Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації, Агрофірми «Проскурів» про визнання права власності в порядку спадкування. В позовній заяві позивач вказав, що його бабуся [PERSON], яка померла 03.02.2011 року на момент смерті мала право на земельні ділянки, що виділялись в процесі розпаювання земель колективної власності агрофірми «Проскурів», що належали останній на підставі протоколу розподілу та погодження меж земельних часток-паїв між громадянами власниками сертифікатів на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. В процесі розпаювання земель колективної власності 09.04.2008 року видано розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації №405/08-р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Розсошанської сільської ради». На виконання даного розпорядження було розроблено проект землеустрою щодо розмежування земель колективної власності агрофірми «Проскурів» між власниками земельних часток (паїв). Цей проект був розроблений з урахуванням наявного права на земельну частку (пай) його бабусі. 04.06.2010 року відбулись загальні збори пайовиків агрофірми «Проскурів», де було проведено розпаювання та жеребкування земельних ділянок, згідно чого [PERSON] стали належати ділянки №6 рілля 0, 10 га, №1264 рілля 1,47 га, №2523 багаторічні насадження 0,12 га, №3390- сінокіс 0, 51 га, №5344 пасовище 0,05 га. Відповідно до розпорядження [PERSON] районної державної адмінстрації №1144/11-р від 03.08.2011 року було затверджено протокол про розподіл земельних ділянок між власниками часток (паїв) на території Розсошанської сільської ради та виділено в натурі (на місцевості) земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності АФ «Проскурів» Розсошанської сільської ради власникам земельних часток (паїв), згідно даного розпорядження померлій [PERSON] було виділено земельні ділянки за кадастровими номерами 6825087200:04:013:0203, 6825087200:04:013:0232, 6825087200:04:015:0972, 6825087200:06:003:0420, 6825087200:06:008:0123. 03.лютого 2011 року [PERSON] померла, єдиним спадкоємцем померлої був його батько [PERSON], який не встиг оформити право власності на земельні ділянки (пай) і 01 липня 2011 року [PERSON] також помер. Відповідно до ч. ч. 2 та 9 ст. 5 Земельного кодексу України в редакції Закону №2196-XII від 13.03.1992 року, який діяв на час передачі земель сільськогосподарського призначення у колективну власність акціонерному товариству агрофірмі «Проскурів» 20.02.1996 року, субєктами права колективної власності на землю є сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожен член такого товариства у разі виходу з нього мав право на одержання частки землі в натурі (на місцевості). Пунктом 2 Порядку паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затвердженого Указом Президента України від 8.08.1995 року №720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до державного акта на право колективної власності на землю від 20 лютого 1996 року акціонерному товариству агрофірмі «Проскурів» було передано у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у колективну власність 3411,8 га землі, що розташовані на території Розсошанської сільської ради. Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Законом України «Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зокрема ст. 1 визначено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Частиною 3 цього закону встановлено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Він, як син померлого, має право на успадкування усіх прав та обовязків, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, він є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] та бабусі [PERSON] з урахуванням положень ст. 1276 ЦК України. Так як, його батько не встиг прийняти спадщину від своєї матері, включаючи право на землю, він, як єдиний спадкоємець, позбавлений права переоформити право власності на себе, позбавлений можливості в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись майном і правами, що належали померлому на день смерті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Представник відповідача агрофірми «Проскурів» в судове засідання не зявився, просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 03.02.2011 року померла [PERSON]. Померла мала право на земельні ділянки (паї) у землях колективної власності агрофірми «Проскурів» с. Розсоша Хмельницького району Хмельницької області розміром 3,3328 умовних кадастрових гектара за кадастровими номерами: 6825087200:04:013:0203; 6825087200:04:013:0232; 6825087200:04:015:0972; 6825087200:06:003:0420; 6825087200:06:008:0123. Спадкоємцем після смерті [PERSON] був її син, батько позивача, [PERSON], який помер 01.07.2011 року та не переоформив своє право на спадщину. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та [PERSON], яка відмовилась від належної їй за законом частини спадкового майна після смерті [PERSON] Позивач звернувся до приватного нотаріуса з метою оформлення своїх прав на земельні частки (паї), однак відповідно до довідки №40/01-16 від 23.08.2017 року після смерті [PERSON] 03.02.2011 року видати свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) немає можливості, оскільки у спадкоємців відсутній правовстановлюючий документ на це майно. Відповідно до довідки №1/31/8 від 31.08.2017 року , що видана агрофірмою «Проскурів», [PERSON] на момент видачі державного акту на право колективної власності на землю агрофірмі «Проскурів» від 20.02.1996 року була членом агрофірми та включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай). У звязку із смертю, вона не змогла отримати сертифікат на право на земельну частку (пай). 04.06.2010 року відбулись загальні збори пайовиків агрофірми «Проскурів», де було проведено розпаювання та жеребкування земельних ділянок, згідно чого [PERSON] стали належати ділянки: №6 рілля 0, 10 га, №1264 рілля 1,47 га, №2523 багаторічні насадження 0,12 га, №3390- сінокіс 0, 51 га, №5344 пасовище 0,05 га. за кадастровими номерами: 6825087200:04:013:0203; 6825087200:04:013:0232; 6825087200:04:015:0972; 6825087200:06:003:0420; 6825087200:06:008:0123. Згідно з довідкою №1011 від 28.10.2016 року, що видана виконкомом Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] і йому належать номери вищевказаних земельних ділянок. Відповідно до п.2 Порядку паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затвердженого Указом Президента України від 8.08.1995 року №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до п.п.23, 24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Статтею 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» передбачено, що право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути обєктом спадкування. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з нормами ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Враховуючи вищевикладене суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право на земельні ділянки (пай) у землях колективної власності агрофірми «Проскурів» с. Розсоша Хмельницького району Хмельницької області розміром 3,3328 умовних кадастрових гектара за кадастровими номерами: 6825087200:04:013:0203; 6825087200:04:013:0232; 6825087200:04:015:0972; 6825087200:06:003:0420; 6825087200:06:008:0123, на які мала право [PERSON], яка померла 03.02.2011 року.

Outcome: approved