Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування квартирою за [ADDRESS]. В обґрунтування вимог позивач вказує, що він є квартиронаймачем спірної квартири з 1995 року, згідно ордера про вселення за № 40 виданого товариством з обмеженою відповідальністю «Домобудівник». У даній квартир, крім нього, також зареєстрований його син [PERSON]. З 2008 року син в даній квартирі не проживає, оскільки виїхав на постійне місце проживання за кордон. Вказане житло відповідач залишив добровільно та всі витрати по утриманню квартири несе позивач. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце був належним чином повідомлений. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, відзив на позов не подавав. Представник третьої особи - відділу реєстрації проживання особи Тернопільської міської ради у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, пояснень щодо позову не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] є квартиронаймачем квартири за [ADDRESS], що підтверджується ордером про вселення за № 40, виданим товариством з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» від 06.06.1995 року. Згідно довідки форми №3 за № 130 від 23.05.2017 року, виданої ПП «Вікторія-1», квартира за [ADDRESS] не приватизована та перебуває на балансі ПП «Вікторія-1». За вказаною адресою зареєстровані позивач [PERSON] та його сини [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] у квартирі зареєстрований, однак не проживає більше шести місяців, що підтверджується актами ПП «Вікторія - 1» від 31.05.2017 року, від 05.07.2017 року та 12.10.2017 року. Відповідач у судове засідання не з'явився та будь-яких доказів на спростування тверджень позивача суду не надав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу вимог ст.ст.12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно з вимогами ст.ст. 71,72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача та членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» за № 2 від 12.04.1985 року у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач добровільно без поважних причин не проживає у спірній квартирі більше шести місяців, не цікавиться житловим приміщенням, не приймає участі в його утримані та не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не звертався. У добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає. Відповідач в судове засідання не з'явився та не представив суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою за [ADDRESS].

Outcome: approved