Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Між ним та відповідачем було укладено трудовий контракт б/н від 12.11.2013 р. відповідно до якого [PERSON] був прийнятий на роботу в Товариство на посаду голови правління. Строк дії контракту до 11.11.2016 р. посадовий оклад позивача був встановлений на рівні 40 000,00 грн. За весь час дії контракту відповідач систематично порушував його умови затримуючи на не виплачуючи заробітну плату. Вже 10 серпня 2016 р. відповідач незаконно розірвав контракт з позивачем за рішенням Наглядової ради Товариства, одночасно з протоколом засідання Наглядової ради позивачу було надано для ознайомлення наказ про звільнення з посади, який позивач не підписав з огляду на його незаконність. Позивач звертає увагу суду на те, що протокол і наказ по звільнення суперечить одне одному у мотивувальній частині - в обох документах вказані різні причини звільнення позивача. Так у протоколі зазначено: визнати роботу Голови правління незадовільною з посиланням на п. 6.2.6. трудового контракту якого не існує в контракті, в той час як у наказі причиною звільнення зазначено п. 8 ст. 36 КЗпП України , тобто позивача звільнено з причин які не визначені трудовим Кодексом. При цьому трудовий контракт підписаний сторонами також не містить причин звільнення працівника з підстав, що встановлені ст.ст. 36-41 КЗпП України. Відтак позивача звільнено з причин. Що не передбачені ні трудовим законодавством ні контрактом. Незаконно звільнивши позивача з посади відповідач не здійснив з ним належних розрахунків, не отримав позивач і відповіді Товариства стосовно розміру і формування заборгованості по заробітній платі. Зважаючи на викладене позивач просить суд поновити його на посаді Голови правління Публічного акціонерного товариства «Український інститут по проектуванню об»єктів газової промисловості «Укргазпроект» та стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 28 571,43 грн. В судовому засіданні [PERSON], його представник підтримали вимоги, просили задовольнити. Зазначили, що трудову книжку позивач отримав лише у грудні 2016 р. та просили стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення на посаді, як передбачено чинним законодавством України. Представники відповідача заперечували щодо задоволення позову. Пояснили, що звільнення відповідача відповідає як вимогам КЗпП України так і укладеному трудовому контракту. З [PERSON] було вчасно проведено всі розрахунки та видано трудову книжку. Трудовий контракт містить положення, одним із яких передбачено звільнення Голови правління Товариства в разі прийняття відповідного рішення Наглядовою радою. У зазначеного органу були всі підстави для звільнення позивача, оскільки [PERSON] грубо порушував законодавство України перебуваючи на посаді і що спричинило для відповідача негативні наслідки, зокрема, сплата штрафів за несвоєчасну виплату заробітної плати. Таким чином підстави для поновлення на посаді [PERSON] відсутні, а відтак відсутні і підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, і не заперечується сторонами, що 12.112013 р. між Публічним акціонерним товариством «Український інститут по проектуванню об»єктів газової промисловості «Укргазпроект» та [PERSON] було укладено трудовий контракт за умовами якого позивача було прийнято на посаду Голови Правління ПАТ «Укргазпроект» з посадовим окладом у розмірі 40 000,00 грн. Строк дії контракту до 11.11.2016 р. Трудовий договір, за положеннями ч. 1 ст. 21 КЗпП України, є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Як свідчать положення контракту, укладеного сторонами, а саме п. 6.3 голова Правління може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Наглядової ради до закінчення строку його дії: а) у випадку систематичного невиконання обов»язків покладених на нього за цим контрактом; б) у випадку одноразового грубого порушення законодавства чи обов»язків, передбачених контрактом, що зумовило для Товариства значні негативні наслідки (збитки, штрафи, постраждав авторитет Товариства); в) у випадку неналежного виконання доручень Наглядової ради; г) в інших випадках передбачених цим контрактом, Положенням про правління, Статутом товариства або законодавством України. У п. 6.2. контракту зазначено, що він припиняється, зокрема, в разі прийняття рішення Наглядовою радою рішення про звільнення Голови правління. Встановлено, що Голову Правління Товариства [PERSON] 10 серпня 2016 р. було звільнено з посади на підставі рішення Наглядової ради відповідача, оформленого протоколом № 10/08 від 10.08.2016 р. відповідно до умов контракту згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України. Звільнення позивача з посади оформлено наказом № 94-к від 10.08.2016 р., яким надано розпорядження бухгалтерії Товариства виплатити компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у кількості 140 календарних днів за робочий період з 13.02.2012 р. по 10.08.2016 р. Позивач, його представник зазначають, що [PERSON] має бути поновлений на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки звільнення відбулось з порушенням вимог чинного трудового законодавства, беручи до уваги відсутність таких підстав для звільнення у контракті та КЗпП України. Як свідчать матеріали справи, 10.08.2016 р. відбулось засідання Наглядової ради ПАТ «Укргазпроект» на якому прийнято рішення про звільнити (відкликати) [PERSON] з посади Голови Правління ПАТ «Укргазпроект» відповідно до пунктів 10.2.2.7, 11.6.2 Статуту ПАТ «Укргазпроект» та на підставі п. 6.2.6. Контракту від 12.11.2013 р. у зв»язку із визнанням роботи Голови Правління незадовільною. Слід зазначити, що у контракті, що його було укладено сторонами відсутній п. 6.2.6., проте, як пояснили судовому засіданні представники Товариства у протоколі міститься технічна помилка, контракт місить п. 6.2.д., яким передбачено припинення контракту з підстав прийняття такого рішення Наглядовою радою. З наданої представниками відповідача копії Статуту ПАТ «Укргазпроект» вбачається, що до виключної компетенції Наглядової ради належить обрання та припинення (відкликання) повноважень Голови Правління товариства (п. 10.2.2.7 Статуту). Відповідно ж до п. 11.6.2 Статуту ПАТ «Укргазпроект», Наглядова рада може в будь - який час та з будь - яких підстав прийняти рішення про припинення (відкликання) повноважень Голови та (або) будь - якого члена Правління. Проте, зазначене не позбавляє Наглядову раду приймати таке рішення, виходячи з вимог чинного законодавства України про працю. Як свідчить протокол засідання Наглядової ради від 10.08.2016 р., останньою було визнано роботу Голови Правління [PERSON] незадовільною. Підставами припинення трудового договору, відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України, є підстави, передбачені контрактом. Відповідно до п.п. 17,21 Положення «Про порядок укладання контрактів при прийнятті (наймання) на роботу працівників», затвердженого постановою КМУ № 170 від 19.03.1994 р., у контракті можуть визначатися додаткові, крім встановлених чинним законодавством, підстави його розірвання. У разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 статті 36 Кодексу законів про працю України, з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом. Позивач зазначив у судовому звідані, що ним сумлінно виконувались покладені на нього обов»язки Голови Правління ПАТ «Укргазпроект», він не мав стягнень та не порушував умови контракту. Проте, як вбачається з доказів наданих представниками ПАТ «Укргазпроект», діяльність позивача на посаді Голови Правління призвела до настання негативних наслідків для Товариства, про що свідчать рішення органів ДФС про застосування штрафних санкцій у зв»язку із порушенням виконання положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування» протягом 2013 02014 р. Також [PERSON] 09.03.2016 р. було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення відповідно до с. 188-6 КУпАП у зв»язку із порушенням строків виконання припису Головного управління держпраці у Київській області від 02.11.2015 р. № 26-58/113-45. Позивач стверджував у судовому засіданні. що відповідачем за весь час дії контракту порушувались його умови, не було проведено розрахунку під час звільнення та не видано трудову книжку. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Положеннями ч. ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду справи не було встановлено обставин та отримано відповідних доказів, які б свідчили про невиконання відповідачем вимог чинного законодавства під час звільнення [PERSON] з посади в частині розрахунку та виплаті всіх належних сум, не виплати або затримки виплати заробітної плати під час дії контракту. Як пояснили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON]. колишні працівники ПАТ «Укргазпроект» їм відомо зі слів позивача, працівників відділу кадрів товариства, що трудова книжка позивачу була видана у кінці 2016 р. З іншого боку в матеріалах справи міститься витяг з журналу отримання працівниками ПАТ «Укргазпроект» трудових книжок з підписом позивача. [PERSON] пояснив, що поставив свій підпис щодо отримання трудової книжки «заднім числом», проте зазначений журнал не містить доказів, які дають можливість достовірно встановити дату отримання трудової книжки. З іншого боку долучені до матеріалів справи листи ПАТ «Укргазпроект» (з доказами направлення), які свідчать про звернення Товариства до [PERSON] з проханням отримати трудову книжку. Слід наголосити, що в розумінні чинного законодавства України, порушення строків видачі трудової книжки не свідчить про порушення вимог КЗпП України, контракту при звільненні працівника з посади. Крім того, позивачем не ставилось питання про захист його прав у зв»язку із порушенням його прав під час дії контракту. Статтею 11 ЦПК України встановлено обов»язок суду розглядати цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Приписами ст. 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Підсумовуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не було встановлено обставин, з якими чинне трудове законодавство України пов»язує можливість поновлення працівника на роботі та як наслідок стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Помилка, допущена при виготовленні протоколу Наглядової ради від 10.08.2016 р. не може, на думку суду свідчити про порушення прав [PERSON] та стати підставою для поновлення позивача на посаді Голови Правління ПАТ «Украгазпроект». Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed