Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт виробничої травми, отриманої ним, [PERSON], в дорожньо-транспортній пригоді 12 листопада 1986 року під час виконання трудових обовязків. Зазначив, що з 23 травня 1986 року він працював в комунальному автотранспортному підприємстві вожієм. 12 листопада 1986 року був направлений до КП «Міськжитлообїєднання» для виконання роботи з доставки труб з м.Заплоріжжя до м.Бердянськ на закріпленому за ним автомобілі ЗИЛ-130. На зворотному шляху орієнтовно о 20-30 з технічних причин зупинився на узбіччі дороги для усунення загоряння електропроводки двигуна. Згодом зупинився водій [PERSON] допомогти з ремонтом. З вини [PERSON] відбулася ДТП, внаслідок якої [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Він був доставлений до лікарні та кілька діб був непритомний. Виписаний з лікарні був наприкінці травня 1987 року. Вказує, що медична картка (історія хвороби) за 1986 рік знищена в звязку із закінченням терміну зберігання. Після закінчення лікування вийшов на роботу на те ж підприємство. [PERSON] здоровя поступово погіршувався. З підприємства звільнився у 1987 році. У вересні 2006 року самопочуття погіршилося, втратив свідомість, впав та отримав черепно-мозкову травму. В 2007 році після тривалого лікування йому призначено 3 групу інвалідності, а в 2010 році 2 групу інвалідності. Зазначив, що КАТП № 082802, на якому він працював на час отримання травми, визнано банкрутом. У 2013 році він звертався до арбітражного керуючого про проведення розслідування та складання акту про нещасний випадок на підприємстві, але отримав відповідь про неможливість проведення розслідування через відсутність документації в архіві підприємства. Вказує, що його безпідставно позбавили можливості отримання соціальних пільг та виплат, надання яких повязано з визнанням події нещасним випадком на виробництві, а його наслідків - трудовим каліцтвом. Відсуьність акту про розслідування нещасного випадку не дозволяє йому звернутися до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Бердянську, та отримати належну соціальну допомогу. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав. Представник Головного Управління Держпраці у Запорізькій області за дорученням [PERSON] в судовому засіданні не заперечує на задоволенні позовних вимог. Пояснив, що згідно пояснень позивача, показів свідків та письмових доказів немає заперечень того, що травми отримані [PERSON] в дорожньо-транспортній пригоді, сталися при виконанні ним трудових обовязків. Представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Бердянську Запорізької області [PERSON] в судовому засіданні вважає можливим вирішити спір на розсуд суду. Аналізуючи докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого постановою Президії ВЦРПС від 13 серпня 1982 року, діючого на час отримання позивачем тілесних ушкоджень, нещасний випадок на виробництві, що призвів до втрати працівником працездатності не менше одного дня, або нещасний випадок, що призвів до необхідності переведення його з роботи за основною професією на іншу роботу, оформлюється актом по формі Н-1. Відповідно до п. 23 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, в разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. Якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держпраці за місцем настання нещасного випадку та утворює комісію у складі не менше як чотири особи. Судом встановлено, що [PERSON] 23 травня 1986 року прийнятий на роботу до Бердянського комунального автотранспортного підприємства № 082802 водієм 3 класу. 27 серпня 1987 року йому присвоєно 2 клас водія автомобіля. 19 жовтня 1987 року [PERSON] звільнено за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням). Зазначене підтверджується записами в трудовій книжці позивача та довідкою ліквідатора [PERSON]. 12 листопада 1986 року приблизно о 20 годині 30 хвилин на 183 ділянці дороги м.Запоріжжя до м.Бердянська сталося дорожньо-транспортна пригода, за якою водій транспортного засобу ЗИЛ-130 [PERSON] здійснив наїзд на стоячий з правої сторони на узбіччі по ходу руху , автомобіль ЗИЛ-130 з причепом. Внаслідок наїзду водій автомобіля ЗИЛ-130 [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Зазначена обставина встановлена вироком народного суду Приморського району Запорізької області від 20 березня 1987 року. Відповідно до відомостей нарахування заробітної плати за 1986 рік та за 1987 рік, та довідки про заробітну плату [PERSON] від 25.03.14 р. № 01-15/162, позивачу оплачено лікарняні: листопад 1986 р. 4 дні, грудень 1986 р. 21 день, січень 1987 р. 27 днів, лютий 1987 р. 22 дні, березень 1987 року 19 днів, квітень 1987 року 17 днів. Згідно наказу начальника КАТП від 02 грудня 1986 року [PERSON] перебуває на лікуванні в стаціонарі після травми, отриманої в ДТП 12 листопада 1986 року, в звязку з тривалим лікуванням його сімя потрепає від матеріальних труднощів. Відповідно до рішення профспілкового комітету від 28 листопада 1986 року № 11 [PERSON] надано матеріальну допомогу в розмірі 50 рублів. Відповідно до листа КУ БМР «Бердянське територіальне медичне обєднання» від 03 квітня 2014 року № 51 медичні картки (історії хвороби) за 1986 рік вилучено для знищення (акт від 29.08.12 р. № 12) у звязку з закінченням терміну зберігання (25 років) згідно ст. 726-а. Згідно листа арбітражного керуючого [PERSON] від 10 грудня 2013 року № 01-15/260 в архіві підприємства-банкрута КАТП № 082802 «Бердянськспецтранс» відсутній акт про розслідування нещасних випадків на імя [PERSON] у 1986 році. Відповідно до показів свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позивач дійсно працював водієм в Бердянському КАТП № 082802 та в листопаді 1986 року був направлений до м.Запоріжжя у відрядження. На зворотньому шляху сталася ДТП, в якій він отримав тілесні ушкодження. Після ДТП [PERSON] перебував у лікарні. Свідок [PERSON] показала, що працювала старшою медичною сестрою в Бердянській лікарні. Восени 1986 року поступив важкий хворий [PERSON] з тілесними ушкодженнями. Памятає, що він тривалий час перебував у стаціонарі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що тілесні ушкодження отримано [PERSON] в дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 12 листопада 1986 року, під час виконання ним трудових обовязків. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved