Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просив суд винести рішення, яким надати йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після його матері [PERSON], яка померла 26.02.2014 року, строком на 3 місяці. Свої вимоги мотивував тим, що він являється сином, [PERSON], яка померла 26.02.2014 року. На час її останніх днів життя та тяжкої хвороби він прибув та був поряд з нею. За рекомендацією лікарів він її розмістив до Полтавської обласної лікарні, але її життя зберегти не вдалося. Мати померла у м. Полтаві, де і була похована. На день смерті матері він був єдиним спадкоємцем. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з кв. №8 у буд.№ 36 по вул.Леніна у м. Кременчуці. Він працююча людина та не міг тривалий час перебувати у м. Кременчуці і вимушений був повернутися до місця роботи, проживання та реєстрації, у Росію. До нотаріуса він звертався відразу ж у м.Кременчуці, але йому усно повідомили, що слід звернутися з заявою через 6 місяців після дня смерті. Він так і планував прибути через 6 місяців до України. Так, напередодні дня, коли він хотів просити надати йому відпустку за свій рахунок для поїздки в Україну, його направили у відрядження і не надали йому відпустки. Його робота специфічна та пов'язана з особливими умовами праці, а саме, віддаленістю розташування самого обєкту. Він являється вальщиком лісу. За допомогою гелікоптерів, разом з іншими робітниками, його вивозять до віддаленої лісової ділянки, де вони перебувають по декілька місяців. Так, він вибув до тривалого відрядження у тайгу 15 серпня 2014 року і перебував там до 20 квітня 2015 року. Там відсутні будь-які комунікації та населені пункти, зв'язок відбувається по рації та забезпечення здійснюється шляхом скидання необхідного з гелікоптера. Відпустка йому була надана тільки після повернення з відрядження, наприкінці квітня 2015 року. Він зразу ж відбув до м.Кременчука. На кордоні він спіткнувся з іншою проблемою, що чоловіків до 60 років, яким він являється, перестали пропускати через кордон з Росії до України і за допомогою запрошення від нотаріуса, яке надіслали жителі Кременчука, він прибув. Час на прийняття спадщини сплинув. На його звернення до приватного нотаріуса [PERSON] у травні 2015 року, після його прибуття, він встановив що запізнився і його заява не може бути прийнята, тому йому було відмовлено у прийнятті такої заяви про прийняття спадщини після померлої матері, [PERSON], у зв'язку з пропущеним строком. Згідно вказаної постанови йому вказано, що згідно ст.ст. 1269, 1270 ЦК України не можна прийняти заяву і рекомендовано звернутися до суду з позовом про оспорювання свого права на подачу такої заяви. Вважає, що у нього виникли поважні причини пропуску строку звернення з такою заявою. Також просив звернути увагу на те, що він не має свого власного житла, а те, де він проживає, не придатне для тривалого проживання, а тільки на час роботи, про що свідчить довідка з селища Красноселькуп від 23.06.2015 року. У нього відсутнє власне житло і він не скористався правом на приватизацію. Він прагне повернутися для подальшого проживання в Україні. Позивач [PERSON] до судового засідання не з»явився з невідомих суду причин. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, з підстав що зазначені в ньому. Представник відповідача Кременчуцької міської рада Полтавської області до судового засідання не з»явилася, хоча завчасно направив до суду заяву відповідно до якої просив справу розглядати без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та представника відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до договору купівлі продажу від 18.06.1991 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №9, квартира №8 в житловому будинку №36 по вул.. Леніна в м. Кременчуці належить на праві власності [PERSON]. 26 лютого 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1 КЕ №259155, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 27 лютого 2014 року . Після її смерті відкрилась спадщина, що складається, зокрема, із квартира №8 в житловому будинку №36 по вул.. Леніна в м. Кременчуці Полтавської області. Як встановлено судом, та це зокрема вбачається із свідоцтва про народження серії ЯЖ №392811, виданого Ленінським районним бюро РАЦС м. Полтави 21 березня 1957 року, [PERSON] є матірю позивача [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно ст..1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом та це не заперечується сторонами, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], постійно разом із спадкодавцем не проживав. Відповідно до ст..ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із змісту положень п.2.1 3.29 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України №282/20595 від 22.02.2014 року вбачається, що заява про прийняття спадщини може бути подана спадкоємцем, як особисто нотаріусу так і шляхом надіслання її нотаріусу поштовим відправленням. Позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON], 05.05.2015 року, тобто після закінчення встанволеного Законом строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, особисто звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міцського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] від 06 травня 2015 року відмовлено [PERSON] у заведенні спадкової справи до майна померлої 26 лютого 2014 року [PERSON], в звязку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З наведеного вбачається, що поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Між тим, не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. При обґрунтуванні причин поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач посилається на те, що він є громадянином [PERSON] Федерації, працює та не міг тривалий час перебувати на території України у зв»язку з умовами роботи. Також позивач посилається на те, що після звернення до нотаріуса безпосередньо після смерті матері, йому було роз»яснено про необхідність подання заяви про прийняття спадщини через шість місяців після смерті спадкодавця, що він мав намір і зробити. Крім того зазначив, що з 15.08.2014 року по 20.04.2015 року перебував у відрядженні та під час відрядження знаходився у місці, де відсутні засоби комунікації. Ст.ст. 10, 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст.11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено судом, позивач є громадянином [PERSON] Федерації та зареєстрований і проживає в [INFO]. Позивач з 01.07.2010 року працює в МУП «Будівельно монтажне управління» муніципального утворення Красноселькупського району та згідно довідки МУП «Будівельно монтажне управління» від 22.06.2015 року, останній з 15.08.2014 року по 20.04.2015 року перебував на лісозаготівлі. Як вбачається із змісту вказаної довідки, в ній не міститься відомостей, щоб свідчили про те, що у місці, де перебував у відрядженні позивач, відсутні відділення зв»язку, при цьому із дня відкриття спадщини до дня початку відрядження минуло більше п»яти місяців. Також позивачем суду не надано жодних належних доказів, щоб свідчили про те, що існували об'єктивні, непереборні, істотні обставини, які б перешкоджали позивачу, під час його перебування на території України, подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини та не надано доказів, щоб свідчили про те, що останній, перебуваючи на території [PERSON] Федерації з об»єктивних причин не міг вчинити ці дії. Враховуючи викладене, оцінюючі в сукупності надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів, тобто не доведено, що існували поважні причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на подання нотаріусу, в передбачений Законом строк, заяви про прийняття спадщини, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити у зв»язку з його необґрунтованістю.

Outcome: dismissed