Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що він та [PERSON] є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: вул. Жовтнева, 90, с. Велика Рублівка Котелевського району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 03.10.2003 року, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 13.08.2003 року за №69. 22.12.2011 року померла його мати [PERSON]. Єдиною спадкоємицею за заповітом є її донька [PERSON]. При оформленні спадщини йому стало відомо, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: с. Велика Рублівка Котелевського району Полтавської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №669778 від 27.07.2011 року. Розташований на земельній ділянці житловий будинок перебуває у спільній частковій власності двох осіб, що в свою чергу не відповідає вимогам ст. 120 Земельного кодексу України щодо визначення права власності на земельну ділянку. А тому, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №669778 від 27.07.2011 року порушує його права щодо вільного володіння, користування, розпорядження належним йому нерухомим майном. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с.31-34). Позивач подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 39). Відповідач [PERSON], та представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 18.11.2015 року (а.с. 43), подали до суду 28.04.2016 року письмові заяви, в яких позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі та просять розглянути справу у судовому засіданні без їх участі. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу та представнику відповідача відомі та зрозумілі (а.с.40, 42). Відповідач Великорублівська сільська рада Котелевського району Полтавської області 28.04.2016 року подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 41), також зазначили, що виконавчий комітет Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області рішення про надання земельної ділянки в приватну власність [PERSON] не приймав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, 26.04.2016 року надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі його представника. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надав (а.с.38). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачами предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved