Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що після досягнення повноліття він продовжує навчатися в коледжі та потребує матеріальної підтримки, але його батько [PERSON] ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча спроможний це робити; вважає за доцільне стягнути з відповідача на його користь на навчання аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання. Позивач в судове засіданні не зявився, в поданій заяві просить розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність та заперечення проти позову, де позовні вимоги визнає частково, оскільки сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], працює і проживає в м. Києві в гуртожитку з дружиною (від повторного шлюбу), яка є інвалідом третьої групи, в звязку з чим, просить зменшити запропонований позивачем розмір аліментів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. За змістом положень ст.199 СК України обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є безспірним, вони повинні це робити за наступних умов: 1/дочка чи син повинен потребувати матеріальної допомоги; 2/батьки спроможні надавати таку допомогу. Крім того, з огляду на приписи ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 22 вересня 1997 року і його батьками є [PERSON] (відповідач по справі) та [PERSON]. [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчатися на 4-му курсі денного відділення Роменського коледжу Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені [PERSON]» 1 рівня акредитації Міністерства освіти і науки України (бюджетна основа) з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року, проживає в гуртожитку, що підтверджується довідками з навчального закладу №786 від 05.11.2015р., №792 від 10.11.2015р. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має аліментний обовязок по утриманню своєї неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]; уклав повторний шлюб, де його дружина [PERSON] має третю групу інвалідності; перебуває в офіційних трудових правовідносинах з ТОВ «БК «АЗУР ГРУП», отримуючи середньомісячну заробітну плату за вирахуванням податків, зборів, аліментів в розмірі близько 3400 грн. Однак, матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] під час його навчання відповідач надає нерегулярно, хоча на думку суду має можливість надавати певну матеріальну допомогу. При цьому, суд зважує і на ту обставину, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на навчання сина, але в меншому розмірі. Мати позивача [PERSON] є особою працездатного віку й також повинна матеріально підтримувати сина під час його навчання нарівні з батьком дитини. Однак, позивач відомостей про доходи матері суду не надав й своїм правом на участь в судовому засіданні та подання додаткових доказів не скористався. Також суд враховує, що позивач навчається на бюджетній основі й має можливість отримувати стипендію. Таким чином, враховуючи розміри матеріального забезпечення дитини та його батьків, їх сімейне становище, стан здоров'я, часткове визнання позову відповідачем, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є для відповідача завеликим, який він не вспромозі виплачувати. Крім того, суд враховує і ту обставину, що позивач всупереч положенням ст.60 ЦПК України не навів суду обґрунтованих розрахунків, підтверджених належними доказами, на підтвердження своїх вимог про стягнення з відповідача коштів на своє навчання саме в розмірі ? частини заробітку (доходу), а не в більшому чи меншому розмірах. Тому, при таких обставинах справи, суд не може погодитися з доводами позивача про його потребу в матеріальному забезпеченні під час навчання за рахунок відповідача в заявленому розмірі й вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти на навчання його сина [PERSON] в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тому, аліменти з відповідача на користь позивача слід стягувати з дня пред'явлення позову 11 листопада 2015 року (згідно поштового штемпелю на конверті) і до припинення навчання, але не пізніше 30 червня 2016 року (закінчення терміну навчання згідно довідки навчального закладу). На підставі викладеного,

Outcome: partial