Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням. Свій позов аргументує тим, що відповідач є його батьком, який сплачував аліменти до повноліття. 30.11.2017 року його батьки розірвали шлюб. На теперішній час він навчається на першому курсі денного відділення ДВНЗ «Донецького національного технічного університету» на факультеті «Машинобудування, екології та хімічної технології», група ПМР - 18. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки працює на ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ШУ «Добропільське» та має постійний заробіток. У зв`язку з тим, що позивач навчається на платній основі, а також має додаткові витрати на проживання та проїзд, вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у зв`язку із продовженням навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця. Позивач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки відповідача в судове засідання суду невідомі. Будь-яких заяв про відкладення розгляду справи, або відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання, без повідомлення причин та не подав відзив на позов і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Довідкою декана факультету «Машинобудування, екології та хімічних технологій» ДВНЗ «Донецького національного технічного університету» №211 від 11.03.2019 року та копією договору ПМР-18/2154 від 03.09.2018 року про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» підтверджується той факт, що [PERSON] дійсно навчається на 1 (першому) курсі, групи ПМР-18, ОС «бакалавр» на денній формі навчання у ДВНЗ «Донецького національного технічного університету», оплата освітніх послуг за рахунок коштів фізичної особи, період навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Згідно довідки ДВНЗ «ДонНТУ» №1-1662 від 31.05.2019 року вбачається, що позивач [PERSON] фактично проживає в гуртожитку №2 Індустріального інституту державного вищого навчального закладу «Донецькій національний технічний університет» за адресою: [ADDRESS] з 01.09.2018 року по дату видачі довідки. З копії рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30.11.2017 року вбачається, що батьки позивача розірвали шлюб. Вказане рішення набрало законної сили 16.12.2017 року. Мати позивача працює у ФОП [PERSON] з 02.02.2018 року на посаді адміністратора чергового та заробітна плата за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року склала 18210,40 грн., фактично до сплати з підрахунками 14659,34 грн. Тобто середньомісячна заробітна плата скала 2443,22 грн. на місяць. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач - [PERSON] дійсно має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою користь, як на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З копії договору про надання освітніх послуг №ПМР-18/2154 від 03.09.2018 року вбачається, що загальна вартість освітньої послуги з підготовки бакалавра становить 56000,00 грн. Оскільки [PERSON] навчається у навчальному закладі, враховуючи, що він потребує матеріальної допомоги на навчання, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів з відповідача засновані на законі. Вирішуючи питання про те, чи може відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина у зв`язку з продовженням навчання та про розмір аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вирішуючи питання чи потребує повнолітній син матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, суд приходить до висновку про те, що останній дійсно потребує допомоги у зв`язку з навчанням, так як навчання проводиться за денною формою і є платним. Будь-яких доказів того, що у відповідача існує інша сім`я або що на його утриманні знаходяться утриманці, суду не надано. Погоджуючись з вимогою позивача про те, що він потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, враховуючи, що обов`язок з утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено в рівній мірі на обох батьків, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно по 30.06.2022 року, або до припинення навчання [PERSON] в навчальному закладі. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 18.06.2019 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Крім того, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 768,40 грн., оскільки позивач при зверненні до суду з даною категорією позовної заяви, звільняється від сплати судового збору.

Outcome: approved