Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини посилаючись, що від шлюбу з відповідачем, який був розірваний рішенням Кременчуцького районного суду від 19 лютого 2015 року, мають малолітню доньку [PERSON], 14 березня 2011 року, яка проживає з відповідачем. Після розірвання шлюбу він проживає окремо від сімї та відповідач перешкоджає йому спілкуватися з донькою, приймати участь в її вихованні, при цьому не пояснюючи жодних причин та мотивів. Влітку 2015 року він звернувся до Служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації з заявою для визначення способу його участі у вихованні дитини та йому було визначено графік спілкування з донькою, який відповідач не виконує, забороняє спілкуватися з дитиною, забирати її з дитячого садка, приховує фактичне місце її перебування. Він має постійну роботу, стабільний дохід, характеризується позитивно, немає ніяких хронічних захворювань, які б перешкоджали йому виховувати доньку та має надзвичайно велике бажання приймати участь у її житті, виховувати її, дарувати свою любов та турботу, надавати освіту та виконувати інші батьківській обовязки. Просив зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди у його спілкуванні з донькою [PERSON] та встановити наступні дні та час для спілкування між ним та донькою: щомісяця першої та третьої пятниці з 16.00 год. до 20.00 год. суботи з правом ночівлі, щомісяця другої та четвертої суботи з 16.00 год. до 20.00 год. неділі з правом ночівлі, кожної середи з 16.00 год. до 20.00 год., протягом року під час основної відпустки батька 30 днів з правом ночівлі, під час зимових канікул дитини 7 днів з правом ночівлі, під час весняних канікул дитини 3 дні з правом ночівлі, під час осінніх канікул дитини 3 дні з правом ночівлі, під час літніх канікул 45 днів з правом ночівлі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити, про підстави та обставини якого пояснили так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] позов визнали частково та відповідач пояснила, що не перешкоджає позивачу спілкуватися з донькою [PERSON], він може це робити без обмежень в часі тільки без права ночівлі. Вважає, що донька повинна ночувати в звичайних для неї умовах з дотримання режиму відпочинку та сну, враховуючи її вік, що вона ще мала. Третя особа Служба у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, заслухавши пояснення сторін та їх уповноважених представників судом встановлено наступне. Сторони: [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 серпня 2009 року, мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю [PERSON] Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 лютого 2015 року, яке набрало чинності 02 березня 2015 року їх шлюб розірвано, визначено місце проживання дитини з матірю та стягнуто аліменти. Батько позивач [PERSON] проживає окремо, але приймає і бажає приймати участь у вихованні та матеріальному утриманні доньки. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач обмежує право позивача спілкуватися з дитиною в тій мірі, в якій воно необхідно для дитини і яке він може і бажає надати їй як батько в її інтересах і для її повноцінного розвитку. Декларація прав дитини проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст.151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації на підставі висновку служби у справах дітей Кременчуцької райдержадміністрації від 25 серпня 2015 року визначив час та місце зустрічей [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON], з яким не погодилась відповідач та вважає, що він суперечить інтересам дитини враховуючи її режим дня та негативно впливає на її розвиток. Так, було визнано за доцільне визначити спілкування позивача з донькою щомісяця першої та третьої пятниці з 16.00 год. до 20.00 год. суботи з правом ночівлі, щомісяця другої та четвертої суботи з 16.00 год. до 20.00 год. неділі з правом ночівлі, кожної середи з 16.00 год. до 20.00 год., протягом року під час основної відпустки батька 30 днів з правом ночівлі, під час зимових канікул дитини 7 днів з правом ночівлі, під час весняних канікул дитини 3 дні з правом ночівлі, під час осінніх канікул дитини 3 дні з правом ночівлі, під час літніх канікул 45 днів з правом ночівлі. Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини та при цьому має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Дитина [PERSON] досягла віку чотирьох років і девяти місяців і її вік дозволяє спілкування з нею батька за домовленістю з матірю в обмежений час та в денний період, враховуючи її режим дня. З огляду на викладене суд, виходячи з вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 8 ст. 7. ст.ст. 141, 159 СК України, враховуючи вік дитини, характер стосунків, що склалися між сторонами вважає, що встановлення такого способу участі батька у вихованні дитини доньки як побачення з нею щомісяця першої та третьої пятниці з 16.00 год. до 20.00 год., щомісяця другої та четвертої суботи з 16.00 год. до 20.00 год., кожної середи з 16.00 год. до 20.00 год., протягом року під час основної відпустки батька 30 днів, під час зимових канікул дитини 7 днів, під час весняних канікул дитини 3 дні, під час осінніх канікул дитини 3 дні, під час літніх канікул 45 днів за домовленістю з матірю [PERSON], враховуючи бажання дитини та її режим дня, буде відповідати дійсному спілкуванню та участі у вихованні батька дитини.

Outcome: partial