overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, у якій просить призначити його другим опікуном недієздатної [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2013 року останню визнано недієздатною та встановлено опікуном її матір - [PERSON]. Однак, [PERSON] не може виконувати свої обовязки в повній мірі через стан здоровя, а тому заявник має бажання здійснювати моральну та матеріальну турботу про [PERSON] і захищати її особисті права. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, повідомлявся, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що Київська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2013 року, [PERSON], [INFO], громадянка України, місце народження: м. Одеса, яка проживає за адресою: [INFO]/б, кв. 47, визнана недієздатною та над нею встановлено опіку, призначивши [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO]/б, кв. 47, її опікуном. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи стан здоровя опікуна [PERSON], заявник звернувся до суду з заявою про призначення його другим опікуном недієздатної [PERSON]. Відповідно до подання Київської районної адміністрації Одеської міськради від 07квітня 2015 року за №Х-114 «Про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON]», [PERSON], за станом здоровя на теперішній час не має можливості в повному обсязі виконувати обовязки опікуна [PERSON], та, з метою захисту особистих майнових та немайнових прав своєї підопічної просить призначити другим опікуном [PERSON], родина якого тривалий час допомагає їй у догляді за хворою дочкою. [PERSON], [INFO], працює, матеріально та житлом забезпечений. Стан здоров'я не перешкоджає йому виконувати обовязки опікуна, а тому у відповідності зі ст.ст.58, 60 ЦК України, Київська районна адміністрація Одеської міськради вважає доцільним призначення [PERSON] опікуном над [PERSON]. Згідно ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. При таких обставинах, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована, доведена та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою у якій просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу. У своїй заяві заявник посилається на те, що з 01.01.2006 р. він перебуває на обліку при УПФ м.Карлівки та відповідно до ч.1 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов*язкове пенсійне страхування» йому була призначена пенсія по втраті годувальника. На даний час [PERSON] бажає продовжити виплату пенсії по втраті годувальника в зв'язку з інвалідністю, яка у нього була набута до досягнення ним шестирічного віку. Але при зверненні до УПФ м.Карлівки, було виявлено невідповідність написання прізвища заявника у висновку №10 від 09.03.1995 р. з паспортними даними у російському варіанті, а саме: написано «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». Заявник до суду не з*явився , але надав суду письмову заяву у якій просить суд заяву задовольнити та справу розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи до суду не з*явився, але суду було надано заперечення у якому зазначено, що заявнику було видано довідку МСЕ №0275913 серія 7-66 ТЕ, яка підтверджує визнання [PERSON] інвалідом з дитинства до 18 річного віку на термін до 01.06.2008 р., та зазначено, що у разі визнання його інвалідом з дитинства, йому буде поновлено виплату пенсії по втраті годувальника на термін інвалідності, тому вважає, що дана заява є недоцільною, необґрунтованою та такою , що не підлягає задоволенню. Також представник просить справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявнику було видано медичний висновок №10 , який дійсний до 01.04.1997р. та де на російській мові зазначено прізвище «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]» , ім*я та по батькові записано вірно ( а.с.6). Згідно копії паспорту, на стор.2, російською мовою ПІБ заявника викладено як «[PERSON]» ( а.с.3). Надане заінтересованою особою заперечення на дану заяву, не стосується вимог зазначених заявником та не є перешкодою у задоволенні заяви [PERSON] Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, аналіз всіх вищевикладених доказів в їх сукупності, дозволяє суду зробити висновок про те, що є можливим встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу, а саме : медичного висновку №10 від 09.03.1995 р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою у якій просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу. У своїй заяві заявник посилається на те, що на підставі рішення ВК Попівської сільради Карлівського району від 24.03.1997 р. заявнику було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Дана земельна ділянка розташована на території Попівської сільради Карлівського району. При виготовленні державного акту на право приватної власності на землю було допущено помилку у прізвищі заявника, та імені по батькові, зазначено [PERSON], хоча у паспорті його ПІБ значиться як [PERSON]. У квітні 2015 р. заявник звернувся до відділу Держземагенства у Карлівському районі з усним проханням виправити помилку, але отримав відмову та рекомендацію звернутися з даним питанням до суду. На вказаній земельній ділянці по вул.П.Мирного,35 в с. Попівка, знаходится належний заявнику житловий будинок. Заявник до суду не з*явився , але надав суду письмову заяву у якій просить суд заяву задовольнити та справу розглянути без його участі. Представники заінтересованих осіб до суду не з*явилися, але суду було надано заяви у яких, просять справу розглядати без участі представників , заперечень проти задоволення заяви [PERSON] не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії паспорту серії КН №331371, ПІБ заявника викладено як «Мірошниченко Володимир Юрійович» ( а.с.4). [PERSON] акт на право приватної власності на землю видано на ім*я [PERSON] ( а.с.5). Згдіно довідки ВК Попівської сільради , житловий будинок з надвірними будівлями по ву. [PERSON],35, в с. Попівка Карлівського району, належить [PERSON] ( а.с7). Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, аналіз всіх вищевикладених доказів в їх сукупності, дозволяє суду зробити висновок про те, що є можливим встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу, а саме : державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №022847, що видано та зареєстровано на ім*я [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою у якій просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу. У своїй заяві посилається на те, що 29.12.2002 року на підставі розпорядження Карлівської райдержадміністрації № 706 від 30 жовтня 2002 року заявнику було видано державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], площею 3,010 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території Федорівської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 811. Проте, у вищевказаному акті її прізвище вказане як «[PERSON]». Замість правильного «[PERSON]».На даний час він хоче скласти заповіт щодо земельної ділянки, щоб у разі смерті вона перейшла по спадщині у власність сина. Але звернувшись до нотаріуса для посвідчення заповіту, було виявлено розбіжності у прізвищі вказаному у державному акті та паспорті. Усунення такої помилки шляхом виправлення прізвища власника земельної ділянки на прізвище ідентичне у паспорті не передбачене чинним законодавством щодо державних актів на право власності на землю, а тому можливе лише в судовому порядку. Про те, що правильне прізвище «[PERSON]», свідчать такі документи: паспорт, картка платника податків, свідоцтво про одруження, пенсійне посвідчення, трудова книжка. Заявник до суду не з*явився , але надав суду письмову заяву у якій просить суд заяву задовольнити та справу розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи до суду не з*явився, але суду було надано заяву у якій, просять справу розглядати без участі їхнього представника , заперечень проти задоволення заяви не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії паспорту серії [NUMBER], ПІБ заявника викладено як «[PERSON]» ( а.с.3). Пенсійне посвідчення серії [NUMBER] (а.с.6) також видано на ім.*я [PERSON] З копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] ( а.с.5) вбачається, що його видано на ім*я [PERSON]. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, аналіз всіх вищевикладених доказів в їх сукупності, дозволяє суду зробити висновок про те, що є можливим встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу, а саме: державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою , у якої зазначив, що він перебуває в шлюбі з [PERSON], яка має двох дітей від першого шлюбу: [PERSON] - [INFO]. і [PERSON] - [INFO]. Батько дітей [PERSON] - [INFO], за рішенням Вільнянського райсуду Запорізької області від 12.01.2015р. визнаний недієздатним, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний. Заявник просить надати дозвіл на усиновлення дітей. Матір дітей [PERSON] проти всиновлення заявником її дітей, не заперечує, про що написала заяву, посвідчену нотаріусом. В судовому засіданні заявник і його дружина підтримують вимоги заявника. Представник органу опіки та піклування Запорізької міської ради не заперечує проти задоволення вимог заявника. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, подання заінтересованої особи, дослідивши докази, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина. Ст.ст. 211, 212 СК України визначають перелік осіб, які можуть бути усиновлювачами, а саме: особа, яка старше дитини не менше ніж на 15 років, якщо усиновлювачі є подружжям або проживають однією сім'єю, дієздатні особи, не позбавлені батьківських прав, які не страждають на психічні розлади та не вживають наркотичні речовини, мають постійне місце проживання та постійний заробіток (дохід), не страждають на хвороби, перелік яких затверджений Міністерством охорони здоров'я України. В силу ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя необхідна письмова згода другого з подружжя, посвідчена нотаріусом. Ст. ст. 229, 231, 233 СК України передбачають право усиновлювача бути записаним батьком дитини зі зміною прізвища та імені по-батькові усиновленої особи, про що вносяться зміни в актовий запис про народження дитини державним органом реєстрації актів цивільного стану та видається нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін, при цьому свідоцтво, видане раніше, анулюється. Заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради надав висновок про доцільність усиновлення дітей заявником. Заявник надав суду докази, що він за станом здоров'я може бути усиновлюівачем, має заробіток і житло. Стан здоров дітей не перешкоджає їм бути усиновлюваними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою , якою просить визнати його батька [PERSON] , [INFO] недієздатним внаслідок хвороби . Заявник вказує , що внаслідок захворювання 30. 07. 1999 року Рівненською спеціалізованою медико - соціальною експертною комісією батько визнаний інвалідом першої групи і потребує сторонньої допомоги , оскільки не здатний самостійно реалізовувати свої права . Підтримавши заяву в суді [PERSON] пояснив , що необхідність визнання [PERSON] недієздатним пояснюється потребою призначення опіки над ним , оскільки він є інвалідом 1 групи довічно , йому призначена пенсія, однак через свій стан батько не може розпоряджатись нею . Вислухавши заявника , дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку , що заява підлягає задоволенню з таких підстав . Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною , якщо вона внаслідок хронічного , стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або ) керувати ними . Як вбачається з висновку комісійної судово - психіатричної експертизи № 37/15 від 11. 02. 2015 року [PERSON] , [INFO], внаслідок гострого порушення мозкового кровообігу страждає на хронічний стійкий психічний розлад , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними , а тому відповідно до вимог ст. 39 ЦК України заява в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування . Суду надано подання органу опіки та піклування № 01/5-01-426 від 12 лютого 2015 року , відповідно до якого призначення [PERSON] опікуном його батька [PERSON] є можливим та буде вчинено в інтересах недієздатного . На підставі ст. ст. 39,40, 60 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, яку обґрунтовував тим, що [INFO] в м.Путивль Сумської області померла його та [PERSON] мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, у тому числі і на квартиру, що знаходиться на території м.Путивль Сумської області. Для оформлення спадщини після смерті [PERSON] як спадкоємцем за законом, просив встановити факт того, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [ADDRESS] . Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, представник заявника подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність та відсутність заявника (а.с.26). Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] у м.Путивль Сумської області є матір`ю [PERSON] , заявника у справі, та [PERSON] , заінтересованої особи (а.с.6-8). Відповідно до довідки Відділу обліку проживання фізичних осіб Дніпровської міської ради №977 від 4 лютого 2020 року та копії будинкової книги, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована по [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.10,12-14). Відповідно до комісійного акта від 19 березня 2020 року, [PERSON] постійно проживала по [ADDRESS] по 27 жовтня 2019 року (а.с.11). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20 березня 2020 року відбулась реєстрація спадкової справи №64/2020 після смерті [PERSON] (а.с.15). Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадщини, що вбачається з довідки нотаріуса (а.с.16). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, яку обґрунтовував тим, що [INFO] в с.Роща Путивльського району Сумської області помер його рідний брат [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, у тому числі і на земельну частку (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області. Для оформлення спадщини після смерті [PERSON] як спадкоємцем за законом, просив встановити факт того, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є с.Роща Путивльського району Сумської області. Представник заявника в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність та відсутність заявника (а.с.19). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву в якій проти задоволення заяви не заперечував, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.17). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , заявник у справі, є рідним братом [PERSON] , який помер [INFO] в с.Роща Путивльського району Сумської області (а.с.5,8). Відповідно до довідки В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області №170 від 12 березня 2019 року [PERSON] на день смерті проживав один, але не був зареєстрований у с.Роща Путивльського району Сумської області Заповіт від імені [PERSON] . В`язенською сільською радою не посвідчувався (а.с.6). Відповідно до комісійного акта від 4 листопада 2019 року, [PERSON] проживав у с.Роща Путивльського району Сумської області з 20 жовтня 1983 року по [INFO] вересня [INFO] року (а.с.7). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13 березня 2019 року відбулась реєстрація спадкової справи №105/2019 після смерті [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадщини, що вбачається з довідки нотаріуса (а.с.11). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, яку обґрунтовував тим, що [INFO] у с.Стрільники Путивльського району Сумської області помер його дід [PERSON] . Для отримання дозволу на імміграцію, [PERSON] просив встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав на території України з 13 вересня 1990 року по 6 листопада 1995 року, в тому числі станом на 24 серпня 1991 року. Заявник в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про підтримання заяви, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.40-42). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, подала відзив в якій заяву не визнала, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.30-37) Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Підтверджується матеріалами справи те, що [PERSON] , заявник у справі, є онуком [PERSON] (а.с.15-20). Як вбачається з копії довідки про смерть, [PERSON] помер [INFO] у с.Стрільники Путивльського району Сумської області, внаслідок отруєння угарним газом, про що в книзі записів цивільного стану про смерть Виконавчого комітету Стрільниківської сільської ради зроблено відповідний запис №24 (а.с.24). Відповідно до копії трудової книжки [PERSON] , 1940 року народження, останній з 26 серпня 1990 року працював вчителем математики у с.Стрільники Путивльського району до виходу на пенсію 31 серпня 1993 року (а.с.21-22). Згідно з довідкою Стрільниківської сільської ради Путивльського району Сумської області №147 від 16 лютого 2016 року [PERSON] , [INFO] , згідно з записами домової книги по сільській раді, проживав та був зареєстрований з 13 вересня 1990 року по 6 листопада 1995 року у с.Стрільники Путивльського району Сумської області разом з [PERSON] (а.с.23). Відповідно до ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що, дійсно, [PERSON] , [INFO] , постійно проживав на території України з 13 вересня 1990 року по 6 листопада 1995 року, в тому числі станом на 24 серпня 1991 року, а тому, враховуючи те, що встановлення цього факту має для заявника юридичне значення і усунути виявлені розбіжності іншим чином неможливо, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved