Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що є сином та спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO]. Рішенням Первомайського мськрайонного суду Миколаївської області від 03.02.2014 року йому надано додатковий строк для прийняття спадщини і в цей строк він подав до нотаріальної контори відповідну заяву, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг, оскільки дізнався, що спадщина, яку його батько мав успадкувати від сестер [PERSON] та [PERSON], яка складається з права на земельні частки (паї) площею по 5,3 умовних кадастрових гектарів в межах території Лисогірської сільської ради, рішенням Первомайського міськрайонного суду від 05.08.2009 року визнана відумерлою. В даний час право на вказані земельні частки нікому не передані. Тож на підставі ч.2 ст. 1280 ЦК України просить передати йому спадкове майно в натурі. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] повністю підтримали позов, просили його задовольнити, передати позивачу право на земельні частки (паї), які згідно сертифікатів МК № 0164903 та МК № 0164591, виданих на підставі Розпорядження Первомайської райдержадміністрації № 66-р від 07.04.2000 року, належали [PERSON], яка померла [INFO] та визнати за ним право власності на зазначені земельні частки (паї). Персдавтник Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області Жуматій Н.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, мотивуючи тим, що позивач не проживав в [ADDRESS] і не має жодного відношення до спадщини своїх тіток [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] згідно заповіту, який і отримав спадщину. Земельні частки у спадщину він не отримав. Причина цього їй не відома. В даний час спадщина [PERSON] визнана судом відумерлою, передана у власність територіальної громади та розпочався процес передачі землі у власність громадян. Просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON], який проживав в [ADDRESS] та помер [INFO], є рідним братом [PERSON], яка померла [INFO] в с. Лиса Гора, та [PERSON], яка померла [INFO] в с. Лиса Гора. Зазначені обставини підтверджуються витягами з актових записів про народження та свідоцтвами про смерть вказаних осіб. [PERSON] за життя належало право на земельні частки (паї) на землях, що перебували в колективній власності КСП «Дружба» в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району: згідно сертифікату серії МК № 0164591, зареєстрованого 14.01.1997 року за № 4985 за її сином [PERSON] та яке перейшло до неї на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2000 року реєстр. № 1841 АВН № 638014; а також на підставі сертифікату МК № 0164903, зареєстрованого на її ім'я 14.01.1997 року за № 5297, виданого на підставі Розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 27.12.1996 року № 391; зі змінами про площу та вартість земельної частки (паю), внесеними згідно розпорядження Первомайської райдержадміністрації № 66-р від 07.04.2000 року. Зазначені обставини підтверджуються копіями зазначених сертифікатів, довідкою Управління Держземагенства у Первомайському районі № 1380 від 22.05.2014 року та довідкою Другої первомайської державної нотаріальної контори № 867/02-14 від 28.05.2014 року; копією свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстр. № 1841 від 29.08.2000 року. Заповіту [PERSON] не залишила, а спадкоємцями за законом являлися її брат [PERSON] та сестра [PERSON], які фактично спадщину прийняли, однак відповідно до закону не оформили. При цьому суд звертає увагу на те, що під час розгляду справи про визнання спадщини відумерлою судом досліджувались лише відомості з нотаріальної контори про відсутність спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] і не з'ясовувалося питання про наявність спадкоємців, які фактично прийняли спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. [PERSON] заповіту не залишив, спадкоємцями після його смерті за законом є дружина [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину, та син [PERSON], який також спадщину прийняв, що підтверджується рішенням Первомайського міськрайонного суду від 03.02.2014 року про надання додаткового строку для прийняття спадщини, довідкою Другої первомайської нотконтори № 867/02-14 та копією нотаріальної заяви. Спадкоємцями після смерті [PERSON] за заповітом являвся [PERSON], за законом - [PERSON]. При цьому з тексту заповіту вбачається, що [PERSON] заповідала [PERSON] жилий будинок та все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. Судом встановлено, що [PERSON] за життя державні акти на право приватної власності за вказаними вище сертифікатами не отримувала, земля в натурі їй не виділялася, таким чином на момент смерті вона не мала у власності землі, а лише мала право на земельну частку (пай). Прова на земельну частку (пай) не є майном, а є лише правом на майно, тобто не охоплюється заповітом [PERSON]. Відповідно, право на земельні частки (паї), яке вона фактично успадкувала після смерті сестри, не могло бути частиною спадщини за заповітом, яка перейшла [PERSON] Зазначена частина спадщини має спадкуватися за законом, тобто спадкоємцем цієї частини спадщини [PERSON] є її брат [PERSON] Тобто фактично, батько позивача отримав у спадщину право на всі земельні частки, які належали за життя [PERSON]. Однак рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.08.2009 року така спадщина визнана відумерлою. Із зазначеної вище довідки управління Держземагенства та наданих представником Лисогірської сільської ради документів вбачається, що право на земельну частку (пай) досі зареєстроване за [PERSON], тобто відумерла спадщина не передана у власність іншим особам. Відповідно до ч.2 ст. 1280 ЦК України якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. Рішенням Лисогірської сільської ради № 7 від 29.01.2013 року спадщина після смерті [PERSON] переведена до земель комунальної власності Лисогірської сільської ради. Таким чином, оскільки за належними [PERSON] сертифікатами жодній особі право на землю не виділено, на підставі ч.2 ст. 1280 ЦК України таку спадщину можливо передати спадкоємцю. Однак, як зазначалося вище, право на земельну частку (пай), яке посвідчується сертифікатами, не являється правом на землю, а тому не можна передати його в натурі. Таке право після отримання його у спадщину підлягає реалізації спадкоємцем відповідно до закону. Враховуючи наведене, позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial