Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 27 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., зареєстрований в реєстрі за № 4924, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 27 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 4924 про стягнення з позивача кредитної заборгованості у сумі 86170,10 грн. за період з 26.03.2007 року по 08.09.2016 року. На підставі вказаного виконавчого напису державним виконавцем Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Вербовою Я.Г. 25.05.2017 року відкрито виконавче провадження № 54017759. Позивач вважає виконавчий напис від 27 жовтня 2016 року неправомірним та таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Так, на думку позивача, нотаріусом Завалієвим А.А. було порушено порядок вчинення виконавчого напису нотаріуса, встановлений відповідно до Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 року із змінами, внесеними Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Крім того, на думку позивача, нотаріус при видачі виконавчого напису не врахував пропуск кредитором строку позовної давності, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Як одну із підстав визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач наводить те, що розрахунок заборгованості, наданий АТ КБ «Приватбанк» нотаріусу не відповідає дійсності. Нотаріус не перевірив безспірність заборгованості, наявність повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості і необхідність її погашення, що є порушенням вимог закону. Пропуск спеціальних та загальних строків позовної давності унеможливлює застосування безспірного вирішення питання шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. У зв`язку із викладеним, позивач вважає, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом, та просить йог задовольнити. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.10.2019 року у даній справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.11.2019 року у справі закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив, у якому просив справу розглянути за відсутності представника АТ КБ «Приватбанк», а також просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, так як між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, який є обов`язковим для виконання сторонами. Позивач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого договором, суму кредиту та не сплатив проценти, комісію за користування кредитом. Відповідач також у відзиві зазначив, що безспірність вимог відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» є не доведеність боргу, що є елементом судового процесу, а факт існування між кредитором та боржником правовідносин, при яких вважається (презумпція) наявність боргу, а документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому КМУ- не письмові докази наявності боргу, а докази наявності вказаних вище правовідносин, та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Представник відповідача вважає, що АТ КБ «Приватбанк» надав нотаріусу усі необхідні документи відповідно до переліку, а саме кредитний договір, засвідчений банком розрахунок заборгованості, в котрому у повній мірі відображені всі операції Позивача щодо погашення заборгованості, підстав вважати незаконними дії нотаріуса немає. Крім того, відповідач зазначив, що виконавчий напис видавався в межах строку позовної давності, так як вказаний строк переривався шляхом часткової оплати позивачем боргу. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності. Представник Олександрійський МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, а також копії матеріалів виконавчого провадження № 50495927. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Згідно виконавчого напису від 27.10.2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., зареєстрований в реєстрі за № 4924, задоволено вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] , [INFO] в безспірному порядку невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № KGXRRX08810037 від 26.03.2007 року та розрахунку заборгованості за період з 26 березня 2007 року по 8 вересня 2016 року за договором станом на 08.09.2016 року грошових коштів у сумі 86170,10 грн. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3416,40 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 13446,34 грн.; заборгованості з комісії у розмірі 1967,76 грн.; заборгованості з пені у розмірі 62760,07 грн.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 4079,53 грн. (а.с. 10) 25.05.2019 року державним виконавцем Олександрійського МРВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Вербовою Яніною Геннадіївною на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. № 4924 від 27.10.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості на суму 86170,10 грн. відкрито виконавче провадження № 54017759. (а.с. 9). Відповідно до ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.10.2013 року у справі № 398/6453/13-ц, встановлено, що 07.08.2013 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 54809,07 грн. та судовий збір в сумі 548,09 грн. Вказаною ухвалою суду позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] залишено без розгляду відповідно до ч. 3 ст. 169, п.3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому, ст.\~50\~Закону\~України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. З огляду на викладене, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (справа № 6-141цс14) та у постанові від 13 червня 2019 року (справа № 761/24390/15-ц). Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства\~юстиції\~України\~№ 296/5\~від\~22\~лютого\~2012\~року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст.\~82\~ЦПК\~України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.10.2013 року у справі № 398/6453/13-ц, 07.08.2013 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де просив стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 54809,07 грн. та судовий збір в сумі 548,09 грн. Вказаною ухвалою суду позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] залишено без розгляду відповідно до ч. 3 ст. 169, п.3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач не визнає вимоги банку в повному обсязі, що також свідчить про існування спору між сторонами з приводу заборгованості. Таким чином, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом залишено поза увагою, що у разі пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове повернення кредитних коштів на підставі частини другої\~статті 1050 ЦК України\~змінюється строк основного зобов`язання, а після закінчення строку кредитування\~право кредитодавцю нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Тобто на момент вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису заборгованість позичальника перед банком не була безспірною, зважаючи на факт звернення АТ КБ «Приватбанк» 07.08.2013 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовними вимогами до [PERSON] . За наведених обставин суд вважає, що борг, стягнутий за виконавчим написом нотаріуса є оспорюваним. Враховуючи встановлені судом обставини позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved