Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться життям та здоров'ям доньки, не надає матеріальної допомоги на її утримання, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя та неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] заявлений позов підтримали, від стягнення з відповідачки судових витрат позивач відмовився. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином відповідно до ст. 130 ЦПК України. Представник служби у справах дітей та сім?ї Тетіївської районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні підтвердила необхідність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки [PERSON],оскільки це зумовлено ухиленням відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини та є способом захисту прав та інтересів дітей. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника та представника третьої особи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 22.07.2003 року (а.с.6), яка постійно проживає разом з батьком [PERSON] та знаходиться на повному його утриманні (довідка виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області № 8736 від 19.12.2017 року (а.с.9). За весь час проживання неповнолітньої [PERSON] разом з батьком, її мати [PERSON] постійно ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, жодного разу не поцікавилася її життям та здоров'ям, не телефонувала, матеріальної допомоги на її утримання не надавала. Згідно характеристики виконавчого комітету Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області № 704-02-39 від 18.12.2017 року, [PERSON] зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, перебуває в громадських місцях в нетверезому стані, порушує громадських порядок та неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.ст. 175-1, 183, 185-1 КУпАП (а.с.14). З 2010 року по даний час [PERSON] перебуває на диспансерному обліку Тетіївського центральної районної лікарні наркологічного кабінету з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю (довідка Тетіївської ЦРЛ № 314 від 22.05.2018 року - а.с. 45). Із висновку Тетіївської районної державної адміністрації № 07-19/814 від 07.05.2018 року встановлено, що Тетіївської РДА з урахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини при Тетіївській райдержадміністрації від 03.05.2018 року № 3, вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.34-35). Наведені обставини свідчать про байдуже та безвідповідальне ставлення матері до своєї дитини. Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини та є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім?ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров?я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов?язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов?язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов?язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов?язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об?єктивного з?ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 зазначеної постанови роз?яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов?язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов?язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з?ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Вважаючи доведеним факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов?язків по вихованню дитини на підставі з?ясованих у справі обставин, в тому числі на підставі висновку Тетіївської райдержадміністрації про доцільність позбавлення її батьківських прав, а також враховуючи, що ставлення відповідачки до своєї дитини суперечить основним засадам прав та обов?язків батьків з виховання та розвитку дітей їх інтересам, суд вважає, що відповідачку слід позбавити батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини. Враховуючи, що позивач від стягнення судових витрат з відповідачки відмовився, суд відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати не стягує.

Outcome: approved