Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 14.06.2002р. він зареєстрував шлюб з відповідачкою, від якого мають сина [PERSON], [INFO], але з серпня 2013 року вони припинили сімейні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, син проживає біля матері (відповідачки). Позивач в теперішній час має другу сім'ю, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у зв'язку з чим він звернувся до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб і визначити місце проживання сина до його повноліття біля позивачки (а.с.2). Позивач в судове засідання не з'явився, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав, просив її задовольнити (а.с.13). Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, подала до суду заяву, в якій заявлені [PERSON] вимоги визнала повністю, справу просила розглянути без її участі (а.с.16). Як зазначено у ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], який народився [INFO] в с.Кульмінській, Кваркенського району, Оренбургської області, і [PERSON], яка народилася [INFO]. в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, уклали шлюб 14.06.2002р., про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 2002 року червня місяця 14 числа зроблено запис за №14; після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 14.06.2002р. (а.с.3). У шлюбі у подружжя [PERSON] і [PERSON] [INFO]. народився син [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 19.09.2002р., а.с.4). Як вбачається з позовної заяви подружжя [PERSON] з серпня 2013 року припинили сімейні відносини, проживають окремо, син проживає біля відповідачки, подальше спільне життя з відповідачкою та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має для нього істотне значення. Відповідачка згодна на розірвання шлюбу і визначення місця проживання сина біля неї до його повноліття (а.с.16). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя подружжя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Як встановлено ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка не заявляла вимог щодо зміни її прізвища на дошлюбне, суд дійшов висновку, що після розірвання шлюбу вона надалі бажає іменуватися цим прізвищем. При визначенні місця проживання дитини суд враховує згоду позивача і відповідачки щодо її місця проживання біля відповідачки (матері дитини). Суд роз'яснює, що згідно зі ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved