Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Є [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Позивач свої позовні вимоги вмотивував тим, що він є власником квартири за вказаною адресою. В даній квартирі зареєстрована відповідач - сестра його дружини Є [PERSON] . Відповідач в зазначеній квартирі не проживає більше п`яти років. У зв`язку реєстрацією відповідача у належній йому на праві власності квартирі виникли проблеми з оформленням субсидії, чим об`єктивно порушуються його права, як власника житла. Тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з підстав наведених у позовній заяві. Додатково пояснив, що відповідач є сестрою його дружини [PERSON] , яку він зареєстрував особисто для того, щоб вона змогла проживати і працювати в Україні, оскільки є вона громадянкою Китаю. Відповідач в його квартирі не проживає більше п`яти років у 2012 0 2013рр. виїхала до [PERSON] , де проживає у своїх дітей, а її реєстрація у його квартирі перешкоджає йому отримати субсидію. Він не укладав з нею жодного договору, який би зберігав за Є [PERSON] право на користування належною йому квартирою, тому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування належною його квартирою, оскільки її реєстрація є формальною, вона перестала бути членом їхньої сім`ї понад п`ять років тому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що є сусідом позивача, знайомий з відповідачем , яка є рідною сестрою дружини позивача. відповідач не проживає в квартирі позивача близько 6 років, йому відомо, що вона виїхала до [PERSON] до своїх дітей, де й проживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є дружиною позивача і рідною сестрою відповідача Є [PERSON] , яка є громадянкою Китаю та проживає у Німеччині у свого сина, точної адреси їх місця проживання вона не знає. Є [PERSON] деякий час проживала у м. Цюрупинську, реєстрація їй була потрібна для занять бізнесом, Є [PERSON] народилася [INFO] у Читинській області і за віком та станом здоров`я потребувала постійного догляду, тому у 2012 році син забрав її жити до себе у Німеччину. Декілька років до виїзду сестра винаймала окреме житло, а у їх квартирі була лише зареєстрованою, також вона отримала дозвіл на проживання в Україні. Речі сестри в їх квартирі відсутні, договори житлового найму з нею не укладали. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом неодноразової публікації оголошення на веб-сайті суду та направленням судових повісток за місцем реєстрації, які повернуто до суду за закінченням терміну зберігання. У зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю повідомлень щодо причин неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.10.1994 року (а.с.9). Відповідач [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою з 11.07.2003 року, що встановлено копією заяви позивача про надання дозволу на реєстрацію відповідача у належному йому житлі (а.с.12). Відповідно до тимчасової посвідки на проживання, видану безстроково, Є Ляньна є громадянкою Китаю (а.с.13). Відповідно до пояснень позивача, які підтверджено показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації в належній позивачеві квартирі понад шість років з 2012 року, договір житлового найму між сторонами не укладався. Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», передбачає, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, у ході розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини, викладені позивачем у позовній заяві, зокрема факт реєстрації відповідача, яка фактично не проживає у квартирі за місцем реєстрації, що створює для позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні належною йому квартирою. Тому за таких обставин, суд вважає, що з метою захисту інтересів власника квартири відповідача [PERSON] належить визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, чим усунути для власника перешкоди у користуванні належною йому на праві приватної власності квартирою за вказаною адресою. Тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved