Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Вінницької міської ради про встановлення факту спільного проживання. Свій позов мотивував тим, що 19 листопада 2015 року померла його далека родичка [PERSON], про що 01 грудня 2015 року в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №3377. По її смерті відкрилася спадщина на квартиру №28 у будинку 60, розташованому по вул. Київській у м. Вінниці. З березня місяця 2009 року по день смерті постійно проживав із [PERSON], хоча не був зареєстрований за вищевказаною адресою. Допомагав їй по господарству та веденні побуту, надавав їй моральну та фінансову підтримку. Позивач з померлою спільно вели домашнє господарство, оплачували рахунки по спожитих комунальних послугах. Так як вона була особою похилого віку, то позивач сприяв та надавав їй допомогу там де потрібна була фізична сила, зокрема купував продукти харчування, лікарські засоби, проводив ремонтні роботи в квартирі тощо. Позивач за власний рахунок здійснив поховання померлої, про що свідчать документи що додані до матеріалів справи. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру №28 у будинку №60, розташованому по вул. Київській у м. Вінниці, що належала їй на праві приватної власності. Заповіт [PERSON] не складався, інших спадкоємців, крім позивача у неї немає. Факт проживання позивача із [PERSON] з березня місяця 2009 року можуть підтвердити свідки: [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вищевказану заяву про прийняття спадщини прийнято, однак розяснено, що оскільки відсутнє підтвердження відповідними документами факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому свідоцтво про право на спадщину не може бути видане. На підставі вищевикладеного позивач просить встановити факт спільного проживання [PERSON] разом із [PERSON], яка померла 19.11.2015 року, однією сімєю з 01.03.2009 року. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] до судового засідання також не зявився, проте також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Допитані в судовому засідання свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт спільного проживання з березня 2009 року [PERSON] разом з [PERSON] При цьому відмічали гарні стосунки як між внуком та бабусею. Зазначали що [PERSON] періодично купував продукти та ліки для [PERSON] Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно із ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 1264 ЦК України до спадкоємців четвертої черги за законом відносяться особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 19.11.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 329938 (а.с.6). З витягу про реєстрацію спадкової справи вбачається, що приватним нотаріусом [PERSON] зареєстровано спадкову справу, спадкодавець: [PERSON], дата смерті 19.11.2015 року (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] було сплачено кошти за ритуальні послуги (а.с.10 11). Відповідно до свідоцтва про поховання [PERSON] здійснив поховання померлої [PERSON], реєстраційний № 2123 (а.с.12). З матеріалів спадкової справи №90/2015 до майна померлої 19 листопада 2015 року [PERSON], вбачається, що 02.12.2015 року [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини (а.с.37-43). Згідно технічного паспорту, квартира [ADDRESS], що у м. Вінниці знаходиться у власності [PERSON] (а.с.61). Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 08.04.2003 року Виконкомом Вінницької міської ради посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. Загальна площа квартири становить, 45, 4 кв. м (а.с. 62). [PERSON] та [PERSON] спільно проживали однією сімєю з 01.03.2009 року. Позивач здійснив поховання [PERSON] (а.с.10-12). Дані обставини підтверджують свідки [PERSON] та [PERSON] З огляду на наведене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає доведеним факт про який заявляє позивач, що крім іншого доводиться наявністю у позивача документів, про які він зазначає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved