Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 14500 грн., вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким відповідач взяла у позивача в борг грошові кошти в сумі 14500 грн., які зобов'язалась повернути до 15.04.2015 року, про що надала відповідну розписку. На час звернення до суду позивачу відповідач грошові кошті не повернула, всі вимоги ігнорує, тому він звернувся до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України вирішив розглядати справу за відсутності учасників процесу за наявними доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким 06.04.2015 року [PERSON] взяла у [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 14500 грн., які зобов'язалась повернути до 15.04.2015 року, про що надала відповідну розписку. На час розгляду справи докази повернення грошей відсутні. Відповідно актового запису про зміну імені № 37 [PERSON] змінила своє ім'я на - [PERSON]. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно вимог ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В матеріалах справи також наявна заява позивача про збільшення позовних вимог, однак вона не підписана позивачем, а тому не може бути прийнята судом до розгляду у зв'язку з належним її оформленням. Суд розглядає справу в межах заявлених первинних вимог позивача. Враховуючи викладене суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що між сторонами у справі був укладений договір позики, за яким позивач передав у власність відповідача грошові кошти, які відповідач зобов'язався повернути у строк до 15.04.2015 року. На час розгляду справи грошові кошти позивачу не повернуті, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved