Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати останнього особою, яка втратила право на користування житловим приміщенням, що належить позивачу на праві приватної власності. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку за адресою: вул. Б.Хмельницького, 42, с.Миколаївка, Борзнянський район, Чернігівська область. В даному будинку після укладення шлюбу у 2002 році з його дочкою - [PERSON] почав проживати й зареєструвався її чоловік - [PERSON] Проте, у 2006 році шлюбні стосунки останнім з його дочкою були припинені й він переїхав на проживання в іншу місцевісць, спілкування з дочкою припинив, а тому адреса його перебування невідома. Він вважає, що оскільки [PERSON] втратив сімейний зв`язок з дочкою і добровільно не побажав знятись з реєстрації, його дії не дозволяють повною мірою розпоряджатись належним йому ([PERSON]І.) правами на житловий будинок, тому він має право захистити ці права в судовому порядку шляхом позбавлення [PERSON] в судовому порядку користування житлом із зняттям його з реєстрації в належном йому будинку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] в своїх показаннях пояснили, що знайомі з позивачем та його дочкою, [PERSON], тривалий час, і що дійсно [PERSON], чоловік дочки позивача, після розірвання шлюбу у 2006 році залишив будинок сімейного проживання і більше там не з`являвся. Відповідач, з огляду на положення ст.74 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи, оскільки позивач надав доказ про звернення через газету з оголошенням про даний позов та про час і місце його розгляду. Згідно з вимогами ст.224 ЦПК України у випадку неявки в судове засідання відповідача можливий заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі документи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою: вул. Б.Хмельницького, 42, с.Миколаївка, Борзнянський район, Чернігівська область. В даному будинку після укладення шлюбу у 2002 році з його дочкою - [PERSON] почав проживати й зареєструвався її чоловік - [PERSON] Проте, у 2006 році шлюбні стосунки останнім з його дочкою були припинені й він переїхав на проживання в іншу місцевісць, спілкування з дочкою припинив, а тому адреса його перебування невідома. Тому, оскільки [PERSON] втратив сімейний зв`язок з дочкою і добровільно не побажав знятись з реєстрації, та що його дії не дозволяють повною мірою розпоряджатись належними йому ([PERSON]І.) правами на житловий будинок, то він просить суд винести рішення про позбавлення [PERSON] в судовому порядку права користування житлом із зняттям його з реєстрації в належном йому будинку. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] в своїх показаннях пояснили, що знайомі з позивачем та його дочкою, [PERSON], тривалий час, і що дійсно [PERSON], чоловік дочки позивача, після розірвання шлюбу у 2006 році, залишив будинок сімейного проживання і більше там не з`являвся. Зазначені факти підтверджуються наданими позивачем правовстановлюючими документами на житловий будинок за адресою: вул. Б.Хмельницького, 42, с.Миколаївка, Борзнянський район, Чернігівська область. Ст.41 Конституції, ст.316-321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності, як це зазначено у ст. 321 ч.2 ЦК України. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Водночас, згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 ч.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення_права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України особа втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та правомірними. На підставі викладеного і відповідно до ст. 317, 319, 346, 391, 405 ЦК України, ст. ст.\~\~212-215,\~224 ЦПК України,\~суд, -

Outcome: approved