Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що [INFO] року в с. Пилівка Охтирського району Сумської області померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельних ділянок та житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в с. Пилівка Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області, якими покійна розпорядилася, склавши за життя заповіт на ім'я позивача. В зв'язку з тим, що 28.04.2014 року позивач був мобілізований до Збройних Сил України і проходив службу до квітня 2015 року, після чого змушений був виїхати до Росії, ним був попущений шестимісячний строк для звернення із заявою до нотаріальної контори. Крім того, на даний час з'ясувалося, що при складанні заповіту було допущено помилку в написанні його прізвища: так, замість «[PERSON]» в заповіті вказано «[PERSON]», що перешкодило йому належним чином оформити спадщину в нотаріальній конторі. Позивач вважає, що строк ним пропущено через поважні причини, а тому і просить суд встановити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, а також встановити факт, що заповіт, складений та завірений в Хухрянській сільській раді Охтирського району на ім'я «[PERSON]» належить [PERSON]. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] - в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Просив заявлені вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився - подав заяву, в якій проти заявлених вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Пилівка Охтирського району Сумської області померла [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 21.01.2015 р. (а.с. 9). В судовому засіданні також встановлено, що позивач [PERSON] є онуком померлої [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] розпорядилася всім своїм майном, склавши заповіт від 15.10.1996 року, посвідчений секретарем виконкому Хухрянської сільської ради, на користь позивача, однак, як встановлено судом, при складанні заповіту в написанні його прізвища було допущено помилку, а саме: замість прізвища «[PERSON]» було вказано «[PERSON]», що підтверджується іншими доказами, перевіреними в судовому засіданні: копією паспорта позивача [NUMBER], виданого Котелевським РВ УМВС України в Полтавській області 16.10.2000 року (а.с.5); копією військового квитка серія АВ [NUMBER] від 28.04.2014 року (а.с.6-8); копією картки фізичної особи-платника податків від 16.08.2007 року (а.с.10). Згідно п. 2. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки дійсно в судовому засіданні було встановлено, що даний факт має юридичне значення, так як впливає на виникнення у нього права на спадкування, тому маються всі підстави для задоволення позову в цій частині, оскільки, будь-яких протиріч в ході розгляду справи не встановлено і даний факт знайшов своє підтвердження у суді. Крім того, згідно ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач 28.04.2014 року був мобілізований до Збройних Сил України на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію». Після проходження військової служби [PERSON] був демобілізований 13.04.2015 року на підставі Указу Президента України від 14.01.2015 року №15/2015 «Про часткову мобілізацію» (а.с. 6-8), а після повернення додому змушений був виїхати за межі України, в зв'язку з чим і не подав до Охтирської районної державної нотаріальної контори в шестимісячний термін письмову заяву про прийняття спадщини. З огляду на викладене, суд визнає поважною причину пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, тому вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подання заяви до Охтирської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини тривалістю один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 1222, 1223, 1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р.,

Outcome: approved