Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS], житловою площею 39,9 кв.м., загальною площею 55,7 кв.м. та на земельну ділянку, на якій розташований зазначений будинок, площею 0,0522 га, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). При цьому, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.01.2014 року [PERSON] позичив у нього грошові кошти в розмірі 80 000 гривень та зобов'язався повернути їх до 01.05.2014 року, а у разі неповернення коштів, передати [PERSON] належний йому будинок. В зазначений термін [PERSON] не зміг повернути позичені кошти, а в червні 2014 року позивач з сім'єю переїхав проживати до [ADDRESS] Сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржником позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові. Однак, оскільки сторони договір позики укладали не нотаріально та не включалось залогове майно, то зараз не можуть оформити перехід права власності. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав на адресу суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та задовольнити заявлені вимоги. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 22.01.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно з яким [PERSON] позичив у позивача грошові кошти в розмірі 80 000 гривень з терміном повернення до 01.05.2014 року. Також, сторони домовились про передачу позивачу належного відповідачу житлового будинку та земельної ділянки, у разі несвоєчасного виконання зобов'язання відповідачем чи невиконання його взагалі. Згідно ст. ст. 526, 527, 530, 532, ЦК України, зобов'язання повинно бути виконане належним чином сторонами у встановлений договором або законом строк, у встановленому місці, встановленим у договорі чином. У встановлений термін відповідач не зміг повернути позичені кошти, тому, в червні місяці 2014 року відповідач з сім'єю вселився в будинок, тим самим отримавши право володіння та користування будинком. Сторони не мають можливості оформити належним чином перехід права власності на майно в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки укладений між ними договір не був посвідчений нотаріально, що, на думку суду, не повинно обмежувати сторони у намірі припинити правовідносини у спосіб, який обрали вони. Будинок [ADDRESS], який складається з: житлового будинку літ. «А» житловою площею 39,9 кв.м., загальною площею 55,7 кв.м., літньої кухні літ. «Б», гаражу літ. «В», убиральні літ. «Г», споруд № 1-7 належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВРА № 737664, реєстровий № 2535, свідоцтва про право на спадщину серії ВРА № 737654, реєстровий № 2531 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.01.2014 року, реєстровий № 202. Земельна ділянка [ADDRESS], площею 0,0522 га, кадастровий номер якої 5110300000:01:007:1112, належить відповідачу на підставі рішення суду від 30.12.2014 року № 495/9169/14-ц та державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ № 731974, виданий 16.02.2012 року відділом Держкомзему у місті Білгород-Дністровський Одеської області. Відповідно до ст. 600 ЦК України, зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами. Передання відступного є одним із способів припинення зобов'язання за згодою сторін. В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржником позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові. Аналізуючи положення статті, об'єктом відступного може бути нерухоме майно. Розмір відступного встановлюється сторонами. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним державним органом. Проте, вказаним положенням не передбачено можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке передано у якості відступного, тому суд вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, тим самим захистити його майнові права. На підставі викладеного та

Outcome: approved