Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою за участю заінтересованої особи: Вінницький міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що заявник [PERSON], [INFO], народився у м. Вінниці. Його батьками були [PERSON], українець та [PERSON], чешка. Вся родина знає і шанує мову, звичаї традиції і все українське, мовою спілкування в сім'ї була чеська. Бабуся заявника [PERSON], уродженка Чехії, постійно проживала з ними. Мати [PERSON] виховували заявника [PERSON] та його брата, а також їхніх дітей на кращих традиціях свого народу. Саме тому, щоб зберегти національну ідентичність родинного дерева, [PERSON] і його син [PERSON] бачать потребу у внесенні змін, щодо їх національності. Згідно довідки архіву Вінницької області від 15.03.2017 року № 07-813/7 у книзі актів записів про народження громадян по м. Вінниці за 1939 рік є актовий запис № 2045, від 15.10.1939 року про народження [INFO] [PERSON] Відомості про батьків: батько - [PERSON], 39 років, українець; мати [PERSON], 26 років, чешка. У висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану Вінницький міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, в актовому записі про шлюб заявника № 18 від 16.04.1977 року, складеному виконавчим комітетом Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області зазначено: національність нареченого - українець, а аналіз документів свідчить про розбіжності в документах. Згідно актового запису про народження [PERSON] № 2045 від 15.10.1939 року, батько зазначений як «українець», а мати як «чешка». Враховуючи викладене заявник звернувся до суду з вимога про встановлення неправильності в актовому записі № 18 від 16.04.1977 року, зробленому в Сутисківській сільській раді Тиврівського району Вінницької області про одруження [PERSON] та [PERSON] щодо національності чоловіка [PERSON] - «українець» замість правильного «чех». В ході судового розгляду представник заявника [PERSON] заяву підтримала повністю та просила задовольнити в повному обсязі. Представник Вінницького міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області надіслав до суду лист, в якому у вирішенні даного спору покладається на розсуд суду та просить суд справу розглянути у його відсутність. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання пояснили, що заявник та члени його родини вважають себе чехами за національністю, притримуються чеських традицій. Зараз заявник важко хворий та потребує лікування, яке можуть надати в Чехії. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне. [PERSON] народився [INFO]. Його батьками були [PERSON] - українець та [PERSON] - чешка, що підтверджується записом акта про народження № 2045. Згідно з довідкою Державного архіва Вінницької області від 15.03.2017 року за № 0-813/7 у книзі актів записів про народження громадян по м. Вінниці за 1939 рік є актовий запис № 2045, від 15.10.1939 року про народження [INFO] [PERSON] Відомості про батьків: батько - [PERSON], 39 років, українець; мати [PERSON], 26 років, чешка. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.04.1977 року у Сутисківській сільській раді Тиврівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 16.04.1977 року. У висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану Вінницький міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, в актовому записі про шлюб заявника № 18 від 16.04.1977 року, складеному виконавчим комітетом Сутисківській селищної ради Тиврівського району Вінницької області зазначено: національність нареченого - українець, а аналіз документів свідчить про розбіжності в документах. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду, в якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до абзацу 2 пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 17 липня 1995 року №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Відповідно до ст. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Відповідно до вимог ст.ст. 269, 270, 300 ЦК України, право на національність є особистим немайновим правом. Згідно ст. 269 ЦК України, особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом, а відповідно до ст. 271 цього ж кодексу, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно положень ст. 1 та ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно ст. 11 Закону України від 26 червня 1992 року «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян в будь якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З врахуванням наведеного, суд дійшов до переконання про наявні в справі доказів належності заявника до осіб чеської національності достатні для задоволення вимог заяви. З врахуванням наведеного,

Outcome: approved