Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~боргу за\~договором позики,\~який обґрунтував\~тим,\~що 16\~червня 2017\~року між\~ним та\~ [PERSON] \~було укладено\~договір позики, згідно якого він передав відповідачу грошові кошти у розмірі 78540,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути позивачу вказану грошову суму до 16 грудня 2017 року зі сплатою процентів у розмірі 6,5 % на місяць. На виконання зобов`язань за вказаним договором відповідачем частково були сплачені кошти на загальну суму 34885,65 грн., з яких 30630,60 грн. відсотки за договором та 4255,05 грн. сума основного боргу. Відповідач ухиляється від добровільної сплати суми позики, не реагує на звернення до нього щодо проведення розрахунків за заборгованістю. Отже, враховуючи неналежне виконання взятих відповідачем на себе зобов`язань, вважав обґрунтованими свої вимоги щодо стягнення з нього 3% річних у сумі 6697,85 грн., інфляційних втрат у розмірі 13482,71 грн. та самої суми заборгованості в розмірі 74284,95 грн. Ухвалою суду від 10 лютого 2021 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що 16 червня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено договір позики. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу у позику 78540,00 грн. Згідно умов такого договору позичальник зобов`язався повернути кредитору зазначену грошову суму до 16 грудня 2017 року та сплати відсотки за користування позикою у розмірі 6,5 % щомісячно. Зазначена сума відсотків за користування позикою виплачується щомісячно не пізніше 16 числа кожного місяця (п.1 Договору позики). Суд зазначає, що письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов вказаного договору позики відповідач повернув позивачу, як позичальнику, грошову суму у розмірі 34885,65 грн., що підтверджується копією виписки з карткового рахунку позивача. Таким чином, в порушення умов вказаного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином у повному обсязі не виконав, допустив прострочення повернення суми позики. За змістом ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~\~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладено договір позики, за умовами якого відповідач зобов`язувалася прийняти позику, та повернути її у визначений договором строк. Доказів повернення вказаної грошової суми в іноземній валюті позивачеві матеріали справи не містять.\~\~ Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Оскільки факт не повернення у повному обсязі позики відповідачем підтверджено матеріалами справи, і останнім не спростовано шляхом подання належних, допустимих та достатніх доказів на адресу суду, то із відповідача на користь позивача із урахуванням здійснених ним платежів підлягає стягненню заборгованість за тілом такої позики у розмірі 74284,95 грн. Щодо стягнення із відповідача\~\~3 % річних від простроченої суми та суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, то суд виходить з такого. Згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних та суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченняна підставі\~ст.625 ЦК України\~підлягає задоволенню, оскільки правові підстави такого стягнення прямо передбачені матеріальним законом. Таким чином, з огляду на викладене, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення із відповідача, як позичальника, на користь позивача\~\~за\~\~договором позики від 16 червня 2017 року грошової суми у розмірі основного боргу сумі у розмірі 74284,95 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 6697,85 грн. за період з 16 грудня 2017 року по 16 грудня 2020 року (де 74284,95 грн. сума прострочення, 1097 днів - період прострочення, 3% річних - розмір санкції, що розраховується за формулою: сума боргу х процентна ставка /100%/365 днів х кількість днів, де сума боргу це сума простроченого боргу, процента ставка це проценти річних, кількість днів це різниця між датою розрахунку та датою виникнення простроченого зобов`язання) та інфляційні витрати у розмірі 13482,71 грн. за період з 16 грудня 2017 року по 16 грудня 2020 року, що розраховуються за формулою (сума боргу х індекс інфляції /100% - сума боргу, де сума боргу - це сума простроченого боргу, індекс інфляції це добуток щомісячних індексів за відповідний період). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що при зверненні до суду позивачем судовий збір не сплачувався, оскільки він є інвалідом ІІ групи та відповідно до п.9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати. Згідно з частиною 6\~статті 141 ЦПК України\~ якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 944,65 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved