Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] вказав, що він є сином [PERSON] , якій на праві власності належала 1/2 частини квартири [ADDRESS] . За життя мати позивача склала заповіт, відповідно до якого свою частину заповіла позивачу. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої в тому числі увійшла 1/2 квартири [ADDRESS] . У 2019р. помер рідній брат позивача [PERSON] , якому на праві власності належала 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Про наявність заповіту позивачу стало відомо в кінці вересня 2020р., коли прибирав речі за місцем проживання своєї покійної матері. Після звернення до нотаріуса із заявою про здійснення права спадкування отримав відмову, оскільки пропустив строк, визначений приписами ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що інших спадкоємців для прийняття спадщини немає. Посилаючись на поважність пропуску строку звернення із заявою на здійснення права спадкування, [PERSON] просить визначити йому додатковий строк для подання ним заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Позивач в заяві від 26.05.2021р. позов підтримав, просив його задовольнити та розгляд справи здійснювати у його відсутність. Представник Виконавчого комітету Житомирської міської ради в клопотанні від 09.04.2021р. просив розглядати справу у його відсутність (а.с.18). Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, враховує наступне. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Як визначено ч. ч. 1, 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1261 Цивільного кодексу України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.8). За час свого життя [PERSON] склала заповіт від 12.12.1995р., відповідно до змісту якого належну їй частину квартири [ADDRESS] , заповіла позивачу [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з копії свідоцтва № [NUMBER] від 25.05.1995р. про право власності на житло квартира [ADDRESS] , належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Як свідчать матеріали справи, [PERSON] , [INFO] , який є рідним братом позивача, помер [INFO] (а.с.10). Згідно довідки ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» за адресою: [ADDRESS] , ніхто не зареєстрований з 01.11.2019р. (а.с.12). Постановою Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Брох А.А. від 30.09.2020р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку звернення для прийняття спадщини (а.с.14). Відповідно до довідки від 25.05.2021р. №9501-16 Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Брох А.А. інших спадкоємців, у тому числі для прийняття спадщини, в матеріалах спадкової справи немає. Позивач зазначає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини був пропущений ним з поважних причин, оскільки йому не було відомо про існування заповіту та лише у вересні 2020р. під час прибирання речей за місцем проживання матері він знайшов заповіт. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про наявність у нього об`єктивних труднощів для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці.

Outcome: approved