Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення порядку користування квартирою [ADDRESS]., та провести розподіл особових рахунків по квартирній платі та оплаті комунальних послуг. Позивач у позові вказав, що він з відповідачами проживає у вказаній не приватизованій квартирі, яка складається з 4-х кімнат площею: 13,0 кв.м., 17,8 кв.м., 8,3 кв.м., 10,7 кв.м., та ванної кімнати, туалету, кухні і двох коридорів 9,1 кв.м. і 3,6 кв.м. У зв'язку з відмовою колишньої дружини [PERSON], шлюб з якою розірвано 06.01.2015р., приватизувати квартиру на всіх членів родини, він для реалізації можливості приватизації своєї кімнати просить визначити порядок користування спірної квартири, а саме: виділити йому - кімнату площею 17,8 кв.м., [PERSON] - 2 кімнати площею 8,3 кв.м. і 13,0 кв.м., сину [PERSON] - кімнату площею 10,7 кв.м., а інші приміщення квартири залишити у загальному сумісному користуванні, а також провести розподіл особових рахунків по квартирній платі та оплаті комунальних послуг. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав заяву про підтримання позовних вимог, в якій просив розглядати справу без його участі (а.с. 70). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав заяву про визнання позовних вимог, в якій просив розглядати справу без його участі (а.с. 62). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, оскільки, згідно з ч. 5 ст. 76 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, та через оголошення у пресі, про що свідчить № 153 газети «Слобідський край» від 24 грудня 2015 року, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надала (а.с. 25, 50-53, 61, 68, 69). Представник третьої особи за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. При вирішенні спірних правових відносин суд, перш за все, керується вимогами ст.11 ЦПК України, за якими, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають у [ADDRESS], про що свідчить довідка КЖЕРП м. Чугуєва, Харківської області № 290 від 10.03.2015р. (а.с. 4). Згідно наданої копії ордеру на житлове приміщення № 013791 від 29.12.1990р., [PERSON] з родиною із 5 чоловік виданий ордер на квартиру [ADDRESS], на підставі рішення виконкому № 208 від 18.09.1990р. (а.с. 10). Наймачем квартири вказаний [PERSON], який має родину: [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять та [PERSON] - онук. Згідно наданої виписки з рішення виконкому № 294 від 15.05.2009р., у зв'язку зі смертю наймача особовий рахунок на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS], переоформлений на [PERSON], зі складом сім'ї з 3-х осіб (а.с. 11). 06.01.2015р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], і після державної реєстрації розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 8). Згідно наданої інформації КЖРЕП м. Чугуєва № 636 від 09.08.2015р., відповідно до технічної документації КП «Чугуївське МБТІ» загальна площа квартири [ADDRESS], становить 75,0 кв.м., житлова площа - 49,8 кв.м. і вона складається з 4-х кімнат: 1 кімната - 13,0 кв.м., 2 кімната - 17,8 кв.м., 3 кімната - 8,3 кв.м., 4 кімната - 10,7 кв.м. (а.с. 12). Згідно наданого технічного паспорту спірна квартира складається з 4-х кімнат, загальна площа житлових кімнат становить 49,8 кв.м., при цьому, всі житлові кімнати є ізольованими (а.с. 3). Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 65 ЖК України, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 104 ЖК України, член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизації державного житлового фонду», громадяни, а також органи самоорганізації населення, об'єднання власників житла та співвласників багатоквартирних житлових будинків, житлово-будівельні кооперативи, житлові кооперативи, молодіжні житлові комплекси відповідно до своїх статутів беруть участь у: 2) захисті своїх прав та інтересів, пов'язаних з утриманням і збереженням житла. Як вказує позивач у позовній заяві, він звертався до відповідача [PERSON] з приводу приватизації всієї квартири, і у зв'язку з її відмовою він має намір визначити порядок користування квартирою та приватизувати виділену йому кімнату. Тобто, між сторонами існує спір щодо користування квартирою, а тому, суд вважає, що позивачу чинять перешкоди у захисті своїх прав щодо збереження житла. У силу положень статей 21, 24 Конституції України, всі громадяни є рівними у своїх правах і мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно порядку користування жилим приміщення у спірній квартирі, однак заперечень щодо виділення кімнат відповідачами суду не надано, взагалі відповідач [PERSON] визнав вимоги позивача повністю. Позивач просить суд визначити порядок користування квартирою, шляхом надання йому в користування окрему кімнату площею 17,8 кв.м., відповідачу [PERSON] - 2 кімнати площею 8,3 кв.м. та 13 кв.м., а відповідачу [PERSON] - кімнату площею 10,7 кв.м., підсобні та службові приміщення: кухню, туалет, ванну кімнату, 2 коридори залишити в їх спільному користуванні. За наведених обставин, порядок користування квартирою, запропонований позивачем, суд визначає як допустимий, так як виходячи з частки житлової площі, яка припадає на кожного в спірний квартирі, а саме: 49,8 кв.м. : 3 = 16,6 кв. м., то надання в користування позивачу кімнати площею 17,8 кв.м. з виходом на балкон не погіршить права відповідача [PERSON], якій позивач просить виділити 2 кімнати площею 8,3 кв.м. та 13,0 кв.м. з виходом на балкон, що разом становить 21,3 кв.м., оскільки позивач з відступом від розміру жилої площі, що становить в сторону зменшення для нього на 3,5 кв.м., погоджується, та враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON], якому позивач просить виділити кімнату площею 10,7 кв.м., суд визнає його згоду на виділення цієї кімнати. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову у частині визначення порядку користування жилим приміщенням. Суд приходить до висновку, що запропонований порядок користування квартирою суттєво не порушить права ані позивача, ані інших наймачів, тому належить затвердженню. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість встановлення порядку користування квартирою та провести виділ кімнат, який запропонований позивачем, а підсобні приміщення : ванну, туалет, кухню та 2 коридори залишити в загальному користуванні. Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ. Пунктом 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між наймачами квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо їх оплати. Враховуючи фактичні обставини справи та сформовані відносини щодо користування кімнатами між наймачами, суд вважає, що вирішити питання про поділ особових рахунків можливо з огляду на визначеність конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім'я, та визначення площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розподіл особових рахунків підлягають задоволенню, оскільки в подальшому сторони будуть оплачувати комунальні послуги за користування виділеною кожному конкретно частиною квартири та частиною квартири, яка перебуватиме у спільному користуванні. З урахуванням встановлених обставин справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в дохід держави, встановлений для позовних заяв немайнового характеру.

Outcome: approved