Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 20 вересня 2018 року в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу за № 4720, місце укладення шлюбу: Копенгагенська ратуша. В обґрунтування позову зазначено, що 20 вересня 2018 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на життя, шлюб, та сім`ю, а також різний менталітет. Шлюбно-сімейні відносини припинилися з грудня 2019 року.. Позивач вважає збереження сім`ї неможливим, майнового спору між подружжям немає. У судове засідання позивач не з`явився. У позовній заяві просить розглядати справу без його участі, проти примирення з відповідачем заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Зазначила, що на примирення та поновлення стосунків з позивачем не погоджується, просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] » без змін. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 березня 2020 року суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні на 07 квітня 2020 року. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. 20 вересня 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу за № 4720, місце укладення шлюбу: Копенгагенська ратуша. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини - « [PERSON] ». Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, мають різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша ст. 24 СК України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала, а залишила дошлюбне « [PERSON] ». З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved