Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між ним та [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 26.09.2009 року, між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано у Виконавчому комітеті Верхівецької міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 26.09.2009 року, про що цього ж дня було складено відповідний актовий запис № 40. Під час шлюбу у них народилася дитина, син - [PERSON], [INFO]. Їх син на даний час постійно проживає разом з матір'ю та перебуває під її наглядом, спору з цього приводу з Відповідачем у них на даний час немає. Нажаль одруження виявилось невдалим. Сімейне життя та розуміння між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Часто між ними виникають сварки, свідками яких ставав їх син, що тяжким чином впливало на його психічний стан та кожен раз спричиняло йому душевні страждання. Вони з Відповідачем сильно віддалились один від одного не можуть порозумітися по багатьом питанням. Підтримувати надалі нормальну моральну атмосферу в сім'ї на почуттях взаємоповаги, любові, дружби більше не є можливим, навіть заради дитини. Ведення між ними спільного господарства вже давно припинено. З серпня 2016 року і до цього часу він проживає окремо від Відповідача з дитиною, за і переконанням подальшого сенсу збереження стосунків, а відповідно і цього шлюбу немає, а тому він змушений був звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 26 вересня 2009 року у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за актовим записом № 40, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КЕ №411898, яке видане повторно 23.01.2018 року. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І КЕ №141516, яке видане Кам»янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області 12 вересня 2011 року. Сторони шлюбних відносин не підтримують з серпня 2016 року, з цього часу проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у звязку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміри відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.142 ЦПК України та ч.4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов підлягає задоволенню та відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~\~\~\~

Outcome: approved