Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Просить поділити шляхом визнання за ним та відповідачем права власності по 1\\2 частині квартири [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з відповідачем у період 2009 - 2016 років перебував у шлюбі. За час перебування в шлюбі ними за кошти сімейного бюджету згідно договору купівлі-продажу від 11.11.2014 року було придбано вказану квартиру, яка є об`єктом їх спільної сумісної власності. Право власності на зазначене нерухоме майно зареєстровано за відповідачем. 14.04.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час вони не можуть досягнути згоди щодо розподілу зазначеної квартири. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти визнання за кожним із сторін права власності на 1\\2 частину вказаної квартири. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони у період з 08.09.2009 року до 25.04.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 14.04.2016 року про розірвання шлюбу. За час перебування в шлюбі згідно договору купівлі-продажу від 11.11.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Зарічненського нотаріального округу Рівненської області Перуніною І.П., зареєстрованого в реєстрі за № 745, відповідач [PERSON] придбала у власність нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] . З інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 05.02.2020 року, технічного паспорту на квартиру від 20.02.2020 року, довідки КП Рівненське ОБТІ вбачається, що право власності на спірну квартиру зареєстровано за відповідачем [PERSON] . Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частина 1 ст. 68 Сімейного кодексу України вказує на те, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Таким, чином суд дійшов висновку про те, що спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності сторін, як колишнього подружжя. На даний час сторони не можуть дійти згоди щодо визначення часток кожного з них у спірній квартирі, яка є об`єктом права їх спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови від 20 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Відповідно до ст. 372 ЦК України та ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними. Згідно до ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. За наведених обставин, суд вважає, що квартира [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки набута ними за час шлюбу, за спільні кошти, їх частки у цьому майні є рівними, тому сторонам згідно до ст. 70 Сімейного кодексу України належить по 1\\2 частині спірної квартири. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та вважає за вірне у порядку поділу майна подружжя визнати за кожним з них право власності на 1\\2 ідеальну частину вказаної квартири. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає їх на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved