Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - до 1/3 частини заробітку. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного шлюбу з відповідачем має двох дітей - [PERSON], 2000 року народження та [PERSON], 2006 року народження. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.12.2013 року з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що на даний час з його заробітної плати відраховується 56,4% аліментів. Посилається на ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», якою зазначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. У судовому засіданні позивач позов підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Доповнив, що з часу винесення судового рішення про стягнення аліментів його матеріальний та сімейний стан не змінився, на даний час заборгованість по аліментів повністю сплачена. Відповідач позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні відповідно до письмових заперечень (а.с.20-22). Пояснила, що їх спільні діти перебувають на медичному обліку з приводу хронічних захворювань. Звернула увагу на те, що позивач під час судового засідання 05.12.2013 року погодився сплачувати аліменти у відповідному розмірі, на даний час його сімейний та матеріальний стан не змінився. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають неповнолітніх дітей: - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Позивач сплачує відповідачу аліменти згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.12.2013 року (справа №2-294/2006) на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.9-10). Позивач мешкає окремо, працює в Щорському РВ УМВС та отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить 3 316,48 грн (а.с.8). Відповідно до пояснень позивача на його утриманні, крім неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї не має. Згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав до суду доказів, які б свідчили про зміну його сімейного чи матеріального стану, погіршення його стану здоров'я на момент пред'явлення позову до суду. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed