Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що 01.03.2019 року між [PERSON] та її батьком [PERSON] , було досягнуто домовленості та укладено, у присутності [PERSON] , усний договір, відповідно до якого Відповідач зобов`язався передати (продати) йому гараж (цегляний сарай), що знаходиться на території домоволодіння [ADDRESS] , взамін чого позивач передав відповідачу грошову суму в розмірі 5000 грн. При цьому, з метою підтвердження його прав на цю споруду, [PERSON] надав йому копію Довідку виконавчого комітету Трускавецької міської ради за підписом [PERSON] , заповіту [PERSON] , схеми-плану від 08.12.1970 року, експлікації внутрішніх площ до плану будівель літ. «Г-1». Зазначає, що даним гаражем (цегляним сараєм) він особисто користується уже більше двох років. Також зазначає, що спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , єдиними родичами якої вони являлися і підтримували з нею зв`язки аж до дати її смерті [INFO] , після 12 липня 1996 року, тобто після складання нею заповіту, неодноразово зазначала, що її воля полягає в тому аби гараж успадкував позивач, [PERSON] Всупереч цьому, відповідач відмовлявся оформити документи на цю споруду на його ім`я. [PERSON] подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні первісного позову просить відмовити. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності, відповідно до якого просить, визнати за [PERSON] (паспорт: серія [NUMBER] , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 14.10.1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; зареєстрована адреса місця проживання: [ADDRESS] ), право власності на цегляний сарай (гараж), що знаходиться на території домоволодіння [ADDRESS] . [PERSON] зустрічні позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , єдиними відомими родичами якої являється їх сім`я. Так, за визначенням ст. 1265 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями 5 черги для померлої. Водночас, 12.07.1996 року, [PERSON] , склала заповіт у якому належну їй квартиру [ADDRESS] , а також гараж, що знаходиться у дворі цього будинку, заповіла [PERSON] . При цьому, у нього на руках залишилися необхідні правовстановлюючі документи, а саме: Довідка виконавчого комітету Трускавецької міської ради за підписом [PERSON] ; Заповіт [PERSON] ; Схема - план (технічний паспорт) від 08.12.1970 року; Експлікація внутрішніх площ до плану будівель літ «Г-1»; Викопіювання по [ADDRESS] . [PERSON] наголошує, що він є єдиним спадкоємцем, який у встановлений 6-місячний строк подав заяву про прийняття спадщини. Не зважаючи на це, державний нотаріус Панкевич Р.І. видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом тільки на квартиру [ADDRESS] . Згідно з чинними на той час правилами (Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України), нотаріус відмовляв у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Однак, після 2005 року і досі змінювалося законодавство України, зокрема, була проведена так звана «будівельна амністія». Станом на сьогодні, відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року (у новій редакції), для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. При цьому, [PERSON] наголошує, що спірний гараж збудовано у 1970 році. Проте, в силу відсутності у нього свідоцтва про право на спадщину він не може зареєструвати своє існуючи право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Як наслідок, його право власності оспорюється [PERSON] . [PERSON] , позивач за первинним позовом до суду не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у вирішенні даного спору покладається на думку суду. Відповідач за первинним позовом, позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у вирішенні даного спору покладається на думку суду. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, у вирішенні даного спору покладається на думку суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні первинного позову слід відмовити, а зустрічний задоволити виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.. Відповідно ч.3 ст.12 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , підтвердженням чого є свідоцтво про смерть [NUMBER] . Згідно складеного [PERSON] за життя заповіту, [PERSON] заповіла [PERSON] квартиру [ADDRESS] будинку [ADDRESS] . Згідно дубліката свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14.04.2014 року державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори Панкевич Р.І., зареєстрованого в реєстрі за №209, [PERSON] видано свідоцтво на квартиру [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що спірний гараж збудовано у 1970 році. Проте, в силу відсутності у [PERSON] свідоцтва про право на спадщину він не може зареєструвати своє існуючи право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Оформити належним чином спадщину, а саме: гараж що знаходиться в дворі будинку [ADDRESS] , [PERSON] не зміг, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Позивач за первинним позовом [PERSON] , як на підставу виникнення у нього справ на спірний гараж посилається на усний договір купівлі продажу. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Отже спірний договір мав укладатися в писькмовй формі з нотаріальним посвідченням, що зроблено не було. Крім цього, відповідач за первинним позовом не міг бути належним продавцем, оскільки він не являвся власником майна зазначеного в позові. Що стосується первинного позову, то в такому слід відмовити за безпідставністю, оскільки в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини викладені в первинному позову. [PERSON] не подано належних та допустимих доказів на підтвердження підставності свого позову. Що стосується зустрічного позову, то такий слід задоволити з наступних підстав Згідно вимог ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів справи у [PERSON] наявні майнові права на спірну споруду, оскільки спадкодавець у заповіті передав йому такі, однак належним чином оформити право власності в позасудовому порядку [PERSON] не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Відповідно ж до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права. Пункт 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 р. № 750) передбачає, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що незаборонені законом, зокрема із правочинів, ч. 2 цієї статті, передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що зустрічний позов слід задоволити, а саме: визнати за [PERSON] (паспорт: серія [NUMBER] , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 14.10.1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; зареєстрована адреса місця проживання: [ADDRESS] ), право власності на цегляний сарай (гараж), що знаходиться на території домоволодіння [ADDRESS] .

Outcome: dismissed