Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у зустрічах з дитиною та участі у її вихованні, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась жити з матір'ю. Через напружені стосунки відповідач не дозволяє йому приймати участь у вихованні та спілкуватись з донькою, чим порушує його батьківські права. Посилаючись на статтю 159 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України), позивач просить зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у зустрічах з донькою та участі у її вихованні, визначити йому час спілкування з донькою два дні на тиждень: кожну середу з 9-00 год. по 18-00 год. та неділю з 9-00 год. по 18-00 год. без присутності відповідача, а також визначити можливість його спільного відпочинку з донькою у літній період. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні надала письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що позивач понад три роки не виконує свої обов'язки щодо виховання дитини, відмовляється з нею бачитись, не відвідує доньку у лікарні та дитячому садку. Позивач не звертався до органу опіки та піклування з приводу того, що я чиню йому перешкоди у зустрічах із донькою. Вважає вимоги позивача необґрунтованими, просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 29 березня 2010 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області 16 жовтня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області 16 жовтня 2012 року. Сторонами не заперечується факт, що дитина після розірвання шлюбу проживає з матір'ю, відповідачем по справі. У відповідності до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно з вимогами ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов'язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. Враховуючи, що між батьками дитини [PERSON] виник спір щодо участі батька у її вихованні та спілкуванні, та оскільки батьки дитини мають між собою такі стосунки, що виключають добровільне визначення можливості участі батька у вихованні та спілкуванні із дитиною, суд приходить до висновку, що в інтересах дитини необхідно зобов'язати матір дитини, відповідача у справі, не чинити перешкоди батьку у спілкуванні з дитиною, встановивши спосіб спілкування позивача із донькою шляхом визначення часу для такого спілкування два дні на тиждень: кожну середу з 9-00 год. по 18-00 год. та неділю з 9-00 год. по 18-00 год. без присутності відповідача. Отже, в цій частині позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог у частині визначення можливості спільного відпочинку позивача з донькою у літній період, то ці вимоги суд знаходить необґрунтованими, оскільки позивач не зазначив конкретних умов та часу спільного відпочинку, не надав суду доказів, що він має намір влітку поїхати на відпочинок із донькою, не зазначив місця відпочинку. Також, на даний час відсутні докази, що відповідач буде перешкоджати позивачеві в такій формі участі у вихованні дитини. З огляду на зазначене, суд, з урахуванням обраного позивачем способу захисту порушеного права, не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині вимог. Підсумовуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги частково. На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто у розмірі 76,50 гривень. На підставі ст.ст. 153, 157, 159 СК України, принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року,

Outcome: partial