Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовомдо [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що він проживає у квартирі [ADDRESS]. Квартира в якій проживає, і в якій зареєстрована його дружина на даний час не приватизована. Його колишня дружина фактично не проживає у квартирі з моменту розірвання шлюбу та не з'являється у ній уже більше 2-х років. При останній зустрічі, приблизно 2 роки тому, повідомив [PERSON], про наміри зняття її з реєстрації, проте згоди на це не отримав. Після цього її не бачив, і вона жодного разу не з'являлася у приміщення за адресою де вона зареєстрована. Згоду від неї отримати не вдається, так як невідоме її фактичне місце перебування. Відповідачка відсутня за зареєстрованим місцем проживання більше двох років. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, позивачподав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи без його участі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Щодо позовної вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За положеннями ч.ч. 1, 2, п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад 6 місяців у випадку тимчасово виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. У випадках, передбачених п.п.1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом 6 місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] (а.с. 4, 5). На підставі ордера у вказане житлове приміщення, як член сім'ї наймача вселилась та проживала [PERSON]. Також судом встановлено, що квартирі [ADDRESS], зареєстрована [PERSON], яказ 2012 року, без поважних причин не проживає у вказаному житловому приміщенні (а.с. 9). Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON]будучи зареєстрованою в квартирі [ADDRESS], не проживає у вказаному житловому приміщенніз 2012 року без поважних причин. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі - 551,20 гривень.

Outcome: approved