Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються за рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 28.03.2008 року на користь відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2017 року та до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 28.03.2008 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання [PERSON], [INFO]. Крім того, він сплачує аліменти [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Також, за рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 29.03.2017 року він сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу. Даний виконавчий лист не пред'явлений до примусового виконання, так як аліменти на утримання малолітнього [PERSON] він сплачує добровільно. Зазначає, що на даний час змінився його сімейний стан. Він одружився і його дружина [PERSON] перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, інші види доходів відсутні. У зв'язку з чим, посилаючись на ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, просить зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с.31) та письмові пояснення (а.с.33), відповідно до яких просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19.11.2005 року з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно на утримання [PERSON], [INFO], починаючи з 05.05.2005 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.12). Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 14.03.2008 року з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно на утримання [PERSON], [INFO], починаючи з 05.03.2008 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Крім того, за рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 29.03.2017 року (а.с.52) стягнуто з позивача на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів на утримання [PERSON], [INFO]. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст.192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи позивач працює в ГУНП в Черкаській області, середньомісячний розмір його заробітку становить 5 985.21 грн, щомісячний розмір утриманих аліментів становить 1 780.20 грн (а.с.54). Крім того, позивач сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1 426 грн (а.с.34) та на утримання сина [PERSON] у розмірі 951 грн (а.с.35). Як вбачається із матеріалів справи, у позивача народився син [PERSON], [INFO] (а.с.52). Згідно довідки про склад сім'ї позивач проживає в смт. Катеринопіль по вул Дружби, 39 та має склад сім'ї: [PERSON] - дружина та [PERSON], [INFO] - син (а.с.51). Крім того, дружина позивача згідно довідки №1281 від 15.05.2017 року перебуває на обліку в Катеринопільскому УПСЗН та отримує допомогу при народженні дитини (а.с.19), на обліку в центрі зайнятості не перебуває (а.с.20). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вищезазначені обставини свідчать про зміну сімейного стану позивача. Із матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю відповідачем по справі (а.с.40). Відповідач на даний час не працює (а.с.41-45), з квітня 2017 року по серпень 2017 року отримувала допомогу по безробіттю, середньомісячний розмір якої становить 2 470,04 грн (а.с.39) Відповідно листа Катеринопільського РВ ДВС ГУЮ у Черкаській області заборгованість у позивача по аліментам на утримання сина [PERSON] за виконавчим листом №Д-1734/2-10 відсутня (а.с.9-11). Сторони належних доказів про наявність чи відсутність рухомого та нерухомого майна у їх власності суду не надали. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №4928 від 17.05.2017 року внесені зміни до ст. 182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд, враховуючи всі вивченні обставини в справі, відповідно до п. 23 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів та ст.ст. 180, 182, 192 СК України, вважає за можливе зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до повноліття дитини. За таких вищезазначених підстав, позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, слід зазначити, що відповідач не позбавлена права у разі зміни матеріального та сімейного становища звернутись з позовом про збільшення розміру аліментів, а також спірність питання про розмір аліментів не позбавляє відповідача права зажадати від батька компенсації понесених додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, які оплачують у звязку із навчанням та розвитком дитини відповідно до ст. 185 СК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial