Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Позивач позовні вимоги мотивувала тим, що 28.07.2001 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1319, за час перебування у шлюбі у подружжя народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя з у сторін не склалось через різні погляди на життя, ведення господарства. В результаті сімейних розмов позивач дійшов висновку про розірвання шлюбу, тим більше що позивач мешкає окремо. Позивач надалі, згідно норм чинного законодавства, має намір утримувати неповнолітніх дітей та приймати участь в їх вихованні. Проте, між сторонами на момент пред'явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу розміру матеріального утримання дітей, оскільки відповідачка відмовляється від сплати позивачем аліментів, що порушує моє право на утримання дітей до досягнення ними повноліття, встановлених ст. 180 СК України. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач дав пояснення аналогічні до позовної заяви, підтримав позовні вимоги та просив суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі ? частини всіх видів заробітку гривень, щомісячно до досягнення дітьми повноліття повноліття. Відповідач в судовому позов визнала та не заперечувала проти його задоволення . Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про шлюб від 28.10.2014 року, який було зареєстровано 28.07.2001 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницької області, актовий запис № 1319. Згідно свідоцтва про народження від 28.10.2014 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження від 28.10.2014 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, що передбачено ч.1 ст. 191 СК України. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевказані обставини, зокрема те що сторони мають неповнолітніх дітей, яка проживає з позивачем, приходить до переконання про наявність підстав для ухвалення рішення про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача, на утримання дітей в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, з дати пред'явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимог позивача про розірвання шлюбу то суд вважає, що позов і в цій частині підлягає задоволенню, оскільки сімейне життя між сторонами не склалось, збереження сім'ї не можливе, сторони втратили взаємні почуття любові та поваги один до одного, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведено та

Outcome: partial