Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд визнати факт належності йому правовстановлюючих документів. Заяву обґрунтовує наступним. У 1994 р. заявник був визнаний інвалідом дитинства. З 1994 р. по 2008 р. перебував на обліку в неврологічному відділенні Полтавської обласної клінічної лікарні, цією лікарнею вирішувалося питання про визнання його інвалідом до 16-річного віку з дня закінчення попереднього строку. 21.05.2004 р. у епікризі в анамнезі зазначено» Хворіє з 1994 р. , після перенесеного вірусного енцефаліту розвився параліч в лівій кінцівці. Неодноразово лікувався в неврологічному відділенні ПОДКО з діагнозом - геміпарез. Госпіталізується у плановому порядку для лікування та оформлення соціальної пенсії. (На початку після перенесеного вірусного енцефаліту на протязі 2-3 років відмічався і енкопрез. Раніше від офомлення соціальної допомоги мати відмовлялася». Обласним неврологом, який у той час займав посаду завідуючого неврологічного відділення ПОДКЛ, у якого заявник перебував на лікуванні, було підтверджено право заявника на отримання соціальної допомоги та пенсії до 16 років з дня закінчення попереднього строку інвалідності у 1997 р. згідно епікриза з 07.10.1994 р. по 05.11.1995 р. Від отримання соціальної пенсії до 2004 р. мати заявника відмовлялася. Після виповнення 16 років, заявнику було рекомендовано продовжити виплату соціальної пенсії та допомоги до 18 років. У епікризі від 27.05.2005 р. в заключному діагнозі зазначено «Наслідки перенесеної нейроінфекції у вигляді рефлекторно-лівобічного геміпарезу.Лікворно-гіпетензійний та виражений енцефало-астенічний синдром. Порушення тазових органів- Енкопрез». У розділі проведеного лікування записано «Згідно наказу від 08.11.2001 р. та наказу від 04.11.2004 р. листа МОЗ України від 01.02.2005 р., відповідно до наказу МОЗ України №482 від 04.12.2001 р. має право на отримання соціальної пенсії віком до 18 років відповідно до розділу 1 п.1.1 .Діагнох G-09». 14.04.2005 р. лікуючим лікарем [PERSON] медичні документи заявника було направлено на ЛТЕК для зміни категорії та надання дорослої групи. Цією ж датою йому було надано 1 групу інвалідності по життєво . З 1994 р. заявник знаходиться під постійним диспансерним наглядом у районних лікарів за декількома діагнозами одночасно. З 21.04.1995 р. заявник перебуває на обліку при управлінні соціального забезпечення Карлівської РДА як отримувач пенсії як інвалід з дитинства. До досягнення заявником 16-річного віку , пенсія виплачувалася на його матір [PERSON], згідно медичного висновку №10 від 09.03.1995 р., даний висновок було видано на заявника як на дитину (підлітка)- інваліда з дитинства до 16 років. У даному висновку зазначено, що заявник має право на отримання соціальної пенсії до 16 років згідно р.1 п.1 ( переліку медичних показань, які надають право на отримання соціальної пенсії дітям інвалідам до 16 років, затвердженим наказом МОЗ України від 05.12.1991 р. № 175). При цьому заявнику було роз*яснено, що до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії, а тому йому необхідно встановити факти, про які йдеться у даній заяві. У первинній медичній документації ф.112/о на ст.ст. 83,84,79 та ф. 025/0 на титульній сторінці, куди виносяться записи з уточненими діагнозами та на деяких інших медичних документах ПІБ заявника записано на російській мові та не співпадає з ПІБ записаним у паспорті заявника на українській мові. Також, у заявника відсутній оригінал довідки МСЕК від 14.04.2005 р., але у лікарні заявнику повідомили, що документи не збереглися. Оскільки, дане питання можливо вирішити лише в судовому порядку, [PERSON] звернувся до суду з даною заявою. В судове засідання заявник не з*явився, але надійшла заява про розгляд справи без його участі, заяву підтримує та просить суд задовольнити його вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи заперичила проти заявлених вимог. Суд, заслухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. [PERSON] звертався з письмовим проханням до головного лікаря райполіклініки ім.Радевича та голови ЛКК заступника головного лікаря з проханням надати ряд документів ( а.с. 12-13). Згідно посвідчення серії [NUMBER] ( а.с.15) [PERSON] призначено соціальну допомогу як інваліду з дитинства 3 гр.у розмірі 243,60грн. на термін з 04.05.2007 р. по 31.05.08 р. До матеріалів справи додано епікризи ( а.с.16,17,18). У справі також мається медичний висновок №10 від 09.03.1995 р. ( а.с. 9). Оскільки, для оформлення виплати пенсії та соціальної допомоги заявнику необхідно встановити факти належності зазначених документів і у матеріалах справи вбачається достатньо доказів для задоволення заяви [PERSON] у повному обсязі, суд вважає за можливе, заяву задовольнити та встановити факти належності правовстановлюючих документів згідно вимог заявника. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі.

Outcome: approved