Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом,в якому зазначив, що 10 листопада 2008 року померла його дружина [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина за законом. До спадкового майна входить квартира [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої були: позивач і його донька - [PERSON]. Донька прийняла спадщину після смерті своєї мами і вступила в володіння (управління) зазначеним спадковим майном, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву про відмову від спадщини в нотаріальну контору ні позивач, ні донька не подавали, від спадщини не відмовлялись. 23 липня 2013 року донька звернулась з заявою в Четверту Запорізьку нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої мами. Нотаріус [PERSON] своєю постановою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що відсутні для видачі свідоцтва відповідні документи.. 23.07.2013 року донька отримала Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34626562. Донька мала намір звернутись до суду з заявою про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, однак сталася трагедія. 25.08.2013 року донька загинула в автоаварії. Позивач прийняв спадщину і отримав у Запорізького міського приватного нотаріуса [PERSON] Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 37842500 від 10.07.2014 року. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої 25 серпня 2013 року доньки позивач не зміг з тих самих причин, що були раніше. Донька не змогла оформити спадкові права із-за відсутності реєстрації права власності на зазначену квартиру в договорі купівлі-продажу квартири, а в технічному паспорті вони були. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS], яке відкрилося після смерті його доньки - [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник територіальної громади в особі Запорізької міської ради проти позову не заперечує. Представник Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був сповіщений про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Нотаріус Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] у судове засіданні не з»явились, у своїх заявах просять суд розглядати справу у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 10 листопада 2008 року, згідно свідоцтва про смерть за № 128078 серія 1-ЖС, виданого Запорізькім міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, померла дружина позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина за законом. До спадкового майна входить квартира [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України, спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої були: позивач [PERSON] і його донька - [PERSON]. Донька прийняла спадщину після смерті своєї мами і вступила в володіння (управління) зазначеним спадковим майном, так як згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частина 5 цієї статті передбачає, що «незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини». Заяву про відмову від спадщини в нотаріальну контору ні позивач, ні його донька не подавали, від спадщини не відмовлялись. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини та, згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 23 липня 2013 року донька позивача звернулась з заявою в Четверту Запорізьку нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої мами. Нотаріус [PERSON] своєю постановою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що відсутні для видачі свідоцтва відповідні документи.. 23.07.2013 року донька отримала Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34626562. Згідно зі ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а саме, відомості про державну реєстрацію в договорі купівлі - продажу квартири були відсутні. Нотаріус пояснила, що такі питання вирішуються в судовому порядку. Донька позивача мала намір звернутись до суду з заявою про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, однак сталася трагедія. 25.08.2013 року донька загинула в автоаварії. Свідоцтво про смерть серія АП № 269484 від 27.08 2013 року видане Виконавчим комітетом Маломаяцької сільської ради міста Алушта АР Крим. Позивач прийняв спадщину і отримав у Запорізького міського приватного нотаріуса [PERSON] Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 37842500 від 10.07.2014 року. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої 25 серпня 2013 року доньки [PERSON] позивач не може із-за відсутності реєстрації права власності на зазначену квартиру в договорі купівлі-продажу квартири при тому, що в технічному паспорті вони є. Нотаріус постановою за № 8/02-14 від 13 січня 2015 року відмовила у вчиненні нотаріальних дій. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його, визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). По даній справі позивач надав суду для огляду оригінал Угоди про купівлю-продаж спірної квартири, пояснивши, що оригінал йому віддали з БТІ з інвентарної справи. Можливо його дружина віддала цей оригінал для реєстрації права власності в БТІ, проте, чому на оригінал Угоди відсутній штамп з даними про реєстрацію, позивачу не відомо. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання та підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 19 зазначеного Закону, підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є зокрема рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно. Суд вважає позов доказаним, відповідачі і треті особи проти позову не заперечують. Враховуючи викладене, суд позов задовольняє.

Outcome: approved