Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Бахмацької міської ради Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок та надвірні будівлі, що розташовані в м.Бахмач Чернігівської області, по вул.Гоголя,41, які він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] Однак, відсутність на спірну нерухомість правовстановлюючих документів на даний час перешкоджає позивачу належним чином оформити його спадкові права та отримати свідоцтво про право на вказану спадщину. Сторони у судове засідання не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі; позивач свої вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити; відзиву на позов від відповідача не надійшло. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Так, у судовому засіданні встановлено, що 30.11.1974 року померла [PERSON], якій за життя, згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 17.06.1961 року належало домоволодіння в м.Бахмач, по вул.Гоголя,41, яке вона протягом життя добудовувала (а.с.3,10,11,12). Згідно з довідкою Бахмацької міської ради №806 від 19.02.2018 року та домовою книгою для реєстрації громадян, які проживають в будинку№41, по вул.Гоголя в м.Бахмач, на момент смерті із [PERSON] за вищевказаною адресою були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які померли 16.01.2003 року, 09.04.2003 року та 31.08.2007 року відповідно (а.с.4,49,74,76). Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 16.02.2018 року № 350/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, оскільки ніхто із спадкоємців із заявою до нотаріуса не звертався (а.с.47). [PERSON] помер 16.01.2003 року; на момент смерті був зареєстрований та проживав в [INFO], разом з дружиною [PERSON], донькою [PERSON] та онуками (а.с.4, 51, 77,78). Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 22.02.2018 року № 375/01-16 та матеріалами спадкової справи №957/2004, яка була відкрита 11.10.2018 року, спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] (а.с.52, 62-68). Відповідно до ст.524, 525 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON] та [PERSON], спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON] право власності на спірну нерухомість, оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а після смерті [PERSON] вказане право власності успадкувала бабуся позивача [PERSON] (а.с.18,19). Разом з тим, [PERSON] померла 27.04.2012 року, на момент смерті вона була зареєстрована в [INFO] разом з донькою [PERSON] та онуком [PERSON] (а.с.15-21,80,84). Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 15.03.2018 року № 422/01-16, спадкова справ після смерті [PERSON] не відкривалась, оскільки ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався (а.с.81-82). [PERSON] померла 04.05.2017 року; на момент смерті була зареєстрована та проживала в [INFO] разом з сином [PERSON] (а.с.5,16,17, 20, 21, 23, 24). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 16.02.2018 року № 349/01-16 спадкова справа після померлої [PERSON] була відкрита 02.06.2017 року за заявою [PERSON]; свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.45) Таким чином спадщину після смерті [PERSON] прийняла її донька та мати позивача - [PERSON], оскільки на момент смерті спадкодавця проживала разом з нею. У свою чергу спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач, подавши у встановленому законодавством порядку нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері, проте, нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину у зв»язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на спірну нерухомість (а.с.22). Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно з довідкою Прилуцького МБТІ від 15.10.2017 року право власності на об»єкт нерухомості, розташований в м.Бахмач Чернігівської області, по вул.Гоголя, 41 станом на 31.12.2012 року не зареєстровано (а.с.14). Таким чином, після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позивач успадкував спірну нерухомість, розташовану в м.Бахмач Чернігівської області, по вул.Гоголя,41, однак відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно перешкоджає йому реалізувати свої спадкові права. Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. У відповідності до ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства та на умовах передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в м.Бахмач Чернігівської області, по вул.Гоголя,41. На підставі викладеного та

Outcome: approved