Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2014 року з позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття та аліменти на утримання відповідача в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення донькою трирічного віку. На день складання позовної заяви у позивача змінився матеріальний стан у бік зменшення доходу, внаслідок чого [PERSON] не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 5000 грн. та відповідача в розмірі 2000 грн. після 01 липня 2014 року обсяг виручки позивача, яку він отримував внаслідок здійснення підприємницької діяльності, значно зменшився і практично складає 0 гривень в місяць, а тому позивач просить зменшити розмірі аліментів, призначених рішення Апеляційного суду м. Києва від 19.02.2014р. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 516 грн., щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття та стягнути з позивача на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення донькою трирічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали позовні вимоги за викладеними в позові обставинами та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Позивач [PERSON] надав в судовому засіданні довідку про стан свого здоров'я. В судовому засіданні відповідач та її представник заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що при наявності належного матеріального стану, позивач не сплачував присуджені рішенням Апеляційного суду м. Києва аліменти, а свій дохід позивач ретельно приховує. Вислухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1500 грн. на утриманню дитини [PERSON], 2013 року народження, починаючи з дня подачі позову - 14.08.2013р. до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання відповідачки [PERSON] в розмірі 1200 грн. щомісячно з 14.08.2013р. по 14.02.2016року, включно (а.с.9-11, том 1) 19 лютого 2014 року Рішенням Апеляційного суду м. Києва скасовано частково рішення Деснянського районного суду м. Києва та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 5000 грн. та на утримання відповідачки 2000 грн. (а.с.6-8, том 1) Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 липня 2014 року рішення колегії суддів судового палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 19.02.2014 року - залишено без змін (а.с.46-48, том 1) Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. В судовому засіданні встановлено, що сімейний стан відповідача не змінився. В підтвердження погіршення стану здоров'я позивача, останній надав довідку Комунального некомерційного підприємства Шевченківського району м. Києва «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» від 08 квітня 2015 року, згідно якої вбачається, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.02.2014 року встановлено, що [PERSON] не було надано доказів щодо стану здоров'я. Враховуючи те що, в медичній довідці не зазначено з якого саме часу позивач [PERSON] перебуває на диспансерному обліку та те, що під час розгляду справи про стягнення аліментів [PERSON] не надавались докази про стан його здоров'я, суд вважає, що вищевказана довідка не є доказом, що підтверджує погіршення стану здоров'я позивача. В позовній заяві позивач посилається на зміну в бік погіршення свого матеріального стану, в підтвердження даного факту, позивачем надано наступні докази: повідомлення про припинення підприємницької діяльності №2040 від 05 грудня 2014 року (а.с.52, том 1), довідка ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 27.10.2014р., в якій зазначено, що дохід [PERSON] за ІІІ квартал 2014 року становить 0,00 грн. (а.с.51, том 1), довідку ПрАТ «Атлетіка ВІВА» №2 від 15.01.2015р. про доходи позивача за листопада - грудень 2014 року (а.с.68, том 1). Повідомлення про припинення підприємницької діяльності суд не приймає до уваги, оскільки останнє не підтверджує факт припинення підприємницької діяльності позивача, а лише підтверджує розпочату процедуру припинення. Суд критично відноситься до пояснень позивача про неможливість завершення припинення підприємницької діяльності через арешт коштів державним виконавцем на його рахунках, оскільки арешт коштів свідчить лише про невиконання покладених на нього обов'язків по утриманню дружини та малолітньої доньки. Враховуючи довідку ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 06.04.2015 року про доходи в період з 01.07 по 31.12.2014року та виписки по рахунках [NUMBER] та [NUMBER], суд вважає, що відповідач здатний сплачувати аліменти, встановлені рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.02.2014 року (а.с.188-198 том 1, а.с.1-84 том 2). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про зменшення розміру аліментів, встановлених рішення суду не підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed