Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним його звільнення з роботи на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України та поновити його на роботі на посаді оператора заправних станцій 2-го розряду в ТОВ «Компас Х»; стягнути з ТОВ «Компас Х» на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначав, що з 01.06.2013 він працював на посаді оператора заправних станцій 2-го розряду в ТОВ «Авангард 10», з 21.06.2014 було переведено до ТОВ «Капітал Х», з 23.12.2014 переведено до ТОВ «Компас Х». 05.05.2015 його було звільнено з займаної посади на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у звязку із втратою довіря. Позивач вважає безпідставним та незаконним його звільнення, оскільки він не був ознайомлений із наказам про проведення планової або позапланової інвентаризації та актом інвентаризації, які виявили факт розкрадання палива, а також не був присутній при проведенні інвентаризації, йому було запропоновано лише написати пояснювальну. 22.04.2015 адміністрація підприємства не допустила [PERSON] до роботи без пояснення причин, не зважаючи на той факт, що він сумлінно та професійно виконував покладені на нього обовязки, за весь час роботи не допускав порушень правил внутрішнього трудового розпорядку, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Позивач вважає, що його абсолютно безпідставно було звільнено у звязку із втратою довіря, оскільки не зазначено жодних винних дій, які б надали підстави зробити подібні висновки. У разі звільнення без законної підстави працівник має бути поновлений на попередній роботі із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Позивач також зазначає, що внаслідок незаконного звільнення йому спричинено моральну шкоду, яку від оцінює в 5000,00 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Компас Х» [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у його письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши в якості свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини спавши, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступного. Наказом директора ТОВ «Компас Х» від 23.12.2014 за № 015/14-ПР [PERSON] прийнято на посаду оператора заправних станцій 2 розряду, займався відпуском паливно-мастильних матеріалів покупцям, мав доступ до місць зберігання нафтопродуктів на АЗС № 28, тобто безпосередньо обслуговував товарні цінності, в тому числі паливо в резервуарах. 23.12.2014 ТОВ «Компас Х» уклало із [PERSON] О,В. договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до умов якого [PERSON] прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей ТОВ «Компас Х». В квітні 2015 року інженерною службою ТОВ «Компас Х» було виявлено неодноразове зниження рівня палива в резервуарах АЗС № 28, для перевірки даних та зясування причин зниження рівня палива була проведена інвентаризація та службове розслідування, в ході яких не було виявлено несправностей вимірювального обладнання або технічних пошкоджень резервуарів, що в свою чергу вказувало на незаконний відбір палива безпосередньо з резервуарів. Попередніми користувачами резервуарів АЗС № 28 ТОВ «Капітал Х» та ТОВ «Авангард 10» були надані відомості щодо зміни рівня палива у 2013-2014 роках та зясувалося, що протягом 2013 року квітня 2015 року зафіксовано 154 випадки зниження рівня палива в резервуарах, у тому числі випадки намагань приховати відбір палива під заправку клієнта, а також випадок відбору палива при відключеному рівнемірі. Вказані випадки незаконного відбору палива з резервуарів були зафіксовані на зміні [PERSON] і в нічний час, у багатьох випадках разом із ним на зміні працювала оператор 3 розряду [PERSON] За результатами службового розслідування, які свідчили про відсутність забезпечення [PERSON] збереження ввірених йому матеріальних цінностей ТОВ «Компас Х», [PERSON] було звільнено з ТОВ «Компас Х» на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України (у звязку із втратою довіря) 15.05.2015 ТОВ «Компас Х» звернулось до Валківського РА ГУ МВС України в Харківській області із заявою про розкрадання майна, на теперішній час за вказаним фактом проводиться досудове слідство № 130115220240000321. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Позивачем [PERSON], а також його представником не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції, оскільки не ознайомлення працівника із актом інвентаризації чи результатами службового розслідування, а також не забезпечення участі працівника у проведенні інвентаризації не є підставою для визнання незаконним звільнення працівника. Підставою звільнення по п. 2 ст. 40 КЗпП України можуть бути не тільки дії винної особи, а і його бездіяльність, оскільки саме в його зміну відбувались випадки неодноразового зниження рівня палива в резервуарах. Суд критично оцінює показання свідка [PERSON], оскільки її також було звільнено із тих самих підстав, а тому вона заінтересована у позитивному вирішення даного спору. Показання свідка [PERSON], який є директором ТОВ «Компас Х», суд приймає умовно, оскільки йому не було достеменно відомо про винні дії [PERSON] щодо зниження рівня палива в резервуарах. Частиною 1 ст. 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed