Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказав, що йому, належить земельна ділянка площею 0,9224 га, кадастровий номер 0521284000:02:000:0288, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка площею 0,4764 га, кадастровий номер 0521284000:01:000:0495, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Криштопівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області. Вказані вище земельні ділянки належать позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.04.2010 після смерті [PERSON] . За життя [PERSON] уклала договори оренди землі з товариством з обмеженою відповідальністю «Гренвіс», терміном до 15 листопада 2015 року. В подальшому відповідач продовжував користуватися земельними ділянками. З часу отримання у власність земельних ділянок позивач не приймав жодних рішень щодо надання їх в оренду (користування). У грудні 2019 року [PERSON] виявив бажання надати в оренду вказані вище земельні ділянки проте, під час укладення договорів оренди землі за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з`ясувалося що між позивачем та відповідачем 16 вересня 2016 року укладено: договір про встановлення права користування земельною ділянкою для - сільськогосподарських потреб (емфітевзис) строком на 10 років, об`єктом оренди за яким є земельна ділянка №1; Та договір про встановлення права користування земельною ділянкою для .сільськогосподарських потреб (емфітевзис) строком на 10 років, об`єктом оренди за яким є земельна ділянка № [NUMBER] . 06 березня 2017 року в Реєстрі проведено реєстрацію емфітевтичного права на земельні ділянки № 1,2 згідно оспорюваних договорів №1,2. 06.03.2017 [PERSON] звернувся до відповідача з проханням надіслати йому оригінальні примірники вищевказаних договорів. Ознайомившись з примірниками оспорюваних договорів № 1, 2 , [PERSON] вважає їх недійними з огляду на те, що оспорювані договори №№ 1, 2 позивач не підписував; жодних пропозиції щодо їх укладання від відповідача він не отримував; намірів укладання оспорюваних договорів №№ 1, 2 з відповідачем не виявляв. Інших осіб на укладання таких договорів не уповноважував. 09 грудня 2020 року [PERSON] подав до суду заяву про зміну предмету позову в якій просить зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Гренвіс» (код ЄДРПОУ 34122034) усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею у площею 0,9224 га, кадастровий номер 0521284000:02:000:0288, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Криштопівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, шляхом її повернення власнику - [PERSON] . Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Нараївської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Богачука Віталія Дмитровича від 06.03.2017 індексний номер 34165134 - скасувати. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Гренвіс» (код ЄДРПОУ 34122034) усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,4764 га, кадастровий номер 0521284000:01:000:0495, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Криштопівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, шляхом її повернення власнику - [PERSON] . Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Нараївської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Богачука Віталія Дмитровича від 06.03.2017 індексний номер 34164903 - скасувати. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить суд змінені позовні вимоги задоволити. Представник відповідача в судові засідання не з`являвся, не повідомивши причин своєї неявки, відзиву не подавав. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення у справі, яким позов задоволити із наступних підстав. Так судом установлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.04.2010 після смерті [PERSON] (а.с. 4) позивачеві належить земельна ділянка площею 0,9224 га, кадастровий номер 0521284000:02:000:0288, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка площею 0,4764 га, кадастровий номер 0521284000:01:000:0495, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Криштопівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, на які [PERSON] за життя уклала договори оренди землі з товариством з обмеженою відповідальністю «Гренвіс», терміном до 15 листопада 2015 року (а.с. 7-20). Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно між [PERSON] та відповідачем 16 вересня 2016 року укладено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для - сільськогосподарських потреб (емфітевзис) строком на 10 років, об`єктом оренди за яким є земельна ділянка № [NUMBER] ; та договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) строком на 10 років, об`єктом оренди за яким є земельна ділянка №2 ( а.с. 21-29). Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 3 статті 203 Цивільного Кодексу України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля є бажанням, наміром особи вчинити правочин, однак для вчинення правочину необхідно не тільки воля, а ще й доведення цієї волі до відома інших осіб. Отже, неукладання та непідпсання позивачем договорів №№ 1, 2, ненадання повноважень на їх укладання та підписання іншим особам, свідчить про відсутність у нього, як власника земельної ділянки та учасника правочинів, волі та волевиявлення на їх вчинення. У цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявления вимог про повернення такої ділянки. Аналогічний висновок міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97). Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно похідні від права власності, в тому числі право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Статтею 22 вищезазначеного Закону передбачено, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленім законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав несе заявник, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 1 ч. 1 ст. 27 цього ж Закону встановлено, що підставою для реєстрації права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного установленому в законному порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації. Враховуючи вищезазначене, договори №1 та №2 є не укладеними, в зв`язку з чим емфітевтичне право за ними не підлягало державній реєстрації. Відтак, така державна реєстрація порушує право позивача на вільне використання земельної ділянки власником якої він є, тому державна реєстрація права оренди за таким договором підлягає скасуванню. Згідно ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 05.06.2020 у справі призначено почеркознавчу експертизу, доручивши її проведення експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України. Відповідно висновку експерта від 15.09.2020 №184 (а.с. 57-62) підпис у графі «Власник» в договорі про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітезису) між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гренвіс», об`єктом оренди за яким є ділянка площею 0,9224 га, кадастровий номер 0521284000:02:000:0288, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована Криштопівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області не громадянином [PERSON] , а іншою особою. Підпис у графі «Власник» в договорі про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітезису) між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гренвіс», об`єктом оренди за яким є земельна ділянка площею 0,4764 га, кадастровий номер 0521284000:01:000:0495, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована Криштопівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області не громадянином [PERSON] , а іншою особою. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено 1680,00 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду. Враховуючи викладене,

Outcome: approved