Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] третя особа районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 07.08.2004 р. Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис за № 660. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, внаслідок чого були втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Збереження сімї і подальше спільне життя неможливо, шлюбні відносини припинені, сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена. Від шлюбу сторони мають дітей доньку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на його утриманні, мати участі у вихованні дітей не приймає, не піклується них. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] та визначити місце проживання малолітніх [PERSON], [PERSON] з батьком [PERSON] В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування в судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просить розглянути справу без їх присутності, прийняти рішення на розсуд суду з урахуванням пояснень сторін та наданих доказів. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.08.2004 р. сторони зареєстрували шлюб, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції зроблено актовий запис № 660. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини і сумісно не проживають, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, взаємних прав та обов'язків не виконують, тобто розлад у сімї має не короткочасний характер, що на думку суду свідчить про відсутність ознак сім'ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього категорично заперечує. Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що вона намагалась зберегти сім'ю та докладала для цього будь-яких зусиль. Відповідно до ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Але позивач по справі вважає не можливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, оскільки вони суперечать його особистим інтересам, тому суд не може зобовязати позивача прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим 15.08.2006 року, серія І-ЖС № 041595 Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції та батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим 29.07.2008 року, серія І-ЖС № 095281 Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Як встановлено судом, діти проживають разом з позивачем і знаходяться на його утриманні. Відповідно до характеристики, виданою ПП «ГІСАН» від 15.04.2015 р., [PERSON] працює директором ПП «ГІСАН» з 03.10.2005 року, має стабільний дохід та характеризується за місцем роботи як відповідальна, поважна, ініціативна, надійна людина. Відповідно до побутової характеристики від 15.04.2015 року, виданої МКП «Основаніє», [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] і позитивно характеризується за місцем проживання. Згідно з довідкою Запорізької гімназії «Контакт» від 16.04.2015 року № 112 , [PERSON] навчається у 3 класі Запорізької гімназії «Контакт», а [PERSON] зарахований в старшу дошкільну групу Запорізької гімназії «Контакт». Починаючи з вересня 2014 року мати дітей [PERSON] навчальний заклад не відвідує, вихованням дітей не займається, їх успіхами у навчанні та розвитку через педагогічних працівників не цікавиться. За вказаний період навчанням, вихованням, матеріальним забезпеченням дітей займається їх батько [PERSON] Діти проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на його повному матеріальному утриманні. [PERSON] приймає активну участь у навчанні та вихованні дітей: спілкується з вчителями та вихователями, відвідує батьківські збори. Діти завжди охайні та підготовлені до уроків. Відповідно до ч.2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Оскільки, визначення місця проживання малолітніх дітей - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку, про необхідність визначення місця проживання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], залишивши їх на утриманні та вихованні батька [PERSON], [INFO] За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved