Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO] у сумі 972 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 2008 по 2017 рік він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. В свою чергу відповідачка, самоусунулась від виконання своїх батьківських обовязків, з дитиною не спілкується, участі у житті доньки не приймає, що стало передумовою звернення до суду з даним позовом. 18.09.2018 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням вимог ч. 4 ст.\~19\~ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Представник позивача подала до суду заяв, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої\~статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Крім того, в силу вимог ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що сторони починаючи з 19.11.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.01.2017 року було розірвано (а.с.10). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до висновку виконавчого комітету Васильківської міської ради, як органу опіки та піклування № 703/01-01-16 від 23.09.2016 року [PERSON],[INFO] проживає разом з батьком [PERSON], а отже перебуває на його утриманні. Відповідно до ч. 1\~ст. 180 СК України,батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з\~ст. 182 СК України\~при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Із п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст.\~181СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст.\~70Закону\~України «Про\~виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Приймаючи до уваги те, що донька проживає разом з позивачем, домовленості між сторонами щодо її утримання не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має таку можливість, суд, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів та враховуючи інтереси неповнолітньої дитини на утримання якої присуджуються аліменти, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 972 гривень щомісячно, оскільки саме такий розмір, з урахуванням всіх обставин справи, є достатнім та відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнена від оплати судових витрат, тому згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved