Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер його дід [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Дружба» згідно сертифікату серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №270. Дану спадщину прийняла його дружина [PERSON], яка [INFO] померла, нотаріально не оформивши своїх спадкових прав. Після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно та на: земельну ділянку площею 0,33 га, розташовану на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; земельну ділянку площею 1,21 га, розташовану на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Все своє майно спадкодавець заповіла позивачу, проте звернувшись у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не оформила спадкових прав на майно, що залишилось після смерті [PERSON] та втрачений правовстановлюючий документ на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. З приводу втрати сертифіката на право на земельну частку (пай) та державного акта на право приватної власності на землю позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністров'я». Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON], представник позивача - адвокат Андрусенко І.Я. у судове засідання не з»явилися, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримали. Відповідач Велеснівська сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечили. Судом встановлено такі обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.07.2016 року батьками позивача [PERSON] вказано: [PERSON] та [PERSON]. Батьками [PERSON] (батька позивача) були: [PERSON] та [PERSON], що вбачається з даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, сформованого 09.07.2016 року Монастириським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Згідно ксерокопії сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 28.03.1996 року [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Дружба» розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 28.03.1996 року зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Дружба» під № 270, що вбачається зі змісту інформації про грошову оцінку земельної ділянки (паю), наданої 23.06.2016 року Відділом держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області № 29-1912-99.61-548/2-16. Даний сертифікат на право на земельну частку (пай) на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністров'я» (тираж № 1479) розміщено оголошення. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.08.1997 року [PERSON] помер [INFO] в с. Велеснів Монастириського району Тернопільської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на право на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Дружба» згідно сертифікату серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 270. У силу ст. 529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно довідки №134, виданої 04.07.2016 року виконавчим комітетом Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, на час смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON], 1925 р.н. Судом встановлено, що майно, яке залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] успадкувала [PERSON], оскільки на час смерті спадкодавця проживала разом з ним, проте нотаріально не оформила своїх спадкових прав. Зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №1554/01-16 від 10.12.2016 року, спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. Як убачається зі змісту листа №29-1912-0.9-1022/2-16 від 06.12.2016 року, адресованого Відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області адвокату [PERSON], [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 1,54 га, розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністров'я» (тираж 1479) розміщено оголошення. [PERSON] померла [INFO] в с. Велеснів Монастириського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно: право на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Дружба» згідно сертифікату серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 270; земельну ділянку площею 0,33 га, розташовану на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; земельну ділянку площею 1,21 га, розташовану на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Спадкодавець [PERSON] все своє майно заповіла позивачу [PERSON], про що 21.08.1999 року складено заповіт, посвідчений секретарем Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Як убачається зі змісту довідки №200, виданої 05.08.2016 року виконавчим комітетом Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] на час смерті спадкодавця проживав разом з нею. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, у зв»язку з втратою правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, які підлягають спадкуванню, не оформленням [PERSON] за життя своїх спадкових прав, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (інформаційний лист Монастириської державної нотаріальної контори №910/01-16 від 01.08.2016 року). Як вбачається зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №1553/01-16 від 10.12.2016 року, згідно даних спадкового реєстру спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як встановлено у судовому засіданні, сертифікат на право на земельну (частку) пай серії [NUMBER] від 28.03.1996 року на час розгляду справи втрачений, що унеможливлює належним чином реалізувати позивачу належні йому права на спадкове майно. Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Як вбачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю [PERSON] належали: право на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Дружба» згідно сертифікату серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 270; земельна ділянка площею 0,33 га, розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; земельна ділянка площею 1,21 га, розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) у господарстві спілки селян «Дружба», права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON]

Outcome: approved