Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення з житлового будинку за неможливістю спільного проживання. Зазначав, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Його син [PERSON], який є відповідачем по даній справі, проживає разом з ним, оскільки він колись, сподіваючись на підтримку, надав йому право проживати в будинку. Проживання [PERSON] в його будинку стало нестерпним, окільки останній зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, часто влаштовує сварки з погрозами на його адресу. Він неодноразово звертався до міліції аби захистити себе від відповідача. Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити з викладених у позовній заяві обставин. [PERSON] з позовними вимогами згідний, не заперечував щодо їх задоволення. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки № 2716 від 29.07.2015 р. виданої головою Кам'янської міської ради Тіроном В.І. - [PERSON] проживає в [ADDRESS]. З довідки № 815 від 29.07.2015 р. виданої Ребедайлівською сільською радою Кам'янського району Черкаської області вбачається, що гр. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, симтематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не запризначенням, або систематично порушують правила спіжиття роблять неможливим для інших проживання із ним в одній квартирі чи одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки, що є в приватній власності громадян, не може бути у них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком, крім випадків установлених Законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що зібрано достатньо доказів для задоволення позову [PERSON], а відповідач [PERSON] даний позов визнав. У відповідності до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача мають бути стягнуті понесені позиівачем судові витрати. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15,16, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 116, 155, 156,157 ЖК України,

Outcome: approved