Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON], про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки, який мотивований тим, що йому, [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності житловий будинок [ADDRESS], а саме: [PERSON] належить 215/1000 частин зазначеного житлового будинку, [PERSON] - 570/1000 частин будинку та [PERSON] - 215/1000 частин будинку. Зазначений житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,1000 га, яка виділена для його обслуговування. Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 18 липня 2016 року йому та [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] через Трускавецьку міську раду без згоди одного з співвласників житлового будинку. З метою реалізації свого права на приватизацію земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку він звернувся до Трускавецької міської ради з відповідною заявою. Згідно з повідомленням Трускавецької міської ради вказана заява залишена без розгляду у зв'язку з тим, що відсутня згода третього співвласника [PERSON] про передачу їм у спільну часткову власність земельної ділянки. Він неодноразово звертався до відповідачки з проханням надати згоду на приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з подальшою передачею її у їхню спільну часткову власність, але відповідач не надала своєї згоди на приватизацію вказаної земельної ділянки, зазначивши, що приїде особисто для подачі всіх документів. Останній лист від відповідачки датований 23 січня 2009 року. У 2016, 2017 роках він надсилав листи відповідачці, однак вони були повернуті у зв'язку з неможливістю вручення. Відповідачка проживає у зоні проведення антитерористичної операції та не надала згоду на приватизацію земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку [ADDRESS], де їй належить 215/1000 частин вказаного будинку, чим порушила його право на отримання земельної ділянки у власність. Просить надати дозвіл на приватизацію земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] Львівської області через Трускавецьку міську раду з подальшою її передачею у спільну часткову власність йому, [PERSON] та [PERSON] відповідно до часток без згоди співвласника зазначеного будинку - [PERSON] У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити у повному обсязі з наведених у ньому підстав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася повторно, однак належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України про що свідчить публікація в газеті «Урядовий кур'єр» № 140 від 29 липня 2017 року. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судовому засіданні підтримала вимоги позивача та просила задовольнити позов, пояснила, що вони втроє (вона, позивач та відповідачка) є співвласника будинку [ADDRESS]. [PERSON] тривалий час не проживає у м. Трускавці. Будинок знаходиться у занедбаному стані, потребує капітального ремонту, в відповідачка постійно ігнорує звернення інших співвласників щодо необхідності навести порядок з документами відносно будинку та земельної ділянки для його обслуговування. Вивчивши матеріали справи, зі згоди позивача суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК). Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, сформованої 11 серпня 2016 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності житловий будинок [ADDRESS], а саме: [PERSON] належить 40/100 частин зазначеного житлового будинку, [PERSON] належить 215/1000 частин вказаного будинку та 215/1000 частин даного будинку належить [PERSON] Зазначений житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,1000 га, яка виділена для його обслуговування. Згідно з рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 18 липня 2016 року, яке набрало законної сили, [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] через Трускавецьку міську раду, без згоди співвласника зазначеного житлового будинку - [PERSON] Товариством з обмеженою відповідальністю «Азимут плюс» складено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS]., (кадастровий номер [NUMBER]) для індивідуального садівництва, який 10 березня 2017 року затверджений державним кадастровим реєстратором відділу у Дрогобицькому районі міськрайонного управління у Дрогобицькому районі та м. Дрогобичі Головного управління Дежгеокадастру у Львівській області. Відповідно до ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України, громадянин зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Крім цього, відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Частиною 3 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користування громадян. [PERSON] з метою реалізації свого права на приватизацію земельної ділянки для отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS], з подальшою передачею її у спільну часткову власність, звертався до Трускавецької міської ради з відповідною заявою, однак згідно з повідомленням Трускавецької міської ради від 22 березня 2016 року вказана заява залишена без розгляду у зв'язку з тим, що відсутня згода третього співвласника [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки. Як вбачається з копії листів, які були надіслані відповідачці, а також відповіді на них, то [PERSON] не надала своєї згоди на приватизацію земельної ділянки, зазначивши, що приїде особисто для подачі всіх письмових документів. Останній лист від відповідачки датований 23 січня 2009 року. Позивач у березні 2017 року надсилав листи відповідачці, однак такі повертались із-за неможливості вручення, через те, що відповідачка [PERSON] проживає на тимчасово окупованій території України в районі проведення АТО. Виходячи з викладеного, позивач не має можливості реалізувати свої права передбачені Конституцією України, зокрема ст. 41 Конституції України гласить, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Оскільки в ході розгляду справи встановлено, що позивач не може реалізувати гарантоване законом право на приватизацію земельної ділянки через перешкоди, які чинить йому інший співвласник будинку, який розміщено на спільній земельній ділянці, суд приходить до висновку про можливість надання дозволу на приватизацію земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] через Трускавецьку міську раду без згоди співвласника зазначеного житлового будинку [PERSON]. Реалізація свого права позивачем не позбавляє відповідачку [PERSON] у подальшому реалізувати своє право приватизації земельної ділянки відповідно до ст.ст. 88, 118 Земельного кодексу України. На підставі наведенного та

Outcome: approved