Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 19.05.2015 року помер його батько [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,0781га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Єдиним спадкоємцем щодо майна померлого являється позивач по справі. [PERSON] вчасно прийняв спадщину, оскільки проживав на момент смерті з спадкодавцем. Звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, отримав відмову, оскільки оригінал Державного акта втрачено, тобто відсутній правовстановлюючий документ на дану земельну ділянку, про що є відповідне оголошення в газеті. В зв`язку з цим позивач [PERSON] змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 2,0781га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що належала [PERSON], який помер 19.05.2015 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак представником позивача надано на адресу суду заяву, в якій він заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та просить справу заслухати в його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тростянецького району в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно померлого [PERSON] за [PERSON] Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останні скористались своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №302654 від 20.05.2015 року, зареєстрованого [PERSON] сільською радою Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] помер 19.05.2015 року (а.с.6). Родинний зв`язок померлого з позивачем підтверджено копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] серія ІІІ-АМ №273943 від 24.01.1983 року, де батьками записані [PERSON] та [PERSON](а.с.10). Відповідно до копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 153735 від 03.08.2005 року, встановлено, що на ім`я [PERSON], жителя [INFO], на підставі розпорядження Тростянецької РДА від 18.01.2005 року №18, дійсно видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,0781га у межах згідно з планом, розташованої на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(а.с.9). З оголошення, надрукованого в газеті «Тростянецькі вісті» від 03.12.2015 року підтверджено, що оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 153735 від 03.08.2005 року втрачено(а.с.11). Факт належності спадкодавцю [PERSON] земельної ділянки площею 2,0781га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 153735 від 03.08.2005 року підтверджено відповіддю на адвокатський запит відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі Вінницької області від 21.12.2016 року №28-29-99.2/1913/2-16(а.с.12), довідкою [PERSON] сільської ради від 31.10.2016 року №778(а.с.14), архівною довідкою №182 від 21.10.2016 року(а.с.15,17), та випискою з погосподарської книги за 1993-1995 роки від 31.10.2016 року №778(а.с.16). З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №298/2015р до майна померлого 19.05.2015 року [PERSON] встановлено, що позивач вчасно звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за законом, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі(а.с.7). Крім позивача спадкоємцем до майна померлого [PERSON] є син [PERSON], який являється інвалідом ІІ групи та має право на обовязкову частку в спадщині. Однак в спадковій справі наявна заява [PERSON] про відмову від своєї частки на користь брата [PERSON] Даний факт також підтверджено довідкою №777 від 31.10.2016 року(а.с.8). З відповіді завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] за №649/02-17 від 15.12.2016 року випливає, що [PERSON] за відсутності правовстановлюючих документів, тобто оригіналу Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 153735 від 03.08.2005 року, не має змоги оформити свої спадкові права через нотаріальну контору(а.с.13). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 3.5 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз»яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після смерті свого батька [PERSON], за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved