Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, стверджуючи, що на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року за ним визнано право власності будинку з надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом, розташованого за адресою: вул. Леніна, 12, с. Яськи, Біляївський район, Одеська область, після смерті [PERSON] померлого 13.05.2014 року. У вищевказаному житловому будинку зареєстрований відповідач, колишня жінка померлого [PERSON], яка не проживає у вказаному будинку з 2006 року по теперішній час. В теперішній час відповідач проживає за адресою: [INFO]. Позивач вказує, що неодноразово звертався до [PERSON] з проханням виписатися з його будинку, але вона на його прохання не реагувала. У звязку з викладеним, просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, будинком за адресою: вул. Леніна, 12, с. Яськи, Біляївський район, Одеська область. Позивач у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. (а.с. 21). Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с. 16, 24). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за [PERSON] на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року визнано право власності на будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом розташованого за адресою: вул. Леніна, 12, с. Яськи, Біляївський район, Одеська область, після смерті [PERSON] померлого 13.05.2014 року. Також, вказаний будинок зареєстрований у встановленому законом порядку на імя позивача, що підтверджує витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 6-11). Згідно акту обстеження житлового будинку від 30 листопада 2015 року, встановлено, що в будинку № 10 по вул. Леніна в с. Яськи Біляївського району Одеської області, відповідач не проживає з 2006 року (а.с. 12). Довідкою Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1943 від 30 листопада 2015 року, встановлено, що [PERSON], [INFO], за адресою: вул. Леніна, 12, с. Яськи, Біляївський район, Одеська область зареєстрована з 2001 року. (а.с. 13). Довідкою Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1931 від 30 листопада 2015 року, встановлено, що [PERSON], [INFO], за адресою: вул. Леніна, 12, с. Яськи, Біляївський район, Одеська область не проживає з 2006 року, а проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Не проживання зазначеної особи без поважних причин понад встановлені строки є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved