Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом 07 квітня 2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Вона залишила заповіт, за яким заповідала йому належний їй будинок в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] він не подав заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору, оскільки був неповнолітнім. Його батьки також не подали заяви про прийняття спадщини як його законні представники. [PERSON] була одинока, інших спадкоємців, крім нього, не було. Після смерті [PERSON], яка на час смерті проживала одна, відкрилася спадщина на належне їй майно - будинок в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] його батьки та він користувалися зазначеним будинком. На сьогодні він підтримує будинок в належному технічному стані, проводить поточні ремонти, оплачує комунальні послуги. обробляє прилеглу земельну ділянку. Крім нього, ніхто на зазначений будинок не претендує. Нещодавно він вирішив отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] і тоді дізнався від нотаріуса, що це неможливо, оскільки він протягом шести місяців відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року не подав в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Він вважає, що належним чином він не прийняв спадщину в строк, визначений ст. 549 ЦК УРСР, з поважних причин: на момент відкриття спадщини він був малолітнім і не міг самостійно вчиняти дії по прийняттю спадщини. Цей обов'язок покладався на його батьків, які не подали відповідну заяву, оскільки стали користуватися спадковим будинком в вважали, що цього достатньо для прийняття спадщини. У зв'язку з зазначеним він змушений звернутись до суду з позовною заявою про продовження строку прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві і просить їх задовольнити. При цьому він пояснив, що померла [PERSON] є рідною сестрою матері його батька - [PERSON], тобто його бабусі. [PERSON] після смерті [PERSON] оформила спадщину на грошові вклади сестри, але на будинок, який [PERSON] заповіла йому, вона не претендувала. Все своє майно [PERSON], яка померла, заповіла його брату [PERSON], однак і він не претендує на будинок [PERSON] В сім'ї всі визнають, що будинок [PERSON] має належати йому і ніхто цього не оспорює. Кролевецька міська рада не направила свого представника в судове засідання. Від міського голови надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника міськради, в якому зазначено, що позов визнається (а.с.59). Третя особа у справі, [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що він не заперечує проти позові [PERSON] і він не претендує на спадщину після смерті [PERSON] у виді будинку в [ADDRESS], що належав її сестрі, [PERSON] Померлі були сестрами, кожна розпорядилася належним їй майном. Він не заперечує, щоб брату було продовжено строк для прийняття спадщини, що дасть можливість оформити йому спадщину після [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Кролевецької державної нотаріальної контори 01 серпня 19952 року за р. №1821 (а.с.7, 29) [PERSON] належний їй будинок в [ADDRESS] заповіла [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року (а.с.6). Після її смерті відповідно до ст. 525 ЦК УРСР 1963 року відкрилася спадщина. Спадкоємцем за заповітом є позивач у справі (ст.ст. 524, 534 ЦК УРСР). Як вбачається з довідки Кролевецької районної державної нотаріальної контори та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] 08.05.2002 року за заявою [PERSON] була заведена спадкова справа і видано на її ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади (а. с.27, 28). Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняла її сестра - [PERSON] [PERSON] згідно з заповітом, посвідченим державним нотаріусом Кролевецької державної нотаріальної контори 28 вересня 1999 року за р. №1-1659 (а.с.34,53), розпорядилася всім належним їй майном на випадок смерті на користь [PERSON], який залучений до справи в якості третьої особи. [PERSON] померла [INFO] року (а.с.8), після її смерті спадщину за заповітом прийняв [PERSON] та за законом [PERSON], який також залучений до участі в справі в якості третьої особи (а.с.51,52). Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину за законом як спадкоємець другої черги прийняла [PERSON], після її смерті спадкоємцем за заповітом є [PERSON]; [PERSON], [INFO] не є інвалідом, права на обов'язкову частку в спадковому майні він не має. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно подати до нотаріального органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини або протягом цього ж строку вступити в управління чи володіння спадковим майном. [PERSON] народився [INFO] року (а.с.5), тобто на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] йому було 6 років. Виходячи з положень ст.14 ЦК УРСР батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] мали вчинити дії, передбачені ст. 549 ЦК УРСР, в інтересах свого малолітнього сина, однак вони цього не зробили. Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON], мати позивача, після смерті [PERSON] вони користувалися будинком померлої, присадибною ділянкою, знаючи, що будинок належить сину. При цьому не подали заяву в нотконтору, оскільки про це не знали. Коли син виріс, він також став користуватися будинком, вони разом підтримують технічний стан будинку. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили в суді, що ще за життя [PERSON] та [PERSON] їм було відомо, що належні їм будинки вони заповіли відповідно [PERSON] та [PERSON], онукам [PERSON] Після їх смерті сім'я [PERSON] користується цими будинками. Коли померла [PERSON] [PERSON] було лише 6 років, а зараз він користується цим будинком, підтримує його технічний стан. Таким чином, встановлено, що на час смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємець за заповітом [PERSON] був малолітнім, його батьки не вчинили дій в його інтересах для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON] поважними і продовжити йому строк для прийняття спадщини. При цьому суд враховує думку [PERSON], який як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] не претендує на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] у виді жилого будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] з врахуванням факту прийняття спадщини за законом [PERSON] після [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР 1963 року,

Outcome: approved