Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнути з [PERSON] стягнення суми боргу. В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги з доповненням від 15.04.2015р. У позовної заяви та поясненнях представника позивача, який підтримав заявлені вимоги, зазначено, що [PERSON] 30.05.2012р. позичив [PERSON] 4920 доларів США, яка зобов'язалась повернути їх до 01.08.2012р., що підтверджено письмовою розпискою, однак ухиляється від повернення боргу. Заочним рішенням Галицького районного суду від 06.10.2014р. з відповідачки на користь позивача стягнуто 65803.60грн. та судові витрати, 30.03.2015р. ухвалою цього ж суду рішення скасоване. З часу звернення до суду з позовом суттєво зріс курс долара США до гривні, станом на 15.04.2015р. згідно офіційного курсу НБУ 1 долар США становить 22.926грн., а тому просить стягнути з [PERSON] на його користь 112795.92грн. заборгованості за позикою, 3% річних від простроченої суми 7761.59грн., а всього 120.557.51грн., судові витрати та витрати за правову допомогу. Відповідачка та її представник в судове засідання 11.09.2015р. не прибули, однак в попередніх засіданнях позовні вимоги не визнали повністю. В заяві про перегляд заочного рішення зокрема зазначено, що відповідачка жодних коштів від [PERSON] не отримувала, договору позики не укладала, долучену до матеріалів справи розписку вваж є сфальсифікованою позивачем. Суд заслухавши учасників судового розгляду, матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає до задоволення частково. Ухвалою Галицького районного суду від 30.03.2015р. скасовано заочне рішення від 06.10.2014р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 65803.60грн. заборгованості за договором позики та судовий збір. Судом встановлено, що 30 травня 2012 року [PERSON] позичив [PERSON] 4920 доларів США, які остання зобов'язалась повернути позивачу до 01 серпня 2012 року, однак по даний час ухиляється від повернення боргу. На підтвердження укладення між сторонами договору позики є надана позивачем розписки від 30 травня 2012 року. На час звернення до суду з позовом, згідно офіційного курсу валют Національного Банку України станом на 17.07.2014р. - 4920доларів США становить - 57660.96грн. 15.04.2015р. позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог в зв'язку з ростом курсу долара США до гривні. Станом 15.04.2015р. згідно офіційного курсу НБУ 1 долар США становить 22.926грн., оскільки сума боргу відповідача перед ним становить 4920 доларів США , то просить стягнути у гривневому еквіваленті 112795.92грн. ( 4920х22.926 = 112795.92). Крім цього ним нараховано 3% річних від простроченої суми за порушення грошового зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за період 02.08.2012р. по 15.04.2015р. в сумі -7761.59грн. (338.55 доларів США (4920 х3%/838 загальна кількість днів - 7761.59грн.), а всього 120557.51грн. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В ст. 530 ЦК України зазначено - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ч.2 цього Кодексу визначає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1050 ЦК України визначає - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При подачі позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 1205.58грн., що підтверджено квитанціями: №17У443652 від 18.07.2014р. - 576.62грн.; №17У446719 від 17.09.2014р. - 81.42грн.; №26.1.1/2475 від 15.04.2015р. - 547.54грн. В збільшених позовних вимога від 15.04.2015р. позивач просить стягнути крім іншого і витрати на правову допомогу подавши квитанцію №38257 від 06.10.2014р. адвоката Яремчук М.Є., однак його інтереси при розгляді справи представляв адвокат Стецюк І.В. згідно угоди від 21.04.2015р., а тому в цій частині позову не підлягає задоволенню. За наведених вище обставин і доказів, суд приходить до висновку, що позов в решті його частини підставний і підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 202, 205, 218 ч. 1, 524 - 527, 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: partial