Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 15 жовтня 2014 року близько 23.30 год. в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області в процесі конфлікту між позивачем та відповідачем [PERSON], останній шляхом нанесення позивачу ударів кулаками та ногами в область голови заподіяв тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа зі зміщенням, забійної рани верхньої губи, які згідно висновку судово-медичного експерта № 642 від 19.06.2015 року належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. внаслідок даної події позивач [PERSON] в період з 15 до 23 жовтня 2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги № 2, після чого лікувався амбулаторно. В звязку з даним фактом відносно [PERSON] було порушено кримінальне провадження за ч. 2 ст. 125 КК України. В судовому засіданні при розгляді кримінального провадження, [PERSON] попросив вибачення у [PERSON], а також попросив написати заяву про закриття кримінального провадження відносно нього, пообіцявши сплатити в строк до 01.12.2015 року 3000 грн. за заподіяну ним шкоду, яка складається з витрат на лікування та втрати позивачем заробітку через непрацездатність, про що написав відповідну заяву. Позивач, повіривши відповідачу, та враховуючи те, що у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, написав заяву про закриття справи та ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02.11.2015 року кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 125 КК України було закрито в звязку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Однак до даного часу [PERSON] своє зобовязання не виконав, не відповідає на телефонні дзвінки позивача та уникає спілкування. В звязку з чим [PERSON] змушений звернутися з позовом, скориставшись юридичною допомогою адвоката, за послуги якого позивачем було сплачено 500 грн. В судове засідання позивач [PERSON], не зявився, надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. В разі неявки відповідача не заперечує про винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча судом належним чином та в установленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи (зворотні поштові повідомлення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши подані сторонами докази, та викладені позивачем обставини, суд встановив наступне: [PERSON], 15.10.2014 року близько 23 год. 30 хв., знаходячись в с. Вінницькі Хутори по вул. К. Маркса, Вінницького району Вінницької області, на грунті неприязних відносин, під час суперечки, заподіяв тілесні ушкодження [PERSON], шляхом нанесення ударів кулаками та ногами в область голови та по обличчю у вигляді закритого перелому кісток носа зі зміщенням, забійної рани верхньої губи, які утворились від дії тупого твердого предмета та які згідно висновку експерта № 642 від 19.06.2015 року належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02.11.2015 року, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12014020100001416 від 15.10.2014 року відносно [PERSON] за підозрою його у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, було закрито в звязку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення (а.с. 3). Згідно висновку СМЕ № 642 від 19.06.2015 року тілесні ушкодження завдані [PERSON] позивачу [PERSON] відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоровя. В наслідок отриманої травми позивач була змушений пройти лікування в [PERSON] в період з 15 до 23 жовтня 2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги № 2, після чого лікувався амбулаторно. Таким чином, судом є встановленим причинний звязок між скоєним відповідачем [PERSON] правопорушенням та настанням наслідків у вигляді легких тілесних ушкоджень у позивача у вигляді: закритого перелому кісток носа зі зміщенням, забійної рани верхньої губи, які утворились від дії тупого твердого предмета, що підтверджується копією довідки медичної клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 04.02.2015 року; копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 22418. Матеріальна шкода спричинена [PERSON] становить в сумі 3000,00 грн., яка є визнана відповідачем [PERSON], про що свідчить його особиста письмова заява від 02.11.2015 року (а.с.4), яку він зобовязувався сплатити до 01.12.2015 року. Оцінюючи вказані вимоги про стягнення матеріальної шкоди суд виходить з того, що за ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, чи адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За ст. ст.22 ЦК України зазначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування збитків. При цьому, збитком є: витрати, яких особа зазнала в звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсягу особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода була завдана не з її вини. Визначаючись щодо вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст. 79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати повязані з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом судової справи, належать витрати по оплаті судового збору, витрати на правову допомогу, витрати повязані з явкою до суду, витрати повязані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати повязані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій. Виходячи з вищевказаних нормативних положень, суд вважає доведеним факт того, що в наслідок неправомірних дій відповідача позивачу було завдано збиток на суму 3000,00 грн. Також суд вважає доведеним настання матеріальної шкоди для позивача, у вигляді витрат на лікування після отримання тілесних ушкоджень внаслідок кримінального правопорушення. Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, визнання відповідачем матеріальної шкоди саме в розмірі 3000,00 грн, суд вважає, що матеріальна шкода підлягає до стягнення на суму 3000 грн. За ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 2. ч. 1. ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Тому, судові витрати слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави у сумі 551,20 грн. Також, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати за послуги адвоката в сумі 500,00 грн.

Outcome: approved