Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів та зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що 08 листопада 2017 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказаним рішенням з позивача на користь [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] За рішенням суду був виданий виконавчий лист, який знаходиться на примусовому виконанні. На час розгляду судом вказаної справи позивач працював в ТОВ «Енергомехкомплект»,(звільнився у червні 2017 року) та його заробітна плата складала в середньому 3600 грн. на місяць, тобто він мав регулярний дохід у твердій визначеній сумі, одноразово підробляв кілька днів на сезонних роботах. На даний час він не має можливості виплачувати аліменти у встановленому судом розмірі, оскільки змінився його матеріальний стан та стан здоровя, а саме він є пенсіонером, перебуває на обліку в Правобережному обєднаному УПФУ та отримує пенсію в розмірі 1522,24 грн. Інших доходів у нього немає, єдиним доходом є пенсія. Після сплати аліментів, позивачу залишається близько 500 грн. Цих коштів не вистачає навіть на придбання ліків, не кажучи вже про сплату комунальних послуг та продуктів харчування. Займатися ще якоюсь роботою він не маю змоги, оскільки погіршився його стан здоровя. Він перебуває на обліку у кардіолога з діагнозом: аневризма МПП і йому заборонено фізичні навантаження. Крім того , він потребує лікування, та йому необхідно постійно приймати ліки та проводити обстеження стану здоровя. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та зменшити розмір аліментів, які стягнуті з нього рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 08.11.2017 року на користь з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина з 1000 гривень до 1/4 частини з заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення посилаючись на їх необґрунтованість. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР\~(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789 Х11\~(78912) від 27 лютого 1991 року батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Протоколу№7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зі змінами, внесеними Протоколом №11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 08.11.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 29.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 192 Сімейного кодексу України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Предявляючи позов про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, позивачем надано до суду довідку з Правобережного обєднаного УПФУ від 15.11.2017 року про перебування його на обліку та отримання пенсії у розмірі 1522,24 грн., а також позивач перебуває на обліку у кардіолога, у звязку з чим потребує лікування та прийняття постійно ліків, що підтверджується квитанціями про купівлю ліків. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану у платника аліментів [PERSON] в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів в розмірі 1000 гривень щомісячно, що відповідно до положень\~ст.192 СК України\~є підставою для зменшення розміру аліментів. Також при вирішенні даного спору слід врахувати обовязок обох батьків на утримання дитини та можливість матері теж надавати посильну допомогу. Враховуючи вищевикладене, те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту погіршення його матеріального становища, що, відповідно, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України\~є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved