Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зобов'язання 3-о міського відділу Державної міграційної служби України у Вінницькій області зняти відповідача з реєстрації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він разом із дружиною [PERSON] є власниками житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 07.08.1998 року №824. Після придбання будинку та реєстрації права власності попередній власник будинку разом із іншими членами сім'ї виїхали з будинку та буди зняті з реєстраційного обліку, натомість [PERSON] з реєстраційного обліку знятий не був, в будинку не проживає, а його місцезнаходження невідоме. Враховуючи, що відповідач порушує права позивача, перешкоджає йому, як власнику, розпоряджатися та володіти майном, позивач і звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.06.2016 року із занесенням до Журналу судового засідання (без винесення окремого процесуального документа) третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - 3-й міський відділ Державної міграційної служби України у Вінницькій області замінено на Вінницьку міську раду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2016 року із занесенням до Журналу судового засідання (без винесення окремого процесуального документа) третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вінницьку міську раду замінено на Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради [PERSON] при розгляді справи покладалась на думку суду. Допитана в якості свідка [PERSON] повідомила, що відповідача [PERSON] у будинку за вказаною адресою ніколи не бачила, не знає хто це такий, про його реєстрацію за місцем проживання позивача дізналася від останнього недавно, хоча тривалий час підтримує дружні відносини з сім'єю позивача та часто буває у них. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, що регулюються нормами ЖК України в частині користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду та ЦК України щодо захисту права власності. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником житлового будинку [ADDRESS] що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 19.01.2012 року, виданим виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення від 19.01.2012 року №83, зареєстрованим КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» в книзі №76, номер запису 13436 ( а.с. 6-7). За вказаною адресою, крім позивача, зареєстровано ще 2 осіб, зокрема і відповідач [PERSON] з 28.11.2008 року, що крім іншого підтверджується домовою книгою для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] (а.с. 12-16). Відповідач за вказаною адресою не проживає, що підтверджується довідкою квартального комітету «Набережний -1» від 23.95.2016 року №522 та письмовими поясненнями сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с. 8-11). Підтверджує вказану обставину і свідок [PERSON] Суд знаходить обгрунтованою вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловою площею в належному позивачеві на праві приватної власності помешканні. Право позивача порушено і підлягає судовому захисту. Право власності [PERSON] на його будинок по [ADDRESS] згідно ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України захищено положенням про те, що право власності є непорушним. Так як визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням має для позивача важливе юридичне значення та даний факт ніким не оскаржується, суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги в даній частині. Позовні вимоги щодо зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 7 вказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила права користування житлом, що набуло законної сили, є достатньою підставою для його виконання шляхом зняття з реєстрації такої особи і не потребує додаткового судового врегулювання, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. При цьому суд звертає увагу, що вказану вимогу позивачем заявлено до третьої особи, яка згодом була замінена. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане положення суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої суми судового збору відповідно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial