Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про встановлення факту приналежності, прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, а саме просить суд: встановити факт приналежності ? частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0197 гектара, по вулиці Дзержинського, 43/5 м. Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер 5110300000:01:002:0200 [PERSON], померлої 17.05.2007 року; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що складається з ? частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0197 гектара, по вулиці Дзержинського, 43/5 міста Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер 5110300000:01:002:0200, що відкрилась після смерті [PERSON], померлої 17.05.2007 року; визнати за [PERSON] Анатолійовичемправо власності на спадщину за законом на ? частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0197 гектара, по вулиці Дзержинського, 43/5 міста Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер 5110300000:01:002:0200, що відкрилась після смерті [PERSON], померлої 17.05.2007 року. Позивач та його адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, згідно наявної в матеріалах справи письмової заяви позов підтримують та просять задовольнити, справу розглянути у їх відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, згідно наявних в матеріалах справи письмових заяв у задоволенні позовних вимог не заперечують, просять справу розглянути у їх відсутність. Представник відповідача - Білгород-Дністровської міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. У звязку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 17.05.2007 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №085610, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 18.05.2007 року та зроблено відповідний актовий запис №300. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0197 гектара, по вулиці Дзержинського, 43/5 міста Білгород-Дністровський Одеської області, кадастровий номер 5110300000:01:002:0200, яка належала померлої як співвласнику у спільній сумісній власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 914056, виданого Білгород-Дністровською міською радою Одеської області 13.10.2006 року. Єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є позивач [PERSON]. Факт родинних звязків, а саме те, що Позивач є сином померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІЖД №104285, виданого відділом реєстрації актів громадського стану виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів Одеської області від 11.02.1997 року. (а.с.10) У встановлений шестимісячній строк, відповідно до статті 1269 ЦК України, позивач звернувся до державного нотаріусу Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (спадкова справа №11/2008). На його звернення до нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки після смерті [PERSON] 26.02.2014 року позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що у державному акті про право власності на земельну ділянку серії ЯГ №914056, виданого 13.10.2006 року Білгород-Дністровською міською радою Одеської області частка співвласника [PERSON] у спільній власності не визначена. Така частка у праві спільної сумісної власності на вищезазначену земельну ділянку у співвласника [PERSON], що померла 17 травня 2007 року, існувала та існує за спадщиною для спадкоємця, однак не була зазначена у цифровому вигляді у правовстановлюючому документі. Зважаючи на вказані обставини, позивач [PERSON], змушений був звернутися до суду за захистом своїх майнових прав на спадщину з метою оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки. Відповідно до частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку\~переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за\~заповітом\~чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнано іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач не відмовлявся від прийняття спадщини, однак у державному акті про право власності на земельну ділянку частка співвласника спадкодавця у спільній власності не була визначена, що позбавляє його можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про встановлення факту приналежності, прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved