Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], Солом'янський районний відділ Державної виконавчої служби міста м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначає, що в грудні 2017 року позивачу стало відомо, що з його заробітної плати стягуються грошові кошти за виконавчим написом, вчиненим 23.03.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №1174 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором №DNH4KP20290761 від 05.09.2006 року в сумі 116 267 грн.17 коп. на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Про наявність даного напису, позивачу не було відомо взагалі, жодного кредиту в ПАТ КБ «Приватбанк» він не отримував. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], вчинений 23 березня 2015 року, зареєстрований у реєстрі за №1174 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP20290761 від 05.09.2006 року в сумі 116 267 грн.17 коп. на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з [PERSON]. Крім того вказує, що виконавчий напис може бути вчинено на протязі трьох років після виникнення обовязку по сплаті коштів за кредитним договором у правовідносинах з фізичною особою. заборгованність за кредитним договором повинна бути безспірною. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій просить справу слухати в її відсутності та відсутності позивача. Уточнений позов просить задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не зявився, подав суду відзив на позов в якому просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що нотаріус для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором отримав від банку документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, а тому його дії щодо вчинення виконавчого напису були цілком законними. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Третя особа на стороні відповідача - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу - [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, клопотань суду не подавав. Представник третьої особи - Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби міста м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, клопотань суду не подавав. Відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~в звязку\~з неявкою\~сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що 23.03.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровий номером 1174 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором №DNH4KP20290761 від 05.09.2006 року в сумі 116 267 грн.17 коп. на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». З листа заступника начальника Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві О.П.Москаленко від 13.12.2017 року за №118739 вбачається, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження АСВП №51822263 при примусовому виконанні виконавчого напису №1174 від 23.03.2015 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 116\~267,17 грн.. 03.08.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 11.10.2017 року державним виконавцем Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві [PERSON] винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, постановлено звернути стягнення на доходи [PERSON] в КП «Міськтепловоденергія». З копії звіту про здійснення відрахування та виплати КП «Міськтепловоденергія» від 17.05.2018 року за №01-10/2316 та від 17.09.2018 року за №01-10/2315 вбачається, що з зарплати [PERSON] здійснено відрахування на користь ПАТ КБ «Приватбанк» згідно ВП 51822263 від 11.10.2017 року. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1ст.1\~Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»\~(далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим\~Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України\~\~22 лютого 2012 року\~\~№ 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно із\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. З копії кредитного договору, укладеного в виді заяви позичальника № DNH4KP20290761 від 05 вересня 2006 року в розділі «Банківські послуги» вбачається, що за даним договором було надано кредит в розмірі 5638 гривень 10 коп. строком на 12 місяців до 05 вересня 2007 року. Так, як виконавчий напис нотаріуса виданий 23 березня 2015 року , через 7 років з дня виникнення обовязку по погашенню кредиту - 05 вересня 2007 року , виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає примусовому виконанню. Отже, у межах строку кредитування по 05 вересня 2007 року включно позичальник мав повертати кредит і сплачувати відсотки періодичними (щомісячними) платежами. Починаючи з 05 вересня 2007 року у позичальника виник обовязок незалежно від предявлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, вимоги про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування (по 05 вересня 2007 року). В подальшому, права та інтереси банку підлягають захисту згідно з ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання. При застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин суд, відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України, враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Тому суд вважає, що сума заборгованості за кредитним договором , яка стягнута з позивача за період з 05 вересня 2007 року по 26 лютого 2015 року не є безспірною заборгованістю і тому виконавчий напис нотаріуса з цих підстав теж підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172\~переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення боржника. Відповідно до п. 2.1. глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. № 296/5\~для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається відповідна заява. Відповідно до\~ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.\~\~\~\~ Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Як зазначено у\~ст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому\~Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31.01.1992 року №2, при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Таким чином, як свідчать обставини справи, виконавчий напис вчинено\~\~із порушенням норм чинного законодавства. Згідно ст.12\~та ст.81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. При вирішенні спору суд не має можливості перевірити ту обставину, що позивач заяву на отримання кредиту №DNH4KP20290761 від 05.09.2006 року не підписував , оскільки справжність підпису особи в договорі може бути перевірено шляхом проведення почеркознавчої експертизи , а позивачем та представником позивача клопотання про проведення почеркознавчої експертизи не заявлялось . Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 704 гривні 80 коп., сплачені при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved