Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання переважного права на поновлення договору оренди землі та поновлення договору оренди. В обґрунтування позову зазначав, що 01.12.2006 року між ним, як орендарем, та Компаніївською районною державною адміністрацією (Орендодавець) було укладено договір оренди землі - земельної ділянки загальною площею 24,4га, в тому числі і ріллі 24,4га на території Мар'ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Зазначеним договором позивачу надано в оренду земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на десять років. Пунктом 8 договору оренди передбачено, що договір укладено на десять років, після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Поновлення цього договору оренди здійснюється відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» у порядку, встановленому органом виконавчої влади, уповноваженим розпоряджатися орендованою земельною ділянкою. 30.09.2016 року позивачем подано до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області лист заяву про продовження договору оренди землі, до якого додано проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, однак відповіді одержано не було. Заперечень проти продовження договору оренди від відповідача також не надходило. Позивач вважає, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Позивач як орендар, скористався переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, з дотриманням всіх необхідних та передбачених законом вимог, а тому договір має бути поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені попереднім договором оренди землі. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Подав письмове заперечення проти позову, просив в задоволенні позову відмовити мотивуючи тим, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, будь-які порушення прав позивача з боку Головного управління Держгеокадастру відсутні. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Пунктами 1,7 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року за № 15 встановлено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру. Статтею 93, ч.4 ст.124 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. За договором оренди землі від 01.12.2006 року Компаніївською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (орендодавець) передано [PERSON] (орендар), відповідно до п.п. 1-8 цього договору на десять років в оренду земельну ділянку, площею 24,4га, у тому числі ріллі 24,4га із земель запасу Мар'ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Договір оренди землі набрав чинності після його державної реєстрації в Компаніївському відділі ДП Кіровоградської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 01.12.2006 року, за № 16 (а.с.7-9). Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Під час судового розгляду встановлено, що 30.09.2016 року [PERSON] на виконання передбачених п.8 умов цього договору оренди землі, подав до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області заяву про поновлення договору оренди землі, з додатком письмових документів, в тому числі додано проект додаткової угоди, що підтверджується відповідною реєстрацією вхідної кореспонденції установи. Відповіді на своє звернення позивач протягом місяця не отримав. Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області, як орендодавцем, у місячний термін не розглянуто надісланий [PERSON], як орендарем, заяву про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди, не перевірено його на відповідність вимогам закону, не узгоджено з орендарем, за необхідності, істотні умови договору і не укладено додаткову угоду до договору оренди землі. [PERSON] належно виконував договірні зобов'язання за договором оренди землі та продовжує виконувати свої обов'язки за договором після закінчення його строку, що підтверджується довідкою Мар'ївської сільської ради у Кіровоградській області (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем в обґрунтування своїх вимог щодо визнання спірного договору оренди земельної ділянки поновленим на підставі ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» зазначалось про те, що до закінчення строку дії договору він звертався до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з приводу укладення договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, однак відповіді не отримав. Підстави поновлення договору оренди землі та переважне право орендаря, який належно виконував обов'язки за умовами договору визначені ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Порядок поновлення договору оренди землі визначено ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Судом встановлено, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області протягом одного місяця з дня отримання заяви та в подальшому не повідомляло [PERSON] про наявність заперечень щодо поновлення договору оренди, а позивач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою та належно виконує свої обов'язки за Договором, зокрема, сплачує орендну плату. Такі обставини відповідачем не спростовані. Позивач скористався правом на поновлення договору оренди землі, у строк, передбачений договором оренди землі, не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору, тобто в межах строку, передбаченого Законом України «Про оренду землі», повідомив орендодавця про намір укласти договір оренди землі на новий строк, надав проект додаткової угоди до договору та всі необхідні документи, сплачує орендну плату і продовжує користуватися земельною ділянкою після спливу строку дії договору, тобто належно виконує свої обов'язки за цим договором. Крім іншого, суд виходить із правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року № 6-10 цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Також статтею 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 року у справі «Стреч проти об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії» зазначено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може буди підставою для позбавлення цього майна іншою особою, яка жодних порушень не вчинила. З 01.01.2013 р. відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб належать центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам. До таких органів відноситься, зокрема, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Оскільки на час виникнення спору та в даний час повноваження щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування (ст. 122 ЗК України) покладено на Головне Управління Держгеокадастру в Кіровоградській області позивач обґрунтовано заявив вимоги до Головного Управління Держгеокадастру в Кіровоградській області, яке згідно вимог ч. ч. 8, 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» повинне укласти з позивачем додаткову угоду про поновлення спірного договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені зазначеним договором. Цивільне законодавство передбачає загальний принцип свободи договору (пункт 3 статті 3 ЦК України) і не встановлює такого способу захисту цивільного права чи інтересу, як зобов'язання примусового укладення договору. Частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Проте, враховуючи положення статті 6 ЦК України така свобода договору не є безмежною у тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акта для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень. Обов'язковість укладення у місячний строк додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення передбачено ч.8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Отже, враховуючи, що нормами законодавства України прямо встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його поновлення і виникнення за орендарем права оренди (ст. 640 ЦК України, ст. 125 Земельного кодексу України), суд вважає, що позивачем правильно обрано спосіб захисту свого цивільного права, який відповідає вимогам статті 16 ЦК України. Разом з цим, при вирішення спору суд враховує, що позовна вимога про поновлення договору оренди землі, який укладено 01 грудня 2006 року між орендарем - [PERSON], з однієї сторони, та Компаніївської районною державною адміністрацією, в особі голови [PERSON] з іншої сторони, щодо передачу в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Мар'ївської сільської ради, загальною площею 24, 4га, в тому числі ріллі - 24,4га кадастровий номер [NUMBER] є не коректно сформованою, а тому підлягаю задоволенню в частині зобов'язання відповідача повторно розглянути питання щодо поновлення договору оренди землі. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що позов [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання переважного права та поновлення договору оренди земельної ділянки необхідно задовольнити частково.

Outcome: partial