Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що, згідно свідоцтва № 839 про право власності на житло від 03 червня 1993 року, квартира [ADDRESS] належала співвласникам на праві спільної сумісної власності, а саме: [PERSON], відповідачеві сину позивача [PERSON] та дружині позивача - [PERSON] (померла 21 жовтня 2014 року) - по 1/3 частці кожному співвласнику. Після смерті дружини позивач оформив спадщину. Тому, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] та відповідачеві [PERSON] належить по 1/6 частці кожному співвласнику, а саме кожен із співвласників володіє 1\\2 частиною спірної квартири. 20.05.2015 р. Запорізьке бюро технічної інвентаризації виготовило новий технічний паспорт квартири зі змінами у зв'язку з отриманням позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно з технічним паспортом на квартиру, спірна квартира є двокімнатною, житлова площа - 29,9 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 12,7 кв.м., 2-а кімната - 17,2 кв.м., кухня - 8,1 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м., ванна кімната - 2,8 кв.м., коридор - 7,3 кв.м., комора - 0,5 кв.м лоджія 2,1 кв.м. Загальна площа квартири - 51,7 кв.м. Кімнати в квартирі ізольовані. Договір №65 від 17.06.1993 р. про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території укладено з позивачем на підставі свідоцтва про власність на житло. На підставі цього договору відкрито особовий рахунок на ім'я позивача, на який ним регулярно сплачуються комунальні та інші платежі за надані комунальні послуги. Боргів не має. На сьогодні Відповідач одружений і разом з дружиною і дитиною проживає в спірній квартирі в окремій кімнаті площею 17,2 кв.м. Відповідач проживає окремо з сім'єю, веде окреме власне господарство і має окремий сімейний бюджет. Згідно довідки від 02.02.2015 року, Відповідач зареєстрував свого сина [PERSON] за адресою №74 будинку №44 по вул. Г.Сталінграда у м. Запоріжжі, збільшивши таким чином нарахування квартплати. При цьому Відповідач, будучи співвласником квартири, не здійснює оплату за житлове приміщення і комунальні послуги і категорично відмовляється це робити. Згідно довідки про заробітну плату та інші доходи за період з 2014-12 по 2015-05 заробіток позивача склав усього 6946,12 грн. і йому складно сплачувати за спожиті комунальні послуги за себе і сім'ю Відповідача, ще й умовах постійно зростаючих тарифів. Позивач веде своє господарство окремо від Відповідача і його сім»ї і мешкає в окремій ізольованій кімнаті розміром 12,7 кв.м. Протягом тривалого часу між позивачем і відповідачем склалися неприязні стосунки. Відповідач вчиняє сварки, не сплачує кошти за утримання спірної квартири, також протидіє отриманню позивачем житлово-комунальної субсидії. Позивач неодноразово пропонував відповідачу встановити порядок користування спірною квартирою і розділити особові рахунки. Відповідач відмовляється. Оскільки позивач та відповідач не можуть знайти домовленості у користуванні квартирою, відповідач не здійснює оплату за житлове приміщення і комунальні послуги, позивач змушений звернутися до суду з вимогою встановити порядок користування квартирою посімейного заселення. Позивач просить суд встановити порядок користування квартирою № 74 по вул. Героїв Сталінграду будинок 44 наступним чином: у користуванні позивача залишити житлову кімнату, площею 12,7 кв.м; у користування відповідача виділити житлову кімнату площею 17,2 кв. м. разом з лоджією 2,1 м. кв. Спільне користування власниками балконом не є можливим, так як вихід на балкон здійснюється лише з кімнати площею 17,2 кв.м.; в загальному користуванні залишити: кухня - 8,1 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м., ванна кімната - 2,8 кв.м., коридор -7,3 кв.м., комора - 0,5 кв.м.; стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач з позовом погодився, крім вимоги про стягнення з нього на користь позивача судового збору. Представник третьої особи не заперечує проти позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що, згідно свідоцтва № 839 про право власності на житло від 03 червня 1993 року, квартира [ADDRESS] належала співвласникам на праві спільної сумісної власності, а саме: [PERSON], відповідачеві сину позивача [PERSON] та дружині позивача - [PERSON] (померла 21 жовтня 2014 року) - по 1/3 частці кожному співвласнику. Після смерті дружини позивач оформив спадщину. Тому, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] та відповідачеві [PERSON] належить по 1/6 частці кожному співвласнику, а саме кожен із співвласників володіє 1\\2 частиною спірної квартири. 20.05.2015 р. Запорізьке бюро технічної інвентаризації виготовило новий технічний паспорт квартири зі змінами у зв'язку з отриманням позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно з технічним паспортом на квартиру, спірна квартира є двокімнатною, житлова площа - 29,9 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 12,7 кв.м., 2-а кімната - 17,2 кв.м., кухня - 8,1 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м., ванна кімната - 2,8 кв.м., коридор - 7,3 кв.м., комора - 0,5 кв.м лоджія 2,1 кв.м. Загальна площа квартири - 51,7 кв.м. Кімнати в квартирі ізольовані. Договір №65 від 17.06.1993 р. про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території укладено з позивачем на підставі свідоцтва про власність на житло. На підставі цього договору відкрито особовий рахунок на ім'я позивача, на який ним регулярно сплачуються комунальні та інші платежі за надані комунальні послуги. Боргів не має. На сьогодні Відповідач одружений і разом з дружиною і дитиною проживає в спірній квартирі в окремій кімнаті площею 17,2 кв.м. Відповідач проживає окремо з сім'єю, веде окреме власне господарство і має окремий сімейний бюджет. Згідно довідки від 02.02.2015 року, Відповідач зареєстрував свого сина [PERSON] за адресою №74 будинку №44 по вул. Г.Сталінграда у м. Запоріжжі, збільшивши таким чином нарахування квартплати. При цьому Відповідач, будучи співвласником квартири, не здійснює оплату за житлове приміщення і комунальні послуги. У судовому засіданні відповідач пояснив, що не заперечує платити за комунальні послуги. Позивач веде своє господарство окремо від Відповідача і його сім»ї і мешкає в окремій ізольованій кімнаті розміром 12,7 кв.м. Протягом тривалого часу між позивачем і відповідачем склалися неприязні стосунки. Позивач неодноразово пропонував відповідачу встановити порядок користування спірною квартирою і розділити особові рахунки. Відповідач відмовлявся. У судовому засіданні відповідач погодився з умовами встановлення порядку користування спірною квартирою,зазначеними у позові. Відповідно до ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст..369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Позивач просить встановити такий порядок користування спірною квартирою: у користування відповідача виділити житлову кімнату площею 17,2 кв. м. разом з лоджією 2,1 м. кв., що перевищує в натурі розмір його частки в праві власності на квартиру (1/2 частина має відповідати площі у 14,95 кв.м.).Спільне користування власниками балконом не є можливим, так як вихід на балкон здійснюється лише з кімнати площею 17,2 кв.м.; у користуванні позивача залишити житлову кімнату, площею 12,7 кв.м; в загальному користуванні залишити: кухня - 8,1 кв.м., вбиральня -1,0 кв.м., ванна кімната - 2,8 кв.м., коридор -7,3 кв.м., комора - 0,5 кв.м. Відповідач не заперечує проти встановлення такого порядку користування спірною квартирою. Вимоги позивача є обґрунтованими, законним, визнаними відповідачем, тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved