Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 20 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, посилаючись на наступне. Сторони з 20 вересня 2014 року перебувають у шлюбі. Від шлюбних відносин мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спору про місце проживання дитини немає. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. Почуття поваги та любові втрачено. Спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо. Шлюб фактично припинив існування, його збереження суперечить інтересам позивача. 26.11.2019 позовна заява надійшла до суду та розподілена судді Морозу О.І. 26.11.2019 судом направлено запит про зареєстроване місце проживання відповідача. 03.12.2019 до канцелярії суду надійшла запитувана інформація. 03.12.2019 провадження у справі відкрите, призначене підготовче судове засідання на 26.12.2019. Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання 26.12.2019 не з`явилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач просить позов задовольнити, відповідач позов визнала. Відзив на позов відповідачем до суду не надано. Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі письмових заяв сторін, суд ухвалив, судове засідання провести за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст.112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що сторони є громадянами України, про що свідчать фотокопії їх паспортів(а.с.5-8). Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 20 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, актовий запис №4. До матеріалів справи долучено оригінал свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.4). Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені, проживають окремо. Вбачається, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо у зв`язку із небажанням позивача за вказаних обставин зберегти шлюб, відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Наведене свідчить, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Отже, підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сторони міцної сім`ї не створили, збереження сім`ї неможливе, шлюб фактично розпався та існує формально, а тому позов і підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання судових витрат суд вирішує, виходячи із наступного. Позивачем вимогу про стягнення із відповідача на його користь суми сплаченого судового збору не заявлено. В письмовій заяві просить залишити судові витрати за ним. Отже судові витрати слід віднести за рахунок позивача. А тому,

Outcome: approved