Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 07 серпня 2007 року зареєстрував шлюб з відповідачем, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, між ними виникають постійно сварки. З червня 2017 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, з цього часу вони спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Майновий спір відсутній. 04 липня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 липня 2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні на 20 серпня 2018 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 серпня 2018 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 25 вересня 2018 року, яке було відкладено до 31 жовтня 2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі /а.с. 11/. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої проти розірвання шлюбу заперечувала. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 07 серпня 2007 року у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №300, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] /а.с. 4/. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» /а.с. 4/. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] /а.с. 5/. Встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, сторони тривалий час не спілкуються та мешкають окремо. Майновий спір відсутній. Позивач мешкає з іншою жінкою та не має наміру відновлювати відносини з відповідачем. Відповідач мала достатньо часу для примирення з позивачем, однак примирення не відбулося. За змістом ст.24 Сімейного Кодексу України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України суд вважає за доцільне залишити судові витрати за позивачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved