Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати недійсною додаткову угоду від 02 січня 2015 року до договору оренди землі від 19 жовтня 2010 року, укладену між ним та СТОВ «Дружба-Нова», яка зареєстрована реєстраційною службою Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 12.12.2015 року, номер запису про інше речове право 12504046, так як він особисто вказану додаткову угоду не підписував, нікого не уповноважував на її підписання, та просив витребувати у відповідача на його користь земельну ділянку площею 7,3142 га, яка є предметом договору, і є його власністю. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що дійсно 19 жовтня 2010 року особисто уклав договір з відповідачем строком на 7 років. В серпні 2017 року повідомив відповідача, що не бажає переукладати договір оренди на новий строк, і дізнався, що існує додаткова угода до вказаного договору, яку в подальшому йому надіслало СТОВ «Дружба--[PERSON]». Він особисто не підписував додаткової угоди від 02 січня 2015 року до договору оренди землі від 19 жовтня 2010 року, також нікого не уповноважував на підписання вказаної угоди. Представник відповідача СТОВ «Дружба-Нова» [PERSON] позов [PERSON] не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Пояснила, що оспорювана угода відповідає вимогам цивільного законодавства, її умови виконувалися належним чином і у позивача ніяких претензій не було. Він отримував збільшений розмір орендної плати, згідно з умовами додаткової угоди, тобто повинен був знати про її існування. Допитана як свідок [PERSON] пояснила, що працює у СТОВ «Дружба-Нова» та була уповноважена надати на підпис громадянам с. Сильченкове додаткові угоди до договору оренди землі. Бланк додаткової угоди без зазначення дати, вона залишила матері позивача- Захаровій Н.А, а через декілька днів у неї на роботі забрала підписану [PERSON] додаткову угоду, копію паспорта [PERSON] та заяву на отримання допомоги. Коли віддавала матері бланк угоди, то остання зателефонувала сину і розмовляла з ним. Свідок [PERSON] пояснила, що разом із [PERSON] прийшли на пошту, де працювала мати позивача, з приводу підписання додаткової угоди із [PERSON] Вона точно не памятає, але здається бланк договору віддали матері позивача. Допитана як свідок [PERSON] пояснила, що син їй говорив про те, що бажає розірвати договір із СТОВ «Дружба-Нова», бо не підписував його і нікого не уповноважував. Вона ніяких бланків договору не забирала і нічого не підписувала. Суд заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази у справі приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 7,3142 га, кадастровий номер 7425383500:04:001:0099, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Сильченківської (після перейменування Староталалаївської) сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 739124 від 05.07.2010 року. 19.10.2010 року між [PERSON] та СТОВ «Дружба-Нова» укладений, на строк 7 років, договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 7,3142 га (рілля) , кадастровий номер 7425383500:04:001:0099, що розташована на території Сильченківської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області. Даний договір зареєстрований 18.02.2011 року відділом Держкомзему у Талалаївському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 742538354000015 (а.с.5-7). Передача зазначеної земельної ділянки орендарю підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки від 21.02.2011 року (а.с.8). 02 січня 2015 року в с. Сильченкове Талалаївського району Чернігівської області між [PERSON] та СТОВ «Дружба-Нова» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 19 жовтня 2010 року, зареєстрованого 18.02.2011 року за № 742538354000015, якою внесено зміни в договір оренди землі, виклавши його в цілому в новій редакції. Зокрема відповідно до п.п1.1 п.1 угоди обєктом оренди є земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 7,3142 га (рілля), кадастровий номер 7425383500:04:001:0099, що розташована на території Сильченківської сільської ради, п.п.3.1.п 3 передбачено, що договір діє до 17.02.2018 року, а відповідно до п.п 4.1 п 4 Угоди розмір орендної плати складає 7% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки (62-64). Невід»ємною частиною даної додаткої угоди є акт приймання передачі земельної ділянки площею 7,3142 га (рілля), кадастровий номер 7425383500:04:001:0099, складений між [PERSON] та СТОВ «Дружба-Нова» (а.с.65). Актом від 02.01.2015 року, складеним між сторонами, визначено межі земельної ділянки (а.с.66). Реєстрацію угоди здійснено реєстраційною службою Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 12.12.2015 року, номер запису про інше речове право 12504046 ( а.с.23). Згідно зі ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов»язані з орендою землі є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Як передбачено ч.1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї сторони може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до розясень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» недійсним може бути визнано лише укладений договір. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що додаткова угода від 02.01.2015 року до договору оренди землі від 19.10.2010 року, укладена між ним та СТОВ «Дружба-Нова» має бути визнана недійсною, оскільки він її не підписував, також нікому не надавав повноважень на підписання даної додаткової угоди. Згідно висновку експерта за результатами проведення 19.02.2018 року судової почеркознавчої експертизи №5814-5816/17-24 Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, підписи від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» в додатковій угоді від 02 січня 2015 року до договору оренди землі від 19.10.2010 року щодо земельної ділянки площею 7,3142 га, кадастровий номер 7425383500:04:001:0099, укладеній між [PERSON] та СТОВ «ДружбаНова», в акті приймання передачі земельної ділянки площею 7,3142 га, кадастровий номер 7425383500:04:001:0099, і акті визначення меж земельної ділянки в натурі, які є невідємними додатками додаткової угоди оренди землі від 02 січня 2015 року до договору оренди землі від 19.10.2010 року, виконані рукописним способом пастою кулькової ручки без попередньої технічної підготовки та без застосування технічних засобів, не [PERSON], а іншою особою (а.с.74-79). Згідно довідки Староталалаївської (до перейменування Сильченківської) сільської ради Талалаївського району Чернігівської області протягом 2014-2015 років довіреність від імені [PERSON], [INFO], на представництво його інтересів в будь-яких установах чи організаціях сільською радою не видавалася (а.с.89). Згідно показань свідків [PERSON] та [PERSON] у їх присутності [PERSON] додаткова угода не підписувалася. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За загальним правилом, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. В правовій позиції, висловленій в постанові від 18.12.2013 року № 6-127цс13, Верховний Суд України зазначив, що своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Разом з тим, у Постанові ВСУ від 22.04.2015 року № 6-48цс15 йдеться про те, що якщо спірний договір, укладений від імені позивача, підписаний не ним, а іншою особою, то такий договір був укладений без волевиявлення особи, а тому суди дійшли правильного висновку про недійсність спірного договору на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України. Оскільки в судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що [PERSON] не підписував додаткову угоду від 02 січня 2015 року до договору оренди землі від 19 жовтня 2010 року, укладеного між позивачем та СТОВ «Дружба-Нова» зареєстрованого 18.02.2011 року за № 742538354000015, тобто не виявляв свою згоду на укладання правочину з такими умовами, то вказана додаткова угода є недійсною в силу приписів ч.3 ст. 203 та ч.1 ст.215 ЦК України. За змістом ч.1 ст. 319, ч.ч.1,2 ст. 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про те, що права позивача не були порушені, так як укладення без згоди позивача додаткової угоди до договору оренди землі, якою зокрема встановлювався строк дії договору до 17.02.2028 року, порушувало право [PERSON] на вільне розпорядження земельною ділянкою. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи викладене земельна ділянка площею 7,3142 га , кадастровий номер 7425383500:04:001:0099 підлягає поверненню позивачу. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В разі задоволення позову на відповідача покладаються також інші судові витрати, повязані з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати повязані з проведенням експертизи (ч.ч. 2,3 ст. 133 ЦПК України). З врахуванням викладеного з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню кошти в розмірі 640 гривень у відшкодування сплаченого судового збору (а.с.1), 1000 гривень у відшкодування коштів сплачених позивачем згідно квитанції № 57 від 20.11.2017 року за надання правничої допомоги, згідно угоди від 16.11.2017 року, укладеної з адвокатом [PERSON] (а.с.25-26) та 2970 гривень у відшкодування коштів сплачених позивачем за проведення судово-почеркознавчої експертизи (а.с.51, 52-81), а всього на загальну суму 4610 гривень 00 копійок.

Outcome: approved