Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Першої Лубенської державної нотаріальної контори, реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, [PERSON] про визнання свідоцтва недійсним та скасування державної реєстрації, мотивуючи тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 10 грудня 1993 року №1767, виданого органом приватизації виконкому Лубенської міської ради, він, а також [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. В 2013 році він вирішив подарувати свою частку у спільній сумісній власності, у зв'язку з чим він та інші співвласники звернулися до Реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області з заявою про реєстрацію права власності. Однак, 15 серпня 2013 року держаним реєстратором йому було відмовлено у державній реєстрації на тій підставі, що в Реєстрі прав власності на нерухоме майно вже наявний запис про державну реєстрацію права власності на вказане майно, зроблений на підставі свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON]. Позивач вказує, що дійсно, [PERSON] отримала у спадщину квартиру в будинку [ADDRESS], однак не за номером 4 (чотири), а за номером 1 (один). Яким чином та коли була змінена нумерація квартири йому невідомо. Вважає, що він, [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності, штампами в паспортах, довідкою КП «Лубенське МБТІ», довідкою виконкому Лубенської міськради, витягом з інвентарної справи. Позивач вважає, що сталася помилка, що заважає йому розпоряджатися належною часткою у праві спільної сумісної власності на квартиру. На підставі викладеного, позивач [PERSON] прохав суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], видане [PERSON] Першою Лубенською ДНК 17.11.2003 року та скасувати державну реєстрацію 2-х кімнатної квартири, що знаходиться [ADDRESS], реєстраційний номер майна 2499938, дата реєстрації 04.12.2003 року за [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] прохали позов задовольнити, обґрунтовували позов обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідач Перша Лубенська державна нотаріальна контора направила до суду листа, у якому прохала розглядати справу за відсутності свого представника та винести рішення на розсуд суду, у заяві також зазначалося, що нотаріальна контора не є належним відповідачем у даній справі та прохали суд замінити неналежного відповідача Першу Лубенську ДНК належним відповідачем (а.с. 53). У судовому засіданні 14.07.2014 року представник відповідача Іщенко Г.К. прохала вирішити спір на розсуд суду. Відповідач реєстраційна служба Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області направив до суду заперечення проти позовної заяви, у яких вказав, що реєстраційна служба не є належним відповідачем у даній справі , оскільки ніяких прав позивача не порушувала, а тому прохали у задоволенні позову до реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області відмовити та слухати справу за відсутності їх представника. (а.с. 77-78). У судовому засіданні 01.09.2014 р. представник реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області Сергієнко І.М. у задоволенні позову до реєстраційної служби прохала відмовити, пояснила, що у випадку визнання свідоцтва недійсним повторно отримати даний правовстановлюючий документ на квартиру [PERSON] не зможе, вирішення виниклого питання у безспірному порядку було б можливе у випадку досягнення згоди між [PERSON] та [PERSON] щодо переномерації квартири, для чого сторонам необхідно було б звертатися також і до КП Лубенського МБТІ. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що ніяких прав позивача не порушувала, оскільки отримала свідоцтво про право на спадщину згідно закону. Коли і як проводилася переномерація квартир у їх будинку їй не відомо. Фактично вони із позивачем проживають у двох різних квартирах та не претендують на квартири один одного, а у разі визнання виданого їй свідоцтва про право на спадщину вона залишиться без документа, що підтверджує її право власності та буде порушено її право власності. У позивача фактично абонентські рахунки по сплаті комунальних послуг відкриті не на квартиру №4. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, направили до суду заяви, у яких прохали справу розглядати за їх відсутності (а.с. 83-85). Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні 14.07.2014 року пояснили , що вони є власниками квартир [ADDRESS] відповідно , при вирішенні спору покладалися на розсуд суду. (а.с. 87, 101). Представник третьої особи КП Лубенське МБТІ Черевко О.О. в судовому засіданні 25.07.2014 року при вирішенні даної справи покладалася на розсуд суду, пояснила, що у даному випадку можливо у позасудовому порядку захистити права сторін шляхом проведення переномерації квартир , що відноситься до компетенції органу місцевого самоврядування, для чого також необхідним є звернення заінтересованої особи до КП Лубенське МБТІ (а.с. 87, 110, 113). З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що в провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебувала справа № 539/4720/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], територіальної громади Лубенської міської ради Полтавської області, Державної реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області про встановлення належності квартири та визначення часток у праві власності на квартиру. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.01.2014 року визначено розміри ідеальних часток [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло №1767 від 10 грудня 1993 року, виданого органом приватизації виконавчого комітету Лубенської міської ради на квартиру [ADDRESS] рівними - по ? частині за кожним із співвласників. Факт належності вказаної квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] також підтверджується довідкою КП «Лубенське МБТІ», згідно якої за вказаними особами зареєстровано право власності на спірну квартиру. При цьому, в свідоцтві про право власності на житло №2850 від 26 серпня 1994 року, виданому органом приватизації виконавчого комітету м.Лубни на ім'я [PERSON] та [PERSON], також зазначено квартиру під номером [ADDRESS]. Зі змісту свідоцтва вбачається, що номер квартири було змінено з №1 на №4. Така зміна була посвідчена ТОВ «ВІКТОРІЯ», про що свідчить відповідна печатка та запис про виправлення. В подальшому на підставі вказаного свідоцтва після смерті спадкодавця - [PERSON], її дочка, якою є відповідачка по справі - [PERSON], отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 листопада 2003 року на квартиру [ADDRESS]. На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за [PERSON] 04.12.2003 року було зареєстровано право приватної власності на дану квартиру №4. За змістом статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України. Способом захисту порушеного права в цій справі позивач обрав обрання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], видане [PERSON] Першою Лубенською ДНК 17.11.2003 року та скасування державної реєстрації 2-х кімнатної квартири, що знаходиться по [ADDRESS], за [PERSON] З технічної документації по будинку [ADDRESS] вбачається, що хоча квартира, співвласником якої на даний час є позивач згідно свідоцтва про право власності на житло №1767 від 10 грудня 1993 року, виданого органом приватизації виконавчого комітету Лубенської міської ради знаходиться під одним і тим же номером 4 , що і квартира , належна [PERSON] згідно свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 листопада 2003 року, разом із тим вищевказані квартири фактично є різними об»єктами права власності - різними квартирами. Таким чином , позивачем у позовних вимогах щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], видане [PERSON] Першою Лубенською ДНК 17.11.2003 року фактично ставиться питання про припинення права власності [PERSON] на дане нерухоме майно , хоча позивач , як вбачається за змісту позовної заяви та пояснень у судовому засіданні , і не претендує на неї. Тобто між сторонами наявний спір щодо належного номера належних їм на праві власності різних квартир. Правовстановлюючі документи , як то свідоцтво про право на спадщину , посвідчують право власності особи на конкретний об»єкт права власності , а не на номер, під яким даний об»єкт ідентифікується. У зв»язку з чим суд вважає, що по справі відсутні підстави для припинення права власності відповідача [PERSON] на належну їй згідно свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 листопада 2003 року квартиру, тобто для визнання даного свідоцтва недійсним. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Також і з підстав, визначених параграфом 2 глави 16 розділу 4 Цивільного Кодексу України, позивачем не доведено недійсність свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], виданого [PERSON] Першою Лубенською ДНК 17.11.2003 року. Крім цього, як пояснювали в судовому засіданні представники КП Лубенське МБТІ, реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області , заінтересованими особами не вживалися заходи щодо забезпечення належної ідентифікації спірного об»єкта та присвоєння йому індивідуального ідентифікуючого номеру. З матеріалів справи вбачається, що не оспорювалося і свідоцтво про право власності на житло №2850 від 26 серпня 1994 року, видане органом приватизації виконавчого комітету м.Лубни на ім'я [PERSON] та [PERSON], на підставі якого було видане [PERSON] спірне свідоцтво про право на спадщину за законом. Порядок виправлення технічних помилок у державному реєстрі прав встановлено ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за якою у разі виявлення у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та/або витязі з Державного реєстру прав технічної помилки, допущеної державним реєстратором, заінтересована особа письмово повідомляє у п'ятиденний строк про це державного реєстратора, який перевіряє відповідність відомостей Державного реєстру прав інформації, що міститься у заяві про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень. Якщо факт невідповідності підтверджено, державний реєстратор безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення. Виправлення технічної помилки у записах Державного реєстру прав, що була допущена не з вини державного реєстратора, здійснюється за плату. У разі виявлення технічної помилки, допущеної у записах Державного реєстру прав, державний реєстратор у п'ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу. Заінтересована особа протягом п'яти робочих днів з дня отримання від державного реєстратора повідомлення про допущення технічної помилки у записах Державного реєстру прав повинна звернутися до нього із заявою про виправлення такої помилки. Якщо виправлення технічної помилки може завдати шкоди чи порушити права та законні інтереси правонабувачів або третіх осіб, які використовували відповідні реєстраційні записи, державний реєстратор у п'ятиденний строк письмово повідомляє таких осіб про виправлення технічної помилки. Також даних про те, що позивач звертався до реєстраційної служби в порядку ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та йому було правомірно відмовлено, матеріали справи не містять. Враховуючи відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], видане [PERSON] Першою Лубенською ДНК 17.11.2003 року , не підлягають до задоволення і похідні вимоги щодо скасування державної реєстрації 2-х кімнатної квартири, що знаходиться по [ADDRESS], реєстраційний номер майна 2499938, дата реєстрації 04.12.2003 року за [PERSON] Крім цього, позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації квартири не підлягають задоволенню також і з наступних підстав. Так, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження щодо скасування державної реєстрації об»єктів нерухомого майна покладено на спеціально створені для цього державні органи. Вказані функції та повноваження не можуть перебирати на себе інші органи державної влади, в тому числі і суд. Тому заявлення позовних вимог щодо скасування державної реєстрації не є належним способом захисту права, оскільки суд не може перебирати на себе повноваження щодо скасування державної реєстрації права власності, здійснення яких законом покладено на спеціальні державні органи. У межах заявлених позовних вимог та у встановленому законом порядку суд може лише зобов»язати суб»єктів відповідних цивільно - правових відносин вчинити певні дії, що відносяться до їх компетенції.

Outcome: dismissed