Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про виключення його як батька із актового запису про народження дитини мотивуючи тим, що з серпня 1995 року по серпень 1999 року він проживав з відповідачкою без реєстрації шлюбу. [INFO] відповідачка народила доньку - [PERSON]. Батьком відповідачки записано його, а матір»ю відповідачку. В зв'язку з тим, що в 1998 році він проживав разом з відповідачкою, то і вважав себе батьком дитини. В цей період вони проживали в смт.Новохаритоново Московської області. З роками, на його погляд спільна дитина взагалі не схожа на нього і це викликало сумнів, що саме він є батьком дитини. Крім того, при медичному обстеженні в 2013 році він дізнався від лікаря, що не може мати дітей. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і надав уточнену позовну заяву в якій просив поновити йому строк для подачі позову, оскільки підозра про те, що він не може бути батьком [PERSON] у нього виникла у 2014 році. Відповідачка позов не визнала і пояснила, що позивач є батьком неповнолітньої [PERSON], він добровільно дав згоду на запис його батьком в свідоцтво про народження дитини. Вважає, що причиною подання такого позову є велика заборгованість по виплаті аліментів, а саме, згідно довідки Державної виконавчої служби м.Добропілля розмір заборгованості на 15 вересня 2014 року складав 71507.88 гривень. Проти показань свідка - рідної сестри позивача [PERSON], яка стверджує, що нібито вона їй казала, що позивач не є батьком неповнолітньої [PERSON] заперечує. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка та дослідивши надані сторонами докази суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Як стверджує позивач, підозра про те, що він не є батьком дитини у нього виникла в 2014 році, при розгляді даної справи слід керуватися СК України, а не КпШС України. Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст.122, 124, 126 і 127 даного Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. При розгляді справи позивачем було заявлено клопотання про проведення судово-генетичної експертизи в м.Дніпропетровськ, але позивачка та неповнолітня [PERSON] на експертизу не поїхали. Відповідачка пояснила, що особисто вона готова була їхати на експертизу, але донька [PERSON] категорично відмовлялася. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що при розмові з відповідачкою остання повідомила, що позивач не є батьком дитини. Суд дає критичну оцінку поясненням свідка, оскільки він є рідною сестрою позивача. Відмовляючи в задоволенні позову суд виходить з наступного. При народженні неповнолітньої [PERSON] діяв КпШС України і відповідно до ст.52 цього Кодексу, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір»ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. Таким чином, на час внесення в актовий запис про народження дитини відомостей про батька, позивач був впевнений, що саме він є батьком і тільки через пошти 16 років став в цьому невпевнений. Згідно рішення Добропільського міського суду від 4 вересня 2000 року з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі ? всіх видів заробітку. За даними Державної виконавчої служби м.Добропілля розмір заборгованості по сплаті аліментів позивачем на користь відповідачу на 15 вересня 2014 року складав 71507.88 гривень. Саме в цей час, як стверджує позивач у нього виникла підозра, що він не є батьком неповнолітньої [PERSON] Доводи позивача про те, що він не може мати дітей нічим не підтверджені, оскільки відсутній відповідний медичний висновок. Також суд не може визнати як підставу для задоволення позову відмову відповідача та неповнолітньої [PERSON] від проведення судово-генетичної експертизи, оскільки найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу.

Outcome: dismissed