Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зняти арешт (заборону) з нерухомого майна, а саме з 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], [INFO], на праві власності, накладений згідно з постановою б/н від 15.06.2009 року Ленінським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 8886358, оскільки вважає, що арешт на його частку майна був накладений безпідставно та за зобов'язаннями іншої особи. Зазначене стало підставою для звернення до суду з позовною заявою (а.с.2-5, 26-29). Позивач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними матеріалами у справі. Представник третьої особи до суду не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно. Причини не явки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч. 3 ст. 60 ЦПК України). Судом встановлено, що 29 липня 1999 року Кіровоградською міською радою видано свідоцтво про право власності на житло та посвідчено, що квартира 79, яка знаходиться за адресою: вул. Г. Сталінграда дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [INFO] та [PERSON], [PERSON] (а.с.12). Згідно копії паспорта серія [NUMBER] [PERSON], [INFO], з 13 липня 2010 року зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 16-17). Державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №2 Шполянською А.О. 03 червня 2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом в якому зазначено, що на підставі статті 1261 ЦК України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], [INFO], який помер 16 травня 2013 року є його дочка - [PERSON], [INFO], мешканка [ADDRESS], у тому числі з урахуванням 1/3 частки у спадщині, від якої відмовились дружина спадкодавця - [PERSON], та з урахуванням 1/3 частки у спадщині, від якої відмовився син спадкодавця [PERSON]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 1/3 частки квартири під номером [ADDRESS], яка належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською радою 29 липня 1999 року №28361, зареєстрованого Кіровоградським обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації 29 липня 1999 року та записаного в реєстрову книгу за № 33801/117 (а.с.6). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 19.09.2016 року зареєстровано арешт нерухомого майна - квартира, 1/3 частина, адреса: [ADDRESS] належній [PERSON], накладений на підставі постанови б/н від 15.06.2009 року Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 8886358, зареєстрованого 16.07.2009 року 11:14:18 за №28886358 реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 25000, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Габдрахманова, 3 (а.с. 13-14). Відповідно до постанови ВП №11573744 від 17.07.2009 року виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №6-3452 від 07.12.2007 року про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь АКБ «Правекс-Банк» закінчено (а.с.19). Станом на 17.11.2016 року відсутні діючі кредитні договори між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON], Ідентифікаційний код [NUMBER], що підтверджується довідкою №9030/12-01-2БТ від 25.11.2016 року виданої ПАТ КБ «Правекс-Банк» (а.с.20). Відповідно до ч.2 ст. 114 ЦК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної її частини. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 3 червня 2016 року роз'яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що заявник довів суду ті обставини, на які посилалися в обґрунтування заявлених вимог і вони підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач, будучи обмеженим у здійсненні права власності щодо частини спірної житлової площі, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном шляхом зняття арешту (заборони) з нерухомого майна, а саме з 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], [INFO], на праві власності. При цьому, відповідач не надав суду жодних належних доказів правомірності накладення арешту на спірну частину квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], [INFO].

Outcome: approved