Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженку смт. Вільшана Городищенського району Черкаської області, стать жіноча, - померлою. У судовому засіданні представник заявника адвокат Салій С.А. зазначив, що у 2003 [PERSON] пішла з дому та не повернулася. 08.10.2001 остання склала заповіт, яким, на випадок своєї смерті, заповідала заявнику належне їй на день смерті майно. Після зникнення у 2003 [PERSON] , заявник намагався її знайти, однак усі спроби були марними. Заявник із 2003 доглядає за належним [PERSON] майном та має намір оформити спадщину і вважає, що наявні підстави для оголошення останньої померлою. Представник Вільшанської селищної ради у судове засідання не з`явився, подавши заяву про слухання справи за його відсутності, щодо прийнятого у справі рішення поклався на розсуд суду. Заслухавши заявника, свідків, врахувавши думку заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті ч. 3 ст. 46 ЦК України. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з ч. 1 ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Городищенському районі № 282/101-18 від 13.08.2018, за [PERSON] обліковується державний акт на право приватної власності на землю, загальною площею 1,98 га, серія [NUMBER] в адмінмежах Вільшанської селищної ради. 08.10.2001 [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідала йому належне їй на день смерті майно [PERSON] . За повідомленням КЗ Городищенського РТМО від 31.10.2018 № 01-03-06/1589, у закладі відсутня інформація про видачу лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] . За довідкою Вільшанської селищної ради № 02-34/1632 від 19.12.2018, відповідно до записів у погосподарських книгах, [PERSON] до 2003 року постійно проживала по [ADDRESS] . З 2003 року вона по хутору не проживає. За цей період жодної інформації щодо неї до виконкому не надходило. У зазначеному будинку ніхто не проживає. Допитані судом свідки [PERSON] і [PERSON] , кожен окремо зазначили, що [PERSON] свого часу проживала по [ADDRESS] . Востаннє вони її бачили десь у 2002-2004 роках. Дані обставини відомі свідкам, оскільки вони проживали неподалік неї, а баба [PERSON] перебувала з [PERSON] у дружніх стосунках. Із вказаного часу вони не зустрічали останню, її місце перебування свідкам невідомо. Будинок залишався пустим, у ньому ніхто не проживає та він зазнав руйнування. Таким чином, враховуючи що відомості про місцеперебування [PERSON] з 2003 відсутні, остання народилася в 1914 році, тобто на цей час їй мало б виповнитися 105 років, суд вважає, що наявні підстави для оголошення [PERSON] померлою, а тому заява підлягає до задоволення. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд, за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] судом у точності не може бути встановлено, її слід оголосити померлою з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved