overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 25 липня 2014 року, громадянин України [PERSON], паспорт серії СЮ № 286643, виданий Дніпрорудненським МВМ Василівького РВ УМВС України в Запорізькій області, який мешкає за адресою: м. Дніпрорудне пр.. Ентузіастів 1, кв. 47, позичив у нього гроші у розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень за усною угодою позики. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана розписка від 25.07.2014 року. Термін повернення боргу в розписці не зазначений, позика була надана зі сплатою 10% від суми боргу щомісячно, що складає 1000 (одну тисячу) гривень. З моменту отримання грошей та по січень 2016 року відповідач виконував умови позики, однак, з початку 2016 році перестав виплачувати щомісяця суму процентів. Починаючи з 2016 року позивач постійно в усній формі вимагав у відповідача повернення боргу, але відповідач не виконував взяті на себе зобов'язання. 23 листопада 2016 року позивач вимушений був направити відповідачеві письмову вимогу про повернення боргу, вказавши строк повернення боргу - 5 днів з моменту отримання вимоги. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав вимогу 13.12.2016 року, однак, до теперішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов'язання. Розпискою від 25.07.2014 року обумовлено стягнення відсотків в розмірі 10% від суми боргу щомісяця, що складає, починаючи з січня 2016 року по теперішній час - 1000 гривень, за 12 місяців - 12000 (дванадцять тисяч) гривень. Таким чином, на кінець 2016 року сума боргу складає 22000 (двадцять дві тисячі) гривень. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 10 000 гривень, 12 000-10% на місяць, починаючи з січня 2016 року; суму за надання юридичної допомоги у розмірі 2000 гривень; сплачену суму судового збору - 551 грн. 20 коп. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. В судове засідання представник позивача в особі [PERSON] не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 26 листопада 2011 року вступив у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №40. Від указаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Сімейне життя не склалось, протягом півтора року разом не проживають та не підтримують шлюбних відносин, між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя та сімейні відносини, у них повна несумісність характерів. Шлюб носить виключно формальний характер. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам,\~ тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між ним та відповідачем неможливе, в звязку з чим просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання на розгляд справи позивач не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.12), відповідно до якої справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання на розгляд справи також не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.13), відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Крім того, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище «Тітуренко». Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, тоді суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON]перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований 26 листопада 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області,актовий запис №40, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від указаного шлюбу\~ неповнолітніх дітей не мають. Приймаючи до уваги, що збереження сімї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, оскільки в сімї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сімї та спільне проживання, в даний час проживають окремо, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі, залишити за позивачем, враховуючи його бажання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій зазначив, що 05.11.2010 між ним та [PERSON] укладений договір позики за яким він передав останньому 60000,00 гривень строком до 05.02.2011, проте відповідач до теперішнього часу борг не повернув, ухиляється від свого обов'язку. Позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та штрафних санкцій, передбачених умовами договору. До суду позивач надав заяву про слухання справи за його відсутності, на задоволенні позову наполіг та просив ухвалити заочне рішення у справі у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд згідно заяви позивача, вважає доцільним проводити слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні правовідносини. Між сторонами 05.11.2010 укладений договір позики, за яким [PERSON] отримав від [PERSON] 60000,00 грн. строком на три місяці, до 05.02.2011. Даний факт, крім іншого, закріплений у відповідній розписці (а.с. 6, 7). Відповідно до пунктів 3, 4 зазначеного договору позичальник в разі несвоєчасного повернення позики зобов'язується сплачувати щомісячно по 10000,00 грн. не залежно від повернення основної заборгованості. Як зазначає позивач відповідач в рахунок боргу в травні 2011 повернув лише 5000 грн. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З посиланням на викладене суд вважає обґрунтованим розмір розрахованої позивачем заборгованості за договором позики, що становить 381418,36 грн. і складається з 60000,00 грн. - суми позики; 315000,00 грн. - суми штрафних санкцій; 4798,36 грн. - трьох відсотків річних від простроченої суми за період з 01.02.2011 по 30.09.2013; 1620,00 грн. - інфляційних витрат. Як встановлено судом, боржник не виконав умови договору позики, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 14.02.2001р. відділом РАЦС Бердянського міську правління юстиції Запорізької області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]., та доньку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб через те, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя та сімейні стосунки, на час звернення до суду сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим. До судового засідання позивач [PERSON] надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, з урахуванням категоричного бажання однієї із сторін припинити шлюбні відносини та відсутності заперечень іншої сторони, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим і таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дітей, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій зазначив, що 19.09.2015 між ним та [PERSON] укладено договір позики, що підтверджується відповідною розпискою, за яким він передав останній 10000,00 грн. строком до 19.11.2015, проте відповідач до теперішнього часу борг не повернула, ухиляється від свого обов'язку. Позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та пені, що загалом становить 15728,93 грн., а також судові витрати. До суду позивач надав заяву про слухання справи за його відсутності, на задоволенні позову наполіг та просив ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причин неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, тому суд згідно заяви позивача вважає доцільним проводити слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні правовідносини. Між сторонами 19.09.2015 укладено договір позики, за яким відповідач отримала від позивача 10000,00 грн., які зобов'язалась повернути протягом двох місяців, тобто до 19.11.2015. Даний факт закріплений у відповідній розписці (а.с. 9). До теперішнього часу борг не повернутий. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З посиланням на викладене суд вважає обґрунтованим розмір розрахованої позивачем заборгованості за договором позики, що становить 15728,93 грн. і складається: з 10000,00 грн. - суми позики; 345,21 грн. - трьох відсотків річних за період з 19.11.2015 по 11.01.2017; 1213,87 грн. - інфляційних втрат за період з 19.11.2015 по 11.01.2017 та 4169,85 грн. - пені за вказаний період часу. Як встановлено судом, боржник не виконав умови договору позики, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі. Згідно відомостей адресно-довідкового бюро [PERSON] змінила 01.11.2016 прізвище на «Лопухіна»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій зазначив, що кілька років тому придбав велосипед «Таир». В 2007 році під час знаходження в лікарні його донька самовільно передала в користування вказаний велосипед відповідачці, яка повернула його у непридатному для використання стані. Позивач просить зобов'язати відповідачку надати йому новий велосипед такої ж моделі або сплатити 999 грн., а також 200 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. В суді позивач підтримав заявлений позов, дав пояснення відповідно до викладених в ньому обставин та просив розглянути справу за відсутності відповідача. Відповідач до суду не з'явився, причин неявки не повідомив, що, враховуючи думку позивача, не є перешкодою для розгляду справи і ухвалення заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази вважає, що позов не може бути задоволений через наступне. [PERSON] стверджує, що належний йому велосипед потрапив до відповідача з дозволу його доньки, [PERSON], яка не мала права на розпорядження ним. З погляду на вищевикладене можна зробити висновок, що правовідносини з використання велосипеду виникли між позивачем та його донькою і наслідком такого використання стало пошкодження майна. Отже, [PERSON] є неналежним відповідачем в даній справі, а тому пред'явлений до неї позов повинен бути залишений без задоволення. Клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем заявлено не було.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій зазначив, що має спільну з відповідачем доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ним і на утримання якої матір не надає матеріальної допомоги. Позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини заробітку відповідачки. В суді позивач на задоволенні позову наполіг та дав пояснення відповідно до викладених в позові обставин. Відповідач проти позову заперечувала, зазначивши, що приймає участь в утриманні дитини шляхом придбання для останньої одежі, взуття, іграшок, разом з не спростовувала факту проживання доньки разом з батьком, що визначено судовим рішенням, зазначивши про намір оскаржити відповідне рішення суду. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка на теперішній час, що не заперечується сторонами, проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-5, 25). Вихованням, духовним та фізичним розвитком доньки займається батько, участь в цьому, крім того, приймає матір останнього, що підтверджується довідками з дошкільного навчального закладу, дитячої поліклініки (а.с. 22, 23). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З погляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позивач має право на звернення до суду з даним позовом, так як мешкає разом з малолітньою донькою, самостійно її утримує. Доказів, які б обєктивно підтверджували участь матері в утриманні дитини та могли б стати підставою для відмови в задоволенні позову відповідачем не надано, отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені, сторони не ведуть спільного господарства та спільно не проживають. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд розірвати зареєстрований між ним та відповідачем шлюб, судові витрати покласти на позивача. У судове засідання сторони не з`явились. До канцелярії суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності; позивач підтримав позов, відповідач просила задовольнити позовні вимоги (а.с. 14, 16). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 серпня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб сторін (а.с. 6). Частиною 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК) передбачено, що кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК). За змістом ч. 3 ст. 105 СК шлюб припиняється, зокрема, внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 СК передбачена можливість пред`явлення одним із подружжя позову про розірвання шлюбу. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК). Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, суд, з`ясувавши фактичні взаємини сторін та причини позову, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам сторін, у зв`язку з чим вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій після залишення без розгляду позовних вимог до [PERSON] та [PERSON], просив визнати [PERSON] і [PERSON], такими, що втратили право користування квартирою №414 в буд.№18 по вул. Калнишевського в м. Запоріжжя. В обґрунтування позову зазначив, що у квартирі [ADDRESS], де він проживає як наймач, зареєстровані також його родичі: донька [PERSON], та донька дружини від першого шлюбу [PERSON], які не проживають за вказаною адресою більше ніж пів року. При цьому, реєстрація відповідачів перешкоджає користуватися майном та призводить до надлишкових нарахувань за комунальні послуги. В судове засідання позивач [PERSON] надав клопотання про задоволення позову, розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились з невідомих причин. Про розгляд справи були повідомлені належним чином, у встановленому п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України порядку. Суд розцінює їх неявку без поважної причини, та відповідно до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України розглядає справу в порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Квартира [ADDRESS] належить Виконавчому комітету Запорізької міської ради (а.с.27). Відповідно до копії ордеру №1052 (а.с.7), 24 грудня 2004 року Виконавчий комітет Запорізької міської ради, на підставі розпорядження Орджонікідзевської райадміністрації №2022 від 22 грудня 2004 року, видав житлове приміщення квартиру [ADDRESS] для зайняття [PERSON], і його родині: дружині [PERSON], сину [PERSON], доньці [PERSON] Як вказує позивач, що підтверджено актом комісії ОСББ «Калнишевського 18» від 27 грудня 2016 року (а.с.8), а також, письмовими поясненнями [PERSON] і [PERSON], які першочергово мали статус співвідповідачів, та проти чого не надано заперечень поточними відповідачами, [PERSON] і [PERSON], хоч і зареєстровані, але не проживають за вказаною адресою більше 6 місяців. Частина 1 статті 71 ЖК України вказує, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки відповідачами [PERSON] чи [PERSON] не надано заперечень проти позову, і судом не встановлено поважних причин їх відсутності в квартирі понад шість місяців, підстав для збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем, а також фактів чинення їм перешкод зі сторони позивача чи інших осіб щодо користування квартирою, суд вважає можливим позов задовольнити, та визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою. Питання щодо відшкодування судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України, судом не вирішується.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій після уточнення просить витребувати з незаконного володіння [PERSON], померлої [INFO], домоволодіння [ADDRESS] визнати за ним право власності на зазначене домоволодіння. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про забезпечення доказів, а саме просив витребувати у Реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області довідку про реєстраційні права на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] та витребувати у КПТІ «Інвенрос» Дергачівського району Харківської області інвентарні справи за адресами: [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Розглянувши заявлене клопотання суд доходить до висновку про часткове задоволення клопотання, а саме в частині витребування у Реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області довідку про реєстраційні права на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS]. В іншій частині клопотання слід відмовити у зв'язку з необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: partial