Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ЗАТ «Енерговугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Зазначав, що згідно наказу № 1-к від 01.05.2004 року він був прийнятий по переводу на розріз «Костянтинівський» ЗАТ «Енерговугілля» на посаду начальника виробничої служби. Наказом № 100-к від 16.06.2007 року позивач з 16.06.2007 року був переведений на посаду гірничого майстра розкривної дільниці № 1 розрізу «Костянтинівський» ЗАТ «Енерговугілля», наказом № 34-к від 25.02.2008 року на посаду начальника зміни виробничої служби з 01.03.2008 року. Позивач на підставі наказу № 15-к від 19.02.2010 року був звільнений з підприємства на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України у звязку з переведенням до ДП «Трест «Олександріярозрізобуд». За час роботи [PERSON] на розрізі «Костянтинівський» ЗАТ «Енерговугілля» заробітна плата виплачувалась йому не регулярно і не в поновному обсязі, що призвело до утворення заборгованості за період з травня 2006 року по лютий 2010 року в розмірі 33 953 грн. 91 коп., яка була стягнута з відповідача наказом судді Олександрійського міськрайонного суду від 27.09.2012 року у справі № 1118/7730/12 (провадження № 2-н/1118/1648/12), однак до цього часу не виплачена. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 11.03.2013 року задоволено позов [PERSON] до ЗАТ «Енерговугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і стягнуто на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.02.2010 року по 11.03.2013 року в розмірі 73 261 грн. 30 коп., які також не виплачені до цього часу. [PERSON] просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 березня 2013 року по день постановлення судового рішення. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено наступне. Згідно наказу № 1-к від 01.05.2004 року [PERSON] був прийнятий по переводу на розріз «Костянтинівський» ЗАТ «Енерговугілля» на посаду начальника виробничої служби. Наказом № 100-к від 16.06.2007 року позивач з 16.06.2007 року був переведений на посаду гірничого майстра розкривної дільниці № 1 розрізу «Костянтинівський» ЗАТ «Енерговугілля», наказом № 34-к від 25.02.2008 року на посаду начальника зміни виробничої служби з 01.03.2008 року, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача. На підставі наказу № 15-к від 19.02.2010 року [PERSON] був звільнений з підприємства на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України у звязку з переведенням до ДП «Трест «Олександріярозрізобуд». За час роботи на розрізі «Костянтинівський» ЗАТ «Енерговугілля» перед позивачем утворилась заборгованість по заробітній платі за період з травня 2006 року по лютий 2010 року в розмірі 33 953 грн. 91 коп. Судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду від 27.09.2012 року у справі № 1118/7730/12 (провадження № 2-н/1118/1648/12) із ЗАТ «Енерговугілля» на користь [PERSON] була стягнута заборгованість по заробітній платі в розмірі 33 953 грн. 91 коп. та компенсація втрати частини заробітної плати в звязку з порушенням строків її виплати в розмірі 10 010 грн. 83 коп. Судовий наказ не оскаржувався і набрав чинності. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 11.03.2013 року задоволено позов [PERSON] до ЗАТ «Енерговугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і стягнуто на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.02.2010 року по 11.03.2013 року в розмірі 73 261 грн. 30 коп. Рішення не оскаржувалося і набрало чинності. Однак, судові рішення до теперішнього часу не виконанні, кошти позивачу не були виплачені. Як встановлено з довідки ЗАТ «Енерговугілля» № 3-01 від 29.01.2013 року за час роботи на підприємстві середньомісячна заробітна плата позивача складала 2 093 грн. 18 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що передбачено ч. 1 ст. 117 КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Згідно рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2012 від 22.02.2012 року частину 1 статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозвязку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. З наведених підстав суд вважає необхідним задовольнити вимоги [PERSON] про стягнення із ЗАТ «Енерговугілля» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 березня 2013 року по 10 листопада 2014 року в розмірі 41 863 грн. 60 коп. В звязку із задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 418 грн. 64 коп.

Outcome: approved