Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить звільнити з під арешту належне йому на праві власності майно - квартиру [ADDRESS]. Зазначає, що для забезпечення виконання рішення Радянського районного суду м. Києва від 15.08.2000 р. по справі за позовом Комунального підприємства житлового господарства Радянського району м. Києва до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 1120 грн. 34 коп. ДВС України було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] на підставі постанови про арешт майна від 22.09.2000 р. Борг в зазначеному в рішенні суду був повністю сплачений, про що свідчить довідка № 10 від 11.02.2015 р. Відповідно до листа ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 10.10.2014 р. відкритих виконавчих проваджень стосовно арешту спірної квартири у службі відсутні. Однак, відповідно до витягу від 12.02.2015 р. № 33522313 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира позивача перебуває під арештом. За таких обставин [PERSON] просить суд зняти арешт з квартири [ADDRESS] В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити позов, зазначивши, що просить звільнити квартиру з під арешту. Також просив покласти на нього судові витрати. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав письмові пояснення де зазначив, що перевіркою журналів реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям та згідно відомостям, які містяться в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у Відділі не перебувають виконавчі провадження боржником по яких є [PERSON] у зв»язку із чим встановити підстави накладення арешту не виявляється можливим. Також представник відповідача просив розглянути справу за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Як вбачається з матеріалів справи Шевченківським районним судом м. Києва 15.10.2010 р. видано виконавчий лист № 2-7437 на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Астра Банк» суми боргу у розмірі 10 359,86 грн. Як свідчать матеріали справи 15.08.2000 р. Радянським районним судом м. Києва було ухвалено рішення за позовом КП житлового господарства Радянського району м. Києва, яким стягнуто з [PERSON] заборгованість за комунальні послуги у розмірі 1069 грн. 34 коп., державне мито у сумі 51 грн., а всього 1120 грн. 34 коп. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.02.2015 р. квартира [ADDRESS] перебуває під арештом, що його було накладено на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби у Радянському р-ні від 17.11.2000 р. б/н. Позивач зазначає, що виконав судове рішення та сплатив борг яким мав перед КП житлового господарства Радянського району м. Києва, а тому потреба у арешті майна відсутня та порушує його право власності, оскільки не дає можливості розпоряджатися належним йому майном. У відповідь на звернення [PERSON] щодо зняття арешту з майна начальник відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві повідомив, що відкритих виконавчих проваджень стосовно арешту квартири на виконанні не перебуває. За довідкою КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг за квартирою [ADDRESS] відсутня. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на момент проведення виконавчих дій) у разі закриття виконавчого провадження припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв»язку з закриттям виконавчого провадження. В свою чергу ч. 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (у новій редакції) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В адресу суду представник ВДВС Шевченківського РУЮ міста Києва направлено лист з якого вбачається, що перевіркою журналів реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям та згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні і Відділі не перебувають виконавчі провадження боржником по яких є [PERSON] Встановити підстави для накладення арешту на квартиру не виявляється можливим. Враховуючи те, що на даний час позивач, як власник, не має можливості належним чином здійснювати своє право власності на належне йому майно, підстав для накладення арешту на його майно не встановлено, а відповідач позбавлений можливості самостійно зняти арешт з майна, суд вважає за можливе задовольнити його вимоги про звільнення майна з-під арешту. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти судові витрати на нього. На підставі викладеного,

Outcome: approved