Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області, [PERSON] , в якому просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 308073, виданий 25 жовтня 2008 року на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 2,7828 га, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 6820987800:03:033:0366). В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 25 серпня 2006 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно своєму онуку - [PERSON] (позивачу). До складу спадкового майна увійшла і зазначена земельна ділянка, на яку нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] [PERSON] постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2017 року встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] у період з 1998 року до дня смерті останньої - [INFO] . Цим же рішенням визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2019 року у справі № 671/1864/18 постановлено: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори 08 листопада 2007 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-4564, на ім`я [PERSON] на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а сааме: на земельну ділянку площею 2,78 га, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належала спадкодавцеві [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 015536; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 308073, виданий 25 жовтня 2008 року на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 2,7828 га, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 6820987800:03:033:0366); визнати за [PERSON] як спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , - право на земельну ділянку, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміром 2,78 га та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 015536. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2019 року у вказаній справі рішення в частині визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним скасовано та в цій частині вимог ухвалено нове рішення, в позові [PERSON] відмовлено з підстави не залучення судом першої інстанції до участі у справі у якості співвідповідача Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області, як органу, що видав оскаржуваний позивачем акт. Як зазначає позивач, у рішеннях судів у справі № 671/1864/18 встановлені всі обставини, на які він вказує у позові як на обставини набуття ним права на спадкове майно [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Таким чином, як зазначено у позові, визнане за [PERSON] право власності на земельну ділянку він позбавлений можливості зареєструвати через наявність не визнаного недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, внаслідок чого відсутність державної реєстрації права власності на земельну ділянку не дозволяє позивачу реалізувати його право власності. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги з викладених у позові підстав та просили його задовольнити. Представник позивача [PERSON] зазначила, що постанова Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2019 року була скасована в касаційному порядку з процесуальних підстав та в результаті нового апеляційного розгляду 26 лютого 2020 року Хмельницьким апеляційним судом було винесено аналогічну по суті розгляду справи постанову (з усуненням процесуальної помилки). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку із карантином, яку суд не вважає такою, що підлягає задоволенню через відсутність поважних причин для відкладення розгляду справи. Вказана заява надійшла повторно протягом судового розгляду, та неодноразово надійшли аналогічні заяви про відкладення підготовчого судового засідання. Представник відповідача - Волочиської РДА Хмельницької області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника Волочиської РДА до суду надійшла заява з проханням про розгляд справи у відсутності представника, заперечень проти позову не надійшло. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Статтями 1216, 1217 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За змістом ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч. 1 ст. 1233 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. В силу ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Як передбачено ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Судом встановлено, що 25 жовтня 2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 листопада 2007 року № 1-4564 на ім`я [PERSON] був виданий державний акт серії ЯЕ № 308073 на право власності на земельну ділянку площею 2,7828 га, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 6820987800:03:033:0366). Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2019 року у справі № 671/1864/18 постановлено: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори 08 листопада 2007 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-4564, на ім`я [PERSON] на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: на земельну ділянку площею 2,78 га, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належала спадкодавцеві [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 015536; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №308073, виданий 25 жовтня 2008 року на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 2,7828 га, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 6820987800:03:033:0366); визнати за [PERSON] як спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , - право на земельну ділянку, що розташована на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміром 2,78 га та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 015536. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2019 року про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним скасовано та постановлено в цій частині вимог ухвалити нове рішення; в позові [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 308073 від 25 жовтня 2008 року, виданого Волочиською районною державною адміністрацією Хмельницької області на ім`я [PERSON] , відмовлено. Постановою Верховного Суду від 21 січня 2020 року касаційна скарга [PERSON] задоволена частково. Постанова Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2019 року скасована, справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В результаті нового розгляду справи судом апеляційної інстанції 26 лютого 2020 року ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково; рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2019 року в частині вимог про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення; в позові [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку відмовлено. У якості підстави скасування рішення суду першої інстанції в цій частині зазначено не роз`яснення судом першої інстанції належним чином позивачеві його права на заявлення клопотання про залучення до участі у справі Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області, яка повинна була відповідати за пред`явленою вимогою, та, як наслідок, відсутність як учасника справи Волочиської РДА (як належного співвідповідача). Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 лютого 2020 року встановлені такі обставини: « [PERSON] є внуком, а [PERSON] дочкою [PERSON] 25 серпня 2006 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області, відповідного до якого все своє майно заповіла внуку [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, внаслідок чого відкрилася спадщина, в тому числі на спірну земельну ділянку, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 015536, виданого Волочиською районною державною адміністрацією Хмельницької області 22 жовтня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010475000677. У встановлений законом строк [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері. 08 листопада 2007 року Волочиська державна нотаріальна контора видала відповідачці свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (реєстраційний номер №1-4564). Постановою нотаріуса від 05 квітня 2017 року № 420/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2017 року у цивільній справі № 671/413/17 встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] у період з 1998 року до дня смерті останньої [INFO] . Цим же рішенням встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , визнано за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] .» Отже, оскільки судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 08 листопада 2007 року було видане [PERSON] неправомірно та його визнано недійсним, тому отриманий на його підставі державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 308073, виданий 25 жовтня 2008 року на ім`я [PERSON] , також слід визнати недійсним. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved