Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою, обґрунтовуючи тим, що 25 червня 2014 року [PERSON] позичив у нього кошти в розмірі 2000(дві тисячі) доларів США. В розписці відповідач зобов»язався повернути борг до 20 грудня 2014 року, однак до даного часу свого зобов»язання не виконав. 11 лютого 2015 року останнього було повідомлено про повернення боргу. Таким чином, через порушення зобов»язань, взятих на себе відповідачем, останній заборгував 63565,21 грн., що складається із суми заборгованості за договором - 46380 грн., пені за прострочення виконання зобов»язання - 3545,21 грн., суми вигоди, яку позивач міг отримати в результаті своєчасного виконання обов»язань відповідачем - 13640 грн. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просив винести рішення, за яким стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 63565 (шістдесят три тисячі п»ятсот шістдесят п»ять) грн. 21 коп. та судові витрати в сумі 636 (шістсот тридцять шість) грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, в обґрунтування пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечуючи проти отримання від позивача у борг 2000(дві тисячі) доларів США, які фактично не повернуті, але не визнаючи стягнення пені за прострочення виконання зобов»язання, суму вигоди, яку як зазначає відповідач міг отримати в результаті своєчасного виконання зобов»язань. На його думку при здійснені такого розрахунку необхідно враховувати курс долара США станом на час розгляду справи в суді. Також відповідач наполягав на необхідності стягнення з нього судових витрат лише пропорційно розміру задоволених вимог. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що від 26 червня 2014 року сторонами укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] гроші у сумі 2000 (дві тисячі) доларів США та зобов'язався повернути кошти до 20.12.2014 року. Встановлено, що відповідач борг позивачу не повернув. Наведені обставини підтверджені копією розписки від 25.06.2014 року, копією поштового повідомлення, іншими матеріалами справи. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.ст. 1047, 1049 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімум доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В судовому засіданні встановлено, що відповідач всупереч вимогам ст..1046 ЦК України свої зобов»язання за договором позики від 25.06.2014 року не виконав. У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що доводи позивача про стягнення з відповідача боргу в сумі, що еквівалентна 2000(двом тисячам) доларів США підтверджуються належними доказами, а тому позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають до задоволення в сумі 44520 грн. Разом з тим, суд погоджується з запереченнями відповідача щодо безпідставності вимог позивача про стягнення з відповідача пені, оскільки остання, всупереч вимогам ч.2 ст.551 ЦК України не встановлена у договорі. Не підлягають задоволенню також позовні вимоги про стягнення вигоди в сумі 13640 грн., які на думку позивача останній міг отримати в результаті своєчасного виконання зобов»язання, оскільки не доведені останнім в судовому засіданні відповідними доказами. Враховуючи викладене,

Outcome: approved