Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 11 листопада 2002 року шляхом приватизації згідно з ЗУ «Про приватизацію державного нового фонду» та відповідно рішення [PERSON] сільської ради Чаплинського району Херсонської області позивач зі своїм батьком отримав у спільну власність в рівних частинах будинок за адресою с. Хрестівка вулиця Леніна б.31/2, Чаплинського району Херсонської області За цим же рішенням [PERSON] сільська рада видала свідоцтво про право власності на житло. 20 серпня 2011 року його батько [PERSON] помер, що посвідчується свідоцтвом про смерть серії І-КГ №132954 від 23 серпня 2011 року. На момент смерті батька позивач проживав разом з ним, а тому фактично прийняв спадщину після свого батька, факт проживання підтверджується довідкою №466 від 01.04.2016р. [PERSON] сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Відповідно до статті 1261 ЦК України позивач являється спадкоємцем першої черги, крім того на момент смерті він проживав з спадкодавцем. Стаття 1296 ЦК України передбачає одержання свідоцтва про право на спадщину. Спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. На даний час позивач звернувся до Чаплинської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на майно [PERSON]. Але згідно поданого ним правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого [PERSON] сільською радою від 11.11.2002 року у відповідності з ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» відсутня державна реєстрація в установленому законодавством порядку на вищевказане майно. Тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, дана інформація підтверджується листом приватного нотаріуса від 21.06.2016 року №139/01-16. Таким чином, виникла ситуація при якій, через бездіяльність спадкодавця щодо реєстрації нерухомого майна, на час володіння спадкодавцем цим майном, спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Коли позивач звернувся до Державного реєстратора, що здійснює державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, згідно свідоцтва про право власності на житло на свою ? частину будинку по вул.Центральна 31 «А», йому теж відмовили в здійсненні реєстрації оскільки в свідоцтві про право власності на житло не зрозуміло записано тип нерухомості, а саме для реєстратора є не зрозумілим чи це будинок чи квартира. На підтвердження типу нерухомості, позивач має технічний паспорт на садибний житловий будинок по вул.Леніна 31/2 с.Хрестівка Чаплинського району Херснської області від 31.10.2001 року та технічний паспорт на садибний житловий будинок по вул. Центральній 31 «а» с. Хрестівка Чаплинського району Херсонської області від 10.06.2016 року. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 25.09.2003 року №99 присвоєно поштову адресу житловому будинку, що знаходиться по вул. Леніна в с. Хрестівка в якому проживає [PERSON] номер 31-а . Позивач свої вимоги підтримав повністю за підставами, вказаними у позові та наполягає на їх задоволенні, просить справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Чаплинського району Херсонської області, позовні вимоги позивача визнала, проти їх задоволення не заперечує, просять справу розглянути у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд установив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11 листопада 2002 року шляхом приватизації згідно з ЗУ «Про приватизацію державного нового фонду» та відповідно рішення [PERSON] сільської ради Чаплинського району Херсонської області позивач зі своїм батьком отримав у спільну власність в рівних частинах будинок за адресою с. Хрестівка вулиця Леніна б.31/2, Чаплинського району Херсонської області За цим же рішенням [PERSON] сільська рада видала свідоцтво про право власності на житло. 20 серпня 2011 року його батько [PERSON] помер, що посвідчується свідоцтвом про смерть серії І-КГ №132954 від 23 серпня 2011 року. На момент смерті батька позивач проживав разом з ним, а тому фактично прийняв спадщину після свого батька, факт проживання підтверджується довідкою №466 від 01.04.2016 р. [PERSON] сільської ради, Чаплинського району Херсонської області. Відповідно до статті 1261 ЦК України позивач являється спадкоємцем першої черги, крім того на момент смерті він проживав з спадкодавцем. Стаття 1296 ЦК України передбачає одержання свідоцтва про право на спадщину. Спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. На даний час звернувся до Чаплинської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на майно [PERSON]. Але згідно поданого ним правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого [PERSON] сільською радою від 11.11.2002 року у відповідності з ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» відсутня державна реєстрація в установленому законодавством порядку на вищевказане майно. Тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, дана інформація підтверджується листом приватного нотаріуса від 21.06.2016 року №139/01-16.

Outcome: approved