Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 54,3 кв.м. та на 1/2 частину будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 19 кв.м., в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON], після якого відкрилась спадщина за законом у вигляді: квартири [ADDRESS] та будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями всього майна померлого є його брати - [PERSON] та [PERSON]. Проте, [PERSON], як спадкоємець, який претендує на 1/2 частину спадкового майна, не може отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з тим, що Дев'ята київська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва, у зв'язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до відповідача [PERSON] та просив визнати за ним право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 54,3 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м. та 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] житловою площею 19 кв.м. в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS] загальною площею 54,3 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м. та 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], житловою площею 19 кв.м., в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON], померлого [INFO]. За життя [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] та житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], житловою площею 19 кв.м. Тому, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді зазначених квартири та будинку. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] крім [PERSON] були його дружина - [PERSON], 1946 року народження, та їх син - рідний брат позивача - [PERSON], 1975 року народження. Позивач, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання відповідних заяв до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа №207/05. Проте, станом на 24 березня 2014 року жоден з зазначених спадкоємців померлого [PERSON] не оформив своїх спадкових прав. [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] та 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], які вона прийняла після смерті [PERSON]. Спадкоємцями першої черги після її смерті є її сини: [PERSON] та [PERSON]. Як зазначає у своїй позовній заяві [PERSON], єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який прийняв спадщину є [PERSON]. Тобто, [PERSON] не прийняв спадщину після смерті [PERSON]. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: 1/3 частини квартири [ADDRESS] та 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], які він прийняв після смерті [PERSON], та 1/3 частини квартири [ADDRESS] та 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], які він прийняв після смерті [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці другої черги шляхом подання заяв про прийняття спадщини. Нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на квартиру та житловий будинок. Крім того, [PERSON] за життя не встиг оформити своє право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] та [PERSON]. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Крім того, позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO], на час відкриття спадщини проживала за адресою: [ADDRESS]. Встановити факт, що [PERSON], померлий [INFO], проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON], померлого [INFO]. За життя [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS]. Тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді зазначеної квартири. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] крім [PERSON] були його дружина - [PERSON], 1946 року народження, та їх син - рідний брат позивача - [PERSON], 1975 року народження. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання відповідних заяв до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа №207/05. Проте, станом на 12 лютого 2014 року жоден з зазначених спадкоємців померлого [PERSON] не оформив своїх спадкових прав. [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], яку вона прийняла після смерті [PERSON]. Спадкоємцями першої черги після її смерті є її сини: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], у зв'язку з тим, що був зареєстрований за однією адресою з померлою [PERSON], вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті, оскільки протягом шести місяців з дня її смерті не подав заяви про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] за життя не подав нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері - [PERSON], проте він фактично проживав разом з нею на момент відкриття спадщини, що залишилася після її смерті. Тому, [PERSON] також прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], яку він прийняв після смерті [PERSON], та 1/6 частини квартири [ADDRESS], яку він прийняв після смерті [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці другої черги шляхом подання заяв про прийняття спадщини. Про ту обставину, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері у зв'язку з тим, що був зареєстрований з нею, тобто проживав, за однією адресою в квартирі [ADDRESS], позивач [PERSON] дізнався лише, коли отримав листа з Дев'ятої київської державної нотаріальної контори вих. №4953/0214 від 29.09.2011 р. Саме в зазначеному листі вказано, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] шляхом реєстрації за однією адресою з померлою. Проте, [PERSON] хоча і була зареєстрована в квартирі [ADDRESS], однак з 1975 року до дня своєї смерті - [INFO] проживала в квартирі [ADDRESS] разом зі своїм чоловіком - [PERSON] (до дня його смерті [INFO]) та сином - [PERSON], про що добре знав [PERSON], проте приховував дану обставину з метою збільшення своєї частки у спадщині. Таким чином, місцем проживання [PERSON] на час відкриття спадщини була квартира [ADDRESS], а не квартира [ADDRESS], де вона була лише зареєстрована. У зв'язку з цим [PERSON] просив позов задовольнити. Представник [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви в яких свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили справу розглядати без їх участі. Головне управління юстиції у м. Києві в судове засідання свого представника не направило, про дату та час розгляду справи повідомлене належним чином, надіслало на адресу суду письмові пояснення в яких просила розглянути справу без участі її представника. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON], та про задоволення позовів [PERSON], з огляду на наступне. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив встановити факт, що на час відкриття спадщини після своєї смерті [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS], а також той факт, що [PERSON], померлий [INFO], проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], на що слід зазначити наступне Встановлено, що [PERSON], 1959 року народження є сином [PERSON], померлого [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON]. За життя [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS], що підтверджується копією довідки №39 від 19 травня 2005 року, виданої ЖБК «Юність-2». Тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді зазначеної квартири. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] крім [PERSON], були його дружина - [PERSON], 1946 року народження, та їх син - рідний брат [PERSON] - [PERSON], 1975 року народження. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання відповідних заяв до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа №207, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної щодо майно померлого [INFO] [PERSON], заведеною 04.03.2005 року Дев'ятою київською державною нотаріальною конторою. Встановлено, що станом 12.02.2014 року жоден з зазначених спадкоємців померлого [PERSON] не оформив своїх спадкових прав. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після її смерті відкрилося спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], яку вона прийняла після смерті [PERSON]. Спадкоємцями першої черги після її смерті є її сини: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], у зв'язку з тим, що був зареєстрований за однією адресою з померлою [PERSON], вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті, оскільки протягом шести місяців з дня її смерті не подав заяви про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] за життя не подав нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері - [PERSON], проте він фактично проживав разом з нею на момент відкриття спадщини, що залишилася після її смерті. Тому, [PERSON] також прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], яку він прийняв після смерті [PERSON], та 1/6 частини квартири [ADDRESS], яку він прийняв після смерті [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці другої черги шляхом подання заяв про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] дізнався про те, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері у зв'язку з тим, що був зареєстрований з нею, тобто проживав, за однією адресою в квартирі [ADDRESS], дізнався з листа з Дев'ятої київської державної нотаріальної контори вих. №4953/0214 від 29.09.2011 року. У вказаному листі зазначено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] шляхом реєстрації за однією адресою з померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, відповідно до змісту ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв, спадщину, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, [PERSON] хоча і була зареєстрована в квартирі [ADDRESS], однак з 1975 року до дня своєї смерті - [INFO] проживала в квартирі [ADDRESS] разом зі своїм чоловіком - [PERSON] (до дня його смерті [INFO]) та сином - [PERSON]. Дана обставина підтверджується довідкою №40 від 02 серпня 2011 року, виданою ЖБК «Юність», та поштовим конвертом на ім'я [PERSON]. Як пояснила в судовому засіданні 26.06.2014 року свідок [PERSON] про вказані обставини добре знав [PERSON], проте приховував їх з метою збільшення своєї частки у спадщині. Оцінюючи покази свідка, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідок не заінтересований в справі і підстав для обмови сторін у справі у неї немає, її покази не суперечать іншим матеріалам справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з правилами статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Таким чином, місцем проживання [PERSON] на час відкриття спадщини була квартира [ADDRESS], а не квартира [ADDRESS], де вона була лише зареєстрована. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому суд вважає за доцільне встановити юридичні факти, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO], на час відкриття спадщини проживала за адресою: [ADDRESS] та [PERSON], померлий [INFO], проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Крім того, позивач за первісним позовом [PERSON] просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 54,3 кв.м. та на 1/2 частину будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 19 кв.м., в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]. В свою чергу, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив визнати за ним право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 54,3 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м. та 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] житловою площею 19 кв.м. в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO], на що слід зазначити наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON]. [PERSON] була дружиною [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON]. Як встановлено вище, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] та житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Факт належності на праві власності [PERSON] квартири [ADDRESS] підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №29480965 від 30.03.2011 року, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №29466048 від 29.03.2011 року. Факт належності на праві власності [PERSON] житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Яготинської державної нотаріальної контори 13.07.1990 року. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його дружина - [PERSON], та його сини - [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання відповідних заяв до нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи №207, заведеної 04.03.2005 року Дев'ятою київською державною нотаріальною конторою. Таким чином, після смерті [PERSON], померлого [INFO], [PERSON], [PERSON] альбертович та [PERSON] успадкували по 1/3 частини квартири [ADDRESS] та 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] та 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], які вона прийняла після смерті [PERSON] Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який прийняв спадщину, є [PERSON], оскільки він фактично проживав разом з нею на момент відкриття спадщини, що залишилася після її смерті та протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO], у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] та 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: 1/3 частини квартири [ADDRESS] та 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], які він прийняв після смерті [PERSON], та 1/3 частини квартири [ADDRESS] та 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], які він прийняв після смерті [PERSON]. Тобто, за життя [PERSON] належало 2/3 частини квартири [ADDRESS] та 2/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці другої черги шляхом подання заяв про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №1141, заведеної 13.12.2010 року Дев'ятою київською державною нотаріальною конторою. Отже, [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить по 1/3 частини квартири [ADDRESS] та 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], які вони прийняли після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Крім того, [PERSON] на праві власності належить 1/3 частини квартири [ADDRESS] та 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], які він успадкував після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Встановлено, що нотаріальна контора відмовляє спадкоємцям у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] та житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Крім того, [PERSON] за життя не встиг оформити своє право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями листів Дев'ятої київської державної нотаріальної контори вих.№562/02.14 від 05.02.2014 р. та №569/02.14 від 05.02.2014 р., що є ще однією підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за первісним позовом та про задоволенні зустрічного позову та позову [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням того, що первісний позов був задоволений частково, а зустрічний задоволено повністю, суд приходить до висновку, що судові витрати стягненню не підлягають.

Outcome: partial