Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про вселення і встановлення порядку користування приміщеннями квартири, уточнивши який, просить вселити його, [PERSON] у квартиру [ADDRESS]; встановити порядок користування приміщеннями квартири [ADDRESS] наступним чином: виділити йому, [PERSON] в користування прохідну кімнату №5 площею 16,9 кв.м з балконом площею 0,7 кв.м і кімнату №6 площею 10,8 кв.м, залишивши у загальному користуванні коридори площею 5 кв.м і площею 1,1 кв.м; туалет площею 1 кв.м; ванну кімнату площею 2,1 кв.м; кухню площею 5,3 кв.м; шафу площею 0,9 кв.м, а також зобовязати відповідачів не перешкоджати йому, [PERSON] у користуванні приміщеннями квартири відповідно до визначеного судом порядку користування. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він, [PERSON] є власником 2/3 частини квартири [ADDRESS], що належали відповідачам, які він придбав на прилюдних торгах 06.03.2015 р. і 01.04.2015 р. та отримав і зареєстрував свідоцтва - НАЕ 200779 від 01.04.2015 р. і НАЕ 200778 від 01.04.2015 р. на право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS], що раніше належали відповідачам. Однак незважаючи на це відповідачі перешкоджають йому користуватися його власністю, не звільняють належні йому кімнати площею 16,9 кв.м з балконом площею 0,7 кв.м і кімнату площею 10,8 кв.м які були виділені у спільне користування відповідачам рішенням Малиновського районного суду по справі №521/14697/14-ц від 22.12.2014 року і зазначені в технічному паспорті ОМБТІ реєстр 200-41-22628 від 20.02.1996 р. за №5 і №6, що відповідає 2/3 часткам житлової площі квартири. Також позивач в своєму позові зазначив, що він є людиною похилого віку та має поганий стан здоровя (рак лівої нирки, аденома, емфізема легенів, гіпертонічна хвороба, стенокардія, атеросклероз сосудів серця та артерій головного мозку, гепатит С, множинні кісти обох нирок, охолозія сечоводів), у звязку із чим потребує частого користування ванною кімнатою та туалетом, як в день так і вночі, і йому необхідно часто перебувати на свіжому повітрі під час нападів стенокардії та емфіземи легенів. Враховуючи місце розташування кімнат №5 і № 6, рішення суду від 22.12.2014 року, за яким вони стали належати відповідачам і становлять (16,9+10,8) = 27,7 кв.м, що дорівнює 2/3 частинам житлової площі, які є неподільними і були виставлені на прилюдні торги та які позивач вирішив придбати, так як кімната №5 має вихід на балкон і розташована поряд з ванною і туалетом і користування нею не спричинятиме незручностей співвласникам. В цій кімнаті, згідно висновку експертизи, і рішення суду по справі №521/14697/14ц від 22.12.2014 року позивач за свій рахунок влаштує перегородку, що відокремить кімнату площею 13,57 кв.м, а залишок цієї кімнати площею 3,33 кв.м забезпечить можливість відділити кімнати поз.6 і поз. 7 для загального користування шафу поз.8 і коридор - поз.9. Таким чином загальна житлова площа квартири складатиме 37,4 кв.м із якої відповідачам належатиме 13,0 кв.м, що більше 2/6 жилої площі квартири, а позивачу належатиме 23,37 кв.м (13,57 + 10,8), що менше 2/3 жилої площі квартири. Позивач запропонував це відповідачам, але вони не погодилися з цією пропозицією. Також [PERSON] посилається на те, що відповідачки [PERSON] та [PERSON] постійно влаштовують сварки, принижують його нецензурними словами, а коли він закрив на замок в виділеній йому судом кімнаті свої речі, вони зламали двері і викинули його речі в сміттєві баки. Таким чином вони унеможливлюють проживання в належній [PERSON] 2/3 частини квартири. [PERSON] зареєстрований в цій квартирі, а проживати в ній відповідачі не дають змоги, продовжують чинити перешкоди у користуванні квартирою, обмежують доступ до квартири. В позовній заяві [PERSON] вказує на те, що, відповідачі не виконують рішення суду по сплаті комунальних послуги та інші обовязкові платежі, що призвело до накопичення великих боргів (опалення - 9 273,66 грн., комунальні послуги 8542,88 грн.) за що правлінням ЖСК припинено водопостачання, теплопостачання та водовідведення. [PERSON] в свою чергу своєчасно і в повному обсязі сплачує комунальні платежі за частку якою не має змоги користуватися. Оскільки відповідачі перешкоджають нормальному проживанню в квартирі позивача, тому позивач вимушений звернувся з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного порядку вирішення справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не зявлялась, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про отримання уточнених позовних вимог 08.08.2015 року, від підпису відмовилась. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не зявлялась, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про отримання уточнених позовних вимог 08.08.2015 року, від підпису відмовилась. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що в жовтні 1992 року, [PERSON], подарував своєму синові, [PERSON], належну йому, [PERSON] на праві власності трикімнатну квартиру [ADDRESS]. 30.09.1995 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина, а саме на квартиру [ADDRESS]. Спадщину у встановленому законом порядку прийняли три спадкоємця першої черги: позивач [PERSON] батько покійного, [PERSON] дружина, [PERSON] донька. 27.06.1996 р. Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, р/н № 2-4010, згідно якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності (по 1/3 кожному) квартира [ADDRESS]. Вказана квартира складається з наступних приміщень, відображених в технічному паспорті ОМБТІ та РОН від 20.02.1996 р.: 1 - коридор, площею 5,0 кв.м; 2 - туалет, площею 1 кв.м; 3 - ванна кімната, площею 2,1 кв.м; 4 - кухня, площею 5,3 кв.м; 5 - кімната, площею 16,9 кв.м з балконом площею 0,7 кв.м; 6 - кімната, площею 10,8 кв.м; 7 - кімната, площею 13 кв.м; 8 - шафа, площею 0,9 кв.м; 9 - коридор, площею 1,1 кв.м. Загальна площа квартири - 56,8 кв.м, жила - 40,7 кв.м. В 2011 року позивач звернувся до [PERSON] та [PERSON] з пропозицією продати спірну квартиру, щоб придбати для них меншу квартиру, з чим відповідачі по справі не погодились. Рішенням Малиновського районного суду №521/14697/14-ц від 22.12.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про вселення, встановлення порядку користування приміщеннями квартири та усунення перешкод в користуванні власністю задоволено частково. Встановлено наступний порядок користування квартирою №53 в будинку № 21 по вул. Ак. Філатова в м. Одесі: [PERSON] у користування виділено кімнату площею 13 кв.м, зазначену на технічному паспорті ОМБТІ від 20.02.1996 р. № 7; [PERSON] та [PERSON] у спільне користування виділено кімнати площею 10,8 кв.м та 16,9 кв.м з балконом пл. 0,7 кв.м, зазначені на технічному паспорті ОМБТІ від 20.02.1996 р. №№ 5, 6. В спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишено приміщення коридору, площею 5,0 кв.м; туалету, площею 1 кв.м; ванної кімнати, площею 2,1 кв.м; кухні, площею 5,3 кв.м; шафи, площею 0,9 кв.м; коридору, площею 1,1 кв.м, зазначених на технічному паспорті ОМБТІ від 20.02.1996 р. №№ 1,2,3,4,8,9. Зобовязано [PERSON] та [PERSON] не перешкоджати [PERSON]: в користуванні приміщеннями квартири [ADDRESS], зазначеними на технічному паспорті ОМБТІ від 20.02.1996 р., а саме: 1 - коридор, площею 5,0 кв.м; 2 - туалет, площею 1 кв.м; 3 - ванна кімната, площею 2,1 кв.м; 4 - кухня, площею 5,3 кв.м; 7 - кімната, площею 13 кв.м; 8 - шафа, площею 0,9 кв.м; 9 - коридор, площею 1,1 кв.м; у вільному проході через жилу кімнату квартири [ADDRESS], зазначену на технічному паспорті ОМБТІ від 20.02.1996 р. № 5 площею 16,9 кв.м; у проведенні будівельних робіт з влаштування перегородки у кімнаті квартири [ADDRESS] площею 16,9 кв.м, зазначеній на технічному паспорті ОМБТІ від 20.02.1996 р. № 5, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 447 від 03.11.2014 р. В іншій частині позову відмовлено. 03.11.2014 року за призначенням Малиновського районного суду по справі №521/14697/14ц проведена судова будівельно-технічна експертиза №447 та рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.12.2014 року був встановлений порядок користування приміщеннями цієї квартири, згідно якого [PERSON] та [PERSON] у спільне користування виділені кімната площею 10,8 кв.м та кімната площею 16,9 кв.м з балконом площею 0,7 кв.м, зазначені в технічному паспорті ОМБТІ від 20.02.1996 р. за №5, №6, що відповідає 2/3 часткам жилої площі квартири. 06.03.2015 року [PERSON] придбав на прилюдних торгах 1/3 частини квартири [ADDRESS], що раніше належала [PERSON] та 1/3 частини квартири [ADDRESS], що раніше належала [PERSON], що становить 2/3 частини квартири, які є неподільними і належали відповідачам. 01.04.2015 року [PERSON] отримав і зареєстрував свідоцтва НАЕ 200779 від 01.04.2015 року та НАЕ 200778 від 01.04.2015 року на право власності на частки квартири [ADDRESS], що раніше належали відповідачам. Виділити окремо 2/3 частини жилої площі квартири можливо тільки за рахунок кімнат №5 - 16,9 кв.м з балконом 0.7 кв.м і №6 - 10,8 кв.м. Загальні засади здійснення права власності визначені\~Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання. Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Приймаючи до уваги вищевказані розяснення Верховного Суду України та враховуючи те, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 419 від 18.12.2013 року виділ в натурі 1/3 частини квартири [ADDRESS], виходячи з діючих жилих і санітарно-гігієнічних вимог, передбачених ДБН 11 В. 2.2,- 15- 2005 «Житлові будівлі», технічно неможливий. Квартира неподільна. Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе встановити наступний порядок користування квартирою № 53 в будинку № 21 по вул. Ак. Філатова в м. Одесі: [PERSON] у користування виділити кімнати площею 16,9 кв.м з балконом 0,7 кв.м і 10,8 кв.м, зазначені в технічному паспорті ОМБТІ від 20.02.1996 р. № 5 і №6, в спільному користуванні залишити приміщення коридору, площею 5 кв.м; туалету, площею 1 кв.м; ванної кімнати, площею 2,1 кв.м; кухні, площею 5,3 кв.м; шафи, площею 0,9 кв.м; коридору, площею 1,1 кв.м, зазначених на технічному паспорті ОМБТІ від 20.02.1996 р.№№ 1,2,3,4,8,9. Стосовно позовних вимог про вселення [PERSON] до спірної квартири суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з копії заочного рішення від 26 червня 2015 року по цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за позовом третьої особи, яка заявляла самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] до [PERSON] про стягнення понесених збитків та моральної шкоди, суд задовольнив позов ЖБК «Жовтневий» в повному обсязі, стягнувши з відповідачки заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 1680 гривень 38 копійок та судовий збір. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені збитки у розмірі 8000 (вісім) тисяч гривень та моральну шкоду у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень. На копії заочного рішення стоїть відмітка про набрання ним законної сили 03 серпня 2015 року. Вказаним рішенням встановлено, що відповідачка перешкоджає користуватися належною [PERSON] часткою квартири, не звільняє кімнати № 5 і № 6, вчиняє сварки, не сплачує комунальні послуги, за що в квартирі відключено опалення, водопостачання, перекрита каналізація, [PERSON] не може проживати у власній квартирі та вимушений жити на орендованій квартирі і нести збитки на оплату оренди. Судом встановлено, що на підставі дій відповідача [PERSON] не може проживати у власній квартирі. Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З зазначених вище підстав суд вважає правомірними вимоги позивача про вселення до спірної квартири і приймає рішення про їх задоволення. Частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved