Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа Управління Служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про надання дозволу щодо виїзду дитини за кордон України. В позовній заяві вказав, що з 03.04.2006 року позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. [INFO] у них народився син - [PERSON] року народження. Відповідач вказує, що їх син має проблеми з здоров'ям та потребує відпочинку за кордоном, але відповідач у добровільному порядку відмовляється дати згоду на поїздки дитини у супроводі батька до Грузії, тому просить надати дозвіл на виїзд за межі України [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу його матері - [PERSON], [INFO] до Грузії строком до 15 днів перебування у період з 15.08.2014 року по 05.10.2014 року у супроводі батька, [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача судовий збір. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав вказаних в ній. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим, суд розглядає позов в порядку ст. 224 ЦПК України: на підставі наявних у справі доказів. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров*я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, батьки відповідно до положень ст.. 151 СК України, вправі обирати самі. Відповідно до ст.. 155 СК України , здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Стаття 154 СК України надає батькам право звернутися до суду з захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до п. 2-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, Затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 р. виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-ти річного віку, у супроводі одного з батьків, здійснюється, зокрема, за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування в цій державі. Згідно ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішень суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем не надано суду доказів, про те, що [PERSON], з якоюсь ціллю необхідно виїхати до певної країни на певний час та відповідач у добровільному порядку не надав для цього дозволу.

Outcome: dismissed