Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, в обґрунтування якої вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації № 464 від 16.08.2004 р., [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3.08 гектари, розташовану на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заявник, [PERSON] є спадкоємцем за законом та спадщину, яка залишилася після смерті спадкодавця прийняв, оскільки проживав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. 16.12.2015 р. під час звернення заявника до нотаріуса, йому було відмовлено в оформленні спадщини після смерті його батька, тому що в свідоцтві про народження [PERSON] по батькові померлого вказане як «[PERSON]», тоді як в свідоцтві про смерть вказано по батькові «[PERSON]». Оскільки інакше, ніж в судовому порядку встановити відповідний юридичний факт заявник не має можливості, він просив суд встановити факт родинних відносин між [PERSON], померлим [INFO], та ним, [PERSON], [INFO], як між батьком та сином. Після відкриття провадження у справі представник заявника надав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, 03.02.2016 р. надав письмову заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що заперечень проти заяви немає. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як зазначено в паспорті громадянина України серія [NUMBER], виданим 12 квітня 2011 року Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області, заявник є «[PERSON]», [INFO], який народився та зареєстрований [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданного повторно 22 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області та зареєстрованого Виконавчим комітетом Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 30, батьками [PERSON], [INFO], записано [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], запис акта про народження № 23 - рос. «[PERSON]» народився [INFO] Шлюб між рос. «[PERSON]» та рос. «[PERSON]» зареєстровано 16.01.1977 року, запис акта про шлюб № 1. З державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації № 464 від 16.08.2004 р., вбачається, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 3.08 гектари, розташовану на території Приозерненської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 18.06.2010 року Виконавчим комітетом Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 10, [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до довідки Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області № 506 від 18.12.2015 р., вбачається, що [PERSON], померлий [INFO]. дійсно є батьком [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] сумісно проживали за адресою: [ADDRESS]. Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 16.12.2015 р., [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом відмовлено в зв'язку з розбіжностями по батькові спадкодавця, зазначеному у свідоцтві про смерть та по батькові батька спадкоємця, зазначеного в свідоцтві про народження. При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: - родинних відносин між фізичними особами; - перебування фізичної особи на утриманні; - каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; - реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; - проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; - народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; - смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами від 25.05.1998 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо погоджує юридичні наслідки, наприклад якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Як зазначено в п. 4 .15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідні юридичні факти, що перешкоджає йому оформити спадщину, задовольняє заяву.

Outcome: approved