Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики посилаючись на те, що 20 вересня 2018 року ним за усним договором позики, було передано [PERSON] , що є відповідачем за даним позовом, у позичку кошти в сумі 310 (триста десять) доларів США, що відповідно за офіційним курсом Національного банку України складало (за 1 долар США 26,59 грн.) 8242 грн. 90 коп. При фактичному отриманні зазначеної суми коштів [PERSON] була написана власноручно розписка 20 вересня 2018 року за якою він отримав від позивача кошти зазначені в розписці, які зобов`язався повернути до 20 грудня 2018 року та в разі невиконання своїх зобов`язань за кожний прострочений день сплачувати 1 відсоток від загальної суми боргу. Посилаючись на те, що відповідачем не було здійснено повернення боргу, а тому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 8242 грн. 90 коп. та 26836 грн. 63 коп., що відповідає одному проценту за\~ кожний день простроченої суми боргу. Крім цього, просив стягнути понесені ним судові витрати. Ухвалою судді від 02 липня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надав до суду заяву в якій просив\~ справу розглянути без його і позивача участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, клопотання від нього про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Згідно ст.1046,1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей\~ того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Копією розписки від 20 вересня 2018 року доводиться та обставина , що відповідач по справі позичив у позивача гроші в сумі 310 (триста десять) доларів США, зобов`язавшись повернути борг до 20 грудня 2018 року та в разі невиконання своїх зобов`язань за кожний прострочений день сплачувати 1 відсоток від загальної суми боргу. Відповідно до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа, кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Таким чином, наявність боргового документа, а саме розписки, у позивача свідчить про те, що відповідач не виконав зобов`язань по поверненню боргу. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 2 цієї статті передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача заборгованість складається з : 8242 грн. 90 коп. основна заборгованість за договором позики, 26836 грн. 63 коп. - один процент за\~ кожний день простроченої суми боргу, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач відповідно до квитанції № TS207792 від 12 червня 2019 року сплатив судовий збір за подання позову до суду в сумі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов [PERSON] підлягає до задоволення то судовий збір у повному обсязі в сумі 768 грн. 40 коп. підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження своїх вимог щодо стягнення з відповідача витрат за надання правової допомоги в сумі 1800 грн. позивач надав до суду акт виконаних робіт 10 червня 2019 року, квитанцію № 18-19 від 10 червня 2019 року, попередній розрахунок, квитанцію № 25-19 від 25 липня 2019 рокута розрахунок суми витрат, які позивач поніс під час судового розгляду, тому ці витрати також підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] в повному обсязі. На підставі ст.526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved