Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач позовні вимоги мотивував тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS], в якій він проживає з сімєю з 1982 року. 17 лютого 1984 року позивач зареєстрував за вказаною адресою свого сина - [PERSON]. 3 вересня 2001 року за цією адресою зареєстрована дружина сина. В 1987 році відповідач [PERSON] створив нову сім'ю, в звязку з чим переїхав на проживання в інше місце, забравши з собою всі свої речі, за комунальні послуги не сплачує, витрат на утримання квартири не несе. Після виїзду із квартири відповідач добровільно знятися з реєстрації відмовляється. У зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 62 в буд. № 104 по вул. Келецькій в м. Вінниці. В судовому засіданні представника позивача [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений завчасно та належним чином. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи [PERSON] не заперечувала щодо задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11.12.1998 року, виданим на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 19.11.1998 року № 1451, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 15.01.2009 року КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 5, 6). Як вбачається з довідки МКП «ЖЕК № 12» від 23.02.2016 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 4 особи, зокрема, позивач [PERSON] з 1982 року та його син [PERSON] з 1984 року (а.с. 9). Відповідно до акту, складеного 22.02.2016 року мешканцями будинку № 104 по вул. Келецькій в м. Вінниці, [PERSON] не проживає у квартирі № 62 вказаного будинку з 1987 року по даний час. Під час складання акту його особистих речей та іншого майна, що є його особистою власністю, в квартирі № 62 не виявлено (а.с. 10). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як розяснено в п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що реєстрація відповідача в спірній квартирі порушує право позивача як власника житла, тому позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved