Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом Відокремленого структурного підрозділу « Клесівське кар»єроуправління» Дочірнього Підприємства « Управління промислових підприємств» залізничного транспорту України», Державного підприємства « Управління промислових підприємств» залізничного транспорту України» ( надалі ДП « УПП УЗ» )про скасування наказів про внесення змін до штатного розпису , скорочення посади та про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди . Просить скасувати як незаконний наказ № 326 від 24.12.2012 року відокремленого структурного підрозділу « Клесівське кар»єроуправління» ДП» Управління промислових підприємств» залізничного транспорту України про внесення змін до штатного розпису в частині скорочення і виключення з штатного розпису ДП «УПП УЗ «ВСП» Клесівське кар»єроуправління» посади заступника директора . Також просить скасувати як незаконний наказ № 28-ос від 10 червня 2013 року ДП «Управління промислових підприємств» залізничного транспорту України про звільнення його у зв»язку зі скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України . Просить скасувати наказ № 28-ОС від 14 червня 2013 року ВСП» Клесівське кар»єроуправління» ДП « УПП УЗ» про звільнення його з посади заступника директора ВСП « Клесівське кар»єроуправління» у зв»язку з скороченням штату працівників і відмовою від переведення на іншу роботу . Також просить скасувати як незаконний наказ № 47-ОС від 23 липня 2013 року Відокремленого структурного підрозділу» Клесівське кар»єроуправління» ДП « УПП УЗ» про звільнення його з посади заступника директора підприємства з 23 липня 2013 року в зв»язку із скороченням штату працівників і відмовою від переведення на іншу роботу за п. 1 ст. 40 КЗпП України як незаконний . Крім того , просить скасувати як незаконний наказ № 44ЇОС від 14 серпня 2013 року ДП « УПП УЗ» «Про внесення змін до наказу № 28/ОС від 10 червня 2013 року» Про звільнення [PERSON] « щодо надання йому відпустки з 15 червня по 23 липня 2013 року та звільнення з займаної посади з 23 липня 2013 року. Позивач просить поновити його на посаді заступника директора ВСП «Клесівське кар»єроуправління» ДП « УПП УЗ» , стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 червня 2013 року по день поновлення на роботі , також стягнути 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди . Крім того , просить стягнути 229 грн. 40 коп. судового збору та 1500 грн. у відшкодування витрат, понесених на отримання правової допомоги . Позивач вказує на те , що з 17 жовтня 2011 року відповідно до наказу № 89 ОС від 14 жовтня 2011 року був переведений на посаду заступника директора Відокремленого структурного підрозділу « Клесівське кар»єроуправління» Державного підприємства « Управління промислових підприємств залізничного транспорту України». 14 серпня 2013 року наказом директора ВСП « Клесівське кар»єроуправління» № 28-ОС від 10 червня 2013 року з посади був звільнений в зв»язку із скороченням штату працівників та відмовою від переведення на іншу роботу . [PERSON] зазначає , що скорочення посади , яку він обіймав , не є економічно обґрунтованим , оскільки обсяг виробництва щебеню у 2012 році порівняно з 2011 роком істотно збільшився і у ВСП не було потреби у скорочення витрат на утримання працівників апарату . Крім того , позивач вказує на те , що відповідно до наказу № 61 від 28. 02. 2013 року йому була надана відпустка тривалістю 102 календарних дні , а саме з 28. 02. 2013 року по 14. 06. 2013 року. 28 травня 2013 року ним була подана заява про надання йому невикористаної відпустки тривалістю в 37 календарних днів , однак не розглянувши вказану заву , керівник видав наказ про його звільнення . Також позивач вказує на те , що попередивши його про передбачуване скорочення , листом від 14 лютого 2013 року за підписом директора підрозділу , йому були запропоновані лише робітничі професії , не зважаючи на те , що він є висококваліфікованим спеціалістом зі спеціаьнлістю « відкриті гірничі роботи» і має стаж в 20 років. Разом з тим , первинній профспілковій організації не було надано інформації щодо його передбачуваного звільнення , його причин та не доведено обґрунтованості підстави скорочення посади заступника директора економічними вимогами . Підтримавши позов в суді [PERSON] пояснив , що вважає звільнення незаконним і просить поновити його на роботі, стягнувши заробітну плату за час вимушеного прогулу та 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди . Представник відповідача - Ковтун О. О. позову не визнає , просить в його задоволенні відмовити на тій підставі , що звільнення [PERSON] було проведено з дотриманням передбаченої нормами Законів про працю процедури про скорочення чисельності працівників, позивача було ознайомлено з наказом директора ВСП» Клесівське кар»єроуправління» від 24.12.2012 року про внесення змін до штатного розпису, листом № 167 від 14. 02. 2013 року [PERSON] були запропоновані вакансії , що були в штатному розписі робітників Клесівського кар»єроуправління , внесення змін в штатний розпис кар»єроуправління було погоджено з начальником ДП « УПП УЗ» Павловським Є.А. Вважає вимоги позивача безпідставними , оскільки протягом двох років перебування на посаді [PERSON] не відповідав кваліфікаційним вимогам посади « заступник директора», жодної роботи не робив , лише отримував заробітну плату . Також представник відповідача звернув увагу суду на те , що відповідно до вимог ст.. 43-1 КЗпП України на звільнення керівника підприємства та його заступників не потрібно згоди виборного органу профспілкової організації . Звільнення [PERSON] з посади в зв»язку зі скороченням чисельності працівників було здійснено після відповідного узгодження з начальником ДП « УПП УЗ», оскільки прийняття на роботу та звільнення керівництва Клесівського кар»єроуравління здійснюється , відповідно до Положення про відокремлений структурний підрозділ Клесівське кар»єроуправління ДП «УПП УЗ» , Керівником Підприємства за поданням директора кар»єроуправління . Крім того , представника відповідача вказав на те , що в разі задоволення позовних вимог , суд має взяти до уваги те , що [PERSON] працевлаштований , отримує заробітну плату в ДП» Бурштин України» , де працює гірничим майстром , а тому в задоволенні вимог і частині стягнення заробітку за час вимушеного прогулу позивачеві просить відмовити . Суд , заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази у справі , приходить до висновку , що позов підлягає до задоволення в зв'язку з наступним . Як встановлено , [PERSON] був переведений на посаду заступника директора Клесівського кар»єроуправління ДП УПП УЗ згідно наказу № 89-ОС від 14.10.2011 року , виданого на підставі наказу директора ДП « УПП УЗ» № 130 від 14.10.2011 року . Судом встановлено , що відповідно до п.6.2.6. ст.6 Статуту Державного підприємства « Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України» , затвердженого Наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 24.10. 2006 року № 369-Ц Підприємство здійснює управління виробничою і фінансовою діяльністю структурних підрозділів . Визначає для них структуру , чисельність , встановлює порядок прийому - звільнення працівників . Згідно Положення про відокремлений структурний підрозділ ДП « УПП УЗ» Клесівське кар»єроуправління ( ст.. 5 п.5.1 ) Заступники директора кар»єроуправління призначаються і звільняються з посади Керівником Підприємства за поданням директора кар»єроуправління . Як вбачається з наказу № 28-ОС від 10 червня 2013 року , підписаного начальником ДП « УПП УЗ» Павловським Є.А., [PERSON] було звільнено з посади заступника директора Клесівського кар»єроуправліня ДП « УПП УЗ» 14 червня 2013 року у зв»язку зі скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України . Представником відповідача Ковтуном О. Г. визнано , що наказ № 28-ОС від 14. 06. 2013 року по відокремленому структурному підрозділу « Клесівське кар»єроуправління» про звільнення [PERSON] у зв»язку зі скороченням штату працівників та відмовою від переведення на іншу роботу , є наказом , яким продубльовано наказ Державного підприємства № 28-ОС від 10 червня 2013 року . Представник відповідача визнав , що наказ № 44 /ОС від 14 серпня 2013 року про внесення змін до наказу ДП « УПП УЗ» від 10. 06. 2013 року № 28/ОС « про звільнення [PERSON] щодо надання [PERSON] відпустки з 15 червня 2013 року по 23 липня 2013 року та звільнення його з посади з 23 липня 2013 року є незаконним і підлягає скасуванню так само як і наказ № 47-ОС від 23 липня 2013 року , оскільки вказані накази видані після звільнення [PERSON] 14 червня 2013 року . Судом встановлено , що відповідно до наказу № 61 від 28. 02. 2013 року [PERSON] була надана відпустка тривалістю в 102 календарних дня з 28. 02. 2013 року по 14. 06. 2013 року .Вказаний наказ видано на підставі дозволу ДП УПП № ЦУПП -8/488 від 22. 02. 2013 року ( а.с. 129 т. 1 ) . Отже , останнім днем відпустки позивача був день 14. 06. 2013 року , тобто п»ятниця. Видача наказу про звільнення [PERSON] з 14. 06. 2014 року суперечить вимогам ч. 3 ст. 40 КЗпП України , відповідно до якої звільнення працівника під час перебування у відпустці не допускається . З огляду на встановлене , суд приходить до висновку , що відповідачем не було дотримано процедури звільнення працівника , а тому позов про поновлення на роботі [PERSON] підлягає до задоволення . Вирішуючи позов в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди , суд виходить з наступного . Судом встановлено , що з 19 липня 2013 року [PERSON] працює у ДП « Бурштин України» і його середньоденний заробіток відповідно до наданої довідки становив 260 грн. ( 3790.50 + 6872,82 : 41= 260 ). Середньоденний заробіток позивача в Клесівському кар»єроуправлінні становив 218 грн. ( 5643.00 + 3535,65 : 42 = 218 грн), отже не є необхідним вираховувати різницю між фактично отриманим заробітком та втраченим заробітком , оскільки фактично отримуваний заробіток є більшим. Таким чином , беручи до уваги те , що з дня звільнення до дня працевлаштування на іншому підприємстві [PERSON] мав 23 дні вимушеного прогулу , розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становитиме 5014 грн. ( 218х 23 =5014 ) . Також суд приходить до висновку , що є такими що підлягають до часткового задоволення вимоги позивача в частині стягнення на його користь моральної шкоди . Приймаючи до уваги те , що позивач внаслідок незаконного звільнення зазнав моральної шкоди , суд знаходить можливим стягнути на його користь 3000 грн. у відшкодування цієї шкоди . Вимоги позивача в частині стягнення 1500 грн. витрат , понесених на отримання правової допомоги , не підтвердженні документально і тому не підлягають задоволенню. На підставі ст. 40 , 43 КЗпП України ,

Outcome: partial