Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між ним та відповідачем 21.09.2012 року зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем та перебуває на її утриманні. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, оскільки позивач з відповідачем не проживають як подружжя, вони втратили один до одного почуття любові, ведуть окремо господарство, тощо. Примирення і збереження сімї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати, місце проживання дитини визначити з матірю, судові витрати покласти на нього. В судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву, згідно якої позов підтримав та прохав його задовольнити, судові витрати покласти на нього. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, згідно якої не заперечувала проти задоволення позову , її прізвище після розірвання шлюбу залишити «Степко», місце проживання дитини визначити з нею. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 21.09.2012 року Центральним відділом ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області , актовий запис № 809, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1 КЕ № 097442, виданим 21.09.2012 року. Відповідач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище позивача, її дошлюбне прізвище Хуснутдінова. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 180290, виданим 19.04.2013 року Автозаводським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 416, яка проживає з відповідачем та перебуває на її утриманні. Шлюб виявився невдалим і з 15.01.2017 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, оскільки позивач з відповідачем не проживають як подружжя, вони втратили один до одного почуття любові, ведуть окремо господарство, тощо. Примирення і збереження сімї між ними не можливе. Відповідно до ст. ст. 105, 110, Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, суд вважає за можливе залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище «Степко». Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved