Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить винести рішення про тлумачення змісту заповіту від 03.09.2001 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 114, у наступній редакції: земельну ділянку розміром 8,53 га., яка належить [PERSON], згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 054375, виданого на підставі розпорядження голови Токмацької райдержадміністрації Запорізької області від 11 липня 2002 року № 183, що був зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 178 від 10 січня 2003 року, заповідала позивачу - [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07 червня 2004 року померла його рідна бабуся [PERSON] в с. Кірове Токмацького району Запорізької області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно - земельну ділянку, площею 8,53 га., яка розташована на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІП-ЗП № 054375, виданого на підставі розпорядження голови Токмацької райдержадміністрації Запорізької області від 11 липня 2002 року № 183, що був зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 178, від 10 січня 2003 року. За своє життя рідна бабуся позивача [PERSON] склала на ім'я позивача заповіт від 03.09.2001 року, що був посвідчений секретарем виконавчого комітету Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області - [PERSON], і зареєстрований в реєстрі за № 114, в якому [PERSON] заповідала позивачу право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності ВАТ ДПЗ ім. Кірова Токмацького району, розміром 8.3 га в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку пай, серії РН № 187659, виданого Токмацькою районною Державною адміністрацією від 16 лютого 2001 року. Позивач є спадкоємцем вище вказаного спадкового майна за заповітом, за другим заповітом, але іншого майна житлового будинку, є матір позивача [PERSON]. Після смерті бабусі, позивач звернувся до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини після смерті його бабусі [PERSON], в звязку з чим була відкрита спадкова справа № 401/2004 року. 22.09.2016 року [PERSON] знову звернувся до цієї нотаріальної контори вже за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено в звязку з тим, що в заповіті спадкодавець заповіла позивачу право на земельну частку (пай), згідно земельного сертифікату, а не на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Оскільки позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, також, на даний час, згоди між спадкоємцями з приводу тлумачення змісту даного заповіту не досягнуто, між сторонами виник спір, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, від представника позивача надійшла заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню. 07 червня 2014 року померла рідня бабуся позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 287438 від 09 червня 2004 року. 03.09.2001 року [PERSON] склала заповіт на ім'я позивача [PERSON], що був посвідчений секретарем виконавчого комітету Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області - [PERSON], і зареєстрований в реєстрі за № 114, в якому вона заповідала позивачу право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності ВАТ ДПЗ ім. Кірова Токмацького району, розміром 8.3 га в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку пай, серії РН № 187659, виданого Токмацькою районною Державною адміністрацією від 16 лютого 2001 року. 14 лютого 1995 року [PERSON] склала заповіт на ім'я відповідачки [PERSON], що був посвідчений секретарем виконавчого комітету Кіровської ради народних депутатів Токмацького району Запорізької області - [PERSON], і зареєстрований в реєстрі за № 11, в якому вона заповідала відповідачці право на жилий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Кірове, вул. Центральна, 30. Позивач своєчасно звернувся до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої 07 червня 2004 року [PERSON], однак, у звязку з неточностями в документах, а саме в вищевказаному заповіті, розпорядження зроблено на сертифікат на право на земельну частку(пай), а на момент звернення спадкодавця, на підставі вказаного вище сертифікату було вже видано Державний акт, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 вересня 2016 року № 918/02-31. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 054375 [PERSON] належить земельна ділянка площею 8,53 га на території Кіровської сільської ради Токмацького району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 178 від 10 січня 2003 року. Відповідно до інформаційного листа начальника управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області від 26.09.2016 року № б/н, державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 054375 від 10 січня 2003 року № 178 на земельну ділянку площею 8,53 га, розташовану на території Кіровської сільської ради Токмацького району, видано [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № 187659, реєстраційний № 348 від 16.02.2001 року по ВАТ «ДПЗ ім. Кірова» Кіровської сільської ради. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять права і обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст.1235 ЦК України [PERSON] реалізувала своє право на призначення спадкоємця та визначила у заповіті, що земельну ділянку площею 8,53 га., яка розташована на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вона заповідає позивачу - [PERSON]. На даний час, згоди між спадкоємцями з приводу тлумачення змісту заповіту не досягнуто, між сторонами виник спір. Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього Кодексу. Згідно ч. ч.1, 2 ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимоги однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Аналогічні відомості містить п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», який вказує, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників - в порядку позовного провадження. При вирішенні питання щодо тлумачення заповіту від 03.09.2001 року суд бере до уваги дійсні наміри спадкодавця [PERSON] та його волю щодо заповідання позивачу земельної ділянки, яка знаходиться на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,53 га. Враховуючи, що [PERSON] спадщину прийняв, суд дійшов висновку, що його позовні вимоги є заснованими на законі та відповідають наявним у справі доказам, у зв'язку з тим, є такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 213, 1218, 1223, 1256, 1268 ЦК України

Outcome: approved