Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Іванівська селищна рада Херсонської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що 01.04.2021 зареєстрував право власності на житловий будинок на [ADDRESS] , під час якої з`ясувалося, що в цьому будинку зареєстрована [PERSON] , яка з попереднім власником [PERSON] у родинних стосунках не перебувала, проживала у будинку менше року, виїхала в 2013 році, згідно відомої йому інформації до монастиря у Вінницькій області. Відповідач, яка більше восьми років не проживає у житловому будинку, порушує його право на володіння, користування та розпорядження майном. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позові, та доповнив їх тим, що до нього власником житлового будинку на [ADDRESS] був [PERSON] , за яким він та його дружина доглядали до смерті. В будинку [PERSON] протягом двох років проживала та була зареєстрована [PERSON] , яка допомагала [PERSON] по господарству. В 2014 році [PERSON] забрали в монастир, з якого вона більше не поверталася. Право власності на будинок перейшло до нього в порядку спадкування за заповітом [PERSON] .\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася двічі, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена судовою повісткою, направленою за місцем реєстрації місця проживання, яка повернулась до суду з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.26,37). Відповідно до довідки Іванівської селищної ради Херсонської області № 09-07/40 від 14.04.2021 місцем реєстрації проживання [PERSON] є [ADDRESS] (а.с.21). Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки відповідач вважається такою, що повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, то суд за згодою позивача ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та в порядку, передбаченому ст. 280 ЦПК України (постановити заочне рішення). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Іванівської селищної ради Херсонської області, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений 04.06.2021 (а.с.48). З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 47 Конституції України та ст. 9 ЖК Української РСР кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Згідно з ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 кожен має право на повагу до свого житла. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 405 ЦК України та ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника житла належать дружина (чоловік) наймача, діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з\~ ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Із матеріалів справи видно, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у житловому будинку [ADDRESS] з 16.04.2013, що підтверджується довідкою Іванівської селищної ради Херсонської області № 09-07/40 від 14.04.2021 та копією домової книги (а.с.21,12-15). 01.04.2021 державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори Черниш Л.І., [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] на житловий будинок з належними господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться на [ADDRESS] (а.с.16). Право власності [PERSON] на успадкований від [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.04.2021 (а.с.10-11). Із пояснень свідка [PERSON] видно, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] на цій же вулиці належить [PERSON] , до якого власником будинку був [PERSON] , який помер. У 2013-2014 роках в будинку [PERSON] проживала сирота [PERSON] , яка вісім років тому кудись виїхала і з того часу в будинку не проживає. Де зараз знаходиться [PERSON] , їй невідомо. Свідок [PERSON] , яка проживає на [ADDRESS] , підтвердила, що в будинку [ADDRESS] на цій же вулиці до смерті проживав [PERSON] , він же був власником цього будинку. В будинку [PERSON] близько року проживала [PERSON] , яку забрали в монастир, чи то в 2013, чи то в 2014 році і з того часу, вона в будинку не проживає.\~ Свідок [PERSON] пояснив, що проживає на [ADDRESS] , у сусідньому будинку на [ADDRESS] проживав [PERSON] . Протягом двох років в будинку [PERSON] проживала [PERSON] , яка виїхала та більше шести років в будинку не проживає. Суд вважає, що сукупністю доказів, підтверджується те, що [PERSON] з 2014 року, в будинку [ADDRESS] не проживає. На час реєстрації [PERSON] права користування житловим будинком, його власником був [PERSON] . Після смерті [PERSON] право власності на зазначений будинок в порядку спадкування за заповітом перейшло до позивача [PERSON] . За [PERSON] , яка зареєстрована в будинку з 16.04.2013, зберігається право користування житловим будинком. [PERSON] не є тимчасово відсутнім наймачем, в житловому будинку не проживає без поважних причин більше року, чим обмежує право нового власника житлового будинку [PERSON] користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Порушене право власності [PERSON] підлягає захисту на підставі ст. 391 ЦК України шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved