Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право особистої приватної власності на житлову добудову площею 50 кв. м., що розташована на приватизованій земельній ділянці по [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що в 1996 році ним було придбано житловий будинок по [ADDRESS] . В цей час він перебував у шлюбі з [PERSON] . Після того, як йому було надано дозвіл (29.09.2008 р.) на підготовку попереднього погодження на добудову житлового будинку по [ADDRESS] , ним було розпочато добудову житлового будинку і закінчено в 2010 році. Зазначену житлову добудову він проводив одноосібно, за власні кошти, не перебуваючи в шлюбі і не проживаючи однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Звернувшись до КП Новоград-Волинського МБТІ, йому було виготовлено технічний паспорт. В даний час виникла необхідність поділу в натурі житлового будинку з бувшою дружиною [PERSON] , тому необхідною умовою є питання узаконення самочинного будівництва добудови до житлового будинку, оскільки самочинно побудоване нерухоме майно не підлягає поділу в натурі. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. 14.11.2019 року він звернувся до сектору містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства Ємільчинської районної державної адміністрації з проханням надати висновок про відповідність містобудівним вимогам зазначеної добудови житлового будинку по [ADDRESS] . Раніше, в телефонному режимі він звертався до Держархбуд інспекції у Житомирській області за роз`ясненням щодо порядку прийняття в експлуатацію самочинно збудованої житлової добудови, де йому було роз`яснено, що при прийнятті в експлуатацію самочинно збудованого нерухомого майна необхідно керуватися «Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» затверджених постановою Кабміну від 13.04.2011 року № 461.1 відповідно до п.10 цього Порядку, у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію з цим порядком. Після цього ним було направлено письмове звернення до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області щодо надання письмової відповіді про порядок прийняття в експлуатацію самочинно добудованого житлового будинку по [ADDRESS] . У зв`язку з цим він змушений звернутись до суду. Ухвалою від 18.02.2021 року [PERSON] залучено до участі у розгляді справи за позовом [PERSON] у якості співвідповідача. 09.03.2021 року відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що вважає позовні вимоги безпідставними, незаконними, а обставини, що стали їх передумовою такими, що не відповідають дійсності та просила відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначила, що у 1996 році під час перебування у шлюбі, її колишнім чоловіком в інтересах сім`ї було придбано житловий будинок загальною площею 46,1 кв. м. по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 07.11.2012 року та додатковим рішенням від 14.03.2013 року задоволено позов про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, зокрема визнано факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 14.10.2001 року по серпень 2009 року, визнано право власності [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з надвірними господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] та виділено їй у власність: передпокій (1-1), житлову кімнату (1-2), веранду (а), літню кухню (Б-1), хвіртку (№3). Вказані рішення суду та додаткове рішення суду постановою Житомирського апеляційного суду від 15.05.2019 року скасовані та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову, зокрема визнано факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без шлюбу з 01.01.2004 року по жовтень 2007 року, житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] визнано їх спільною сумісною власністю та визнано за ними право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами. Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16.10.2018 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину земельної ділянки, поділ земельної ділянки та виділ її частки в натурі та розподілено земельну ділянку площею 0,0553 га за адресою: [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] в розмірах, що пропорційні часткам у праві приватної спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] , згідно варіанту розподілу земельної ділянки [ADDRESS] , викладеному у висновку експерта № 34-Е/18 від 22.06.2018 року; визнано за [PERSON] право приватної власності на частину земельної ділянки, що пропорційні часкам у праві приватної спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] , згідно варіанту розподілу земельної ділянки № 1 викладеному у висновку експерта № 34-Е/18 від 22.06.2018 року, а також виділено в натурі [PERSON] частину земельної ділянки, в розмірі що пропорційний її частці у праві приватної спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] , згідно варіанту розподілу земельної ділянки № 1 викладеному у висновку експерта № 34-Е/18 від 22.06.2018 року. Однак постановою Житомирського апеляційного суду від 05.06.2019 року визнано за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в решті позовних вимог відмовлено. Таким чином на даний час і їй, і позивачу в рівних частинах належить право власності на 1/2 житлового будинку загальною площею 46,1 кв. м. та 1/2 земельної ділянки площею 0,0553 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим, на її думку існують підстави для відмови [PERSON] в задоволенні його позову, оскільки твердження позивача про те, що на даний час виникла необхідність поділу в натурі даного житлового будинку, є такою, що суперечить вищенаведеним судовим рішенням, які є правовстановлюючими документами за якими будинок і земельна ділянка вже є поділеними між їх колишнім подружжям по 1/2 частці кожному, проте процедура виділу часток проведена не була. Вважає, що вимога позивача про визнання його особистою приватною власністю прибудови 50 кв.м. до даного будинку, не може бути задоволена судом, оскільки її побудова була здійснена ними спільно, в період їх спільного проживання як подружжя. Рішенням Ємільчинської селищної ради від 31.03.2004 року [PERSON] надано дозвіл на складання проекту зміни цільового призначення приватної земельної ділянки та внесення змін до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, яка надавалась для обслуговування житлового будинку, на землі комерційного призначення орієнтовною площею 30 кв.м. Висновком Ємільчинської районної санітарно-епідеміологічної станції від 03.09.2004 року [PERSON] не заперечували про відведення земельної ділянки площею 0.003 га для будівництва торгівельного павільйону на одне робоче місце за адресою [ADDRESS] . Також в технічних умовах від 21.10.2005 року на електропостачання магазину зазначено зокрема місцезнаходження об`єкта, а саме [ADDRESS] , рік будівництва 2005. Отож, як вбачається з вищенаведених документів, будівництво добудови до житлового будинку розпочалось у 2004 році. Таким чином, добудова до будинку площею 45,6 кв.м. (а не 50 кв.м., як зазначає позивач) - відноситься до майна, що набуте під час їх спільного проживання однією сім`єю в якості чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 року - по жовтень 2007 року належить їм колишньому подружжю на праві спільної сумісної власності колишнього подружжя; питання щодо його поділу - не вирішувалось, тому це майно не може бути визнано особистою приватною власністю [PERSON] . На підтвердження викладених у відзиві на позовну заяву обставин відповідачем додано такі докази: копію постанови Житомирського апеляційного суду від 05.06.2019 року; ксерокопію витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 13.02.2018 року та ксерокопію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.09.2020 року, відповідно до яких [PERSON] належить право спільної часткової власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; копію технічних умов № ЕМ 155 на електропостачання магазину від 21.10.2005 року; копію рішення Ємільчинської селищної ради від 31.03.2004 року Про надання дозволу на складання проекту зміни цільового призначення приватної земельної ділянки та внесення змін до державного акту на право власності на землю [PERSON] ; копію висновку Ємільчинської районної санітано-епідеміологічної станції № 34 від 03.09.2004 року. 09.03.2021\~року відповідач\~ [PERSON] \~пред`явила\~зустрічний позов\~до [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~стороні відповідача\~Ємільчинська селищна\~рада Житомирської\~області про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на землю, скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, в якому позивач за зустрічним позовом просить: визнати недійсним та скасувати державний акт серії І-ЖТ № 026529 від 01.02.2001 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0.0553 га, розташовану на території смт Ємільчине, що надана [PERSON] для обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0.0553 га кадастровий номер 1821755100:07:009:0204, проведену 05.08.2019 року; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0553 га, розташованої на території смт Ємільчине [PERSON] здійснену 08.01.2020 року. В обґрунтування своїх вимог позивач за зустрічним позовом вказала, що постановою Житомирського апеляційного суду від 05.06.2019 року за [PERSON] визнано право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Підставою для прийняття згаданого рішення стало те, що будинок, який розташований на вказаній земельній ділянці визнано у судовому порядку спільною частковою власністю колишнього подружжя. На підставі рішення суду від 07.11.2012 року позивачем зареєстровано у встановленому законом порядку право власності на 1/2 житлового будинку [ADDRESS] . Державний акт на право приватної власності на землю, серії І-ЖТ № 026529 виданий Ємільчинською селищною радою народних депутатів на ім`я [PERSON] 01.02.2001 року. Згідно вказаного державного акту [PERSON] на підставі рішення Ємільчинської селищної ради народних депутатів від 27.11.1996 року передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0553 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території смт. Ємільчине Ємільчинської селищної ради. Землю передано для обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства. В подальшому дана земельна ділянка була визнана у судовому порядку спільною частковою власністю, в результаті чого за [PERSON] рахується 1/2 земельної ділянки площею 0,0553 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Тобто її право власності на частину земельної ділянки було набуте на законних підставах і після винесення рішення судом не припинялося, отже таке право вважається непорушним і вона не може бути протиправно позбавлена цього права. He зважаючи на це, усвідомлюючи той факт, що відповідач не є одноосібним власником земельної ділянки, останній 08.01.2020 звернувся до державного реєстратора із відповідною заявою та зареєстрував право власності на 1/1 земельної ділянки площею 0,0553 га. Маючи на руках оригінал правовстановлюючого документу, державною акту на право власності на землю, відповідачу вдалося здійснити реєстраційну дію, оскільки у державних реєстраторів відсутній механізм та технічна можливість перевірити дійсність правовстановлюючого документу. Попередньо відповідач звернувся до Відділу в Ємільчинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, де 05.08.2019 року було здійснено державну реєстрацію згаданої земельної ділянки та присвоєно кадастровий номер 1821755100:07:009:0204. Відповідач маючи документ, що посвідчує право на земельну ділянку (Державний акт), зареєстрував право власності всупереч тому, що такого обсягу прав на момент звернення до Держгеокадастру та державного реєстратора Реєстраційного сектору Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області Лозко М. І. уже не мав. 01.03.2021 позивач звернулася до державною реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про реєстрацію права власності на належну їй 1/2 частину земельної ділянки, проте отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, яке мотивоване тим, що на дану земельну ділянку кадастровий номер 1821755100:07:009:0204, 08.01.2020 року вже зареєстровано право власності в розмірі частки 1/1 за [PERSON] . Позивач за зустрічним позовом [PERSON] вважає, що вказані вище обставини дають їй підстави звернутися до суду із даним позовом, аби захистити своє право, порушене відповідачем. Ухвалою від 16.03.2021 року зустрічний позов [PERSON] прийнято судом та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] . В судовому засіданні позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) підтримав первісний позов, просив його задовольнити зіславшись на обставини викладені в первісній позовній заяві. Зустрічний позов не визнав просив суд відмовити в його задоволенні. Представник відповідача за первісним позовом (представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача за зустрічним позовом) Ємільчинської селищної ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, надавав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, але за участю її представника. Представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) первісний позов не визнала, просила відмовити в його задоволення у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. Зустрічний позов підтримала, просила його задовольнити. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення первісного позову та обґрунтованість зустрічного позову, виходячи з наступного. Позивачем за первісним позовом на підтвердження своїх вимог до позовної заяви додано: ксерокопію технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 13.01.2020 року (а.с. 6-8); ксерокопію ухвали Житомирського апеляційного суду від 26.06.2019 року про виправлення описки у рішенні Житомирського апеляційного суду від 15.05.2019 року, згідно якої суд ухвалив вважати правильною загальну площу житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] 46,1 кв. м. (а.с. 10); ксерокопію постанови Житомирського апеляційного суду від 15.05.2019 року, яким заочне рішення від 07.11.2012 року та додаткове рішення від 14.03.2013 року Ємільчинського районного суду Житомирської області скасовані та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову, визнано факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без шлюбу з 01.01.2004 року по жовтень 2007 року, визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , зокрема житловий будинок загальною площею 38,5 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] з надвірними господарськими будівлями та спорудами, визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаного жилого будинку за кожним (а.с. 12-21); ксерокопію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.01.2020 року згідно якого за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0553 га, кадастровий номер 1821755100:07:009:0204 (а.с. 22); ксерокопію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.02.2018 року, де зазначено лише дату та час формування довідки, хто її сформував та підстава формування інформаційної довідки, параметри запиту, інформація про об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , інформація про власника нерухомого майна відсутня (а.с. 23); ксерокопію довідки КП Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації № 163 від 25.02.2020 року згідно якої станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 30.04.1996 року (а.с. 24); ксерокопію довідки Ємільчинської селищної ради Житомирської області № 1323 від 25.02.2020 року про те, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу від 30.04.1996 року (а.с. 25); ксерокопію довідки Ємільчинської селищної ради Житомирської області № 2758 від 13.07.2020 року про реєстрацію місця проживання особи, відповідно до якої місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26); ксерокопію відповіді управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області від 02.12.2019 року про розгляд звернення [PERSON] щодо прийняття в експлуатацію прибудови житлового будинку (без дозволу на виконання будівельних робіт) по [ADDRESS] , в якій заявнику роз`яснено порядок прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва та зазначено про можливість звернутись до Центру надання адміністративних послуг з пред`явленням наявних документів що стосуються об`єкта будівництва (а.с. 28); ксерокопії нотаріально засвідченої заяви та розписки згідно яких у 2009 році [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 10 тис. доларів США для будівництва магазину в [ADDRESS] , які повернув останній у 2018 році (а.с. 46-47). Згідно з ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~ Оскільки відповідно до статті 328\~ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу. На підставі частини п`ятої статті 376\~ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це право не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 та ч. 6 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно зі ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем за первісним позовом до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів того, що визнання за ним права власності на нерухоме майно, а саме житлову добудову площею 50 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка самочинно збудована не порушить права інших осіб, а також доказів про те, що зазначену житлову добудову він проводив одноосібно, за власні кошти, у період з 2008 по 2010 роки, не перебуваючи в шлюбі і не проживаючи однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , що спростовується Рішенням Ємільчинської селищної ради від 31.03.2004 року, згідно якого [PERSON] надано дозвіл на складання проекту зміни цільового призначення приватної земельної ділянки та Висновком Ємільчинської районної санітарно-епідеміологічної станції від 03.09.2004 року, яким [PERSON] не заперечували про відведення земельної ділянки площею 0.003 га для будівництва торгівельного павільйону на одне робоче місце за адресою [ADDRESS] , а також технічними умовами від 21.10.2005 року на електропостачання магазину, в яких зазначено зокрема місцезнаходження об`єкта, а саме [ADDRESS] , рік будівництва 2005, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що добудова до будинку площею 45,6 кв.м. відноситься до майна, що набуте під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю в якості чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 року - по жовтень 2007 року належить їм колишньому подружжю на праві спільної сумісної власності колишнього подружжя, а отже підстави для задоволення первісного позову відсутні. Щодо вимог за зустрічною позовною заявою, суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що за [PERSON] визнано право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а також зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/2 частку житлового будинку за вказаною адресою. (а.с. 93-97). Також в матеріалах справи є копія державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЖТ № 026529 від 01.02.2001 року згідно якого [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0553 га та копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 08.01.2020 року відповідно до якого за [PERSON] , всупереч постанови Житомирського апеляційного суду від 05.06.2019 року, згідно якої за [PERSON] визнано право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,0553 га, розмір частки 1/1. (а.с. 98-99). Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача за зустрічним позовом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved