Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором купівлі-продажу товарів у кредит. В обґрунтування позиву вказував, що 18.06.2019 року між ним та відповідачкою було укладено договір купівлі - продажу товарів в кредит відповідно до умов якого відповідачу було передано товар, а саме, газовий котел ARISTON24 вартістю 22980 грн. Позивач вказує, що відповідно до умов договору відповідачка зобов`язувалась розрахуватися за товар не пізніше 18.12.2019 року. Відповідачка зобов`язувалась сплачувати вартість товару щомісячно до 18 числа, не менше ніж 4300,00 грн., та плату за користування кредитними коштами в розмірі 3 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць. Однак, відповідачка ухилялася від виконання своїх зобов`язань в зв`язку з чим позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві клопотав про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо ухзвалення заочного рішення. Відповідач за викликом до суду не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомляв. У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Згідно ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи. Так, згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється з підстав передбачених ст.ст. 599, 600, 604, 609 ЦК України. Відповідно до ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 ЦК України). Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України ). Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 547 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною третьою статті 692 ЦК України фактично конкретизовано передбачений статтею 536 цього Кодексу обов`язок боржника сплачувати встановлений договором або законом розмір процентів за користування чужими грошовими коштами та передбачене статтею 625 ЦК України право кредитора вимагати від боржника сплати 3% річних за весь час прострочення, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом об`єктивно встановлено, що 18.06.2019 року між сторонами було укладено договір купівлі - продажу товарів в кредит відповідно до умов якого відповідачу було передано товар, а саме, газовий котел ARISTON24 вартістю 22980 грн. вартість якого відповідач зобов`язувалася сплачувати щомісячно до 18 числа в розмірі не менше ніж 4300, 00 грн. на місяць, з додатковою платою за користування кредитними коштами в розмірі 3 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць. Однак, відповідач ухилялася від виконання свого зобов`язання та належним чином і в належні строки його не виконала. Отже, сума невиплаченого боргу становить 32852, 67 грн. від дати укладення кредитного договору, тобто від 18.06.2019 року. Несвоєчасність та неналежність виконання відповідачем свого зобов`язання є підставою для стягнення з нього на користь позивача неустойки (штрафу) в розмірі 3,5% від суми основного боргу наявного на останній день строку у який відповідачем мав бути проведений черговий платіж та стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми основного боргу наявного на останній день строку у який відповідачем мав бути проведений черговий платіж (п. 4.2. Договору). Отже, відсутність реального виконання відповідачем свого зобов`язання свідчить про наявність між сторонами договірних правовідносин, які не позбавляють кредитора права на отримання від боржника процентів відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими коштами. В розумінні правових норм чинного цивільного законодавства, а зокрема ст.ст. 536, 625 ЦК України, проценти за користування чужими коштами та інфляційні втрати за час прострочення виконання зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому вони повинні нараховуватись на суму основного боргу. З підстав викладеного обґрунтованими будуть наступні розрахунки. Розрахунок розміру процентів за користування чужими грошовими коштами відповідно до ст. 536 ЦК України за наступною формулою: - 22980 грн. (сума простроченого боргу вартості товару) х 3,0% (розмір відсотків за місяць від суми боргу обумовлених договором) х 8 ( кількість прострочених місяців за період з 18.06.2019 року по 23.01.2020 року) = 5515, 20 грн. (розмір відсотків у гривнях за користування чужими коштами за відповідний платіжний період). Зважаючи на те, що відповідно до вказаного розрахунку сума відсотків в гривнях за користування чужими грошовими коштами за відповідний період є меншою, а ніж та,яку позивач просить стягнути з відповідача за змістом позовних вимог заяви, суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги частково в сумі 5515,20 грн. Розрахунок пені: Період розрахунку / Ставка НБУ, % / Кількість днів у періоді / Пеня, грн. 18.06.2019 - 18.07.2019 17.5 31 683.10 грн. 19.07.2019 - 05.09.2019 17 49 1048.90 грн. 06.09.2019 - 24.10.2019 16.5 49 1018.05 грн. 25.10.2019 - 12.12.2019 15.5 49 956.35 грн. 13.12.2019 - 23.01.2020 13.5 41 696.96 грн. Всього пені = 4403, 36 грн. (розраховано за формулою: сума боргу х % подвійної облікової ставки НБУ : 100% : 365 днів х кількість днів у періоді). Зважаючи на те, що відповідно до вказаного розрахунку сума пені в гривнях за відповідний період є більшою, а ніж та, яку позивач просить стягнути з відповідача за змістом позовних вимог заяви, суд дійшов висновку про задоволення цієї вимоги частково в сумі 4403,36 грн. Здійснивши системний аналіз правових норм, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази по справі та здійснивши відповідні розрахунки суд дійшов висновку про задоволення позову частково. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved