Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]; третя особа: ГУЮ у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання за ним, спадкоємцем четвертої черги право на спадкування після смерті [PERSON], разом з спадкоємцем першої черги, визнання за ним право власності на ? частину спірної квартири та визнання за відповідачем право власності на ? частину спірної квартири. До початку розгляду справи по суті, позивач уточнив позовні вимоги та просив суд встановити факт його проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 1997 року по день смерті останньої - [INFO], визнати спірну квартиру об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та визнати за відповідачем право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивував тим, що він з січня 1997 року почав постійно проживати однією сім'єю з [PERSON] та її сином - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], яка належала на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] [PERSON] трагічно загинув у [INFO] і його частку спірної квартири успадкувала [PERSON] [INFO] його дружина [PERSON] померла, проте спірне майно, яке належало останній на праві приватної власності він переоформив на себе згідно рішення суду, свідоцтво про право власності на спірну квартиру було визнано недійсним та згідно розпорядження Святошинської райдержадміністрації №499 від 15.09.2010 року квартиру [ADDRESS] було передано у його власність. Однак, як виявилось пізніше, у його дружини залишились окрім нього інші спадкоємці, а саме [PERSON], який є її батьком та звернувся з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] звертався з позовом про скасування рішення суду щодо визнання свідоцтв про право вланості та свідоцтва про право на спадщину недійсним. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 червня 2011 року, задоволено позов [PERSON], скасовано розпорядження органів приватизації Святошинської райради, а також визнано недійсним свідоцтво про право власності на спірну квартиру, яке було видане на його ім'я. З [PERSON] він проживав та вів спільне господарство з 1997 року. Він повністю матеріально забезпечував та турбувався про [PERSON] до дня її смерті, остання та її син повністю знаходились на його утриманні, а відповідач ніколи не брав участі у турботі за своєю донькою та ніколи не приїздив до них. Більш того, після смерті сина у 2007-2008 роках, він з дружиною за його особисті кошти зробили капітальний ремонт у спірній квартирі, повністю змінили перепланування квартири, поставили нову кухню, замінили вікна, двері, підлогу, що підтверджується копіями квитанцій про придбання будівельних матеріалів. Ремонт у даній квартирі не робився з часу її отримання дружиною та її сином. Загальна вартість квартири до ремонту становила 350 000 грн. 00 коп., а після проведення ремонтних робіт квартира коштує 700 000 грн. 00 коп., тобто вартість квартири збільшилась за рахунок його власних коштів у 2 рази. [INFO], коли померла його дружина організацією поховання та оплатою всіх послуг щодо її поховання займався він особисто, що підтверджується договором та виписками з квитанціями про оплату. У зв'язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 01 січня 1997 року по день смерті останньої - [INFO], визнати спірну квартиру об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та визнати за відповідачем право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON]; третя особа: ГУЮ у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивував тим, що він є батьком [PERSON] та єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті останньої. 18 травня 2010 року він звернувся до приватного нотаріуса КМНО [PERSON] з заявою від 26.02.2010 року про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої [INFO]. За його заявою була відкрита спадкова справа №2/2010 на майно, що залишилось після смерті [PERSON], тобто він прийняв спадщину своєї доньки у встановлені законом строки та порядку. Спірна квартира належала [PERSON] на праві власності. Однак, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2010 року, було задоволено позов [PERSON], свідоцтво про право власності на житло від 28.07.1998 року та свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі яких спірна квартира належала [PERSON], були визнані недійсними. Про існування даного судового рішення він дізнався випадково, після звернення його до виконання. 28.10.2010 року Апеляційним судом м. Києва задоволено його апеляційну скаргу на вищезазначене рішення суду. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2010 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] - відмовлено. Крім того, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.09.2011 року, задоволено його позов, визнано незаконними та скасовано розпорядження органу приватизації, а також визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло - двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.12.2011 року, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2011 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08.09.2011 року залишено без змін. Таким чином вважає, що вищевказаними судовими рішеннями, які набули законної сили, правовий статус спірної квартири - відновлено і вона на даний час входить до складу спадщини [PERSON] З 2008 року і по даний час у спірній квартирі зареєстрований та проживає [PERSON], який не визнає та оспорює право власності [PERSON] на спірну квартиру. Більше того, вживає усіх заходів для того, щоб створити йому перешкоди в оформленні свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру за законом. У зв'язку з ситуацією яка склалася, він звертався до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житловим приміщенням, шляхом виселення [PERSON] з спірної квартири, але в жовтня 2013 року Святошинський районний суд м. Києва зупинив провадження у даній справі, до вирішення по суті даного спору. Отже, він позбавлений можливості надати приватному нотаріусу правовстановлюючий документ на спірну на спірну квартиру, а саме зареєстрований у встановленому порядку дублікат свідоцтва про право власності на житло, виданого Ленінградською районною державною адміністрацією м. Києва 28 липня 1998 року. Постановою приватного нотаріуса КМНО [PERSON] йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, після смерті його доньки, яка була власником даної квартири, оскільки спадкоємцем не надано документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Таким чином, він звернувся з даним зустрічним позов та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача за основним позовом підтримала основний позов в повному обсязі, просила суд його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Проти задоволення зустрічного позову - заперечувала. Представник позивача за зустрічним позовом підтримала зустрічний позов, просила суд його задовольнити. Проти задоволення основного позову - не заперечувала в частині встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Представник ГУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмові пояснення, в яких просив суд розглянути справу у відсутність представника та постановити рішення за наявними документами та доказами, відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення представника позивача за основним позовом, представника позивача за зустрічним позовом, з'ясувавши фактичні обставини даної цивільної справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, дійшов до висновку, що основний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що спірна двокімнатна квартира [ADDRESS] належала на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 липня 1998 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 травня 2006 року [PERSON], померлої [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей 31 грудня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за №23504 (а.с.7 - копія свідоцтва про смерть [PERSON], а.с.38 - копія дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, а.с.39 - копія дублікату свідоцтва про право власності). Представник [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] з 1997 року проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстраці шлюбу, вели спільне господарство, однак не встигли офіційно зареєструвати шлюб. Крім того, [PERSON] та її син, [PERSON] знаходились на утриманні [PERSON], він їх забезпечував матеріально та піклувався про них. Як вбачається з матеріалів даної справи, [INFO] [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації смертей 28 жовтня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за №19640 (а.с.6 - копія свідоцтва про смерть). [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується дублікатом свідоцтва про народження ВРАГС Овруцького РУЮ Житомирської області Серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00002111520 від 18.02.2010 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], [INFO], уродженка м.Барвінкове Харківської області суду показала, що вони з померлою [PERSON] та [PERSON] були найближчими сусідами, рідними та близькими людьми. Вона, [PERSON] купила квартиру у 2002 році, мала ключі від квартири [PERSON], а померла, в свою чергу - від її квартири, оскільки вони були дуже близькими та рідними людьми. Сталось навіть так, що коли її матір (матір свідка) дізналась, що померла [PERSON], у неї стався інфаркт і на слідуючий день матір померла. Вона (свідок) знала сім'ю [PERSON] з 2002 року. Зі слів [PERSON], їй стало відомо, що останній було дуже важко, оскільки вона переселилась з зони відчудження, одна дитина - померла, інша дитина була зовсім маленька. Померла [PERSON] розповідала у 2002 році, що вони з [PERSON] проживають років п'ять разом. Коли в [INFO] трагічно загинув син [PERSON] - [PERSON], останній було дуже важко, це було страшне горе. В цей час [PERSON] знаходився у відрядженні, однак негайно повернувся, оскільки у [PERSON] іншої підтримки не було. Навіть обидва пам'ятники після смерті сина [PERSON] та її смерті ставив [PERSON], оскільки більше ніхто не дав ні копійки коштів. Після того, як помер син, [PERSON] та [PERSON] робили ремонт, щоб змінити обстановку. У [PERSON] була заробітна плата в розмірі меншому, ніж 1 000 грн. Ремонт робився капітальний і зроблений був десь у 2006-2007 році. Мінялись двері, шпалери, стелився паркет, встановлювались металопластикові вікна, металопластиковий балкон, були куплені усі нові меблі. Від старої квартири залишились тільки стінка, шкіряний диван та акваріум. [PERSON] та [PERSON] проживали як чоловік та жінка, [PERSON] все робив для [PERSON], нічого не шкодував. Вони говорили про те, що необхідно зареєструвати шлюб, однак не встигли. Коли помер її син, останній було вже не до весілля. Родичі не приймали участі у житті [PERSON], а тому коли вона померла ніхто не допомагав її ховати. [PERSON] померла від свинячого грипу, це встановлено розкриттям тіла. Саме поховання [PERSON] організували друзі, однак за кошти [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], [INFO], уродженець м.Олевська Житомирської області суду показав, що він проживає в будинку, де жили [PERSON] та [PERSON] з 1990 року, а тому знає, що [PERSON] проживає у спірній квартирі з 1997 року. Він (свідок) не знає, чи був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Він (свідок) та сім'я [PERSON] дуже часто разом зустрічались, проводили свята. Спочатку квартира, де вони з [PERSON] разом проживали була у дуже поганому стані, однак [PERSON] зробив євро-ремонт, поміняв столярку, кухню, вікна, балкон. Вони разом сплачували за житлово-комунальні послуги. Коли [PERSON] померла, [PERSON] забрав її з лікарні, усі витрати, пов'язані з похованням ніс саме він. Він (свідок) ніколи не бачив батька [PERSON], однак відомо, що стосунки між ними були дуже натягнуті. Також свідок показав, що [PERSON] працює водієм, його відрядження тривають до двох тижнів в місяць. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], [INFO], уродженець села Мар'їно Джанкойського району Кримської області суду показав, що він прийшов в судове засідання засвідчити, що [PERSON] проживав з [PERSON], вони давно знайомі, оскільки проживають в одному під'їзді. Свідок показав, що [PERSON] він знає з 1997 року, а з [PERSON] він був знайомий раніше. У [PERSON] та [PERSON] були дуже добрі стосунки, вони проживали однією сім'єю, навіть син [PERSON] називав [PERSON] батьком. Також свідок показав, що він був в гостях у [PERSON] та [PERSON], останній зробив повний ремонт. [PERSON] та [PERSON] були разом, дуже дружньо жили. Шлюб між ними не був зареєстрований, однак вони були однією сім'єю. Він (свідок) був на похованні, допомагав [PERSON] з похованням, однак усі витрати ніс [PERSON]. Представник позивача за основним позовом суду пояснила, що ремонт у спірній квартирі здійснювався [PERSON] та [PERSON] після смерті її сина, у 2007-2008 роках. Загальна вартість вкартири до ремонту становила 350 000 грн. 00 коп., а після ремонту - 700 000 грн. 00 коп. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім'єю, як чоловік та дружина без реєстраці шлюбу з 1997 року по день смерті [PERSON], а тому вимоги [PERSON] за основним позовом про встановлення факту його проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 1997 року по день смерті останньої - [INFO] є обгрунтованими, підтвердженими належними доказами та показами свідків, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно ч.1 ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішеням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як встановлено в ході судового розгляду, з урахуванням пояснень представника позивача за основним позовом, показів свідків, доданих до позовної заяви та наданих в судовому засіданні для приєднання до матеріалів справи копії договору про виконання робіт від 05.02.2008 року, копій податкових накладних ТОВ «Епіцентр К», копій чисельних фіскальних чеків, копій замовлень товарів з зазначенням передоплати, [PERSON] та [PERSON] дійсно робили капітальний ремонт в спірній квартирі за час свого проживання разом однією сім'єю, у зв'язку з чим вартість зазначеної квартири значно збільшилась. А отже, вимоги щодо визнання спірної квартири об'єктом права спільної сумісної власності подружжя підлягають задоволенню. Що стосується вимог [PERSON] про визнання за ним права власності на ? частину квартири [ADDRESS], то вони підлягають задоволенню. Щодо вимог останнього про визнання за відповідачем права власності на ? частину квартири [ADDRESS], суд дійшов до висновку, що вони задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не наведено правових підстав для задоволення таких вимог. Крім того, [PERSON] у своєму зустрічному позові ставить питання про визнання за ним права власності на спірну квартиру в порядку спадкування. Враховуючи часткове задоволення основного позову, зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме визнання за останнім права власності в порядку спадкування на ? частину квартири [ADDRESS], оскільки не потребує доведення той факт, що [PERSON] є батьком померлої [PERSON], дійсно звертався до приватного нотаріуса з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру за законом. На підставі наведеного та

Outcome: partial