Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він є одноосібним власником житлового будинку [ADDRESS] , який він успадкував після смерті матері. На даний час позивач фактично не використовує будинок, проте має намір, як його власник, ним розпорядитися. Однак у будинку зареєстрований та проживає відповідач [PERSON] , який не є власником будинку та не є членом сім`ї позивача. На вимогу усунути перешкоди та звільнити будинок відповідач не реагує, що змусило [PERSON] звернутись до суду. Вказаний позов [PERSON] надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 08.01.2020 року. 16.01.2020 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] подав письмовий відзив, в якому заперечив проти позову, вказував, що постійно проживає у спірному будинку, який є його єдиним житлом, крім того, відповідач відчужив належну йому квартиру та автомобіль та вклав кошти в поліпшення будинку в обмін на обіцянку довічного проживання в ньому. Просив в позові відмовити з вказаних підстав. 10.08.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача [PERSON] подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, та без участі позивача. Відповідач [PERSON] , в судове засідання неодноразово не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. Дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, № 883288 , виданим 14.11.2003 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом серія НВО №116963. Як вбачається зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.386 ЦК України, ст.150 ЖК України власник житлового будинку використовує його для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Аналогічно, як вбачається зі ст..1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична і юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними положеннями міжнародного права. Разом з тим, позивачем надано належні докази того, що відповідачем всупереч вимогам вказаних нормативних актів створено перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні належним [PERSON] майном. Ці перешкоди полягають у фізичному зайнятті житлового будинку, використанні його для проживання відповідача, зберігання майна відповідача, що обмежує права позивача та членів його сім`ї. Також судом встановлено, що між власником житлового будинку позивачем [PERSON] та відповідачем не існує будь-яких договірних взаємовідносин щодо користування житловим будинком. Доводи відповідача, викладені ним в відзиві, не підкріплені доказами і не спростовують висновків суду. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном. Верховний Суд України у постанові по справі №6-92 цс15 від 27.05.2015 року висловив правову позицію, згідно з якою передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем. З урахуванням викладених обставин суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним і підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved