Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свій позов мотивував тим, що 25.11.2016р. між ним та [PERSON] був укладений договір позики, на підставі якого він передав в борг грошові кошти в сумі 151400,00 грн., що еквівалентно 5810 доларів США на день передачі грошових коштів, які відповідач [PERSON] зобов`язався повернути до 25.11.2017 року. Дружина відповідача [PERSON] надала згоду своєму чоловіку на укладення такого договору позики, про що власноруч написала заяву від 25.11.2016р. Зі слів відповідачів йому відомо, що сума коштів бралася в борг для ремонту будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та в якому проживають відповідачі, а також для благоустрою земельної ділянки за цією ж адресою. Проте відповідач [PERSON] у зазначений в договорі строк борг не повернув, в зв`язку з чим йому було направлено письмову вимогу про повернення коштів, проте навіть після отримання вимоги відповідач свої зобов`язання так і не виконав. Просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за договором позики від 25.11.2016р. в сумі 251812,42 грн., яка складається з наступного: 151400,00 грн. сума основного боргу, 66991,39 грн. відсотки за користування позикою, 25208,10 грн. інфляційні збитки, 8212,93 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов`язань, а також просив стягнути сплачений судовий збір в сумі 2518,12 грн. \~ \~ \~ \~До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідачі, сповіщені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, відзив та заперечень на позов не надали. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд,\~ вивчивши\~матеріали справи,\~вважає,\~що позов\~підлягає частковому\~задоволенню за\~наступних підстав. Судом встановлено, що 25 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, що еквівалентно на момент укладення договору 5810 доларів США, строком на один рік, та зобов`язався повернуті зазначені кошти до 25 листопада 2017 року, що підтверджується розпискою (а.с.11). Цього ж дня, а саме 25.11.2016 року, [PERSON] надала згоду своєму чоловіку на укладення договору, підтвердила, що їй відомо про борг свого чоловіка [PERSON] (а.с.12). На час розгляду справи сума боргу по договору позики відповідачем повернута позивачу не була. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка\~позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до вимог ст.ст.\~525,\~526,\~1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, визначеному договором і одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. \~Статтею 60 СК України\~визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1\~ст. 61 СК України\~об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 3\~ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 4\~ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Наведений правовий висновок викладений Верховний Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 334/5907/14-ц (провадження № 6-539цс16). Судом встановлено, що договір позики на суму 151400 грн. був укладений 25 листопада 2016 року [PERSON] з [PERSON] в інтересах сім`ї, що не спростовано відповідачами, а також підтверджується наданою [PERSON] письмовою згодою на його укладення, а тому суд дійшов висновку про стягнення суми боргу за договором позики з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку. Як передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. \~У розписці від 25.11.2016 року розмір процентів за користування позикою не встановлений, а тому стягненню з відповідачів за весь період користування позикою, а саме з 25.11.2016р. по 25.11.2017 р., підлягають проценти, із розрахунку облікової ставки НБУ, в розмірі 20059,46 грн., а саме: -за період з 25.11.2016р. по 13.04.2017р. у розмірі 8129,97 грн. (151400 х 14 (ставка НБУ) / 100 х 140 (кількість днів) /365); -за період з 14.04.2017р. по 25.05.2017р. у розмірі 2264,78 грн. ( 151400 х 13 (ставка НБУ)/100 х 42 (дні)/365); -за період з 26.05.2017р. по 26.10.2017р. у розмірі 7984,79 грн. (151400 х 12,5 (ставка НБУ)/100 х 154 (дні) /365); -за період з 27.10.2017р. по 25.11.2017р. у розмірі 1679,92 грн. (151400 х13,5 (ставка НБУ)/100 х 30 (днів) /365). Відповідно до вимог ст.\~545\~ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов`язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки позичальником не було виконано свого обов`язку з повернення позики в строки передбачені договором, то з відповідачів підлягають стягненню: - інфляційні збитки в сумі 21029,46 грн. за період з 26.11.2017р. по 16.09.2019р. (151400 х 113,89 (сукупний індекс інфляції) / 100 151400); - три проценти річних від простроченої суми, а саме: 8212,93 грн. за 660 днів (з 26.11.2017р. по 16.09.2019р.) несплати боргу (151400 х3% / 100% /365 х 660). На підставі наданих доказів суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки відповідач не повернув кошти отриманні згідно договору позики, а тому на користь позивача підлягають стягненню солідарно з відповідачів заборгованість за договором позики, відсотки за користування позикою за період з 25.11.2016р. по 25.11.2017р.., інфляційні збитки та 3% річних за період прострочення грошового зобов`язання з 26.11.2017р. по 16.09.2019р.. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2006,94 грн. (2518,12 * 79,7%). На підставі викладеного та

Outcome: partial