Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, про що 20 лютого 2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 7. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років, стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Вже доволі тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час, він та його дружина проживають окремо, сімейного життя не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що сім`я фактично припинила існування, а шлюб між ними існує лише формально. Кожен з них окремо, отримує доходи та здійснює витрати. 01 квітня 2021 року Тячівським районним судом Закарпатської області було винесено рішення про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів. Вважає, що неповнолітніх дітей слід і надалі залишити проживати з матір`ю, спір щодо цього у них відсутній, хоча відповідачка без жодних на те підстав, чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми та участі у їх вихованні. Вважає, що примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, а тому просить шлюбу укладений між ними розірвати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2021 року, позовну заяву залишено без руху та повідомлено позивача про необхідність виправлення недоліків позовної заяви. 15 вересня 2021 року представником позивача усунуто недоліки позовної заяви та згідно ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачка своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористалася. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися згідно поданого представником позивача клопотання просили проводити розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судове засідання відповідачка та її представник не з`явилися, згідно поданої представником відповідачки заяви розгляд справи просила проводити без її участі, позовні вимоги визнали, просили шлюб розірвати. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 20 лютого 2016 року у виконавчому комітеті Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом № 7 (а.с.26). Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.10-11). Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать про те, що сімейне життя у сторін не склалося, між ними втрачено взаєморозуміння, а розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, оскільки разом не проживають. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved