Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування вимог посилався на те, що від шлюбу з [PERSON] має доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачемрозірваний 16.11.2011. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.10.2012з[PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.07.2012і до виповнення дитині повноліття, тобто до [INFO]. Станом на 11.10.2017 виникла заборгованість по аліментам на утримання доньки в розмірі 49520,70 грн. Зазначає, що 30.05.2014 уклав шлюб з [PERSON], від якого мають синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.01.2018 з позивача на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей, починаючи з 07.12.2017, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до повноліття сина [PERSON], [INFO], тобто до [INFO], потім продовжувати стягнення в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття сина [PERSON], [INFO], тобто до [INFO]. Вважає, що в зв'язку із зміною сімейного становища та сплатою аліментів на трьох дітей необхідно зменшити розмір аліментів стягнутих на утримання доньки [PERSON] до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та [PERSON] вимоги підтримали. [PERSON], яка є матір'ю позивача суду пояснила, що матеріальний стан позивача суттєво змінився, оскільки він повинен сплачувати аліменти на трьох дітей та за власною ініціативою, оскільки це перебачено законодавством, утримує [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] на даний час не розірваний, але вони проживають окремо. Сини проживають з матір'ю. Сини хворіють та також потребують матеріального утримання. Сплата аліментів на утримання доньки [PERSON] у такому розмірі ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] виникла спочатку із-за необізнаності позивача про місце проживання дитини та її матері, а потім із-за необізнаності позивача про наявність виконавчого провадження по виконанню рішення суду про стягнення аліментів. Зауважила, що про наявність заборгованості по сплаті аліментів позивачу стало відомо з відзиву на позов. При цьому суду пояснила, що у 2012 році їй було відомо про порушення кримінальної справи відносно позивача щодо несплати аліментів, але вона скрила від нього цю інформацію. Просила позов задовольнити Позивач подав відповідь на відзив (заперечення проти відзиву), в яких зазначив, що після реєстрації шлюбу з [PERSON] набув додаткових обов'язків по утриманню двох синів та дружини. Зазначив, що сини потребують значних фінансових витрат на придбання їжі, одягу, взуття, книжок, приладдя та матеріалів. Діти часто хворіють на пневмонію. У сина [PERSON] вроджене захворювання зору, що потребує лікування та додаткових витрат. Крім того, посилається на те, що його мати має захворювання та є інвалідом. Наголосив на тому, що матеріальний стан [PERSON] покращився в зв'язку з її одруженням, а його погіршився. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги не визнали, суду пояснили, що з 2012 по 2017 рік відповідачем не виконувалось рішення суду про стягнення аліментів на утримання доньки. За період з 05.07.2012 по 30.08.2018 утворилась заборгованість по аліментам в розмірі 49520,70 грн. Протягом тривалого часу позивач ухилявся від сплати аліментів. Донька має захворювання зору (міопія), в зв'язку з чим потребує підтримуючого лікування медичними препаратами, використовує окуляри, які необхідно постійно замінювати та проходить комп'ютерне лікування курсами. Крім того, потребує періодичного відвідування занять в ортоптичному кабінеті. Стан здоров'я дитини потребує постійних витрат на лікування та реабілітацію зору. Наголосили на тому, що існування наказу суду про стягнення аліментів з позивача на утримання двох синів, не дає підстав вважати, що зазначене рішення суду виконується та аліменти реально сплачуються. Вважають, що позивач не надав доказів на підтвердження погіршення свого майнового стану. Просили у позові відмовити. Відповідач надала до суду відзив та заперечення. В запереченнях зазначила, що позивачем проігноровані норми ЦПК щодо строків та порядку подання заяв по суті та доказів. Крім того, у запереченні відповідач зазначила, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень Державної виконавчої служби України вбачається, що на виконанні перебуває виконавче провадження відкрите 09.11.2012 року де боржником є [PERSON], а стягувачем[PERSON], що свідчить про відсутність доказів сплати аліментів на утримання синів. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 16.11.2011. що підтверджується копією рішення суду. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.10.2012 з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.07.2012 і до виповнення дитині повноліття, тобто до [INFO]. Згідно довідки Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького станом на 30.08.2017 заборгованість по аліментам у боржника [PERSON] складала 49520,70 грн. Після сплати аліментів з вересня 2017, станом на 28.02.2018, розмір заборгованості становить 42221,82 грн. Позивач 30.05.2014 зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.01.2018 з позивача на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей, починаючи з 07.12.2017, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до повноліття сина [PERSON], [INFO], тобто до [INFO], потім продовжувати стягнення в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття сина [PERSON], [INFO], тобто до [INFO]. Позивач посилається на те, що сплата аліментів на трьох дітей ставить його в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законнихінтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач повинен подати докази разом із поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В нормі закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: а) зміна матеріального стану; б) зміна сімейного стану; в) погіршення або поліпшення здоров'я. Позивач посилався на погіршення свого матеріального стану. Як доказ свого теперішнього матеріального стану позивач, лише на вимогу суду, надав довідку про заробітну плату, з якої вбачається, що за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року йому нарахована заробітна плата в розмірі 63863 грн. На підтвердження свого матеріального стану на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] у 2012 році, позивач доказів не надав. До суду не було подано жодних доказів на підтвердження зазначеної обставини. Тому зробити висновок про погіршення або будь-яку зміну матеріального стану позивача в порівнянні з минулим у суду немає можливості. Позивач посилається на те, що після одруження з [PERSON] народились двоє синів і він сплачує аліментина їх утримання. До суду надана копія наказу Ленінського районного суду м. Кіровограда про стягнення аліментів на утримання синів. Доказів про фактичну сплату аліментів у добровільному або примусовому порядку позивачем не надано. Представником відповідача наданий витяг з автоматизованої системи виконавчого провадження з якого вбачається, що станом на 27.03.2018 існує одне виконавче провадження, відкрите 09.11.2012 року, де боржником є [PERSON], а стягувачем[PERSON] З цього виходить, що доказів на підтвердження фактичної сплати аліментів на утримання двох синів позивачем не надано. Суд позбавлений можливості зробити висновок яка саме частка доходів позивача відраховується на утримання синів. Представник позивача [PERSON] пояснила, що після того, як з заробітної плати [PERSON] почали проводити відрахування аліментів та заборгованості по аліментамна утримання доньки [PERSON], з'ясувалось, що сума відрахувань занадто велика, і донька отримує набагато більше ніж вся його родина із чотирьох осіб. При цьому в судовому засіданні представник позивача [PERSON] наголосила, що [PERSON] разом із дітьми та [PERSON] не проживає, на підтвердження надала довідки з місця проживання. Зміст наданих довідок суперечить один одному. Так, в довідці, виданої 22.03.2018 квартальним комітетом № 11 зазначено, що [PERSON] проживає разом із двома синами за адресою [ADDRESS], тоді як в довідці, виданої 21.03.2018 КП «ЖЄО №3» зазначено, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] з сином [PERSON] [INFO] та матір'ю - [PERSON] Суд відноситься до наданих доказів критично, і не приймає їх, оскільки вони містять суперечливу інформацію. Більш того, представник постійно наголошувала на тому, що позивач утримує [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трьох років, оскільки вважає, що це його обов'язок, передбачений законом. Суд не приймає до уваги доводи позивача про перебування на його утриманні дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, оскільки згідно положень ст. 84 СК України остання має право на утримання лише за умови, що чоловік може надавати їй матеріальну допомогу. Рішення суду з зазначеного питання не ухвалювалось. Надання такої допомоги позивачем у добровільному порядку свідчить про наявність матеріальної можливості її надавати та ставить під сумнів підстави, на якихґрунтується позов. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального, соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, що передбачено ст. 7 СК України. З аналізу ст. 192 СК України й наданих роз'яснень Пленумом Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов'язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову Позивач з 2012 по жовтень 2017 року не сплачував аліменти на утримання доньки, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Такими діями позивач порушив права дитини мати достатній рівень життя та проігнорував свій обов'язок утримувати доньку. [PERSON] має захворювання зору (міопія), в зв'язку з чим потребує підтримуючого лікування медичними препаратами, використовує окуляри, проходить комп'ютерне лікування курсами, потребує періодичного відвідування занять в ортоптичному кабінеті. Стан здоров'я дитини потребує постійних витрат на лікування та реабілітацію зору. Наявність у позивача ще двох дітей та дружини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, приймаючи до уваги, що діти також хворіють та один із синів має захворювання зору. Після відрахування заборгованості по аліментам та аліментів на утримання доньки із заробітної плати, позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання доньки, чим намагається знову ущемити права дитини на достатнє фінансове утримання. Доказів на підтвердження наведених у позові підстав, [PERSON] не надано, за таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі ст. 182, 183, 192, СК України, ст.ст 263-265,268,430 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed