Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій в остаточних позовних вимогах просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на його користь за договором підряду №CV7 від 18 липня 2016 року завдаток в розмірі 13000,00 грн. та додатково стягнути за вищезазначеним договором на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 571 ЦК України завдаток в розмірі 13000,00 грн., пеню за період з 31 серпня 2016 року по 20 січня 2017 року в розмірі 3617,51 грн. та збитки, завдані простроченням виконання зобовязань за даним договором у розмірі 28133,16 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 18 липня 2016 року між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір підряду №СV7. Відповідно до п. 2.1. вказаного договору, підрядник зобовязується виконати на свій ризик, власними та залученими силами, власним інструментом за завданням замовника роботи з кровлі криші з оцинковки, перелік яких наведений в листі заміру. Вказані роботи підрядник зобовязувався виконати за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Високий, пр. Зеленогайський, 30. Пунктом 7.6. договору передбачено, що підрядник зобовязується виконати роботи в строк, визначений цим договором. Відповідно до п. 4.1. Договору, підрядник зобовязується виконати роботи, передбачені цим договором протягом 30 робочих днів з моменту підписання цього договору. Пунктом 14.1. договору встановлено, що договір вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором. Оскільки договір підряду №СV7 був підписаний 18 липня 2016 року, то роботи мали бути виконані до 30 серпня 2016 року. 23 серпня 2016 року позивач направив претензію на адресу підрядника, зазначену в договорі та на адресу його реєстрації як субєкта підприємницької діяльності, у якій він просив надати йому листи замірів та кошторис на проведення робіт за договором підряду №СV7 від 18 липня 2016 року. Зазначену претензію відповідач отримав 27 серпня 2016 року, однак жодних дій зі сторони підрядника вчинено не було. Актом від 27 серпня 2016 року, складеним депутатом Височанської селищної ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON], [PERSON] встановлено, що станом на 27 серпня 2016 року на будинку №30 по проспекту Зеленогайському в смт. Високий Харківського району Харківської області присутня кроквяна (стропильна) система, але на ній відсутнє на даний момент гідробарєрне покриття і металевекровельне покриття. Також відсутні металеві покрівельні матеріали на земельній ділянці даного домоволодіння. Актом від 07 жовтня 2016 року, складеним депутатом Височанської селищної ради [PERSON] в присутності сусідів [PERSON], [PERSON] встановлено, що станом на 07 жовтня 2016 року на вищезазначеному будинку присутня кроквяна (стропильна) система та частково металеве кровельне покриття. Металеві кровельні матеріали на земельну ділянку даного домоволодіння завіз сам власник позивач по справі [PERSON] та роботи із встановлення кровлі також виконує власноруч, без найманих робітників. Жодних дій на виконання своїх зобовязань за договором по теперішній час з боку підрядника вчинено не було. Пунктом 3.1. договору передбачено, що ціна робіт складає 32000,00 грн. Договірна ціна є фіксованою та не змінюється протягом строку дії цього договору. Пунктом 5.3. договору визначено, що розрахунок проводиться замовником поетапно: -Авансовий платіж в розмірі 80% від вартості договору або за погодженням із замовником. При цьому 40 % загальної вартості договору є завдатком. Так, на виконання цього пункту договору 22 липня 2016 року позивач сплатив відповідачу 13000,00 грн. в якості завдатку до договору, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №СV7 від 22 липня 2016 року. Відповідно до п. 11.2. договору у випадку прострочки виконання послуг підрядник виплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочки. Крім того, позивач сплатив відповідачу 3000 грн. за будівельні роботи та матеріали, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №СV7 від 18 липня 2016 року. Позивач зазначає, що він був змушений самостійно закупити матеріали для покрівлі даху на загальну суму 25133,16 грн. та оскільки підрядником було прострочено виконання зобовязання, то він вважає, що зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на його користь. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач фізична особа-підприємець [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи встановлено, що 18 липня 2016 року між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено договір підряду №CV7, за умовами якого підрядник [PERSON] зобовязався виконати на свій ризик, власними та притягненими силами, своїми інструментами по завданню заказника позивача по справі [PERSON] роботи з кровлі даху з оцинковки, перелік яких приведений в листі заміру. Здати виконані роботи в обумовлені строки замовнику, а замовник зобовязався прийняти та сплатити виконані роботи на умовах дійсного договору в межах договірної ціни до договору. Згідно п. 3.1. договору підряду ціна роботи складає 32000 грн. Договірна ціна є фіксованою та не змінюється протягом строку дії дійсного договору. Відповідно до п. 4.1. договору підрядчик зобовязався виконати роботи, передбачені дійсним договором, протягом 30 робочих днів з моменту підписання дійсного договору. За п. 5.3. договору розрахунок виконується замовником поетапно: авансовий платіж в розмірі 80% від вартості договору або за узгодженням із замовником. При цьому сторони узгодили, що 40% загальної вартості договору є завдатком. 22 липня 2016 року, в забезпечення виконання зобовязань за договором, [PERSON] сплатив фізичній особі-підприємцю [PERSON] завдаток в розмірі 13000 грн. 00 коп., тобто 40% від загальної вартості договору, що підтверджується оригіналом квитанції до прибуткового касового ордера №СV7 від 22 липня 2016 року. Позивач свої зобовязання за договором виконав, тоді як відповідачем зобовязання порушено. Так, п. 4.1. договору передбачено, що підрядчик зобовязався виконати роботи, передбачені дійсним договором, протягом 30 робочих днів з моменту підписання дійсного договору. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зі змісту ч. 1 ст. 527 ЦК України вбачається, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Станом на 27 серпня 2016 рік на будівлі, розташованій за адресою: смт. Високий Харківського району Харківської області, по проспекту Зеленогайському (вул. Жовтнева), буд. 30, присутня кроквяна (стропильна) система, але на ній відсутнє станом на 27 серпня 2016 рік гідро барєрне покриття і металеве кровільне покриття. Також відсутні металеві покрівельні матеріали на земельній ділянці даного домоволодіння, що підтверджується актом депутата Височанської селищної ради [PERSON] від 27 серпня 2016 року складеного у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON], засвідченого секретарем Височанської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с. 20). Станом на 07 жовтня 2016 року на вищезазначеній будівлі вже присутня кроквяна (стропильна) система та частково металеве кровельне покриття. Металеві покрівельні матеріали завіз сам власник [PERSON] Будівельні роботи із встановлення кровлі позивач виконує власноруч, без залучення найманих робітників, що підтверджується актом депутата Височанської селищної ради [PERSON] від 07 жовтня 2016 року складеного у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON], засвідченого головою Височанської селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідно до положень ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. 23 серпня 2016 року позивач направив відповідачеві претензію щодо порушення визначених договором строків виконання робіт /а.с. 14, 15, 16/. Відповідачем не надано суду доказів, що ним було направлено позивачу листи замірів та кошторис на проведення робіт за зазначеним договором підряду. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Отже, правила ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Пунктом 5.3 зазначеного договору підряду, передбачено, що 40% загальної вартості договору є завдатком. Згідно ч. 1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобовязання сталося з вини кредитора, він зобовязаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого завдатку за договором підряду в розмірі 13000 грн. 00 коп. та додатково сума у розмірі завдатку, що складає 13000 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до оригіналу квитанції до прибуткового касового ордера №СV-7 від 18 липня 2016 року [PERSON] надав фізичній особі-підприємцю [PERSON] грошові кошти в розмірі 3000 грн. 00 коп. на будівельні роботи та купівлю будівельних матеріалів, однак як свідчить вищевикладене будівельні роботи фізичною особою-підприємцем [PERSON] до теперішнього часу так і не розпочато, а будівельні матеріали не закуплені. Отже, сплачені [PERSON] фізичній особі-підприємцю [PERSON] грошові кошти в розмірі 3000 грн. 00 коп. підлягають стягненню з останнього на користь позивача. Що стосується, позовних вимог позивача про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на його користь пені за період з 31 серпня 2016 року по 20 січня 2017 року в розмірі 3617,51 грн., то слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Пунктом 11.2. договору передбачено, що в разі прострочення виконання послуг виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних робіт за кожний день прострочення виконання послуг. В ході судового розгляду встановлено, що відповідачем до теперішнього часу свої зобовязання за договором не виконано. З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за період з 31 серпня 2016 року по 20 січня 2017 року. Неустойка за прострочення виконання послуг за період з 31 серпня 2016 року по 20 січня 2017 року розраховується наступним чином. Розмір пені = СБ * (ОС*2)%/КДР*КДП де СБ сума боргу; ОС облікова ставка НБУ; КДР кількість днів у році; КДП кількість днів прострочення. Отже: 32000 * (15,5*2)%/366 * 16 = 433,66 грн., 32000 * (15,00*2)%/366*42 = 1101,64 грн., 32000 * (14,00*2)%/366 * 65 = 1591,26 грн., 32000 * (14,00*2)%/365*20 = 490,95 грн. 433,66 + 1101,64 + 1591,26 + 490,95 =3617,51 грн. Таким чином, неустойка за прострочення виконання зобовязання за договором підряду за період з 31 серпня 2016 року по 20 січня 2017 року становить 3617,51 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь позивача збитків, завданих простроченням виконання зобовязань за даним договором у розмірі 25133,16 грн., то вони задоволенню не підлягають виходячи з наступного. У розумінні ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. [PERSON] поніс витрати, повязані з оплатою ТОВ ВК «Індастрі» будівельних матеріалів, а саме: профнастилу ПК 20*1145 цинк, планку зєднання Ендова Е-1 цинк., планку зєднання пряма К-4 120*120, «защита стены» С-1 (0,45 мм), «планка торцевая» ТП-2 (0,5 мм) на загальну суму 25133 грн. 16 коп. /а.с. 23/. Позивач в своїй позовні заяві зазначає, що відповідач завдав йому збитків, які відповідно до змісту ст. 22 ЦК України полягають у витратах, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Суд не погоджується з такими висновками позивача, оскільки зазначена стаття, передбачає відшкодування реальних збитків, тобто відшкодування вартості ремонту речі. В конкретному випадку [PERSON] витратив 25133,16 грн. на поліпшення своїх житлових умов за власним бажанням, що свідчить про те, що зазначені витрати не повязані з заподіянням відповідачем позивачу будь-якої шкоди. Позивачем не надано доказів суду завдання реальних збитків йому відповідачем, тому зазначені ним витрати, не можна визнати збитками чи шкодою в розумінні положень цивільного законодавства, а тому вони не можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Відповідно до статті 88 ЦПК України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial