.с. 21). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], діючий за договором про надання правової допомоги від 05.05.2015 (а.с. 56, 57), в судовому засіданні позов не визнав, проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач в період, відведений для прийняття спадщини, не виявив наміру її прийняти, заяву до нотаріуса про прийняття спадщини не подавав, фактично спадщину не приймав, адже постійно на час смерті зі спадкодавицею не проживав, що підтверджується довідкою №89, виданою 03.06.2015 року Зарожненською сільською радою Чугуївського району Харківської області, відповідно до якої [PERSON] була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS]. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся осіб за наявними доказами справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представників позивача та відповідача, свідків, допитаних в судовому засіданні, дослідивши зібрані письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного. [INFO] року в с. Шилівка Решетилівського району Полтавської області померла - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Шилівською сільською радою Решетилівського району Полтавської області 24 червня 2009 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,4723 га, кадастровий [NUMBER], розташованої на території Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданий на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 02.06.2004 року № 251 (а.с. 8, 9); та земельної ділянки площею 7,4683 га, кадастровий [NUMBER], розташованої на території Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданий на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 02.06.2004 року № 251 (а.с. 10, 11). Позивач є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 6). За життя мати позивача, [PERSON], 15 квітня 2005 року склала заповіт, згідно умов якого все належне їй майно, де б воно не було і із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй по закону на день смерті, а також земельні сертифікати заповіла [PERSON], заповіт посвідчено секретарем Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, він не змінювався та не скасовувався (а.с. 12). Після смерті [PERSON], позивач в державну нотаріальну контору с заявою про прийняття спадщини не звертався, вважав що за наявності заповіту і так набув право власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що він постійно проживав з матір'ю [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS], який належить йому на праві власності і в якому його мати була зареєстрована. Періодично на деякий час мати виїжджала в Полтавську область в с. Шилівка Решетилівського району, де мешкала у родичів. [INFO] року, коли його мати знаходилася у родичів в с. Шалівка, йому зателефонували та повідомили що вона померла, куди він виїхав та здійснив її поховання на місцевому цвинтарі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її бабусею, яка до 2006 року мешкала в [ADDRESS]. З бабусею вона рідко бачилася тому що після смерті її батька - [PERSON], який був сином [PERSON], бабуся не цікавилася її життям. У 2006 році [PERSON] виїхала в Полтавську область де і мешкала постійно по день смерті, на її похорон вона не їздила. Після смерті бабусі [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво не отримала та дізналася про існування заповіту. На теперішній час, враховуючи те, що спадщина відповідно до закону не оформлена, вона та її сестри, які є також онуками померлої [PERSON], звернулися до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], знає сім'ю [PERSON] з 1985 року. [PERSON] мешкав разом з батьками та допомагав їм будувати будинок, а після смерті батька постійно проживав з матір'ю, піклувався про неї та як їй відомо здійснив її поховання. Нікого із родини [PERSON] у [PERSON] вона ніколи не бачила. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка також є сусідкою [PERSON], надала пояснення аналогічні поясненням свідка [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її свекрухою, у 2006 році вона виїхала до Полтавської області де у 2009 році і померла. Після смерті [PERSON] її онуки, які є доньками свідка, звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак свідоцтва так і не отримали так як дізналися про існування заповіту. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є знайомою сім'ї [PERSON], пояснила, що [PERSON] останні роки не проживала в будинку за адресою: [ADDRESS], а біля п'яти років мешкала в Полтавській області. Хто в даному будинку мешкав вона повідомити не може, так як сама проживає на іншому кінці села. Раніше в судовому засіданні представник відповідача Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області - сільський голова Бичкова О.С. суду пояснила, що у 2005 році до неї звернулася мешканка с. Зарожне - [PERSON] для укладання заповіту. Хто проживав в будинку за вище вказаною адресою вона не знає, так як проживає далеко від нього. 03.06.2015 року вона дійсно видала довідку на звернення [PERSON] щодо осіб зареєстрованих та проживаючих за адресою: [ADDRESS]. Крім того, [PERSON] вказала, що знала від [PERSON] про те, що він фактично прийняв спадщину, заперечень проти його вимог не має. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 2 ст. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N7, заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини. За ст.1247 ЦК України заповіт укладається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст.1251-1252 цього Кодексу. Із наданого суду заповіту, вбачається, що він відповідає переліченим вимогам законодавства. Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини згідно ст.1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦКУ спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно довідки №89, виданої 03.06.2015 року Зарожненською сільською радою Чугуївського району Харківської області, на яку посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень: - «[PERSON], на день смерті [INFO] року дійсно проживала постійно і була зареєстрована в [ADDRESS], крім неї за даною адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав» (а.с. 26). Однак судом досліджена і інша довідка № 696 видана 17.11.2015 року Шилівською сільською радою Решетилівського району Полтавської області, про те, що [PERSON], дійсно проживала незареєстрована за адресою : [ADDRESS] з 2006 року по день смерті - [INFO] року (а.с. 55). Враховуючи пояснення свідків, суд приходить до наступного, будинок в якому згідно довідки №89, виданої 03.06.2015 року Зарожненською сільською радою Чугуївського району Харківської області проживала та була зареєстрована [PERSON] - належить [PERSON], що підтверджується договором дарування від 01.10.2008 року, згідно якого [PERSON], належний їй на праві власності житловий будинок подарувала, а [PERSON] прийняв його у власність безоплатно (а.с. 58), право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] КП «Чугуївським МБТІ» 25.10.2008 року, реєстровий № 48 (а.с. 59). Отже, судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини проживав разом матір'ю, користувався землями, які належать їй на підставі приватної власності, та обробляв їх. На даний час в нього зберігаються оригінали Державних актів на спадкові земельні ділянки, крім того він не заявляв про відмову від спадщини. Суд критично ставиться до пояснень [PERSON] про те, що [PERSON] та [PERSON] не мешкали разом, до відомостей викладених в довідці № 696 виданої 17.11.2015 року Шилівською сільською радою Решетилівського району Полтавської області, так як ці дані спростовуються довідкою №89, виданою 03.06.2015 року Зарожненською сільською радою Чугуївського району Харківської області, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], поясненнями представника відповідача [PERSON] та договором дарування житлового будинку від 01.10.2008 року, який свідчив про наміри [PERSON] все своє майно залишити своєму сину [PERSON] Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 81 Земельного кодексу України - громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі …..прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1225 Цивільного кодексу України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved