Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 04.12.1998 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. Він, за рішенням суду, сплачує аліменти на доньку. Їхня сім`я фактично розпалась з причини відсутності взаєморозуміння та поваги між ними. Протягом п`яти останніх років подружні стосунки вони не підтримують і не мають бажання бути разом. Він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. За викладених вище обставин, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, а тому зберігати шлюб стало недоцільним і його необхідно розірвати як такий, що суперечить його інтересам. Враховуючи викладене, просив розірвати їхній з відповідачем шлюб та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В підготовчому судовому засіданні позивач вимоги підтримав. Відповідач позовні вимоги визнала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище набуте в шлюбі « [PERSON] ». Згідно з положеннями ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, суд, у відповідності зі ст. 206 ЦПК України, та за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши позивача та відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне. Згідно зі ст.ст. 104, 105 та 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. Відповідно до положень ст.ст. 111-112 СК України, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей, вживши всіх заходів щодо примирення подружжя та встановивши, що їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Оскільки, сторони примиритися бажання не виявили, відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] , тому суд, враховуючи викладене, вважає, що дана сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише юридично, суперечить інтересам сторін і його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить, після розірвання шлюбу, залишити прізвище, набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Позивач питання щодо визначення місця проживання дочки з ним не ставить. Зважаючи на вік, стать та місце проживання дитини на даний час, суд вважає, що неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишається проживати біля матері - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову, - на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні, в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. Враховуючи викладене, у зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 384 гривні 20 копійок. Вирішуючи питання щодо судових витрат, прийшовши до висновку про задоволення позовних вимог та враховуючи повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір сумі 384 гривні 20 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved