Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] в якій просив суд постановити рішення про зменшення розміру аліментів. [PERSON] свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі рішень Іванівського районного суду Одеської області з нього стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, що в сумі складає 1/7 частини його заробітку (доходу), у зв'язку з чим просив зменшити розмір аліменти до 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) у рівних частках на всіх його дітей. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явилися, заяв та клопотань до суду не надавали, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча повідомлені були належним чином про час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд в їх задоволенні відмовити в повному обсязі вважаючи, що з моменту ухвалення рішення від 21 травня 2013 року матеріальний стан позивача не змінився, а відповідач не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторонам роз'яснено, що вони зобов'язані подати до суду усі наявні, належні та допустимі докази, про що зазначено в ухвалі про відкриття провадження у справі від 08 листопада 2013 року та надано строк для подання до суду доказів. Виходячи з ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України сторони, які приймають участь у справі користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд забезпечивши сторонам сприяння всебічному, повному з'ясуванню обставин справи вирішив справу на підставі доказів наданих сторонами. Позивач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.14-16). Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2002 року з позивача було стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на обох дітей, щомісячно (а.с.10). Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 21 травня 2013 року з позивача було стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно (а.с.7-9). З довідок від 03 жовтня 2013 року №19/141/11, від 24 січня 2014 року №12/28/15 вбачається, що щомісячний розмір доходів позивача після відрахування відповідачем податків складає суму 2083 грн. За довідками від 30 вересня 2013 року №2588, від 28 січня 2014 року №209 позивач проживає без реєстрації в смт. Петрівка Іванівського району Одеської області з сім'єю співмешканки. При цьому довідки не містить відомостей з якого часу він проживає в складі цієї сім'ї, оскільки з наданих раніше довідок вбачається, що позивач проживає один. За заявою направленою до суду 21 травня 2013 року [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Відмовляючи в задоволені вимог позивача суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Оцінивши докази суд констатує, що у позивача після ухвалення судом рішення від 21 травня 2013 року матеріальний або сімейний стан не змінився, погіршення стану здоров'я не відбулося, а інших випадків позивачем наведено не було, утримання з позивача аліментів здійснюється на суму, що не перевищує 70 відсотків. При цьому суд зауважує, що позивачу слід було надати до суду належні докази, або викликати свідків для підтвердження зміни матеріального, сімейного стану, погіршення стану здоров'я або інших випадків. Проте позивач не скористався роз'ясненнями суду з зазначеного приводу та надання до суду доказів не забезпечив. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» пленум роз'яснив, що частиною 1 ст.189 СК України батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч.2 ст.182 СК України. За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed