Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що позивач, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.07.2006 року, є власником домоволодіння у [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрована але фактично не проживає [PERSON], з яка не є членом сім'ї позивача. Оскільки відповідач [PERSON] в будинку не проживає, позивач вважає, що вона втратила право на користування житлом у ньому і просить визнати її такою. Відповідач [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням. Даний зустрічний позов ухвалою суду від 27.02.2015 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з 2002 року зареєстрована у даному домоволодіння по [ADDRESS] в с.Свидівок Черкаського району, власником якого є [PERSON], як член сім'ї так як перебуває у зареєстрованому шлюбу із сином позивача за первісним позовом [PERSON] З грудня 2014 року [PERSON] перешкоджає відповідачу за первісним позовом [PERSON] у реалізації права користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] вказує, що іншого нерухомого майна житлового призначення не має, є сиротою, отримує мінімальну заробітну плату, а тому не має можливості проживати в іншому місті, а тому просить суд усунути перешкоди в користуванні житлом по [ADDRESS] в с.Свидівок Черкаського району Черкаської області, шляхом зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні нею даним житлом. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги первісного позову підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У задоволенні позовних вимог зустрічного позову просив відмовити в повному обсязі, так як дані позовні вимоги є не законними та не обґрунтованими, так як перешкод щодо користування нею житлом він не чинить. Вказав, що він є власником домоволодіння по [ADDRESS] Черкаського району, і має право вільно на власний розсуд розпоряджатися належним йому майном. Відповідач [PERSON] в даному будинку не проживає з 24.12.2013 року і не бере участі в утриманні даного майна. В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON] надала до суду заяву про залишення без розгляду її зустрічного позову до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням. Позовні вимоги первісного позову [PERSON] визнала в повному обсязі, щодо задоволення позову не заперечувала. Дослідивши надані письмові докази, заслухавши пояснення учасників процесу, суд встановив наступні фактичні обставини справи. В судовому засіданні встановлено що, житловий будинок у [ADDRESS], належить на праві приватної власності позивачу за первісним позовом [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.07.2006 року. Згідно довідки Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області від 04.02.2015р. №166, [PERSON], дійсно зареєстрована у домоволодінні по [ADDRESS] в с.Свидівок Черкаського району Черкаської області, яке належить [PERSON], однак у даному домоволодіння не проживає з 24 грудня 2013 року. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сім'ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач за первісним позовом [PERSON] зареєстрована але фактично не проживає з 24.12.2013 року в будинку у [ADDRESS], будь-яких цивільно-правових угод з власником будинку, які давали б їй право користуватися жилим приміщення у ньому, [PERSON] не укладала, відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнала, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщення в домоволодінні [ADDRESS] Враховуючи, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] надала до суду заяву про залишення її зустрічного позову без розгляду, суд вважає, що залишення позовних вимог без розгляду є правом позивача, тому позовну заяву [PERSON] необхідно залишити без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Outcome: approved