Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], і просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача на його користь та утримання аліментів у розмірі 1/3 всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до його одужання. В обґрунтування позову покликається на те, що він являється пенсіонером, щомісячний розмір його пенсії становить 999,00 гривень, на даний момент він хворіє та потребує лікування. Він знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки всі гроші він витрачає на лікування. Зазначив, щоперебуває у шлюбі з [PERSON] Від спільного подружнього проживання у них є дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що на сьогоднішній день їх спільна з [PERSON] дочка є повнолітньою та дієздатною особою. Йому відомо, що його дочка працює в Галицькому районному центрі зайнятості де отримує сталий дохід. Він неодноразово звертався до відповідачки з проханням допомогти йому матеріально, але така незважаючи на його похилий вік та стан здоров'я, не цікавиться ним, не допомагає матеріально. Вважає, що відповідачка зобов'язана його утримувати, створювати необхідні умови для покращення його здоров'я, тому вважає за можливе стягнути з його доньки [PERSON] щомісячно аліменти на його утримання, як непрацездатного батька, починаючи з дня подання ним позовної заяви у розмірі 1/3 всіх видів доходу до його одужання. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні з підстав викладених у письмовому запереченні відповідачки. Заперечуючи позов, [PERSON] покликається на те, що [PERSON] хоч і є її біологічним батьком, однак ніколи не виконував своїх батьківських обов'язків відносно неї, не утримував матеріально. Батько постійно зловживав алкоголем, не працював, жорстоко поводився з нею, матір'ю та братом, який помер. Окрім того, у неї на утриманні двоє дітей. Чоловік [PERSON] працює, але хворіє і на лікування витрачає значні кошти. У неповнолітнього сина [PERSON] захворювання очей, а син [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі, на лікування та утримання яких потрібні значні витрати, а у неї відсутні доходи, які б давали їй можливість нести додаткові витрати на утримання батька, шляхом оплати аліментів. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні. Заперечуючи позов, зазначила, що [PERSON] ніколи не виконував батьківських обов'язків щодо своїх дітей, систематично вживав алкоголдьні напої, вчиняв сварки, вдавався до фізичного насилля щодо неї. Діти перебували на її утриманні, позивач не працював. Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та свідків у справі, суд вважає, що в позові слід відмовити, враховуючи наступне. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в Галицькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та згідно довідки № 688 від 13 червня 2017 року отримує пенсію станом на 01.06.2017 р. в розмірі 999, 00 грн. (а.с. 45). Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії поліклінічного відділення міської лікарні м. Бурштин Івано-Франківської області № 166 від 27 березня 2017 року [PERSON] хворіє рядом захворювань, які потребують стаціонарного та оперативного лікування (а.с. 7). [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON]. Від спільного подружнього проживання у них є донька [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Встановлено, що відповідачка [PERSON], 30.09.1997 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с. 40). В шлюбі народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] (а.с. 38, 39), які перебувають на їхньому утриманні. Згідно довідки № 1095 від 26.05.2017 р. син відповідачки, [PERSON], є студентом третього курсу денної форми навчання Івано-Франківського національного технічного університету нафти та газу (а.с. 31). Згідно довідки про доходи Галицького районного центру зайнятості Івано-Франківської області № 656-04/12-17 від 22.05.2017 р. заробітна плата [PERSON] за період з листопада 2016 р. по квітень 2017 р. склала 31 928, 76 грн. (а.с. 32). Допитані в у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначили, що [PERSON] ніколи не виконував батьківських обов'язків щодо своїх дітей, матеріально не забезпечував сім'ю, постійно зловживав алкоголем, не працював. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що проживає з [PERSON] в одному будинку та добре знає його. Вказав, що свого часу працював дільничним поліції, [PERSON] неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173, 173-2 КупАП, веде аморальний спосіб життя. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Відповідно до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Відповідно до ч.1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Відповідно до вимог п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК). Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Водночас зазначені чинники, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо належного виховання та утримання дочки в період до її повноліття. Позивач зловживав спиртними напоями, матеріальної допомоги на утримання відповідачки позивач не надавав, не виховував її, а також не спілкувався з відповідачкою після досягнення нею повнолітня та під час отримання нею освіти. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Посилання позивача на те, що розмір отримуваної ним пенсії не дозволяє йому забезпечити собі гідне існування, а визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму не забезпечує всіх потреб позивача, без надання доказів такої потреби, не може бути підставою для задоволення позову та визначення аліментів у будь-якому розмірі. Тобто при вирішенні даного спору суд виходить з того, що принциповим питанням розгляду даного спору є доведеність двох одночасно підстав для отримання аліментів на позивача-його непрацездатність та потребу у матеріальній допомозі. У той же час із матеріалів справи вбачається, що позивач отримує пенсію у певному розмірі, разом з тим у матеріалах справи відсутні будь-які докази понесення позивачем значних витрат на лікування. Посилання позивача на те, що розмір отримуваної ним пенсії не дозволяє йому забезпечити собі гідне існування, а визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму не забезпечує всіх потреб позивача, без надання доказів такої потреби, не може бути підставою для задоволення позову та визначення аліментів у будь-якому розмірі. Також встановлено, що відповідачка має двоє дітей, які знаходяться на її утриманні та в неї відсутні доходи, які б давали їм можливість нести додаткові витрати на утримання батька шляхом оплати аліментів. З урахуванням наведеного, суд вважає, що сам факт непрацездатності позивача не зумовлює виникнення у відповідачки обов'язку надання йому утримання та не свідчить про наявність у позивача потреби в отримані матеріальної допомоги. Стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати позивачем матеріальної допомоги. Враховуючи вищенаведені обставини, суд, дотримуючись принципу розумності та справедливості, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням повно, всебічно та об'єктивно досліджені у судовому засіданні докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed