Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач з 20.11.1987 року перебуває у шлюбі з [PERSON], за час перебування у шлюбі позивачем та відповідачем було набуто спільне майно, а саме: квартира [ADDRESS], що складається з трьох кімнат, загальною площею 58 кв.м, гаражний бокс [NUMBER] в ГБК «Автокооператив Десна» по вул. Волкова, 3а, в м. Києві. Оскільки, подружжя тривалий час проживає окремо, а відповідач не надає згоди на добровільний поділ спільного майна подружжя, [PERSON] був змушений звернутися до суду. 14.08.2014 року в судовому засіданні представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, гаражний бокс [NUMBER] в ГБК «Автокооператив Десна» по вул. Волкова, 3А, в м. Києві та земельну ділянку площею 0,06га з садовим будинком площею 56кв.м, що розташована в [ADDRESS] та поділити вказане спільне майно подружжя, виділивши у власність по ? частині даного майна кожному з подружжя. 03.12.2014 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначено, визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею 58 кв.м, майнові права на паєнакопичення у сумі 200,00 грн на гаражний бокс [NUMBER] в ГБК «Автокооператив Десна» по вул. Волкова, 3А, в м. Києві та земельну ділянку площею 0,06га з садовим будинком площею 56кв.м, що розташована в [ADDRESS] та поділити вказане спільне майно подружжя, виділивши у власність по ? частині даного майна кожному з подружжя. В судовому засіданні представник позивача та позивач уточнені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач та її представник проти позовних вимог заперечували та просили поділити майно набуте подружжям за час шлюбу, а саме: виділивши відповідачу квартиру та гаражний бокс, а позивачу земельну ділянку з садовим будинком на ній. Також відповідач в судовому засіданні пояснила, що їх спільний син - [PERSON], [INFO], має психічне захворювання, а тому потребує більшої уваги, окремої кімнати, значних матеріальних затрат, при цьому, посилалася на ст. 70 СК України та просила врахувати даний факт при поділі спільного майна подружжя. Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, його представника, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюбу, шлюб між сторонами був укладений 20.11.1987 року (а.с.13). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], 1989 року народження та [PERSON], 1998 року народження. Згідно з довідкою Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві, [PERSON], [INFO], встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу з неповною ремісією, апато-дисоціативний дефект, що формується. Галюцинаторно-параноїдний синдром (а.с.41). Відповідно до довідки МСЕК №0414318 від 12.11.2014 року, [PERSON], [INFO], має другу групу інвалідності (а.с.84). Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.09.2000 року [PERSON] придбала квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.42). Згідно з довідкою форми №3, в квартирі по [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.20). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.09.2008 року, власником садового будинку, (двоповерхового), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є [PERSON], що також підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №912044 (а.с.56, 40). Згідно довідки ГБК «Десна», [PERSON] є членом ГБК «Десна», де вона купила гаражний бокс [NUMBER], що розташований по вулиці Космонавта Волкова, 4А в м. Києві. По гаражу [NUMBER], 20.05.2004 року сплачено пайовий внесок в розмірі 200 грн та експлуатаційний внесок в розмірі 400 грн (а.с.72). В матеріалах справи міститься довідка з Державної установи «Український медичний центр спортивної медицини Міністерства охорони здоров'я України» від 10.11.2014 року видана [PERSON], в якій зазначено, що заробітна плата останньої за шість місяців складає 13606,13 грн (а.с.69). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що їх син хворіє на тяжкий психічний розлад, в зв'язку з чим потребує більшої уваги, значних матеріальних затрат, окремої кімнати, є непрацездатним, також повністю на її забезпеченні знаходиться неповнолітня донька, а позивач не надає жодної матеріальної допомоги, в зв'язку з чим, просила суд визначити їй та її дітям більшу частку у спільному майні подружжя. Однак, суд не може погодитися з даними вимогами, оскільки частиною 3 ст. 70 СК України, передбачено умову, за якою частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена. А в судовому засіданні відповідачем та її представником не доведено факт, що розмір аліментів, які отримують діти, недостатній для забезпечення їх фізичного, духовного розвитку та лікування. Статтями 69, 70 СК України, передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами. Враховуючи положення ч.1 ст. 70 СК України, суд вважає за необхідне в порядку поділу майна визнати за позивачем та відповідачем право власності на 1/2 частину наступного майна: спірної квартири, земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS], садового будинку під [ADDRESS]. Однак, суд приймає до уваги, інтереси неповнолітньої дочки - [PERSON] та сина - [PERSON], який хворіє на тяжку хворобу та є інвалідом 2 групи, а також те, що діти проживають з відповідачем та знаходяться на повному її утриманні, а тому у задоволенні позовних вимог щодо поділу майнових прав на паєнакопичення на гаражний бокс [NUMBER] в ГБК «Автокооператив Десна» - відмовляє. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3410,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial