Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності трудової книжки серії [NUMBER] від 20.09.1976 року на ім`я « [PERSON] та архівних довідок №№ 428-433 від 21.05.2018 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він на даний час має право на пенсійне забезпечення. При збиранні документів ним було виявлено, що у трудовій книжці його прізвище записано як « [PERSON] », хоча у паспорті громадянина України його прізвище зазначено як « [PERSON] ». Крім того, в архівних довідках №№ 428-433 від 21.05.2018 року виданих на його ім`я, його прізвище теж записано як « [PERSON] ». Підприємство, яке видало трудову книжку та підприємства, які проводили записи у трудовій книжці наразі припинили свою діяльність, тому на теперішній час внести виправлення не можливо. Встановлення даного факту необхідне заявникові для підтвердження трудового стажу та призначення пенсії, у зв`язку з чим він змушений був звернутися до суду. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його присутності. Представник заінтересованої особи\~Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника управління. Проти задоволення заяви не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що заявник має труднощі в оформленні пенсії за віком, оскільки при заповненні трудової книжки була допущена помилка, а саме прізвище заявника помилково зазначено російською мовою « [PERSON] » замість належного « [PERSON] » та в архівних довідках №№ 428-433 від 21.05.2018 року прізвище заявника помилково зазначено російською мовою « [PERSON] » замість належного « [PERSON] ». Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності правовстановлюючого документу на підставі ст. 315 ЦПК України. Так, за положеннями п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст.\~315\~ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Старобільським РВ УМВС України в Луганській області 23.04.2005 року, прізвище заявника українською мовою зазначено як « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] ». Відповідно п.1 ч.1 ст.13\~Закону України\~«Про Єдиний\~державний демографічний\~реєстр та\~документи,\~що підтверджують\~громадянство України,\~посвідчують особу\~чи її\~спеціальний статус»\~№5492-VI\~від 20\~листопада 2012\~року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної\~Ради України\~від 26\~червня 1992\~року N\~2503-XII паспорт\~громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. В той же час, у виданій трудовій книжці серії [NUMBER] від 20.09.1976 року, прізвище заявника російською мовою зазначено як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Крім того, в архівних довідках №№ 428-433 від 21.05.2018 року прізвище заявника теж помилково зазначено російською мовою « [PERSON] » замість належного « [PERSON] ». При цьому всі інші дані, зазначені в цих документах збігаються. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення пенсії, а можливість внести зміни в правовстановлюючий документ в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що трудова книжка серії [NUMBER] від 20.09.1976 року на ім`я « [PERSON] та архівні довідки №№ 428-433 від 21.05.2018 року дійсно належать громадянину України [PERSON] . Судові витрати на підставі ч.7 ст.294\~ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved