Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Відділу ДАІ Запорізького МУ ГУМВС України в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 травня 2014 р. помер його батько [PERSON], який на час смерті проживав разом із позивачем за адресою: [ADDRESS], однак, не був зареєстрований за цією адресою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді легкового автомобіля ВАЗ 2103, 1979 року випуску, реєстраційний номер В4082ЗП, номер кузова [NUMBER], зареєстрований у Відділі ДАІ Запорізького МУ ГУМВС України в Запорізькій області. Автомобіль знаходиться на даний час у гаражі № 13 на території гаражного товариства «Ветеран». Він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та як особа, що постійно проживала разом зі спадкодавцем на момент смерті вважається в порядку частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом шести місяців не заявив про відмову від неї. На даний час він позбавлений можливості користуватись автомобілем, оскільки втрачено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та відсутня можливість отримати його дублікат. Просив встановити факт, що він постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON], який помер 13 травня 2014 року, на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS], а також визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 13 травня 2014 року, на транспортний засіб легковий автомобіль ВАЗ 2103, 1979 року випуску, реєстраційний номер В4082ЗП, номер кузова [NUMBER]. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток.Причин неявки у судове засідання представник відповідача суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник відповідача суду не надавав. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів у порядку статті 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 12 травня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 294783, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції 13 травня 2014 року, актовий запис № 3051. У судовому засіданні встановлено, що позивач є сином померлого, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 273577, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 11 грудня 2014 року, актовий запис № 1493. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з належного йому на праві власності легкового автомобіля ВАЗ 2103, 1979 року випуску, реєстраційний номер В4082ЗП, номер кузова [NUMBER]. Проте, на даний час свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу втрачене. Згідно з відповіддю Центру № 1 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування міста Запоріжжя та Запорізького району [PERSON] України в Запорізькій області від 2 червня 2015 р. № 10/13-2053 на заяву позивача, за якою видача дубліката свідоцтва про реєстрацію можлива лише власнику автомобіля. Позивач звертався до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак йому листом від 21 травня 2015 р. № 179/01-16 було повідомлено про пропуск строку на прийняття спадщини. Як вбачається з довідки Центру обслуговування абонентів № 1 МКП «Основаніє», виданій позивачу, він зареєстрований один за адресою: [ADDRESS]. Померлий [PERSON] був з 24 лютого 2004 року до дня смерті був зареєстрований за адресою: [INFO]. Факт проживання позивача разом із померлим [PERSON] на час відкриття спадщини підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] родичі заявника. Згідно з положеннями частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки в позивача відсутні необхідні документи на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд, з урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні, вважає за можливе встановити даний факт. Крім того, відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, як визначено у ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1)\~якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2)\~\~у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності\~\~у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати\~\~у відповідних органах\~\~дублікат правовстановлюючого документа. В даному випадку [PERSON] є таким, що прийняв спадщину на підставі статті 1268 ЦК України. Однак, за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину (втрата оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відсутність можливості одержати дублікат), [PERSON] позбавлений можливості оформити свої спадкові права. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача. З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 392, 1233, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved