Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий № [NUMBER], розташованих за адресою: [ADDRESS], які були укладені 30.12.2014 та посвідчені ПН ХМНО Кривошеїною І.М. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що житловий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] належали йому на праві приватної власності, однак він загубив кадастровий номер на земельну ділянку, про що повідомив свого сусіда, який запропонував мені свого знайомого [PERSON], який може допомогти відновити втрачені документи. Для відновлення документів [PERSON] було необхідно оформити доручення для представлення інтересів у різних державних органах та установах, а тому [PERSON] разом із [PERSON] 30.12.2014 відвідали нотаріальну контору, де позивач підписав документи. Згодом, в березні 2015 року, коли [PERSON] звернувся до нотаріуса для складення заповіту на ім'я своєї онуки, виявилось, що в той день 30.12.2014 у ПН ХМНО Кривошеїної І.М. було укладено договори купівлі-продажу, за якими [PERSON] продав [PERSON] належні йому житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS]. Позивач стверджує, що [PERSON] ввів його в оману, оскільки підписуючи ці договору, він вважав, що підписує довіреність; жодних грошових коштів від [PERSON] він не отримував, він ніколи не мав наміру продавати належний йому будинок, оскільки розумів, що цим може порушити права його близьких та рідних людей, а саме його невістки та онуки, які тривалий час мешкають із ним у спірному будинку та зареєстровані за вказаною адресою, тим самим залишаючи їх без житла. Позивач стверджує, що [PERSON] викликав в нього довіру, він йому довіряв та не допускав думки, що його обдурять. Водночас [PERSON] зазначав, що в нього не було вільного волевиявлення для укладання оспорюваних договорів. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти заявлених вимог, посилаючись на те, що він познайомився із [PERSON], оскільки дізнався від знайомого, що останній вирішив продати свій будинок, при цьому в нього склалися погані відносини із його рідними, а тому він зберігав усі свої документи у сусідки. Оскільки для укладення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки у [PERSON] були відсутні усі належні документи, останній запропонував [PERSON] їх відновити, для чого в жовтні 2014 року було оформлено нотаріально посвідчене доручення, а також заповіт на ім'я [PERSON], оскільки [PERSON] побоювався своїх рідних. У грудні 2014 року [PERSON] у присутності нотаріуса підписав договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, отримав обумовлені договором грошові кошти, а тому підстав вважати, що в нього не було вільного волевиявлення на відчуження належного йому майна не має. Укладення цих правочинів жодним чином не зачіпає права та інтереси невістки та онуки [PERSON], оскільки вони не є власниками оспорюваного нерухомого майна, а надані суду довідки про реєстрацію місця проживання вказаних осіб мають сумнівний характер. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] також заперечувала проти заявлених вимог в повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. Від третьої особи - ПН ХМНО Кривошеїної І.М. до суду надійшли письмові пояснення та клопотання про розгляд справи за її відсутності. З наданих письмових пояснень вбачається, що 30.12.2014 нею було посвідчено договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS], за якими [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок за суму 240000,00 грн. та земельну ділянку за суму 340600,00 грн. Для оформлення даних договір нотаріусу були надані усі необхідні документи, після того, як продавець та покупець розрахувалися у кімнаті для розрахунків та повернутися до кабінету нотаріуса, остання запитала у продавця чи отримав він гроші, на що [PERSON] відповів, що гроші від [PERSON] він отримав повністю та матеріальних претензій до нього не має, після чого нотаріус посвідчила договори і вони пішли. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 30 грудня 2014 року ПН ХМНО Кривошеїною І.М. посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку, за умовами якого [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняв у власність житловий будинок [ADDRESS]. Даним договором сторони підтвердили факт повного розрахунку за цей житловий будинок. Реєстровий № 2693. 30 грудня 2014 року ПН ХМНО Кривошеїною І.М. посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за умовами якого [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий № [NUMBER], наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS]. Даним договором сторони підтвердили факт повного розрахунку за цю земельну ділянку. Реєстровий № 2696. Позивач [PERSON] стверджує, що в нього не було наміру на відчуження житлового будинку та земельної ділянки, а ці правочини укладені ним під впливом омани з боку [PERSON] Однак дана позицію позивача [PERSON] спростовується показанням допитаних у судовому засіданні свідків. Так, допитана в якості свідка [PERSON] повідомила, що є сусідкою [PERSON], який особисто в її присутності висказував бажання продати належний йому будинок, неодноразово скаржився на свою невістку та онуку, її син познайомив [PERSON] із [PERSON], останній виражав задоволення, що він знайшов такого гарного покупця на свій будинок. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що він є сусідом [PERSON], який прийшов до нього та повідомив, що бажає продати свій будинок, а частину грошових коштів віддати своїй невістці та онуці для придбання ними свого житла. [PERSON] неодноразово скаржився, що він не потрібен своїм родичам. Свідок також повідомив, що йому відомо про оформлення довіреності на ім'я [PERSON], про оформлення інших правочинів йому не було відомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що вона є дружиною відповідача [PERSON], їх спільний знайомий [PERSON] повідомив, що його сусід бажає продати свій будинок. Також [PERSON] не бажав, щоб його родичі дізналися про його наміри, а тому вони зустрічалися у сусідки. На той час [PERSON] був хворий, свідок разом із чоловіком допомагали йому у лікуванні, відвідували у лікарні, згодом її чоловік [PERSON] разом із [PERSON] з'їздили до нотаріуса, оформили доручення для відновлення документів, в той час [PERSON] склав заповіт на ім'я [PERSON], в кінці 2014 року було укладено договори купівлі-продажу, які посвідчені нотаріусом. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що вона є сусідкою [PERSON], останній неодноразово в її присутності виявляв бажання продати свій будинок, при цьому мав погані стосунки із своїми рідними, не бажав, щоб вони дізнались про його наміри продати будинок, а тому зустрічався із [PERSON] в неї. Також вільне волевиявлення позивача [PERSON] щодо розпорядження належним йому майно підтверджується фактом складання ним на ім'я відповідача [PERSON] заповіту, посвідченого ПН ХМНО Кривошеїною І.М. 03.10.2014, на підтвердження довіри та намірів розпорядження [PERSON] надав [PERSON] довіреність представляти його інтереси з питань підготовки документів для відчуження належних йому житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Допитані у судовому засіданні в якості свідків невістка позивача [PERSON], його онука [PERSON] та її цивільний чоловік [PERSON] повідомляли, що їм було невідомо про наміри позивача продати належний йому будинок та земельну ділянку, також їм не було відомо про складання заповіту на ім'я [PERSON] Їм було лише відомо, що [PERSON] загубив кадастровий номер на земельну ділянку та шукав можливість відновити втрачені документи, через деякий час їм стало відомо, що усі документи відновлено, однак вони знаходяться на зберіганні у сусіда [PERSON] До лікарні свідки не їздили, щоб провідати [PERSON], оскільки останній цього не бажав. Свідок [PERSON] повідомив, що він є сусідом позивача, останній повідомив, що знайшов чоловіка, який відновить втрачені документи на земельну ділянку, однак жодного разу не зазначав, що бажав продати свій будинок, також йому відомо, що позивач лікувався за власні кошти. Показання даних свідків суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються поясненнями [PERSON], даними у судовому засіданні, та суперечать письмовим доказам, дослідженим судом. Позивач [PERSON] також у судовому засіданні підтвердив, що повідомляв особисто своїй сусідці [PERSON] про свій намір продати належний йому будинок та зустрічався із [PERSON] саме у цієї сусідки. Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України, а саме зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до положень ст.. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, їх властивостей і якостей речі, які значно звужують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Твердження позивача [PERSON] про неотримання ним грошей суд оцінює критично, оскільки такі твердження спростовуються договорами купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, в яких зазначено, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти ще до складання цих договорів. Факт отримання [PERSON] грошових коштів також підтверджується поясненнями ПН ХМНО Кривошеїної І.М. Реєстрація інших осіб в належному позивачу [PERSON] житловому будинку не свідчить про його небажання продати будинок або про помилку щодо природи укладеного ним правочину. Таким чином, судом не встановлено підстав недійсності договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, укладених між [PERSON] та [PERSON] 30.12.2014. Частиною 1 ст. 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені [PERSON] позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed