Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, зацікавлені особи: Южноукраїнська державна нотаріальна контора Миколаївської області, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, в якому просить оголосити його сина [PERSON] померлим, посилаючись на те, що з 1997 року про його місце перебування чи проживання йому невідомо, а тому вважає необхідним оголосити його померлим, так як йому необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади, які зберігаються на ощадних книжках, після смерті його дружини [PERSON]. На підтвердження своєї заяви [PERSON] надав документи про родинний зв'язок із своїм сином [PERSON] та свідоцтво про смерть його дружини. Заявник зазначив, що звертався до Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області з заявою про оголошення розшуку [PERSON], в результаті чого було встановлено, що він перебуває в державному розшуку як підозрюваний у скоєному кримінальному правопорушенні, відповідальність за який передбачено ч.2 ст.187 КК України та на теперішній час його місцезнаходження невідоме. В судовому засіданні заявник просив задовольнити його заяву. Представник зацікавленої особи Южноукраїнської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилась. Про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно. Просила розглянути заяву без її участі. Представник відділу ДРАЦСу в судове засідання не з'явилась. Про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно. Надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути заяву без її участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що вона є донькою заявника та рідною сестрою зниклого [PERSON] і показала, що вона давно не бачилась зі своїм братом, а про те, що останній перебуває у розшуку за скоєння кримінального злочину їй нічого не відомо. Вислухавши заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданого міським бюро ЗАГСу м. Стрежевий Томської області Росія 08.08.1987 року, за актовим записом № 67, його батьком є [PERSON], а його матір'ю є [PERSON] (а.с.4). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом № 180 від 11.06.2014 року (а.с.5). Акт про не проживання [PERSON] було складено лише 25 січня 2015 року (а.с.6). З свідоцтва про право власності вбачається, що [PERSON] належить на праві приватної власності 1/4 частки квартири [ADDRESS] (а.с.20). Як передбачено ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення «звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Заявником не надано жодних доказів, які би давали суду підстави вважати, що [PERSON]. вірогідно помер. Крім цього, суд вважає, що особа не може бути визнана померлою як така, що в місці його постійного перебування відсутня, оскільки суд прийшов до висновку, що [PERSON] свідомо та умисно ухиляється від явки до суду у кримінальній справі, так як розшукується за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні поданої заяви слід відмовити. На підставі наведеного та ст. 46 ЦК України,

Outcome: dismissed