Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якій зазначає, що 10 лютого 2015 року між сторонами укладений договір позики, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 24 000,00 грн. та зобовязався повертати борг щомісячно рівними частинами по 4 800,00 грн. до 01.07.2015 року. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу грошові кошти у встановленому розмірі, однак останній свої зобовязання належним чином не виконав та не повернув позикодавцю кошти у встановлений договором строк, в звязку з чим має заборгованість у сумі 24\~000,00\~грн. В добровільному порядку відповідач повернути борг відмовляється та уникає спілкування з позивачем. На підставі викладеного [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 24 000,00 грн., суму коригування боргу на індекс інфляції - 1 216,80 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості - 4\~147,20\~грн., а також судові витрати в сумі 551,21 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву, якою уточнив та зменшив позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики станом на 01.04.2016 року в розмірі 24 000,00 грн., суму коригування боргу на індекс інфляції - 811,8 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості - 501,04 грн., а також розглянути справу за його відсутності. Відповідач в жодне судове засідання не зявився, на виконання вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Вісті Придніпровя» № 24 від 07.04.2016 року\~(а.с. 33), причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, у звязку з чим зі \~згоди позивача та на підставі ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, зясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10 лютого 2015 року за розпискою, складеною власноручно, [PERSON] отримав від позивача в борг грошові кошти в сумі 24\~000,00\~грн. на строк до 01 липня 2015 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів\~(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконав та на даний час кошти позивачу не повернув, у звязку з чим станом на 01.04.2016 року за розрахунком позивача, з урахуванням заяви про уточнення та зменшення позовних вимог, має заборгованість у розмірі 25 312,84 грн., яка складається з наступного:24\~000,00 грн. сума основного боргу, 501,04 3 % річних від простроченої суми заборгованості, 811,80\~грн. інфляційні втрати (а.с. 31). Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 25 312,84 грн., яка утворилась в результаті невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань перед [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 551,21 грн., який сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду, а також витрати на публікацію оголошення в газеті в розмірі 300,00 грн., які підтверджені платіжним дорученням № 191 (а.с. 32). На підставі викладеного,

Outcome: approved