Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 350000,00 грн. Позивач в позовній заяві вказав, що 04 липня 2015 року між між ним та відповідачем було укладено Договір позики. Згідно даного Договору Позичальник отримав від Позикодавця, а Позикодавець передав у власність Позичальнику гроші готівкою в національній валюті Україні у сумі 350000 (триста п'ятдесят тисяч грн. 00 коп.). Сторони за цим Договором домовились про те, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 19.02.2017 року. У встановлений згідно Договору позики строк Відповідач свої зобов'язання повернути грошові кошти перед Позивачем не виконав, у зв'язку з чим [PERSON] вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника [PERSON], діючої за довіреністю від 10.01.2017 року (а.с. 5), надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а також просила судові засідання проводити за її відсутності (а.с. 25). Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав (а.с.17). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши матеріали справи та представлені докази суд задовольняє позов з наступних підстав. 04 липня 2015 року між [PERSON] до [PERSON] було укладено Договір позики (а.с. 3). Згідно п.1 даного Договору Позичальник отримав від Позикодавця, а Позикодавець передав у власність Позичальнику гроші готівкою в національній валюті Україні у сумі 350000 (триста п'ятдесят тисяч грн. 00 коп.). Сторони за цим Договором домовились про те, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 19.02.2017 року. Саття 509 ЦК України вказує, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, судом встановлено, що між позивачем і відповідачем був укладений договір позики відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У строк, який визначений Договором позики від 04.07.2015 року, відповідачем не була повернута сума позики в розмірі 350000 (триста п'ятдесят тисяч грн. 00 коп.). В порядку ст. 88 ЦПК України, суд, розглянувши питання про сплату судового збору, враховуючи що позивач як інвалід ІІ групи звільнений від його сплати, вважає, що судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі зазначеного,

Outcome: approved