Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, вказавши, що він є потерпілим у кримінальному провадженні №12016251010007903. Вироком суду від 16.05.2017 [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, оскільки 02.10.2016 року близько 15.20 години керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись заднім ходом біля будинку №70 по вул. Сергія Амброса у м. Черкаси, скоїв наїзд на пішохода [PERSON], коли той переходив проїжджу частину вилиці [PERSON]. Внаслідок цього наїзду позивач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя. В звязку з заподіяними тілесними ушкодженнями проходив лікування в травматологічному відділенні третьої Черкаської міської лікарні з 2 по 21 жовтня 2016 року, де йому була проведена операція. Сума витрат на лікування становить 11345,23 гривні. Крім того відповідач своїми діями завдав йому моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, переживаннях, порушенні звичайного ритму життя, що змусило позивача докладати додаткових зусиль для організації та забезпечення нормального способу життя. Завдану моральну шкоду оцінив у 50000 гривень. Вважав, що оскільки вину відповідача у вчиненні злочину встановлено судом, то [PERSON] має відшкодувати йому майнову шкоду у вигляді витрат на лікування в сумі 11345,23 гривні та моральну шкоду в сумі 50\~000 гривень. Ухвалою суду від 17.11.2017 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ТДВ «СТ «Домінанта». В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Додатково [PERSON] пояснив, що народився у 1934 році та є людиною похилого віку. Внаслідок травми отриманої під час ДТП стан його здоровя значно погіршився. Оскільки кістки руки були роздроблені, лікарі вставили йому металеву пластину, з якою він залишиться на все життя. Після отриманої травми його дотепер мучить біль та безсоння. По завершенню стаціонарного лікування він вимушений проходити амбулаторне лікування. Представник позивача, - [PERSON] додатково суду пояснила, що безпосередньо після аварії відповідач пропонував сплатити [PERSON] на відшкодування шкоди 10000 гривень і позивач на це погодився. Однак потім [PERSON] припинив відповідати на телефонні дзвінки та спілкування з приводу відшкодування шкоди. Всі витрати на лікування позивач ніс самостійно, відповідач коштів ніяких не надавав. Позивач отримав не тільки фізичну, а й психологічну травму та зазнав душевних страждань, які виразились у хвилюванні, тривозі за своє здоровя і майбутнє. Зважаючи на вік позивача (83 роки) відновлення його здоровя та нормальних життєвих звязків потребує значних додаткових зусиль. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, а саме визнали витрати понесені позивачем на придбання набору металоконструкцій для остеосинтезу дистальної частини променевої кістки рахунок №3416 від 04.10.2016р. на суму 5031 грн. за квитанцією № 0.0.628082759.1 від 04.10.16р., а також на придбання медичних препаратів на суму - 2641,09 грн. за фіскальним чеком №188292 від 04.10.16р., 120,91 грн. за фіскальним чеком №207127 від 05.10.16р., 30 грн. за товарним чеком №12 від 05.10.16р, 30 грн. за товарним чеком №11 від 05.10.16р., 475,89 грн. за фіскальним чеком від 05.10.16р., 50 грн. за товарним чеком № 133 від 07.10.16р., 72,95 грн. за фіскальним чеком №19034 від 11.10.16р., 190,78 грн. за фіскальним чеком №208035 від 12.10.16р., 179,91 грн. за фіскальним чеком №430689 від 12.10.16р., 331,44 грн. за фіскальним чеком № 188783 від 12.10.16р., 221,23 грн. за фіскальним чеком №188871 від 14.10.16р., 180,47 грн. за фіскальним чеком №188865 від 14.10.16р., 246,83 грн. за фіскальним чеком від 15.10.16р., 118,29 грн. за фіскальним чеком №431425 від 16.10.16р., 22,78 грн. за фіскальним чеком №189229 від 18.10.16р. та 40 грн. за товарним чеком №100 від 18.10.16р.. Вважали, що достатньою компенсацією моральної шкоди є сума 5000 гривень. Не визнали витрати зазначені в фіскальних чеках від 23.10.2016р., 27.10.2016р., 28.10.2016р., 29.10.2016р., 30.10.2016р., 31.10.2016р., 06.11.2016р., 08.11.2016р., 15.11.2016р., 10.12.2016р., оскільки позивач не надав доказів призначення лікарем даних медичних препаратів для лікування травми отриманої у ДТП 02.10.2016. Представники третьої особи - ТДВ «СТ «Домінанта» будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Суд заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Частиною 4 статті 61 ЦПК України визначено, що вирок у кримінальному провадженні, який набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.05.2017 року (справа №711/111/17) [PERSON] визнано винним у кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчиненому за наступних обставин: «02.10.2016 близько 15 години 20 хвилин [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем [NUMBER] та, рухаючись заднім ходом по вулиці Сергія Амброса у місті Черкаси від вулиці Кобзарська у напрямку вулиці Чехова, порушив вимоги п.п.2.3. б), 10.9 Правил дорожнього руху України, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому у момент виникнення небезпеки для його руху у вигляді пішохода [PERSON]. [INFO], який перетинав проїжджу частину вулиці Сергія Амброса позаду транспортного засобу у непризначеному для переходу місці, за відсутності зовнішніх факторів, що спонукали водія екстрено виконувати ті чи інші норми Правил дорожнього руху України, не маючи перешкод технічного характеру, вчасно не вжив заходів для зупинки транспортного засобу, продовжив рух та скоїв наїзд на вказаного пішохода. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON], відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/2384 від 08.12.2016 року, отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я, у вигляді закритого перелому обох кісток правого передпліччя» (а.с. 6-9). Вирок суду від 16.05.2017 року (справа №711/111/17) в частині визнання винним [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України набрав законної сили. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду полягають в тому, що заподіяна шкода підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла за умови, що дії чи бездіяльність останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Факт спричинення [PERSON] майнової шкоди, яка полягає у здійсненні витрат на лікування травми завданої йому [PERSON] підтверджено наданими позивачем доказами: - випискою №16595 КЗ «Третя черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» (а.с. 32) згідно з якою [PERSON] з 02.10.2016 по 21.10.2016 перебував на стаціонарному лікуванні внаслідок закритого перелому ліктьового відростка справа зі зміщенням; уламковий перелом правої променевої кістки зі зміщенням. Травму одержав при ДТП 02.10.2016. Проведене оперативне втручання. Після завершення стаціонарного лікування рекомендованого нагляд у травматолога та медикаментозне лікування; - товарними та фіскальними чеками на придбання ліків, медичних препаратів та набору металоконструкцій для остеосинтезу дистальної частини променевої кістки (а.с. 27, 56-61). Загальна сума придбаних [PERSON] за вказаними чеками ліків, медичних препаратів та набору металоконструкцій становить 11229,66 гривень. Необхідність придбання ліків, медичних препаратів та набору металоконструкцій підтверджені випискою №16595 та письмовим засвідченням лікаря [PERSON]. Разом з тим, заперечуючи проти позову в частині відшкодування майнової шкоди відповідач не надав жодних доказів на підтвердження своїх заперечень. За таких обставин з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 11229, 66 гривень. В той же час суд не вбачає підстав включати до розміру майнової шкоди завданої позивачу внаслідок ДТП 02.10.2016 вартість придбаної ним зубної пасти на суму 46,25 грн. (фіскальний чек від 27.10.2016 №0000045413). Щодо відшкодування моральної шкоди, - Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Таким чином під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Внаслідок злочину вчиненого [PERSON] позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження при яких були зламані кістки, що безумовно призвело до значного фізичного болю та страждань; переніс оперативне втручання за результатами якого в його тіло були встановлені металеві конструкції; проходив курси стаціонарного і амбулаторного лікування; отримана травма призвела до погіршення здібностей потерпілого. Все це завдало позивачу душевних страждань, вимагало застосування додаткових зусиль для організації свого життя та спілкування із оточуючими, та ускладнилося ще й похилим віком [PERSON] [INFO]. З урахування того, що моральна шкода була завдана злочином, виходячи із глибини фізичних та душевних страждань, враховуючи вимоги розумності та справедливості суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди у грошовій сумі 20\~000 гривень. Вказану суму необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]. Заявлений позивачем розмір моральної шкоди у 50\~000 гривень не підтверджено належними доказами та є надмірним. Щодо укладеного відповідачем договору страхування, - 24.05.2016 року між [PERSON] та ТДВ «СТ «Домінанта» укладено Поліс (Договір) №АЕ/9711318 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 50), згідно з яким забезпечений транспортний засіб автомобіль [NUMBER], строк дії договору з 24.05.2016 по 23.05.2017, страхова сума за шкоду заподіяну життю і здоровю потерпілого - 200\~000 гривень, за шкоду заподіяну майну - 100\~000 гривень. Таким чином на час ДТП 02.10.2016 цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована. В той же час [PERSON] наполягав на стягненні завданої йому шкоди саме з [PERSON], не бажаючи предявляти свої вимоги до страхової компанії. Суд вважає, що такі вимоги позивача до заподіювача шкоди не суперечать закону. У Правовій позиції Верховного Суду України сформульованій у справі № 6-2808цс15 (постанова від 20.01.2016) ВСУ зазначив, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Щодо розподілу судових витрат, - Оскільки при зверненні до суду з даним позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, то судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial