Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26 березня 2015 на користь відповідача, на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на даний час він перебуває у шлюбі і на його утриманні знаходиться дружина [PERSON] та спільна донька - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з цим його матеріальний стан змінився, а тому, [PERSON] позбавлений можливості сплачувати аліменти у визначеному раніше розмірі. Відповідач надала суду відзив на позов, згідно з яким заперечує в повному обсязі проти позовних вимог [PERSON] , вважаючи їх необґрунтованими, оскільки, на її думку, позивачем не надано жодних доказів щодо погіршення його матеріального становища чи здоров`я. [PERSON] зміну розміру аліментів мотивує лише народженням в нього іншої дитини. Крім того, відповідач зазначає, що вона самостійно утримує дитину, сторонньої допомоги не має, відповідач аліменти сплачує не регулярно, має постійний доход. Позивач, враховуючи свій матеріальний та сімейний стан зазначає, що не може сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі, визначеному рішенням суду, однак, довідка про його доходи у наданих до позовної заяви документах відсутня, вважає, що він взмозі сплачувати аліменти на утримання дитини в раніше визначеному розмірі. 13.06.2019 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 02.07.2019. 02.07.2019 відкладено розгляд справи на 03.09.2019 у зв`язку з надходженням клопотання представника відповідача по справі. 03.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.09.2019. Позивач у позовній заяві просив суд, розглянути справу без його участі на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання надала відзив на позовну заяву в якому заперечувала проти зменшення розміру стягнутих аліментів, одночасно її представник надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26.03.2015, з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 13.01.2015 та до повноліття дитини (а.с. 10-11). З 17.01.2015 позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 12). Відповідно до копії свідоцтва про народження від 26.04.2016 серії [NUMBER] , від даного шлюбу народилась [PERSON] (а.с. 13,14). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Позивач як на підставу своїх позовних вимог, посилається на погіршення свого матеріального становища та збільшення витрат, що пов`язано народженням другої дитини від іншого шлюбу. При цьому, [PERSON] знаходиться у працездатному віці, не є інвалідом, свідчень про поганий стан здоров`я, при якому йому необхідне лікування, тощо, у суду не має. Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд враховує, що наданими позивачем доказами не підтверджуються обставини про те, що його матеріальний стан змінився в бік його зменшення, а матеріальний стан відповідача - в бік його збільшення; погіршився або поліпшився стан здоров`я когось із них. Наявність у позивача іншої сім`ї та дитини не позбавляє його обов`язку утримувати свого сина від шлюбу з відповідачем. На підтвердження погіршення матеріального стану позивачем надано лише ксерокопію свідоцтва про народження дитини, що не може бути доказом погіршення матеріального становища позивача по справі, тоді як відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням викладеного, суд не вбачає достатніх правових підстав для зменшення розміру аліментів, а відтак, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed