Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ЗМР про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на ? частини квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що 17.06.1997 року померла донька позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. [PERSON] із дружиною до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталися, але фактично прийняли спадщину у звязку із тим, що після смерті доньки користувались майном, яке залишилося після її смерті, у тому числі і частиною квартири, яка їй належала. Крім позивача та його дружини інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не було. Позивач та його дружина, у звязку із фактичним прийняттям спадщини після смерті доньки, успадкували після її смерті кожний по 1/8 частини цієї квартири. 04.12.2011 року померла дружина позивача [PERSON]. Після її смерті позивач та його теща [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталися, але вважалися такими, що прийняли спадщину після її смерті у звязку із тим, що проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім позивача та [PERSON] інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не було. Позивач та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] належну їй частину квартири [ADDRESS], а саме 3/8 частин вказаної квартири кожний по ? частині, а саме по 3/16 частин. Після смерті [PERSON], позивач та [PERSON] продовжували проживати разом однією сімєю, вели спільне господарство. 16.04.2015 року [PERSON] померла. Інших спадкоємців за законом у [PERSON] немає, заповіту вона не залишила. Після смерті [PERSON] залишилися спадщина у вигляді 7/16 частин квартири [ADDRESS], а саме ? частина, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № 4529 від 29.09.1994 року, видане виконкомом Комунарської районної ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації від 29.09.1994 року № 30/116-р та 3/16 частини, які вона успадкувала після смерті доньки [PERSON] Після смерті [PERSON] позивач звернувся до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак останньому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, про що винесено постанову № 2594/02-31 від 23.10.2015 року, відповідно до якої не має підстав для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] не були надані а ні заповіт, а ні документи, які підтверджують родинні чи шлюбні стосунки між ним та [PERSON] На підставі викладеного, позивач просить суд встановити наступні факти: -прийняття спадщини [PERSON] після смерті доньки [PERSON], померлої 17.06.1997 року, шляхом фактичного прийняття спадщини в строк шість місяців після її смерті; -прийняття спадщини [PERSON] після смерті дружини [PERSON], померлої 04.12.2011 року, у звязку із проживанням разом із нею на день її смерті; -прийняття спадщини [PERSON] після смерті тещі [PERSON], померлої 16.04.2015 року, у звязку із проживанням разом із нею на день її смерті; -проживання позивача з [PERSON] однією сімєю з 25.03.1994 року по день її смерті 16.04.2015 року в квартирі [ADDRESS]; -прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], померлої 17.06.1997 року, шляхом фактичного прийняття спадщини в строк шість місяців після її смерті; -прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], померлої 04.12.2011 року, у звязку із проживанням разом із нею на день її смерті; Визнати за [PERSON] право власності на ? частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], які, кожен окремо, підтвердили обставини, викладені позивачем у позовній заяві, суд встановив наступне. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва № 4529 про право власності на житло від 29.09.1994 року, виданого виконкомом Комунарської районної ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації від 29.09.1994 року № 30/116-р та технічного паспорта (інвентарний № 489000) квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 19, 17-18). Позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] є батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 294287, видане повторно міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 03.11.2015 року (а.с. 11). 17.06.1997 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 061565, видане Панфілівською сільською радою 18.06.1997 року (а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Крім позивача та його дружини інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не було. Факт прийняття спадщини позивачем [PERSON] та його дружиною [PERSON] після смерті доньки [PERSON] підтверджується довідкою МКП «ОСНОВАНІЄ» від 14.05.2015 року за № 844, з якої вбачається що [PERSON] з 27.03.1986 року і по день смерті 17.06.1997 року була зареєстрована та проживала у [INFO] разом із [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 16). Таким чином, позивач та його дружина, у звязку із фактичним прийняттям спадщини після смерті доньки, успадкували після її смерті кожний по 1/8 частини цієї квартири. 04.12.2011 року померла дружина [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 223461, видане Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 05.12.2011 року (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 3/8 частини квартири [ADDRESS]. Крім позивача та [PERSON] інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не було. Факт прийняття спадщини позивачем [PERSON] та його тещею [PERSON] після смерті [PERSON] підтверджується довідкою МКП «ОСНОВАНІЄ» від 14.05.2015 року за № 845, з якої вбачається що [PERSON] з 25.08.1994 року і по день смерті 04.12.2011 року була зареєстрована та проживала у [INFO] разом із [PERSON], [PERSON] (а.с. 15). Таким чином, позивач та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] належну їй частину квартири [ADDRESS], а саме 3/8 частин вказаної квартири кожний по ? частині, а саме по 3/16 частин. 16.04.2015 року померла теща позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 326537, видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 17.04.2015 року (а.с. 10). Відповідно до спадкової справи № 264/2015 відкритої Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини подано [PERSON] Постановою державного нотаріуса від 23.10.2015 року за № 2594/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO], оскільки [PERSON] не були надані а ні заповіт, а ні документи, які підтверджують родинні чи шлюбні стосунки між ним та [PERSON] (а.с. 7). Факт прийняття спадщини позивачем [PERSON] після смерті [PERSON] підтверджується довідкою МКП «ОСНОВАНІЄ» від 14.05.2015 року за № 846, з якої вбачається що [PERSON] з 25.08.1994 року і по день смерті 16.04.2015 року була зареєстрована та проживала у [INFO] разом із [PERSON] (а.с. 14). Позивач є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] у звязку з тим, що проживав разом із нею більше пяти років однією сімєю до часу відкриття спадщини часу її смерті у вищевказаній квартирі. Інших спадкоємців за законом у [PERSON] немає, заповіту остання не залишила. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1961 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі прав та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали разом із спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], померлої 17.06.1997 року, шляхом фактичного прийняття спадщини в строк шість місяців після її смерті. В подальшому, позивач та матір його дружини [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], померлої 04.12.2011 року, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. По цих же самих підставах [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], померлої 16.04.2015 року, з якою мешкав однією сімєю з 25.03.1994 року по день її смерті 16.04.2015 року в квартирі [ADDRESS], у зв'язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved