Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням доповнень, просив: розірвати договір оренди земельної ділянки укладеного 13.08.2009 року між ним та селянським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» (далі - СТОВ); стягнути з відповідача 4001,40 грн. пені за 324 дні затримки у виплаті орендної плати; стягнути із СТОВ завдану йому моральну шкоду в сумі 10000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 13.08.2009 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,34283 га. Починаючи з 2015 року СТОВ умови договору оренди не виконує, орендну плату за 2015 рік відповідач виплатив в 2016 році, а орендна плата за 2016 рік не виплачена до цього часу. Крім цього, відповідач не уклав з ним додатковий договір про підвищення відсоткової ставки орендної плати, чим позбавив його можливості слідкувати за правильністю нарахування орендної плати, а тому з вказаних підстав просив розірвати вищевказаний договір оренди земельної ділянки. В судовому засіданні позивач та його представник заявлений позов підтримали. Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що за 2015 рік [PERSON] орендна плата виплачена вчасно, а за 2016 рік орендна плата нарахована, однак через відмову позивача прийти до СТОВ для її отримання, орендна плата до цього часу не виплачена. Також орендарем пропонувалось [PERSON] укласти додаткову угоду до договору оренди землі, у якій передбачалось збільшення розміру орендної плати, на що він також відмовився. Заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 13.08.2013 року орендодавець [PERSON] та орендар СТОВ «Агрофірма «Маяк» уклали договір оренди землі, за яким позивач передав відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, котра знаходиться на території бувшої Роговичіської сільської ради Полонського району загальною площею 2,3428 га строком на 10 років. За умовами вказаного договору оренди орендна плата мала вноситись орендарем у формі та розмірі 3% грошової оцінки земельної ділянки, що на той час становило 1179,67 грн. (пункт 9 договору). Згідно положень пунктів 10, 11 договору обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності, що мало місце у даному випадку, здійснюється без урахування індексації, а орендна плата повинна вноситись на протязі терміну договору до 31 грудня кожного року. У разі невиплати орендної плати у строки, визначені договорами, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожен день (пункт 14 договору). Як вбачається із наданих СТОВ доказів, для [PERSON] виплачено 28.08.2015 року 2287,85 грн. (3% від нормативної грошової оцінки землі з вирахуванням податків), про що свідчать дані заяви позивача від 27.08.2015 року та видаткового касового ордеру № 454. Крім цього, відповідач 11.06.2016 року згідно видаткового касового ордеру № 314 виплатив [PERSON] 1525 грн. орендної плати за 2015 рік у зв'язку з внутрішнім рішенням СТОВ щодо підвищення розміру орендної плати орендарям. Наведені обставини в ході судового розгляду не заперечувались позивачем та його представником. Отже, за 2015 рік орендар виконав умови договору оренди щодо строків та повноти виплати [PERSON] орендної плати. Відповідно до наказу генерального директора СТОВ № 3 від 08.01.2016 року прийнято рішення в 2016 році виплачувати орендодавцям земельних ділянок, які перебувають в оренді товариства, виходячи з 7% від нормативно-грошової оцінки землі. За даними розрахунку № 637 від 16.10.2017 року нарахування орендної плати за 2016 рік [PERSON], останньому належить отримати орендну плату у сумі 6175,84 грн. Сторонами визнається факт, що позивачу вказана сума коштів не виплачена. Згідно положень пунктів 11, 14 вищезгаданого договору оренди землі у разі невиплати орендної плати у строки, визначені договором (на протязі терміну договору до 31 грудня кожного року) справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожен день. Вирішуючи питання щодо вимоги позивача про стягнення пені за невчасно виплачену орендну плату за 2016 рік, суд виходить із наступного. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, у встановлений зобов'язань строк (термін) його виконання. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ч.1 ст.610 ЦК). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ч.1 ст. 611 ЦК). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК). Відповідно до частин 1, 2 ст.614 ЦК особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Судом встановлено, що відповідач не виплатив позивачу орендну плату за 2016 рік, строк сплати якої закінчився 31.12.2016 року, тим самим порушив умови договору оренди земельної ділянки, а тому повинен нести відповідальність за прострочення виконання зобов'язання у виді сплати пені у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожен день, що становить 12,35 грн. (6175,84 грн. х 0,002%). Разом з тим, СТОВ 19.08.2017 року направило для [PERSON] повідомлення за № 528, у якому запропонувало йому, зокрема, з'явитись у господарство та отримати орендну плату за 2016 рік. Вказане повідомлення позивачем отримане 23.08.2017 року, про що свідчать дані рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. На думку суду, після дати отримання [PERSON] зазначеного повідомлення, у відповідача відсутня вина щодо прострочення виплати орендної плати, оскільки орендодавець не вчинив запропонованих для нього дій щодо отримання орендної плати. Суд не приймає до уваги доводи представника позивача про те, що його довіритель приходив у СТОВ за отриманням орендної плати, однак у цьому йому було неправомірно відмовлено із мотивів необхідності підписання додаткової угоди до договору оренди, так як будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів з цього приводу суду не надано. З таких же міркувань суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо відмови [PERSON] отримати орендну плату за 2016 рік до часу направлення для нього вищезазначеного письмового повідомлення. Таким чином, з вини СТОВ прострочення виплати орендної плати за 2016 рік становить за період з 01.01 по 23.08.2017 року - 235 днів, а тому сума пені складає 2902,25 грн. (235 х 12,35). Щодо вимоги позову про розірвання договору оренди суд зазначає про таке. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно із пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, та від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16. На момент звернення до суду відповідачем було лише один раз за 2016 рік своєчасно несплачена орендна плата для [PERSON], а отже, наявне разове порушення умов договору, що відповідно не вважається підставою, в розумінні пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України. для розірвання договору оренди земельної ділянки. Суд не приймає до уваги позицію позивача про те, що СТОВ допустило порушення закону, оскільки не уклало з ним додатковий договір про підвищення відсоткової ставки орендної плати, що позбавило його можливості слідкувати за правильністю нарахування орендної плати. Вищезгаданим Законом, зокрема статтею 25, а також умовами договору оренди землі не встановлено обов'язку орендаря укладати додатковий договір про підвищення відсоткової ставки орендної плати.

Outcome: approved