Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] Транспортна компанія «Автоград» з участю третьої особи Виконавчого комітету Марганецької міської ради про визнання дій неправомірними при відмові їй у пільговому перевезенні та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування вимог позову покликається на те, що являється інвалідом учасником бойових дій та 19 жовтня 2015 року біля 10 години 15 хвилин відповідачем йому було відмовлено у безкоштовному проїзді по маршруту «Кільцевий А» № д.н.з. [NUMBER] на зупинці громадського транспорту «Держбуд». Вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки такими, крім того, було завдано йому моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 10.000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали, покликаючись на його мотиви, дали аналогічні пояснення. Просять позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, оскільки транспортний засіб по маршруту «Кільцевий А» № д.н.з. [NUMBER] 19 жовтня 2015 року випущений на маршрут не був, а водій [PERSON], який являється водієм такого цього дня не працював. Крім того, просив суд звернути увагу й на те, що ТОВ ТК «Автоград» не являється перевізником пільгових категорій громадян, оскільки виконавчим комітетом Марганецької міської ради з даним перевізником не заклечались відповідні договори, хоча з власної ініціативи перевозять таких. Представник третьої особи [PERSON] позов підтримав, просив такий задовольнити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи,\~суд приходить до висновку про наступне. Як вбачається з копії посвідчення серії АА № 096134, видане 10 вересня 2015 року Нікопольським ОМВК Дніпропетровської області [PERSON] являється учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.4). Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі. Статтею 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначені засади діяльності автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах. Так, автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах. Згідно ч. 1,2,3 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року, пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Згідно п.1 ч.2 ст. 41 ЗаконуУкраїни «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року, пасажир зобов'язаний мати при собі квиток на проїзд, на перевезення багажу, а за наявності права пільгового проїзду - відповідне посвідчення. Частиною 2 ст. 42 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року визначено, що договір перевезення пасажира автобусом на маршруті загального користування укладається між автомобільним перевізником та пасажиром. Цей договір вважається укладеним з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду, - з моменту посадки в автобус. Згідно підпункту 10 пункту 145 Правил, перевізник зобов'язаний здійснювати перевезення пасажирів з квитками і пасажирів, яким згідно із законодавством надано пільги щодо плати за проїзд. Відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» інваліди мають право на безоплатний проїзд у пасажирському міському транспорті, а також всіма видами приміського транспорту. Представником відповідача [PERSON] не заперечувалось в судовому засіданні, що [PERSON] являється пільговиком, та має право на пільговий проїзд. Однак, представник відповідача заперечив факт відмови ТОВ ТК «Автоград» 19 жовтня 2015 року у наданні пільгового проїзду [PERSON] по маршруту «Кільцевий А» у автобусі з д.н.з. [NUMBER]. Позивачем надано суду квиток серії 910647, який, як зазначає останній, йому було видано саме у даному транспортному засобі 19 жовтня 2015 року (а.с.65). Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців зареєстровано [PERSON] «Транспортна компанія «Автоград» (а.с.52) та видано ліцензію серії АЕ № 420031 на внутрішні перевезення пасажирів автобусами (А.с.53). Відповідно до листа головного інженера ТОВ «ТК «Автоград» від 09 листопада 2015 року станом на 19 жовтня 2015 року автобус БАЗ 2215 д.н.з. [NUMBER] знаходився у гаражних боксах на плановому технічному огляді, рейси на маршруті № 3 «Кільцевий А» не виконував (а.с.37). З копії журналу реєстрацій операцій перевірки технічного стану КТЗ контрольно-пропускним пунктом за 19 жовтня 2015 року БАЗ 2215 д.н.з. [NUMBER] на маршрут вказаної дати випущений не був (а.с.38-40). Відповідно до акту прийому-передачі дорожнього транспортного засобу на виконання робіт з технічного обслуговування і ремонту від 19 жовтня 2015 року ПП [PERSON] передано ТОВ ТК «Автоград» на виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту транспортного засобу БАЗ 2215 д.н.з. [NUMBER]. Наказом (розпорядженням) № 009-к від 28 березня 2014 року [PERSON] прийнятий на роботу з 28 березня 2014 року у ТОВ ТК «Автоград». Як вбачається з відомостей обліку робочого часу та відпочинку водія [PERSON] за жовтень 2015 року 19 жовтня 2015 року такий на роботу не виходив, про що свідчить і його шляховий лист № 0003064 серії 1-01 АА за жовтень 2015 року. Крім того, даний водій не проходив щоденного перед рейсового інструктажу ТОВ ТА «Автоград», про що свідчить копія відповідного журналу. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позивачем не доведено в судовому засіданні факту відмови йому у пільговому перевезенні саме 19 жовтня 2015 року на маршруті «Кільцевий А» на автобусі з д.н.з. [NUMBER], оскільки з поданих представником відповідача доказів вбачається, що саме даний транспортний засіб 19 жовтня 2015 року не здійснював перевезення, а водій [PERSON], за яким закріплений такий, на роботі 19 жовтня не перебував. Як зазначав позивач в судовому засіданні що він неодноразово намагався скористатись своїм правом на пільговий проїзд у даній автотранспортній компанії, однак, що даний епізод відбувся саме 19 жовтня 2015 року суду останній не довів. Крім того, суд не досліджує докази, подані представником відповідача, що відповідач не є перевізником пільгової категорії громадян, оскільки з таким не було укладено відповідних договорів, та доказів, поданих представником третьої особи, що з ТОВ «ТК «Автоград» було в односторонньому порядку розірвано договори про перевезення, так як в судовому засіданні та під час дослідження доказів суд вважає доведеним той факт, що транспортний засіб БАЗ 2215 д.н.з. [NUMBER] на рейс 19 жовтня 2015 року не виходив. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позову за недоведеністю [PERSON] своїх позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст. 88 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави. \~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed