Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Октябрський ВДВС Полтавського МУЮ про припинення права на аліменти та звільнення від заборгованості по аліментам. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що заочним рішенням Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 444/9539/12 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, ухвалено стягувати щомісячно аліменти з [PERSON] на утримання сина -[PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття на користь матері дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.12.2012 року. У даний час набрало законної сили рішення Апеляційного суду Полтавської області від 25.05.2015 року по справі № 554/10999/13-ц, яким у задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини відмовлено. Залишено проживати [PERSON] з батьком - [PERSON] за адресою; [ADDRESS]. Зазначеним рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 25.05.2015 року по справі № 554/10999/13-ц встановлено - у серпні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] - влітку 2013 року [PERSON] забрав до себе сина та назад його матері не повернув. - [PERSON] має благоустроєну квартиру, окрему кімнату для сина, характеризується позитивно, вихованням сина на протязі року займається один; - Малолітній син сторін при з»ясуванні його думки, зазначив, що бажає проживати з батьком, який утримує його та створює всі необхідні умови для розвитку і навчання, маму любить, але зважаючи на те, що в неї нова сім»я та маленька дитина, вважає за необхідне залишитися з батьком. Таким чином у даний час його син - [PERSON] проживає з ним та знаходиться на його утриманні, підстави для сплати аліментів на утримання сина на користь матері дитини - [PERSON] відсутні. Згідно довідки - розрахунку, виданої Октябрським ВДВС Полтавського МУЮ, згідно виконавчого листа № 444/9539/2 від 16.04.2014 року, станом на 28.05.2015 року заборгованість по аліментам, що належить до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі ? частини від заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становить 24339,24 грн. та рахується з 25.12.2012 року. Позивач в судове засідання не з»явився,через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги у заяві підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи на адресу суду надав заяву про розгляд справи без участі представника Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, в якій просили суд розглянути дану справу без участі їхнього представника позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявилася, позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 444/9539/12 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, ухвалено стягувати щомісячно аліменти з [PERSON] на утримання сина -[PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття на користь матері дитини - [PERSON] у розмірі ? частини від заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.12.2012 року. У даний час набрало законної сили рішення Апеляційного суду Полтавської області від 25.05.2015 року по справі № 554/10999/13-ц, яким у задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини відмовлено. Залишено проживати [PERSON] з батьком - [PERSON] за адресою; [ADDRESS]. Зазначеним рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 25.05.2015 року по справі № 554/10999/13-ц встановлено - у серпні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] - влітку 2013 року [PERSON] забрав до себе сина та назад його матері не повернув. - [PERSON] має благоустроєну квартиру, окрему кімнату для сина, характеризується позитивно, вихованням сина на протязі року займається один; - Малолітній син сторін при з»ясуванні його думки, зазначив, що бажає проживати з батьком, який утримує його та створює всі необхідні умови для розвитку і навчання, маму любить, але зважаючи на те, що в неї нова сім»я та маленька дитина, вважає за необхідне залишитися з батьком. Таким чином у даний час його син - [PERSON] проживає з ним та знаходиться на його утриманні, підстави для сплати аліментів на утримання сина на користь матері дитини - [PERSON] відсутні. Згідно довідки - розрахунку, виданої Октябрським ВДВС Полтавського МУЮ, згідно виконавчого листа № 444/9539/2 від 16.04.2014 року, станом на 28.05.2015 року заборгованість по аліментам, що належить до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становить 24339,24 грн. та рахується з 25.12.2012 року. Згідно ст. 82 СК України, право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин. Якщо після припинення права на утримання виконання рішення суду про стягнення аліментів буде продовжуватися, всі суми, одержані як аліменти, вважаються такими, що одержані без достатньої правової підстави, і підлягають поверненню у повному обсязі, але не більш як за три роки. Право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Право одного з подружжя на утримання припиняється у випадках, передбачених статтями 83, 85, 87 і 89 цього Кодексу. - При цьому право на утримання припиняється з моменту настання обставин, які зумовлюють припинення стягнення аліментів, в даному випадку, у серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - [PERSON], потім влітку 2013 року [PERSON] забрав до себе сина та назад його матері не повернув. [PERSON] має благоустроєну квартиру, окрему кімнату для сина, характеризується позитивно, вихованням сина на протязі року займається один. Малолітній син сторін при з»ясуванні його думки, зазначив, що бажає проживати з батьком, який утримує його та створює всі необхідні умови для розвитку і навчання, маму любить, але зважаючи на те, що в неї нова сім»я та маленька дитина, вважає за необхідне залишитися з батьком. Таким чином у даний час його син - [PERSON] проживає з ним та знаходиться на його утриманні, підстави для сплати аліментів на утримання сина на користь матері дитини - [PERSON] відсутні. Частиною 4ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ч. 2,4ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує судові витрати в розмірі 243, 60 грн. з відповідача на користь позивача, оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved