Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що відповідачем, який був працівником правоохоронних органів йому було пред'явлено обвинувачення, у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки майна за адресою: [ADDRESS]. Вироком Охтирського міськрайонного суду від 30 жовтня 2013 року за даним обвинуваченням його було виправдано, у зв'язку із недоведеністю його участі у вчиненні вказаного злочину. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 28 січня 2014 року вказаний вирок було залишено без змін. Позивач зазначив, що такою безпідставною підозрою йому було завдано моральної шкоди на суму 5500 грн., а тому вказані кошти він просив стягнути з відповідача на свою користь. В судове засідання позивач не з'явився, оскільки перебував у слідчому ізоляторі, проте направив суду заяву, в якій розгляд справи просив провести без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести без його участі, проти задоволення позову заперечував. Матеріалами справи встановлено, що вироком Охтирського міськрайонного суду від 30 жовтня 2013 року позивача - [PERSON] було виправдано, у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по одному з епізодів пред'явленого обвинувачення, а саме: по епізоду крадіжки майна за адресою: [ADDRESS], у зв'язку із недоведеністю його участі у вчиненні злочину. (а.с.12-19) Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 28 січня 2014 року зазначений вирок було залишено без змін. (а.с.20-24) У пред'явленому позивачем позові ставиться питання про відшкодування моральної шкоди завданої безпідставною підозрою у вчиненні вказаного злочину, а відповідачем по справі зазначено [PERSON], який є колишнім співробітником правоохоронного органу. Натомість як вбачається зі змісту ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Таким чином, оскільки позовні вимоги [PERSON] стосуються стягнення коштів, а саме: відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок безпідставної підозри у вчиненні злочину то належним відповідачем у справі за цим позовом є держава в особі Державної казначейської служби України. В ході судового розгляду справи суд неодноразово вказував позивачу про можливість заміни неналежного відповідача на належного, або про можливість залучення Державної казначейської служби України як співвідповідача. (а.с.5,36) Всупереч цьому, позивач у своїх поясненнях від 12 липня 2014 наполягав на підтримці своїх позовних вимог виключно до громадянина [PERSON] та не бажав залучати до участі у справі Державну казначейську службу України як відповідача чи співвідповідача. З огляду на зазначене суд вважає позовні вимоги позивача не обґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вони заявлені до неналежного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed