Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області, про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є дідусем [PERSON] Мати дитини - [PERSON], померла [INFO] року. Батько - [PERSON] ухиляється від своїх обов' язків по вихованню дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, про її духовний і фізичний розвиток не цікавиться тощо. Всі питання щодо виховання онука позивач вирішує самостійно, без участі і підтримки відповідача. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п.п.1,2,4 ч.1 ст.164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30 березня 2007 року роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Так, у судовому засіданні встановлено, що 29.06.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м.Одеса, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON], та [PERSON] [INFO] року мати [PERSON]- [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 31.12.2013 року. 30.10.2015 року відповідач надав заяву про визнання позову. За таких обставин, суд вважає, що відповідач дійсно не виконує свої батьківські обов'язки, оскільки не приділяє увагу вихованню сина, не здійснює за ним належний догляд та контроль, не піклується про його духовний і фізичний розвиток, не забезпечує його необхідним харчуванням, не цікавиться здоров'ям, не створює умови для отримання ним освіти, а також не проявляє до нього батьківської уваги та турботи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради про позбавлення батьківських прав слід задовольнити, так як позбавлення його батьківських прав є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. Статтею 168 СК України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст.169 СК України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах.

Outcome: approved