overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 17.12.2011 р. він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Сімейне життя не склалось фактично одразу після реєстрації шлюбу. Спільне господарство не ведеться з січня 2012 р. З зазначеного часу сторони проживають окремо. Крім того, як з»ясувалось пізніше, як ще до реєстрації шлюбу, так і після реєстрації шлюбу з позивачем, відповідачка мала відносини з іншим чоловіком. Під час шлюбу у відповідачки народилась дитина - дочка [PERSON], [INFO] В силу ст..122 Сімейного кодексу України при реєстрації народження дитини позивач був записаний батьком цієї дитини. Реєстрацію робила особисто відповідачка без участі позивача. Вже після реєстрації народження дитини відповідачка повідомила позивача, що він не є біологічним батьком доньки. Позивач просить суд виключити з актового запису № 121 від 29.03.2012 р. Жовтневого відділу державної реєстрації актів громадянського стану Запорізького міського управління юстиції запис про [PERSON], як батька дитини [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка з позовом погодилась, також просить його задовольнити, пояснила, що, дійсно, [PERSON], [INFO], народилась не від [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 17.12.2011 р. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] Сімейне життя не склалось фактично одразу після реєстрації шлюбу. Спільне господарство не ведеться з січня 2012 р. З зазначеного часу сторони проживають окремо. Крім того, як ще до реєстрації шлюбу, так і після реєстрації шлюбу з позивачем, відповідачка мала відносини з іншим чоловіком. Під час шлюбу у відповідачки народилась дитина - дочка [PERSON], [INFO] В силу ст..122 Сімейного кодексу України при реєстрації народження дитини позивач був записаний батьком цієї дитини. Реєстрацію робила особисто відповідачка без участі позивача. Вже після реєстрації народження дитини відповідачка повідомила позивача, що він не є біологічним батьком доньки. Згідно ст..136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ст..61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позов відповідачкою визнано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 18.05.2016 р. він передав у позику відповідачу 158\~125,00 грн. Факт одержання позичальником грошових коштів було оформлено Договором позики від 18.05.2016 р. і розпискою. Відповідно до Договору позики відповідач зобов»язався повернути позивачу грошові кошти у повному обсязі у строк до 31.08.2016 р., але борг не повернуто. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 158\~125,00 грн. і судовий збір у сумі 1\~581,25 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав на підставах, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання повторно не з»явився, хоча належним чином був сповіщений про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення. Причину неявки суду не повідомив, з заявами, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не звернувся, заперечень на позов не надав. Виходячи з наведеного, матеріалів справи, зі згоди представника позивача і на підставі ст..224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 18.05.2016 р. позивач [PERSON]передав у позику відповідачу [PERSON] 158\~125,00 грн. Факт одержання позичальником грошових коштів було оформлено Договором позики від 18.05.2016 р. і розпискою. Відповідно до Договору позики відповідач зобов»язався повернути позивачу грошові кошти у повному обсязі у строк до 31.08.2016 р., але борг не повернуто. Згідно ст..1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст..1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст..526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позов доказано Договором позики, розпискою. На підставі ст..88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1\~581,25 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 18.09.2010 в с. Високе Черняхівського району Житомирської області помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, якою позивач користувався, не знаючи про існування заповіту. Для реалізації свого спадкового права позивач звернувся до нотаріальної контори, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із пропуском встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. За таких обставин позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька в 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, зазначив, що позов підтримує, просив його задовольнити (а. с. 32). Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, зазначив, що позов визнають у повному обсязі, не заперечують проти його задоволення (а. с. 31). За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та з огляду на визнання позову відповідачем, суд приходить до наступних висновків. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє та виносить рішення з попереднього судового засідання відповідно до ст. 130 ЦПК України, оскільки для цього є всі законні підстави. Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Позивач є сином спадкодавця і відповідно до ст.\~1261 ЦП України є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Однак відповідно до копії заповіту, що наявний в матеріалах справи (а. с. 5), спадкування здійснюється за заповітом. Відповідно до копії спадкової справи на спадкодавця [PERSON] (а. с. 22-30), спадкоємцями померлого [PERSON], який помер 18.09.2010, є [PERSON], дружина померлого, яка відмовилася від прийняття спадщини на користь дочки [PERSON], та [PERSON], дочка померлого, яка прийняла спадщину за законом за заявою від 16.03.2011 та заповіту, посвідченого Високівською сільською радою Черняхівського району Житомирської області 17.08.2010. [PERSON] помер 18.09.2010 в с. Високе Черняхівського району (а. с. 4). Позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що він не прийняв спадщину у встановлений шестимісячний строк (а. с. 7, 8). Сторонами не оспорюється поважність причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 19 вересня 2012 року помер його дід [PERSON], який проживав у [INFO], але був зареєстрований у [INFO], де і проживає позивач. Після його смерті відкрилась спадщина на належне для нього майно, однак позивачу не було відомо про те, що [PERSON] за життя склав заповіт, згідно якого заповів для позивача все належне майно. [PERSON] стверджує, що взнав про існування заповіту у березні 2017 року, а тому, щоб реалізувати свої спадкові права, він змушений звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав і просить його задовольнити. Борисівська сільська рада Ізяславського району проти заявленого позову не заперечила. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. 20 вересня 2012 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 272012 від 17.02.2016 р., виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції. Після його смерті відповідно до ст. ст. 1216-1223 ЦК України відкрилася спадщина на майно. Згідно заповіту, складеного 01 липня 2003 року та посвідченого секретарем виконавчого комітету Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, [PERSON] заповів все належне для нього майно для свого внука [PERSON]. Як вбачається із повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 19 вересня 2012 року, спадкової справи заведено не було. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач являється спадкоємцем за заповітом відповідно до ст. 1233 ЦК України, у нього є намір оформити спадкове майно, однак своєчасно протягом шести місяців не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, в зв'язку з чим не може реалізувати своє право. Причини пропуску строку суд визнає поважними, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 22. 06. 2013 року померла його сестра [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку № 24 по вул. Кіорпе у с. Полоузівка Бердянського району Запорізької області, земельної ділянки площею 0,0926 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, і земельної ділянки площею 0,2500 га, наданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті сестри. Із заявою про прийняття спадщини після її смерті він до нотаріуса не звертався, тому що в усному порядку його повідомили, що він пропустив 6 місячний строк. Просить надати додатковий термін для звернення із заявою в нотаріальну контору 3 місяця. В судовому засіданні позивач [PERSON] з представником за договором і свідоцтвом адвокатом [PERSON] підтримав позовні вимоги і пояснив, що після того, як він поховав сестру, він виїхав на заробітки у Донецьку область, про необхідність звернення до нотаріуса забув, але постійно доглядав за будинком сестри, обробляв її город. Представник відповідача територіальної громади с. Андрівка в особі Андрівської сільської ради Бердянського району до суду не явився, в заяві просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість надання додаткового строку на прийняття спадщини, оскільки це відповідає вимогам ст. 1272 ч. 2 ЦК України, яка передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що 22. 06. 2013 року в с. Полоузівка Бердянського району Запорізької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку № 24 по вул. Кіорпе в с. Полоузівка Бердянського району, що підтверджено довідкою КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради і земельних ділянок, що підтверджено копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 333944 і ЯИ № 333948. Як вбачається з довідки нотаріуса Бердянської районної державної нотаріальної контори від 13. 02. 2016 року після померлої 22 червня 2013 року [PERSON] до Бердянської нотаріальної контори спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася. Споріднені відносини з померлою підтверджені копіями свідоцтв про народження. Згідно довідки виконкому Андрівської сільської ради від 06. 02. 2014 року на день смерті [PERSON] єдиним звісним спадкоємцем є її брат [PERSON] Враховуючи, що позивач був впевнений в тому, що прийняв спадщину після смерті сестри, оскільки піклувався про спадкове майно, строк пропустив у звязку з необхідністю працевлаштування в іншій місцевості, суд вважає можливим призначити додатковий строк, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 22.12.2012 р. між ним і відповідачем було укладено договір позики у вигляді розписки, згідно з яким позивач надав відповідачу позику в сумі 100\~000,00 грн., в свою чергу відповідач зобов»язався повернути позику в строк до 22.12.2013 р. Станом на 15.09.2015 р. відповідач не виконав у повному обсязі свої зобов»язання і сума боргу складає 100\~000,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 100\~000,00 грн. та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач з позовом погодився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 22.12.2012 р. між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] було укладено договір позики у вигляді розписки, згідно з яким позивач надав відповідачу позику в сумі 100\~000,00 грн., в свою чергу відповідач зобов»язався повернути позику в строк до 22.12.2013 р. Станом на 15.09.2015 р. відповідач не виконав у повному обсязі свої зобов»язання і сума боргу складає 100\~000,00 грн. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позов доказано розпискою і визнано відповідачем. Таким чином, позов обґрунтований, доказаний, вимоги законні, тому підлягають задоволенню. На підставі ст..88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати за подачу позову і заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 26.09.2016 в с. Нераж Черняхівського району Житомирської області помер його брат [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, якою позивач користувався, помилково вважаючи, що є його власником. Для реалізації свого спадкового права позивач звернувся до нотаріальної контори, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із пропуском встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. За таких обставин позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті брата. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, зазначив, що позов підтримує, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника селищної ради, зазначив, що позов визнають у повному обсязі, не заперечують проти його задоволення, та наслідки визнання позову їм відомі. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та з огляду на визнання позову відповідачем, суд приходить до наступних висновків. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє та виносить рішення з попереднього судового засідання відповідно до ст. 130 ЦПК України, оскільки для цього є всі законні підстави. Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Позивач є братом спадкодавця і відповідно до ст.\~1262 ЦП України є спадкоємцем другої черги спадкування за законом. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] (а. с. 4), свідоцтвом про народження позивача та спадкодавця (а. с. 3). Позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що він не прийняв спадщину у встановлений шестимісячний строк (а. с. 6). Сторонами не оспорюється поважність причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 26 жовтня 2015 року померла його тітка [PERSON]. Після її смерті залишилось майно, що знаходиться у [ADDRESS]. Згідно заповіту, все своє майно заповіла своєму племіннику - позивачу [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем усього майна, що належало [PERSON] Для отримання спадщини позивач не зміг вчасно звернутись із заявою у нотаріальну контору. Після смерті тітки він тривалий час був відсутній в Україні, що підтверджується відповідними документами та візами. Також, тривалий час знаходився в Білорусі, де мешкає його сестра, яка важко хворіє та потребує стороннього догляду. Коли позивач звернувся в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини після смерті тітки, йому повідомили, що він пропустив термін на подачу заяви про прийняття спадщини та порадили звернутись в суд. Позивач просить суд визначити для нього додатковий строк тривалістю один місяць з дня набуття рішенням суду законної сили для подання до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], що померла 26 жовтня 2015 року у м. Запоріжжі. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача висловила думку на розсуд суду. Представник третьої особи у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 26 жовтня 2015 року померла тітка позивача [PERSON]. Після її смерті залишилось майно, що знаходиться у [ADDRESS]. Згідно заповіту, все своє майно заповіла своєму племіннику - позивачу [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем усього майна, що належало [PERSON] Для отримання спадщини позивач не зміг вчасно звернутись із заявою у нотаріальну контору. Після смерті тітки позивач, згідно довідки з місця роботи, з 28.10.2015 р. по 03.02.2016 р. був у відрядженнях. Згідно відміток у паспорті, з лютого по березень 2016 р. знаходився за межами України, перебував в Індії. Також, тривалий час знаходився в Білорусі, де мешкає його сестра, яка важко хворіє та потребує стороннього догляду, що підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з наведеного, суд визнає зазначені причини пропуску строку на подачу заяви на прийняття спадщини поважними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 29.07.2012 р. він передав відповідачці в якості позики 6 000 грн. Відповідачка зобов»язалась повернути зазначені кошти до 29.08.2012 р. Факт передачі 6 000 грн. відповідачці позивачем підтверджено її розпискою. На теперішній час кошти не повернуті. Позивач просить суд стягнути з відповідачки суму позики 6 000 грн. та судовий збір. У судовому засіданні сторони відсутні. Позивач у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності. Позов підтримує, у разі неявки відповідачки у судове засідання, ухвалити заочне рішення. Відповідачка у судове засідання не з»явилась, хоча належним чином була сповіщена про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення. Причину неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала, з заявами, які б перешкоджали розгляду справи до суду не звернулась. Виходячи з наведеного, матеріалів справи, з письмової згоди позивача і на підставі ст..224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 29.07.2012 р. позивач [PERSON] передав відповідачці [PERSON]. в якості позики 6 000 грн. Відповідачка зобов»язалась повернути зазначені кошти до 29.08.2012 р. Факт передачі 6 000 грн. відповідачці позивачем підтверджено її розпискою. На теперішній час кошти не повернуті. Згідно ст..1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст..1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст..526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позов доказано розпискою відповідачки від 29.07.2012 р. Позов обґрунтований, доказаний, вимоги законні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved