Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, пояснив що відповідачі фактично з травня 2015 р. в квартирі не проживають за власним бажанням, з реєстраційного обліку добровільно знятися не бажають, на них нараховуються комунальні платежі, що ставить позивача у скрутне становище. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, неодноразово відповідачам надсилались судові повістки про виклик до суду, але відповідачі до суду жодного разу на зявились, тому на підставі ч.4, ч.8 ст.76 ЦПК України суд визнає неявку відповідачів неповажною. Представник третьої особи Відділ реєстрації фізичних осіб по Хортицькому району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування від 01.12.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] На теперішній час у спірній квартирі зареєстровано три особи: мати позивача [PERSON], його вітчим [PERSON] та брат [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON] фактично, з травня 2015 р. в квартирі [ADDRESS] не проживають, їх реєстрація має формальний характер, особисті речі, що їм належать у квартирі відсутні, що підтверджується актом ЦОА № 1 МПК «Основаніє» від 08.08.2016 р. Відповідачі в квартирі не проживають за власним бажанням, ніяких перешкод щодо проживання у квартирі їм ніхто ні чинив, з реєстраційного обліку добровільно знятися не бажають, на них нараховуються комунальні платежі, які змушений сплачувати позивач, що ставить позивача у скрутне становище. Згідно ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вищевказане підтверджується, як поясненням позивача, свідків [PERSON], [PERSON], даними в судовому засіданні, так і матеріалами справи: копією договору дарування від 01.12.2015 р.; актом ЦОА № 1 МПК «Основаніє» від 08.08.2016 р. Вивчивши матеріали справи, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] понад один рік, без поважних причин не проживають у [INFO], суд проходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] законні обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved