Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де вказав, що 22 травня 2018 року між ним та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], і на підставі зазначеного договору він набув право власності на вказане житлове приміщення. На момент укладання договору купівлі-продажу в квартирі на реєстраційному обліку перебували [PERSON] та відповідач [PERSON]. За умовами п. 5.5 Договору продавці зобов'язалися знятися з реєстраційного обліку та звільнити квартиру у строк до 22. 08. 2018 року. На сьогоднішній день [PERSON] виїхала та знялась з реєстрації, а відповідач [PERSON] звільнив житлове приміщення, але з реєстраційного обліку в квартирі не знявся. За цих обставин просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі № 68 житлового будинку № 94 по вул. Європейська в м. Бердянську. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягає, пояснив, що продавці після укладання договору купівлі - продажу квартири віддали йому ключі, квартиру звільнили, але [PERSON] з реєстрації не знявся, і вирішити це питання він може лише в судовому порядку, оскільки де перебуває на даний час відповідач він не знає, зв'язку з ним не має. Відповідач до суду не явився, про день слухання справи сповіщений належним чином на сайті Бердянського міськрайонного суду, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, і суд розглядає справу за його відсутності. Представник 3-ї особи - виконавчого комітету Бердянської міської ради до суду не явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, у заяві просить розглянути справу за його відсутності у відповідності до закону. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником двокімнатної квартири [ADDRESS], що підтверджено копією договору купівлі - продажу від 22. 05. 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької областіШевченко Т. В., зареєстрованого в реєстрі за № 249. Право власності [PERSON] на вказане житло підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.05. 2018 року, реєстраційний номер 1558616123104. На момент укладення договору купівлі-продажу на реєстраційному обліку перебував продавці квартири [PERSON] і [PERSON], а на теперішній час залишився зареєстрованим [PERSON], що підтверджено довідкою ОСББ «Кірова-94» від 18. 01. 2019 року. За умовами п. 5.5 Договору продавець зобов'язується знятися з реєстраційного обліку у строк до 22. 08. 2018 року, проте на сьогоднішній день [PERSON] з реєстраційного обліку у вказаній квартирі не знявся. Згідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що особа має право користуватися відповідним житлом лише за наявності у неї права приватної власності на дане житло, або за умови набуття статусу члена сім'ї власника відповідного будинку (квартири). Відтак припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє її право та право членів її сім'ї на користування цим будинком (квартирою). Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому права цього власника на збереження за ним права користування відчуженим нерухомим майном у подальшому. Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок (квартиру) цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. На сьогоднішній день відповідач не має самостійного права на вищевказане житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо - ст. 810 ЦК України, ст. ст. 61, 64 ЖК України). Отже, у зв'язку з відсутністю на сьогоднішній день договірних відносин з [PERSON] як новим власником квартири та припиненням права власності на квартиру, відповідач втратив право користування нею, оскільки його право є похідним від права приватної власності на дану нерухомість, яку він відчужив на підставі договору. Таким чином, з припиненням права власності особи на жиле приміщення дана особа втрачає право користування цим приміщенням.

Outcome: approved