Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Глинської сільської ради, Світловодського району Кіровоградської області в якій просить суд визнати за нею право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою площею 10.6 га., яка розташована на території Глинської сільської\~\~ради Світловодського району Кіровоградській області, в порядку спадкування за законом після померлого 11 травня 2014 року чоловіка [PERSON], яка належала йому на підставі державного акту на право на право довічного успадкованого володіння землею виданого у 1992 році, що зареєстровано у Книзі державних актів державних актів на право довічного успадкованого володіння землею за № 88. Зазначила, що її чоловік [PERSON], який помер 11 травня 2014 року, за життя створив фермерське господарство «Лосков», що на території Глинської сільської ради де йому для здійснення фермерської діяльності рішенням Світловодської районної ради народних депутатів 19 лютого 1992 року йому було надано в довічне успадковане володіння земельну ділянку\~площею 50,2 га. та видано державний акт на право довічного успадкованого володіння землею, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право довічного успадкованого володіння землею за № 88. На сьогоднішній день у постійному користуванні ФГ «Лосков» залишилось 10,6 га, оскільки рішенням Світловодської районної ради від 10.12.2003 р. № 178 було надано згоду на часткове припинення права постійного користування ФГ «Лосков» і 39,6 га землі було зараховано до земель запасу Глинської сільської ради. З метою оформлення права на спадкове майно, у визначений ЦК України строк та спосіб, позивачка звернулась до Світловодської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але оформити спадщину на земельну ділянку не змогла, оскільки нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину посилаючись на те, що нею не надано правовстановлюючий документ, який підтверджує набуття за померлим права власності на спадкове майно. Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять ухвалити рішення про задоволення позову. Від Глинської сільської ради теж надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності їх представника, проти заявлених позовних вимог заперечень не надійшло. З підстав ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Так, судом встановлено, що 11 травня 2014 року помер - [PERSON]. Позивачка є дружиною померлого. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки площею 10,6 га, що на території Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області яка належала померлому на підставі права довічного успадкованого володіння землею.[PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка, але отримати свідоцтво про право на спадщину на землю не змогла, оскільки у померлого чоловіка відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Встановлені у судовому засіданні обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, які є в справі: - копією свідоцтва про смерть [PERSON]; - копією свідоцтва про шлюб; - копією державного акту; - копією рішення Світловодської районної ради; - копією постанови про відмову. У відповідності дост. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - сільські, селищні, міські ради є органом самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади. Статтею 335 ЦК України передбачено, що набувачем безхазяйної речі є територіальна громада. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно\~ст. 7 ЗК України\~(у редакції 1990 року), який діяв на час отримання позивачем державного акта на право постійного користування на землю,\~\~у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства. Статтею 22 ЗК України\~(у редакції 1990 року), передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до положень\~ст. 23 ЗК України\~(у редакції 1990 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Згідно зі\~ст. 92 ЗК України\~(який набрав чинності з 01.01.2002 року), право постійного користування земельними ділянками можуть набувати лише державні та комунальні юридичні особи. Пункт 6 Перехідних положень ЗК України (у редакції 2002 року) визначає, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005\~визнано ці положення неконституційними і тому норма п. 6\~Перехідних положень ЗК України\~втратила юридичну силу, а право постійного користування земельною ділянкою залишилося у фізичних осіб, незважаючи на вичерпний перелік, закріплений у ст. 92 Кодексу. Цим же рішенням Конституційного Суду України визначено, що використання терміну «набувають», що означає, «ставати власником чого-небудь, здобувати що-небудь» після набрання чинності\~статтею 92 ЗК України\~свідчить, що ця норма не обмежує і не скасовує діюче право постійного користування ділянками, набуте громадянами, в установлених законодавством випадках, станом на 01 січня 2002 року. Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до пункту 10 постанови ВСУ від 30.05.2009 р. «Про судову практику у справах про спадкування» йдеться, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав. (ч.3\~ст. 12 ЗК України). Як слідує із встановлених у судовому засіданні фактичних обставинах справи та не було заперечене відповідачем, спадкове майно належало померлій особі, а позивач, який є спадкоємцем за законом, пред'явив вимогу на спірне майно, правовстановлюючий документ на яке відсутні, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved