Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті його дружини [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в м. Єнакієве Донецької області. Для реєстрації в законному порядку факту смерті [PERSON] звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але в реєстрації факту смерті [PERSON] відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту смерті, пред'явлено документ, виданий на території, до органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для державної реєстрації смерті. Вважає, що в позасудовому порядку встановити факт смерті дружини неможливо. До судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи в його відсутність на задоволенні заяви наполягає та просить її задовольнити. Бахмутський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення заяви заперечує, вказавши що в заяві є певні розбіжності в імені померлої та даті її смерті. Бахмутське об*єднане управління Пенсійного фонду України у Донецькій області направило суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів у ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України визначений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як зазначено в ст. 317 ч.1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 02 червня 1979 року [PERSON] зареєструвала шлюб зі [PERSON] після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Як вбачається з листа № 15.14-93/554 від 31 січня 2018 року Бахмутський міський відділ державної реєстрацій актів цивільного стану відмовив в державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі того, що заявником пред'явлено документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. На підтвердження факту смерті [PERSON], померлої [INFO] суд приймає такі докази, надані заявником. Судом встановлено, що згідно копії довідки про смерть виданої 02 лютого 2018 року № 226/04.19-119 [PERSON] (російською мовою [PERSON]), [INFO], померла [INFO], причиною її смерті є гострий трансмуральний інфаркт передньої стінки лівого шлунка серця з розривом. Дослідженими судом фотознімками з місця поховання знаходить підтвердження факт поховання на кладовищі [PERSON], померлої [INFO]. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO], а не [INFO], яз зазначив заявник. Згідно положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд вважає за необхідне, вирішуючи питання щодо оцінки доказів по справі про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 293 ЦПК України. Згідно з пп.1 п.1, п.3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території Донецької області - м. Єнакієве, Донецької області тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території міста Єнакієве, Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON], померлої [INFO] в певний час. Встановлення факту смерті має юридичне значення, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Outcome: partial