Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 березня 1985 року Дзержинським відділом ЗАЦС, актовий запис № 153. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що він знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 1985 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей подружжя не має. Подружнє життя з відповідачем не склалось через відмінність характерів, розбіжність поглядів на життєві ситуації. Шлюбні відносини припинені з кінця 2008 року, спільне господарство не ведеться. Позивач, вважає, що родина розпалась остаточно, примирення неможливо, у звязку із чим просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 березня 1985 року Дзержинським відділом ЗАЦС, актовий запис № 153 (свідоцтво про укладення шлюб серії ІІ-ВЛ №450142 від 01 березня 1985 року). Згідно ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони фактично проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Згідно квитанції № 7_12 від 04 вересня 2018 року, позивачем під час звернення до суду з вказаним позовом сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved