Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги позову обгрунтовував тим, що він з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду розірвано. Від шлюбу у них 14.05.2010 року народився син [PERSON]. На підставі рішення Івано-Франківського міського суду видано виконавчий лист, згідно якого з позивача стягуються аліменти в твердій грошовій сумі по 2400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 12.01.2017 року розірвано трудовий договір, укладений між ним та роботодавцем, внаслідок чого його було звільнено із займаної посади. Крім того, 04.02.2017 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу 02.03.2015 року у нього народилася дочка [PERSON]. Оскільки на даний час він не працює, має мінливий, нерегулярний дохід, має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 800 грн. Позивач в судове засідання не прибув, подавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що у суду є відповідні докази. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Матеріалами справи встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 26.11.2014 року розірвано (а.с. 6-7). Від шлюбу у них 14.05.2010 року народився син [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.01.2015 року (а.с. 8-10) вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на користь [PERSON],, [INFO], жительки м.Івано-Франківськ, вул. Галицька, 112 В, кв.82, ідентифікаційний номер [NUMBER], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 2400 (дві тисячі чотириста гривень) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як передбачено частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] офіційно не працевлаштований, перебуває у Івано-Франківському міській філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, про що свідчить довідка № 2319 від 13.11.2017 року. Сума його доходу за жовтень 2017 року складає 280 грн. Також встановлено, що 04.02.2017 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 12). 02.03.2015 року у нього народилася дочка [PERSON] (а.с. 11). Отже, позивач фактично має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сімейний стан позивача з часу стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] змінився, у позивача в шлюбі з [PERSON] народилася ще одна дитина дочка [PERSON], [INFO], що у свою чергу потягло і зміну матеріального стану позивача, тому суд вважає вимоги позову частково підставними, з огляду що справедливим є зменшення розміру аліментів з 2400 грн. до 1200 грн. на утримання сина [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial