Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , вимого якого в подальшому збільшив, у якому просив стягнути з відповідача на його користь борг за розпискою у розмірі 2500 долари США, що еквіваленто 69176 грн. 25 коп., інфляційні втрати в сумі 3158 грн. 93 коп., 3% річних в сумі\~ 967 грн., 126 грн. витрат на поштову відправку вимоги про повернення боргу та сплачений судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., а всього 74196 грн. 58 коп. Позовна заява мотивована тим, що позивач 19 серпня 2018 року позичив під розписку відповідачу грошові кошти у сумі 2500 доларів США з кінцевою датою повернення боргу до 1 грудня 2018 року. Позивач свої зобов`язання виконав, однак відповідач порушує вз`яті на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів та жодної суми не повернула. Позивач в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позов підтримує, просить його задовільнити, оскільки проживає на значній відстані то з`явитись в судове засідання не має змоги, тому просив суд провести судове засідання у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилась, з невідомих суду прчин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матріалами поштової кореспонденції та оголошенням про виклик до суду на офіційному веб порталі Смілянського міськрайонного суду Черкаської області. Суд, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому главою 11 розділом III ЦПК України, у відсутність відповідача, яка згідно ст.128, 130 ЦПК України повідомлена про день та час розгляду справи належним чином, відзиву на позовну заяву не подала, як і заяв про відкладення розгляду справи, а чи повідомлення\~ поважності причин неявки в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 19 серпня 2018 року позивач уклав договір позики з відповідачем шляхом надання останній грошових коштів під розписку у розмірі 2500 доларів США, що станом на день отримання коштів складало 69176 грн. 25 коп. з кінцевим терміном повернення боргу до 1 грудня 2018 року. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 526 ЦК України вказує на те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання, що вказано в ч. 1 ст. 625 ЦК України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що\~ договір є обов`язковим для виконання сторонами. У силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Таким чином, сторони в належній формі уклали договір позики, за яким відповідач вз`яла на себе зобов`язання повернути позичені у позивача кошти\~ у термін до 1 грудня 2018 року. Як вбачається з оригіналу розписки від 19 травня 2018 року відповідач жодного разу позивачу кошти не повертала. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем на підтвердження свої позовних вимог надано до суду ориганіл розписки написаної відповідачем, а також розрахунок суми боргу, інфляційних витрат та 3 % річних. Відповідачем же заперечень щодо отриманої суми позики та нарахованих відсотків, а чи написання самої розписки під тиском, жодних доказів на підтвердження цих фактів до суду не надала. За змістом ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до виписки НБУ курс 1 долара станом на 19 серпня 2018 року становив 27,6705 грн. Відповідно сума боргу складає 69176 грн. 25 коп. (2500х27,67=69175). Всупереч вище викладеним положенням, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення грошових коштів, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за договорами позики, яка складає 2500 доларів США, що еквіваленто 69175 грн. Окрім того позивач просила суд стягнути з відповідача інфляційні витрати за період з грудня 2018 року по травень 2019 року в сумі 3158 грн. 93 коп., 3 % річних за період з\~ 1 грудня 2018 року по 20 травня 2019 року в сумі 967 грн. Ч. 2 ст. 625 ЦК вказує на те, що\~ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач в обумовлений термін, а саме до 1 грудня 2019 року суму боргу не повернула, а тому відповідно до ст. 625 ЦК України повинна сплатити позивачу інфляційні втрати та 3 % річних. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком. Відповідач всупереч положенням статті 77, 81 ЦПК України не надала суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості перед позивачем, а чи її наявність у меншому розмірі. Позивач відповідно до квитанції № 0.0.1359456091.1 від 20 травня 2019 року сплатила судовий збір за подання позову до суду в сумі 768 грн. 40 коп. (а.с.1). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч. 2 цієї ж статті вказує на те, що інші судові витрати, повязанні з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позов [PERSON] підлягає до задоволення то судовий збір у повному обсязі в сумі 768 грн. 40 коп. підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, як і витрати на поштову відправку вимоги про сплату боргу в сумі 126 грн. (інші судові витрати).

Outcome: approved