Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що він являється власником житлового будинку [ADDRESS]. Вказує, що його син [PERSON] перебував в юридичному шлюбі з [PERSON], і з 2004 року остання зареєструвалась у його будинку де і стала проживати, а [INFO] року від спільного шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] року син позивача - [PERSON] помер. Позивач зазначає, що приблизно до року назад відповідачка забрала свої особисті речі та речі необхідного вжитку та разом із своїм сином переїхала проживати в м.Любомль, де, як йому стало відомо, проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. З того часу відповідачка [PERSON] жодного разу не з'явилась у будинку позивача, не приймає участі у витратах на утримання житла, і всі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, покладені тільки на позивача та його сім'ю, а наявність реєстрації відповідачки обмежує його права як власника і користувача. Позивач вважає, що [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням, оскільки в ньому не проживає. В добровільному порядку відповідачка не бажає знятись з реєстрації, а тому позивач змушений звернутись до суду та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав викладених у заяві, просить його задовольнити, та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник позивача [PERSON] в попередньому судовому засіданні підтримала заявлені позивачем вимоги та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечує проти їх задоволення. Суд вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідачки, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про можливість постановлення судового рішення про задоволення позову в ході попереднього судового засідання. Вимогами ч.4 ст.130 ЦПК України встановлено, що при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, а згідно ст.61 ЦПК України, обставини, визнані обома сторонами, доказуванню не підлягають. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З реєстраційного посвідчення вбачається, що власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] - позивач по справі. Із записів будинкової книги убачається, що відповідачка [PERSON] з 2004 року прописана за адресою [ADDRESS], а згідно позовної заяви за вищевказаною адресою остання не проживає вже близько року. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням слід задовольнити, в зв'язку з відсутністю останньої більше шести місяців за місцем реєстрації. На підставі викладеного та

Outcome: approved