Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлої [INFO] його рідної тітки [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є племінником і спадкоємцем після померлої [PERSON] , передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини після він пропустив з поважних причин, оскільки є пенсіонером, не ознайомлений з положенням спадкового законодавства, має постійні проблеми зі здоров`ям та перебуває на обліку у сімейного лікаря з діагнозом ішемічна хвороба серця. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що [PERSON] заповіту при житті не складала й, окрім позивача, інших спадкоємців у неї немає, так як була одинокою, своєї сім`ї не мала. Відповідач Борзнянська міська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про одержання судової повістки, але своїм правом на участь не скористалась, повноважного представника не направила, відзиву на позов не надала, в поданій 09.11.2021р. заяві просить розглядати справу без їх участі та не заперечує проти позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким за ст.1220 ЦК України є день смерті особи. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом положень ст.3 ЦК України до загальних засад цивільного судочинства належить справедливість, добросовісність та розумність. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла рідна тітка позивача по материній лінії [PERSON] , яка була зареєстрована й проживала сама в [ADDRESS] ; заповіту при житті не складала. [PERSON] має право на спадкування після померлої тітки [PERSON] як спадкоємець п`ятої черги за законом відповідно до положень ст.1265 ЦК України. У визначений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто зі спадкоємців, в тому числі й позивач, спадщину не прийняв. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, смерть, рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18.06.2021р. про встановлення факту родинних відносин, довідками Борзнянської міської ради Чернігівської області №10 від 12.03.2019р., Борзнянської районної державної нотаріальної контори №1332/01-16 від 29.11.2021р., Державного нотаріального архіву Чернігівської області №6166/01-17 від 29.11.2021р., витягом зі Спадкового реєстру. Наведена позивачем у заяві та його представником у судовому засіданні причина пропуску строку для прийняття спадщини, що пов`язана зі станом здоров`я, на думку суду є поважною, не оспорюється відповідачем, підтверджується наявними в справі доказами (довідка БАЗПСМ від 09.09.2021р., копії медичних документів), а тому маються всі підстави для визначення йому додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після померлої тітки [PERSON] . Інші ж наведені стороною позивача причини пропуску вказаного строку (пенсійний вік, необізнаність з положенням спадкового законодавства) з огляду на положення ч.3 ст.1272 ЦК України, п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» жодним чином не перешкоджали [PERSON] своєчасному зверненню до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому не є поважними. Наведений висновок суду також узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом у постановах від 11 листопада 2020 року по справі №750/262/20, від 26 червня 2019 року по справі №565/1145/17, від 05 грудня 2018 року по справі №756/2764/15-ц й практика судів касаційної інстанції у цій категорії справ є незмінною. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] є частково обгрунтованими й підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved