Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 серпня 1991 року у Палаці одруження «Орджонікідзевський» м.Харкова, актовий запис № 938. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що він знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1991 року. Під час шлюбу у подружжя народились діти [PERSON] , 1993 року народження та [PERSON] , 2010 року народження. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів з дружиною, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства сторони не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Разом з тим, позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява, в якій останній просить суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також вказує, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з червня 2010 року. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, надала через канцелярію суду заяву в якій просила проводити слухання справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, разом з тим, зазначає, що шлюбно-сімейні відносини з позивачем припинені з червня 2010 року, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 серпня 1991 року у Палаці одруження «Орджонікідзевський» м.Харкова, актовий запис № 938 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10 серпня 1991 року). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02 березня 2010 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу відповідачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved