Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що з 1999 року він почав їздити на заробітки в м. Москва, Російської Федерації. З осині 2000 року почав зустрічатися з [PERSON]. [PERSON]. Зимою 2001 року він поїхав знов на заробітки, де пробув до кінця липня. Приїхавши до м. Маріуполя зустрівся зі [PERSON] та разом поїхали відпочивати на море, а вже 04 серпня 2001 року вони уклали шлюб. В інтимних стосунках з відповідачкою знаходилися з кінця липня 2001 року. Восени 2001 року відповідачка повідомила про вагітність та 26.02.2002 року народила хлопчика, якого зареєстрували на імя позивача, як [PERSON]. Реєстрації народження дитини відбулася без участі позивача. Після закінчення шлюбних відносин восени 2004 року, відповідачка неодноразово у сварках заявляла, що позивач не є батьком сина [PERSON], а його батьком є сусід Володимир, якого позивач раніше неодноразово бачив разом зі [PERSON], якого вона називала своїм колишнім хлопцем. Враховуючи наведене, позивач просив виключити відомості про його батьківство відносно [PERSON], [INFO]. В судове засіданні позивач та представник позивача не з'явилися, дадали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується письмовим повідомленням про вручення їй рекомендованого поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомила. З огляду на викладене та при відсутності заперечень позивача, суд розглядє справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст.122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, і у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Батьками [PERSON] є [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач стверджує, що він не може бути батьком [PERSON], оскільки в можливий час зачаття дитини він перебував на заробітках в Російській Федерації. Вирішуючи обґрунтованість таких доводів позивача, судом приймається до уваги наступне. Згідно ч.1 ст.103 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. В ході судового розгляду справи, з метою визначення кровного споріднення між позивачем та [PERSON], [INFO], ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.10.2017 року було призначено судово-біологічну експертизу, проте відповідачка ухилилася від подання експертам необхідних матеріалів, документів та від іншої участі в експертизі, у звязку з чим таку експертизу проведено не було. В силу ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи наведені положення закону та приймаючи до уваги поведінку відповідачки під час розгляду справи судом, суд вважає, що вона злісно ухиляється від подання експертам необхідних матеріалів, документів та від іншої участі в експертизі. З огляду на наведене, судом приймаються до уваги вищезазначені доводи позивача в обґрунтування позову, оскільки вони не заперечувалися відповідачкою, а також не спростовуються будь-якими іншими належними та допустимими доказами. Відповідно до 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінивши обставини справи та встановлені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved