Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», [PERSON] про скасування реєстраційного запису про право власності на нерухоме майно, в якому просить суд скасувати реєстраційний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведену 21 січня 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Манюта Сергієм Васильовичем державну реєстрацію права власності Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (код ЄДРПОУ 00039019) на квартиру за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1746342151101), та відновити реєстрацію права власності на квартиру за [PERSON] . Позов обґрунтований тим, що 23 квітня 2008 року [PERSON] уклав з АКБ «Укрсоцбанк» договір кредиту № 665/Ф03.09/102, за яким отримав кошти у розмірі 47900 доларів США строком до 22 квітня 2028 року зі сплатою за користування кредитними котами у розмірі 13,5 процентів річних. В забезпечення кредитного договору в той же день був укладений іпотечний договір, відповідно до якого позивач передав в іпотеку банку належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS] . Також в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 23.04.2008 був укладений договір поруки № 03-24/906. У 2016 році до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся з позовом представник АТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 67691,36 доларів США. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 07.02.2017 року позовна заява була залишена без задоволення, з причин недоведеності АТ «Укрсоцбанк» суми боргу. 31 травня 2017 року АТ «Укрсоцбанк» звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області позовна заява була повернута позивачу. 16 січня 2019 року державний реєстратор Манюта С .В. діючий від імені Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» вніс до державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний запис за номером 29927087 про право власності АТ «Укрсоцбанк» на однокімнатну квартиру загальною площею 34,1 кв.м, житловою площею 25,1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності зазначено: «повідомлення, серія та номер :4480, виданий 02.11.2018 року, видавник: АТ «Укрсоцбанк», додаткова угода, серія та номер: 1, виданий 11.06.2010, видавник ПН ОМНО Чапська А.Е., Договір іпотеки, серія та номер 927, виданий 23.04.2008, видавник: ПН ОМНО Чапська А.Е. Байрактар В.М. вважає рішення про державну реєстрацію незаконною, а отже вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 01.07.2019 року позовна заява була залишена без руху, так як вона не відповідала вимогам ст.ст. 95, 177 ЦПК України. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 31 липня 2019 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 02 вересня 2019 року. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 02.09.2019 року по справі залучено до участі в якості співвідповідача - АТ «Укрсоцбанк». Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 30.09.2019 року (протокольною) закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.10.2019 р. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 24.12.2019 року (протокольною) замінено відповідача АТ« Укрсоцбанк» його правонаступником Акціонерне товариство «Альфа-Банк». В судовому засіданні представник позивача - Робул А.А. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та наголосив, що банк неодноразово звертався до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак банку було відмовлено через недоведеність суми боргу. Вважає, що процедура реєстрації була порушена, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Представник Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Представник АТ «Альфа Банк» - Борщенко К.Ю. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що банк діяв в межах діючого законодавства, процедура реєстрації не була порушена, а тому немає підстав для задоволення позову. Надали суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що примусового стягнення, на яке посилається позивач, не відбулось, реєстрація права власності проведеного згідно викладеної в іпотечному договорі «іпотечного застереження» відбулась поза межами примусового стягнення, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.(а.с.164-173) Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином. Через канцелярію суду була подана заява, в якій [PERSON] вказала, що не заперечує проти задоволення позову та просить справу слухати у її відсутність. (а.с.163) Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23 квітня 2008 року між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариствао «Альфа банк» (далі- «Банк») було укладено кредитний договір № 665/Ф03.09/102 за яким позивач отримав кредитні кошти у розмірі 47900 доларів США строком до 22 квітня 2028 року за сплатою за користування кредитними коштами у розмірі 13,5 процентів річних, що підтверджується копією вказаного договору. (а.с.10-17) В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між позивачем та Банком був укладений іпотечний договір, посвідчений 23.04.2008 р. приватним нотаріусом ОМНО Чапською А.Е., реєстр. № 928, відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку Банку належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією вказаного договору (а.с.20-24) 11.06.2010 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір про внесення змін № 1 до Іпотечного договору, який був посвідчений приватним нотаріусом Чапською А.Е., зареєстровано в реєстрі за № 558. (ас.25-26). З копії реєстраційної справи на вказану квартиру вбачається, що 21 січня 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергієм Васильовичем проведено державну реєстрацію права власності на передану в іпотеку квартиру за АТ «Укрсоцбанк» на підставі зазначеного іпотечного договору із змінами, повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки від 02.11.2018 р., повідомлення про вручення зазначеного повідомлення (а.с. 124-142). Відповідно до п. 4.1., 4.5. укладеного між позивачем та Банком іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: на підставі рішення суду; або на підставі виконавчого напису нотаріуса; або шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на момент укладення іпотечного договору), іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Законом України від 25.12.2008 року № 800-VI, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» було викладено в новій редакції, відповідно до якої Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Після набуття чинності вказаним Законом сторони відповідні зміни до іпотечного договору щодо включення до нього відповідного застереження не внесли, договір про задоволення вимог іпотекодержателя між сторонами іпотечного договору не укладався. За таких обставин правові підстави для реєстрації права власності на передану в іпотеку квартиру за собою на підставі укладеного іпотечного договору у АТ «Укрсоцбанк» були відсутні. Посилання Банку на те, що положення п. 4.5.3. договору іпотеки є самостійною підставою для переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя відхиляються судом, оскільки вказані положення договору іпотеки не є застереженням в розумінні ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» в редакції Закону України від 25.12.2008 року № 800-VI, а лише передбачають один із можливих способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Суд також погоджується з доводами сторони позивача щодо неврахування державним реєстратором положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, який набув чинності 07 червня 2014 року. Так, підпунктом 1 пункту 1 вказаного Закону передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Передана в іпотеку позивачем квартира зазначеним вимогам відповідає, оскільки виступає як забезпечення наданого позивачу банківською установою-резидентом кредиту в іноземній валюті, використовується ним як місце постійного проживання, що підтверджується копією паспорта позивача з відміткою про реєстрацію місця проживання, відомості про належність позивачу на праві власності іншого нерухомого майна відсутні, площа квартири не перевищує 140 кв. м. Таким чином, у державного реєстратора були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за АТ «Укрсоцбанк». Відповідно до ч. ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема у спосіб відновлення становища, яке існувало до порушення. Скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності передбачено ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є ефективним способом поновлення права власності позивача на належне йому майно, оскільки відповідно до п. 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ № 1141 від 26.10.2011 р. (із змінами), у Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав. Таким чином, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. В судових дебатах представником позивача було зроблено усну заяву про надання додаткових доказів понесення судових витрат, у зв`язку із чим відповідне рішення про розподіл судових витрат буде ухвалено судом відповідно до ст. 246, 270 ЦПК України.

Outcome: approved