Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Розкішне», третя особа: державний реєстратор Голованівської селищної ради Заболотна Олена Сергіївна про розірвання договору оренди землі, в якій вказав, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,1524 га , яка розташована на території Розкішненської сільської Голованівського району Кіровоградської області. Зазначену земельну ділянку він успадкував від своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , про що отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Після смерті матері позивача, належну уже позивачу земельну ділянку на підставі Договору оренди землі від 01 червня 2009 року, укладеного між його покійною матір`ю - [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Агропромисловою компанією «Розкішна», зареєстрованого у Голованівському районному відділенні Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 04 грудня 2009 року за № 04:09:368:00119, починаючи із 2009 року і до цього часу постійно використовує Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Розкішна». Відповідно до умов даного договору, ТОВ АПК «Розкішна» отримала в строкове платне користування на 20 років земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,15 га, яка знаходиться на території Розкішненської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Згідно умов зазначеного Договору, орендар зобов`язується сплачувати орендодавцю щороку орендну плату у готівковій формі в розмірі 1420,00 грн на рік, але не менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За усною заявою орендаря орендна плата може виплачуватися в натуральній (сільськогосподарською продукцією) та відробітковій формі відповідно до Додатку № 1. Тобто, умовами вказаного договору оренди (пункти 9 та 12) і Додатку № 1 до нього, чітко передбачено такі основні складові орендної плати, а саме: орендна плата у грошовій формі, що не може бути меншою 3 % від нормативної грошової оцінки землі; безкоштовне надання 1 причепа соломи, оранка і культивація присадибної ділянки орендодавця до 0,6 га, ритуальні послуги: транспорт, труно; одноразова допомога на поховання - 200 грн; транспорт в лікарню згідно довідки. Однак, у порушення умов указаного договору, незважаючи на неодноразові усні звернення ще за життя як орендодавця, так і її родини, орендарем орендна плата здійснювалася лише періодично у грошовій формі, а орендна плата у відробітковій формі, зокрема в частині оранки та/або культивації присадибної ділянки орендодавця, поставки 1 причепа соломи до садиби, ритуальних послуг: транспорт, труно; одноразова допомога на поховання - 200 грн; транспорт в лікарню згідно довідки - взагалі не надавався жодного разу, що свідчить про систематичну несплату у цій частині орендної плати, визначеної Договором та Додатком № 1 до нього. Отже, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Просить договір оренди землі від 01 червня 2009 року, укладений між [PERSON] та ТОВ АПК «Розкішне», зареєстрований у Голованівському районному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 04 грудня 2009 року за №04:09:368:00119 про оренду земельної ділянки (кадастровий номер 3521486500:02:000:1604), розірвати, зобов?язавши відповідача повернути зазначену земельну ділянку її законному власнику. Стягнути з ТОВ АПК «Розкішне» на користь позивача понесені судові витрати, в якості судового збору в розмірі 768, 40 грн. Провадження в даній справі відкрито ухвалою суду від 05 листопада 2019 року, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 24 лютого 2020 року ухвалою суду було призначено судово-почеркознавчу експертизу, на час призначення експертизи провадження у справі було зупинено. 13 травня 2020 року поновлено провадження у справі у зв?язку з надходженням висновку експерта. Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник адвокат Сирота В.В. в судове засідання не з?явився, надав суду клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, при прийнятті рішення просить суд застосувати до спірних правовідносин принцип «принцип плодів отруйного дерева» в частині не підписанні орендодавцем договору оренди (висновок експерта) та систематичну несплату орендарем орендної плати, передбаченої в Додатку №1 до Договору оренди землі в частині відробіткової форми. Представник відповідача ТОВ АПК «Розкішне» в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу у відсутності представника відповідача. Крім того, представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому вказав, що 01.06.2009р. між [PERSON] було укладено договір оренди землі терміном на 20 років, зареєстрований у Голованівському районному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 04 грудня 2009 року за №04:09:368:00119. З доводами позивача, про те, що відповідач взяв на себе зобов?язання виплачувати орендну плату у відробітковій формі відповідач не погоджується, оскільки п.9 договору оренди передбачено, що орендна плата сплачується у готівковій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За усною заявою орендаря орендна плата може виплачуватись в натуральній та відробітковій формі відповідно до додатку 1. Отже позивач за угодою може обрати лише один спосіб виплати орендної плати або готівковий або натуральний або відробітковий. Про вибір форми оплати орендної плати позивач заздалегідь повідомляє відповідача чи то письмово чи то усно. Відповідач здійснює оплату саме у тій формі, яку зазначає позивач. Більш того, між [PERSON] та ТОВ АПК «Розкішна» 27.04.2017р. було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 01.06.2009, яка зареєстрована 26.05.2017р. державним реєстратором Голованівської селищної ради Заболотною О.С. Згідно вказаної угоди внесено зміни до п.9 договору оренди, а саме - «Орендна плата нараховується та вноситься орендарем у грошовій формі. За заявою орендодавця, орендна плата можу бути виплачена йому в натуральній формі - сільськогосподарською продукцією, в асортименті, кількості і якості, що визначені в додатку №1 до договору, що є невід`ємною частиною договору. Розмір орендної плати, не може бути меншим 3% від нормативної грошової оцінки об?єкта оренди, визначеної відповідно до чинного законодавства. У разі виплати орендної плати в натуральній формі, орендар може змінювати асортимент сільськогосподарської продукції. Зміна асортименту сільськогосподарської продукції (зернових культур) може здійснюватись в межах їх загальної кількості передбаченої додатком №1. Крім того, відповідно до додатку №1 договору - орендна плата окрім грошової або натуральної форми додатково оплачується відробітковою. Тобто відповідач не порушував п.9 договору. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, державний реєстратор Голованівської селищної ради Заболотна О.С., в судове засідання не з`явилась, селищний голова подав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи зі слідуючого. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.11.2018р. після смерті матері - [PERSON] , є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,07 га, згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №082967, виданого 25.01.2005 року Голованівською районною державною адміністраціє Кіровоградської області, кадастровий номер 3521486500:02:000:0604 (а.с.23). 01 червня 2009 року між [PERSON] та ТОВ АПК «Розкішна» було укладено договір оренди землі, який зареєстровано в Голованівському відділенні Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 04.12.2009 року за № 04:09:368:00119, за умовами якого, [PERSON] передала відповідачу в оренду земельну ділянку загальною площею 4,15 га., яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії КР №082967, на строк 20 років. Відповідно до п.9 договору оренди землі, орендна плата вноситься в розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За усною заявою орендаря орендна плата може виплачуватись в натуральній (сільськогосподарською продукцією та відбірко вій формі відповідно до додатку №1, а саме: у грошовій формі( 1420,00 грн.); у натуральній формі (пшениця, ячмінь, соняшник, цукор); у відробітковій формі (оранка, культивація городів, ритуальні послуги, одноразова допомога на поховання, прищеп соломи, транспорт в лікарню, виділяти 200 грн. та автобус на весілля). ( а.с. 12- 16) . 27 квітня 2017 року між [PERSON] та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, яка зареєстрована 17.05.2017 року державним реєстратором Голованівської селищної ради, номер запису про державну реєстрацію іншого речового права 20607950 відповідно до якого п.9 договору викладено у наступній редакції: «орендна плата нараховується та вноситься орендарем у грошовій формі. За заявою орендодавця, орендна плата може бути виплачена йому у натуральній формі - сільськогосподарською продукцією, в асортименті, кількості і якості, що визначені в додатку №1 до Договору, що є його невід?ємною частиною. Розмір орендної плати, не може бути меншим ніж 3% від нормативної грошової оцінки об`єкта оренди, визначеної відповідно до чинного законодавства України. У разі виплати орендної плати в натуральній формі, орендар може змінювати асортимент сільськогосподарської продукції. Зміна асортименту сільськогосподарської продукції може здійснюватись в межах їх загальної кількості передбаченої додатком №1». В судовому засіданні були досліджені надані сторонами оригінали примірників спірного договору оренди землі від 01.06.09 р. та додаткової угоди від 27.04.17 р., в яких наявні підписи, як зі сторони [PERSON] , так і зі сторони відповідача в особі [PERSON] та [PERSON] ; копії примірників додаткової угоди приєднані до матеріалів справи. Відповідно до висновку експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №1055/1056/2056/20-27 від 04.05.2020 року встановлено, що підпис від імені [PERSON] в договорі оренди землі б/н від 01.06.2009р. укладеному між [PERSON] та ТОВ АПК «Розкішна» щодо земельної ділянки площею 4,15 га розташованої на території Розкішненської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, зареєстрованому 04.12.2009 р., який міститься на 4-й сторінці в графі «Орендодавець» - підпис виконаний не самою [PERSON] , а іншою особою, з деякими наслідування якогось справжнього підпису [PERSON] . Підпис від імені [PERSON] в додатковій угоді про внесення змін до договору оренди землі від 01.06.2009р., укладеній від 27.04.2017р. між [PERSON] та ТОВ АПК «Розкішна», які містяться в колонці «орендодавець» в графах «прізвище, ініціали» та «підпис» виконані самою [PERSON] . Відповідно до ч.1.ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В порядку ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ч.1 і ч.2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Відповідно до ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, яким є Закон України «Про оренду землі». Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди ( кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями ст.21 і ст.22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюються, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформляються письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. За положеннями ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Пунктом «д» ч.1 ст. 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вказаних вище норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Про те, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору, свідчить усталена судова практика Верховного Суду, яку слід врахувати при застосуванні норми права відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України. Так, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із позовної заяви, позивач посилається на систематичність не сплати орендної плати за договором оренди землі від 01.06.09 р. саме, що стосується відробіткової форми, зокрема в частині оранки та/або культивації присадибної ділянки орендодавця, поставки 1 причепа соломи до садиби, ритуальних послуг: транспорт, труно; одноразова допомога на поховання - 200 грн.; транспорт в лікарню згідно довідки. Однак, позивачем не взято до уваги, що 27 квітня 2017 року між [PERSON] та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 01.06.09 р. за умовами якої орендна плата нараховується та вноситься орендарем у грошовій формі. За заявою орендодавця, орендна плата може бути виплачена йому у натуральній формі - сільськогосподарською продукцією, в асортименті, кількості і якості, що визначені в додатку №1 до Договору, що є його невід?ємною частиною. Розмір орендної плати, не може бути меншим ніж 3% від нормативної грошової оцінки об`єкта оренди, визначеної відповідно до чинного законодавства України. Як на підставу систематичної не сплати орендної плати у грошовій формі щодо розірвання договору оренди землі позивач в позовній заяві не посилається. Також не посилається на період у разі систематичної не сплати у грошовій формі та не заявляє позовну вимогу щодо стягнення заборгованості по орендній платі, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог статті 89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, а відповідно до ч.1 ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Пунктом другим частини першої ст. 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є припинення правовідношення. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України). Підстави та порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами встановлено ЗК України. Частиною першою ст. 93 ЗК України, як один з видів права на землю, визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі»). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як вже зазначалось, згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні. Відповідно до частин 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 цього Кодексу, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути розірваний. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Отже, встановивши, що спірний правочин [PERSON] не підписувався, про що свідчить висновок експерта за результатами проведення почеркознавчої експертизи, тобто він не є укладеним. Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не пов`язане із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. У цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном. Отже, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки. Отже, власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельної ділянки. Дослідивши письмові докази, в тому числі висновок експерта, суд приходить до висновку про те, що зазначена спірна угода оренди землі [PERSON] не підписувалась, тобто є зареєстрованою, однак укладена без волевиявлення власника землі. У зв`язку з тим, що спірний правочин [PERSON] не підписувався, тобто він не є укладеними, суд приходить до висновку про те, що позивачем обрано не правильний спосіб захисту своїх прав, а спірний договір, який не укладено, не може бути розірваний. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у позові судові витрати покладають на позивача. На підставі поданих по справі доказів, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними.

Outcome: dismissed