Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] . У позові посилається на те, що він є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка є його невісткою та на даний час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає у належному йому будинку з 2012 року, не веде з ним спільного господарства та не проводить необхідні ремонти будинку. Всі його спроби щодо вирішення з нею питання щодо добровільного зняття з реєстрації не призвели до позитивного результату, тому він змушений звертатися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. До суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду невідомі. Відзиву чи заперечення на позовну заяву від неї не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що стверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 1178 від 15.02.2010 року (а.с. 9). Як вбачається з довідки № 680 від 22.04.2021 року, виданій Драгівською сільською радою, громадянка [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] з 2012 року не проживає (а.с. 7). Актом обстеження матеріально-побутових умов від 21 квітня 2021 року, складеним депутатом Драгівської сільської ради Прокоп М.І. стверджено, що невістка [PERSON] - [PERSON] , [INFO] та її діти за адресою [ADDRESS] фактично не проживають з 2012 року. Постійним місцем проживання [PERSON] є будинок [ADDRESS] (а.с. 8). Реєстрація місця проживання відповідачки [PERSON] у належному позивачу житловому будинку створює для нього перешкоди у користуванні належним йому нерухомим майном. Так, позивач вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, а також дана обставина позбавляє його можливості отримування соціальних пільг, які передбачені законом. Суд вважає, що наявність реєстрації місця проживання відповідачки у будинку позивача порушує права та інтереси останнього, пов`язані з розпорядженням та користуванням належним йому житловим будинком. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 2 ст. 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідачка [PERSON] у житловому будинку, належному [PERSON] , не проживає з 2012 року, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, не приймає участі у спільному побуті, а її реєстрація порушує права та інтереси позивача, пов`язані з розпорядженням та користуванням належним йому майном, суд приходить висновку, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування належним позивачу житловим будинком. Питання стягнення судових витрат позивачем не ставиться.

Outcome: approved