Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми незаконно виплаченого матеріального забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю у розмірі 6728 грн. 26 коп.. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] з 21 січня 2019 року перебував на обліку в центрі зайнятості, як безробітна особа та у зв`язку з цим отримував відповідну допомогу по безробіттю. Під час взяття на облік як безробітної особи [PERSON] попереджався про обов`язок повідомляти центр зайнятості про зміни щодо зайнятості та відвідувати центр зайнятості згідно затвердженого графіку відвідувань. Проте, на погоджену з відповідачем дату наступного прийому у спеціалісту 01 лютого 2019 року особа не з`явилась та причини неявки не повідомив. З`явився [PERSON] до центру зайнятості лише 22 лютого 2019 року та одночасно повідомив, що перебував з 01 лютого 2019 року на навчальних зборах у ВСУ в підтвердження чого надав відповідну повістку військомату. Виплати при цьому не зупинялись та відповідач отримав допомогу по безробіттю в повному обсязі. Проте, 21 травня 2019 року було проведено розслідування обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, за результатами якого встановлено, що військову частину відповідач залишив 15 лютого 2019 року, однак центр зайнятості відвідав лише 22 лютого 2019 року, тобто через тиждень, а повинен був це зробити на наступний день після повернення з військової частини. На підставі акту перевірки, наказом директора центру зайнятості від 22 травня 2019 року було зобов`язано відповідача повернути незаконно отримане матеріальне забезпечення у розмірі 7728 грн. 26 коп.. Особа повернула лише 1000 грн., а тому станом на лютий 2020 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 6728 грн. 26 коп.. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві та окремо зазначив, що протягом більше ніж півроку особа визнавала себе винною в порушенні норм законодавства та не заперечував проти повернення незаконно отриманого матеріального забезпечення, кожного місяця писав розписки, що буде здійснювати повернення частинами, у зв`язку з чим ЦЗ не звертався до суду. Однак, з січня 2020 року особа не перебуває на обліку в центрі зайнятості, матеріальне забезпечення в повному обсязі не повертає, а тому ЦЗ звернувся до суду із відповідним позовом. Відповідач та його представник в судовому засіданні та у відзиві на позов заперечували проти задоволення позову та відповідач зазначав, що дійсно 15 лютого 2019 року був виключений з особового складу військової частини, однак повернувся до Каховки лише 21 лютого 2019 року та на наступний день відразу прийшов на прийом до центру зайнятості. Майже тиждень він добирався до м. Каховки з військової частини, яка знаходиться в Чернігівській області. Добирався попутнім транспортом, оскільки кошти на дорогу командир військової частини не надав. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Каховського міськрайонного центру зайнятості в частині стягнення незаконно отриманого матеріального забезпечення. Так, судом встановлено, що 21 січня 2019 року [PERSON] звернувся до Каховського МРЦЗ із заявою про надання статусу безробітного. Під час отримання статусу безробітного відповідач зобов`язався у разі змін умов, щодо працевлаштування по найму, укладання договору цивільно-правового характеру пов`язаного із отриманням доходу, проходження військової служби, праця за сумісництвом, повідомляти про це службу зайнятості протягом трьох днів (а.с. 4). 30 січня 2019 року відповідач звернувся до центру зайнятості із заявою про призначення допомоги по безробіттю. З 28 січня 2019 року [PERSON] була призначена допомога. З відповідачем була узгоджена наступна дата відвідування центру зайнятості 01 лютого 2019 року. 01 лютого 2019 року особа не з`явилась на прийом до спеціаліста, причини не явки не повідомила. 22 лютого 2019 року відповідач з`явився в центр зайнятості та повідомив, що весь цей час перебував на навчальних зборах, в підтвердження чого їм була надана повістка військового комісаріату, згідно якої особа повинна була знаходитись на навчальних зборах з 01 лютого 2019 року по 01 березня 2019 року. На підставі повістки та інформації яку повідомив відповідач, йому допомога по безробіттю була виплачена в повному обсязі. 21 травня 2019 року за результатами розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» складено акт № 14, яким встановлено, що застрахована особа [PERSON] дійсно в період з 01 лютого по 01 березня 2019 року повинен був перебувати у військовій частині в Чернігівській області. Однак, наказом командира частини від 15 лютого 2019 року відповідача було відраховано з навчання через перебування особи в нетверезому стані на території частини. Таким чином відповідача було відраховано з військової частини за дисциплінарний проступок, про що особа не повідомила центр зайнятості та після повернення (з урахування часу необхідного для проїзду до дому) [PERSON] повинен був з`явитися до центру зайнятості 18 лютого 2019 року, однак він заявився лише 22 лютого 2019 року. На підставі акта перевірки № 14 від 21.05.2019 року, п.5 ст.31 Закону Украйни «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ч.4 розділу IV Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого Наказом міністерства соціальної політики України 15.06.2015 року № 613 прийнято рішення 22.05.2019 року про скорочення виплати допомоги [PERSON] строком 30 календарних днів (Наказ № НТ 190522 від 22.05.2019 року), враховуючі викладені обставини та згідно розрахунку нарахованої та виплаченої особі допомоги, видано Наказ від 22.05.2019 року № 94 щодо відшкодування [PERSON] коштів, виплачених, як допомога по безробіттю у сумі 7728грн. 26 коп. З особою проводилися заходи досудового врегулювання спору, про що містяться записи з особистим підписом відповідача в його персональній картці. [PERSON] 12.11.2019 року частково сплатив суму боргу, а саме 1000 грн.. Станом на час розгляду справи існує заборгованість у розмірі 6728 грн. 26 коп.. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення за цим Законом є, серед іншого, допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. Згідно ч. 2 та 3 ст. 36 названого Закону застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 28 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 19 вересня 2018 року № 792 зареєстрований безробітний відповідно до свого індивідуального плану працевлаштування зобов`язаний відвідувати центр зайнятості, в якому він зареєстрований, не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, крім випадків, що сталися внаслідок надзвичайної ситуації, з пред`явленням паспорта громадянина України чи іншого документа, що посвідчує особу або підтверджує її спеціальний статус, та трудової книжки. Зареєстрований безробітний, який з поважної причини не зміг звернутися до центру зайнятості у строк, установлений кар`єрним радником для відвідування, повинен відвідати центр зайнятості не пізніше ніж у день, що настає після закінчення дії обставин, що склалися у зв`язку з поважною причиною, за умови підтвердження її наявності відповідними документами. У разі коли такий день припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, зареєстрований безробітний повинен звернутися до центру зайнятості у перший робочий день, що настає за ним. Поважними причинами, наявність яких підтверджена відповідними документами, є хвороба громадянина, смерть членів його сім`ї та родичів, догляд за хворою дитиною віком до 14 років, відвідування лікарні, судових та правоохоронних органів, районних військкоматів, інших державних установ та інші обставини, які унеможливлюють відвідування центру зайнятості.. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] перебуваючи на обліку в центрі зайнятості як безробітна особа, був призваний на навчальні збори з 01 лютого 2019 року по 01 березня 2019 року, як військовозобов`язаний. Проте, зі зборів в порядку дисциплінарного стягнення був відрахований достроково, а саме 15 лютого 2019 року. З урахуванням часу необхідного для повернення до місця проживання відповідач повинен був з`явитись на реєстрацію до центру зайнятості не пізніше 18 лютого 2019 року, однак він з`явився лише 22 лютого 2019 року, при цьому ввівши в оману працівника ЦЗ щодо підстав дострокового повернення зі зборів та часу такого повернення. Таким чином, [PERSON] допустив порушення вимог Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, що передбачає відповідальність у вигляді стягнення безпідставно отриманого матеріального забезпечення. Суд критично ставиться до пояснень відповідача та свідчення свідка [PERSON] щодо перебування в путі тиждень з моменту виходу з військової частини та прибуття до м. Каховки, оскільки як вірно зазначено представником позивача учасники бойових дій, статус якого є у відповідача, мають пільги щодо користування як міським так і міжміським транспортом, а тому зазначення відповідачем про необхідність використання попутного приватного транспорту з Чернігова до м. Каховки не підтверджується матеріалами справи та вимогами законодавства. Крім того, твердження свідка та відповідача щодо реєстрації у військовому комісаріаті по прибуттю 22 лютого 2019 року не підтвердилось, оскільки на вимогу суду військовий комісаріат повідомив, що в період з 15 лютого по 22 лютого 2019 року [PERSON] до [PERSON] у зв`язку з відрахуванням із числа особового складу резервістів не звертався. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.. З урахуванням зазначених вище норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» та Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 19 вересня 2018 року № 792 [PERSON] безпідставно отримав допомогу по безробіттю у розмірі 6728 грн. 26 коп., а тому позовні вимоги Каховського міськрайонного центру зайнятості щодо стягнення з відповідача виплаченого матеріального забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю у розмірі 6728 грн. 26 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд звертає увагу на те, що позовні вимоги центру зайнятості в частині стягнення з відповідача крім суми судового збору, оплату поштового відправлення здійснені позивачем в рамках розгляду справи не підлягають задоволенню, оскільки оплата послуг поштового зв`язку не є судовими витратами в розумінні ст. 133 ЦПК України.

Outcome: partial