Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 925000,00 грн. В обґрунтування зазначає, що 07.12.2018 між сторонами був укладений договір позики в простій письмовій формі у вигляді розписки, за яким позивач передав грошові кошти в сумі 925000,00 грн., а відповідач взяв на себе зобов`язання повернути отримані кошти в повному обсязі до 31 січня 2019 року. У встановлений строк відповідач грошові кошти не повернув. Вказує, що наявність оригіналу розписки у позивача свідчить про існування зобов`язання. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явися. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.12.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого [PERSON] , як позикодавець, надав відповідачу, як позичальнику, позику у розмірі 925000,00 грн., з терміном повернення до 31.01.2019. Вказані обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи копією розписки. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем зобов`язання перед позивачем з повернення грошових коштів, що позичались. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики є обґрунтованими та підлягають до задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 9250,00 грн.

Outcome: approved