Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу належить квартира, що розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS]. Відповідач є його колишньою дружиною, яка зареєстрована у вищезазначеній квартирі, проте тривалий час, а саме з 2014 року, не проживає. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 11.08.2015 року. Через те, що в квартирі зареєстрована колишня дружина позивача, заважає йому повноцінно нею користуватися. На підставі викладеного, позивач просив визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі, яка розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS]. Позивач - [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням у ЗМІ «Луганщина.ua» від 04.10.2017 року. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав. Положеннями ст. ст. 319 ЦК України, 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для приватного мешкання та мешкання членів своєї сім`ї та мають право розпоряджатись цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.383 ЦК України, будинок використовується власником для власного проживання та проживання членів його сімї. Позивач є власником квартири, що розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 3). Відповідач є колишньою дружиною позивача, що підтверджується копією заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.08.2015 р. (а.с.8), тобто на даний час не є членом його родини. Відповідач зареєстрована у вищезазначеній квартирі, проте тривалий час, а саме з 2014 року, не проживає в ній, у добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації, що перешкоджає позивачеві реалізувати в повній мірі права власника на користування та розпорядження своїм майном та спонукало звернутися до суду за захистом порушених прав. Відповідні факти підтверджуються домовою книгою (а.с. 5-6), актом про не проживання в житловій будівлі, відповідно до якого відповідач не мешкає за місцем реєстрації більш двох років (а.с. 7). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності знімальника або членів його родини за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Судом достовірно встановлено, що відповідач не користується житлом за місцем реєстрації з 2014 року, не є членом родини позивача, що дає суду законні підстави для задоволення позову в частині визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст. ст. 71, 150 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved