Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання житлового будинку №54 на вул. Петефі в м. Мукачево Закарпатської області (надалі Житловий будинок) обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визначення рівних часток у майні. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Житловий будинок є спільною сумісною власністю сторін по справі, оскільки побудований під час перебування сторін по справі у шлюбі. На підставі наведеного, позивач вважає, що їх частки є рівними, тому їм слід визначити по Ѕ частці Житлового будинку. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач, у поданій суду письмовій заяві, зазначили про визнання нею позовних вимог позивача. В свою\~чергу,\~положеннями ст.200\~Цивільного процесуального\~кодексу України \~передбачено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. 1. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з того, що згідно із частиною першою ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних осіб,\~прав та\~інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у\~ст. 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.\~20\~Цивільного кодексу\~України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Передаючи на розгляд суду позов, який є предметом даного судового розгляду, позивач зазначив у ньому три позовні вимоги, а саме: визнання обєкта незавершеного будівництва спільною власністю подружжя, поділ майна та визнання права власності Отже, суд, реалізуючи завдання цивільного судочинства, закріплені у ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України повинен надати правову оцінку саме цим конкретним підставам, оскільки з урахуванням вимог і заперечень сторін, обставин, на які посилаються інші особи, які беруть участь у справі, а також норм права, які підлягають застосуванню, суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору, і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню. \~ \~ \~ \~Суд оцінює правовідносини, факти та обставини, які вже відбулися в минулому та надає їм правову оцінку в процесі судового розгляду конкретної справи, який обмежується предметом і підставами позову. \~ \~ \~ \~У відповідності до частини третьої ст. 12 та частини першої ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Правовий зміст наведених законодавчих норм окреслює предмет доказування у цивільному процесі. Обсяг предмету доказування обмежується не лише обставинами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а й іншими обставинами, які мають значення для вирішення цивільного спору. 2. Не оспорюється учасниками судового процесу той факт, що предметом спору, тобто матеріально правовим обєктом з привиду якого виникло конфліктне правовідношення між сторонами справи є нерухоме майно. При вирішенні переданого на розгляд суду спору за позовом, у контексті із заявленими позовними вимогами позивача, доказуванню підлягають обставини щодо можливості визнання Житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя з визначенням відповідних часток сторін по справі. \~ \~ \~ \~Так, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 1990 року (свідоцтво про шлюб серії І-ФМ №155716). На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11-14). Згідно з даними технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок роком побудови Житлового будинку (літ. А) є 1999 рік (а.с. 15-18). Фактичні дані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 16.12.2018 року № 149717140 (а.с. 5-7) свідчать про те, що право власності на спірний Житловий будинок зареєстроване за [PERSON]. 3. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд застосовує наступні норми права та наводить мотиви їх застосування. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 321\~Цивільного кодексу\~України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved