Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що працював муляром 2-го розряду у відповідача з 31 січня 2011 року. Звільнений 21 серпня 2012 року. За період з 01.02.11 р. по 21.08.12 р. йому нараховано заробітну плату в сумі 27526,31 грн., яка не виплачена. З 21.11.11 р. по 22.02.12 р. він перебував на лікарняному в зв'язку з отриманням травми на підприємстві. Оскільки відповідач відмовився виплачувати допомогу з тимчасової непрацездатності, вимушений був звернутися до суду з позовом. Рішенням суду від 12.07.13 р. з відповідача стягнуто допомогу з тимчасової непрацездатності в сумі 5092,08 грн.. Вказує, що за вирахуванням стягнутої за рішенням суми заборгованість підприємства з нарахованої та невиплаченої заробітної плати становить 22434,23 грн., яку просить стягнути з відповідача. Зазначив, що внаслідок тривалої невиплати належної заробітної плати йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у необхідності постійно докладати додаткові зусилля для організації свого життя, займати гроші у знайомих та родичів. Потребував та потребує лікування ноги, яка була травмована на підприємстві. Це зумовило складне, тривале та коштовне лікування, на яке в нього відсутні гроші. Не може в повному обсязі купувати необхідні медичні препарати, внаслідок чого вимушений терпіти фізичний біль. Не може купувати необхідні речі та економити на харчуванні. Сім'я опинилась на межі бідності, що пригничує та змушує його постійно хвилюватися за своє майбутнє та майбутнє своєї родини. В рахунок відшкодування моральної шкоди просить стягнути з відповідача 10000,00 грн.. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Додатково до зазначеного в позовній заяві пояснив, що після отримання травми 01.03.11 року та з 02.03.11 року не працював - перебував на лікарняному, потім перебував у відпустці та після цього переведений на нижче оплачувану роботу, на якій працював до звільнення. Отримував за цей період від відповідача гроші, але за що, не знає. Отримав від Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві близько 60 тисяч гривень, а також отримує від Фонду виплати по 671 гривні щомісяця. Представник відповідача за дорученням Шкульова Л.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Зазначила, що позивач працював на підприємстві з 01.02.11 року по 21.08.12 року. Після отримання травми з 01.03.11 р. по 28.03.12 р. перебував на лікарняному та у відпустках, в цей період роботу не виконував. За період з 29.03.12 року по 21.08.12 р. отримував заробітну плату на нижче оплачуваній роботі, що встановлено рішенням суду та цим же рішенням з підприємства стягнуто різницю між середнім заробітком за час виконання нижчеоплачуваної роботи та фактично отриманими ним сумами. За лютий 2011 року [PERSON] отримав заробітну плату, що підтверджується його підписами у відомостях. Від Фонду соціального страхування від нещасних випадків [PERSON] отримав 60 тисяч гривень та зараз отримує від Фонду по 670 гривень щомісяця. Крім цього, він перебував на обліку в центрі зайнятості, де його направляли на роботу, від якої він відмовлявся. Аналізуючи подані суду докази, суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. При звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, проводиться у день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадяться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача муляром 2 розряду з 01 лютого 2011 року, звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 21 серпня 2012 року. 01 березня 2011 року на робочому місці підчас підйому цегли фагот АМ за допомогою вантажопідйомної металевої укосини на будівельному майданчику третього під'їзду житлового будинку, що будується по[ADDRESS] сталося падіння металевої укосини з місця її установки з шостого поверху на землю, внаслідок чого його було травмовано. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Бердянській ЦРБ з 01.03.11 року по 25.03.11 року та на стаціонарному лікуванні в Бердянській міській лікарні з 21.11.11 року по 30.11.11 року з діагнозом «консолідований, синтезований перелом в АВФ лівої в/берцової кістки». Перебував на амбулаторному лікуванні з 01.12.11 р. по 22.02.12 р.. В період з 01.02.12 року по 15.02.12 року [PERSON] перебував у відпустці без збереження заробітної плати, в період з 16.02.12 року по 13.03.12 року [PERSON] перебував у черговій тарифній відпустці, в період з 14.03.12 року по 28.03.12 року [PERSON] перебував у відпустці без збереження заробітної плати. З 29 березня 2012 року [PERSON] переведено підсобним робочим на неповний робочий день (з 08.00 до 12.00). В період з 10.04.12 року по 27.04.12 року [PERSON] перебував на лікарняному. Зазначені обставини встановлені рішенням Бердянського міськрайонного суду від 12 липня 2013 року у справі за позовом [PERSON] до ПП «Молжитлобуд» про стягнення допомоги з тимчасової непрацездатності, середнього заробітку на час виконання нижчеоплачуваної роботи, середнього заробітку за час розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Бердянську Запорізької області (справа №310/2333/13-ц). Вказаним рішенням також встановлено обставину, що за період перебування на лікарняному в квітні 2012 року [PERSON] отримав виплати виходячи з середнього заробітку на попередній посаді, а також встановлено обставину, що за період з 29.03.12 р. по 21.08.12 р. (без врахування періоду перебування на лікарняному в квітні 2012 року) фактично [PERSON] отримано заробітну плату та станом на дату розгляду справи з [PERSON] не був проведений кінцевий розрахунок у вигляді оплати листків непрацездатності та середнього заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи. Відповідно до зазначеного рішення, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 05 листопада 2013 року, з ПП «Молжитлобуд» на користь [PERSON] стягнуто допомогу з тимчасової непрацездатності за період з 21 листопада 2011 року по 22 лютого 2012 року в розмірі 5092,08 грн., середній заробіток за час виконання нижчеоплачуваної роботи з 29 березня 2012 року по 21 серпня 2012 року в розмірі 5600,69 грн., середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні з 22 серпня 2012 року по 12 липня 2013 року в розмірі 20905,13 грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 2500,00 грн., всього 34097,90грн.. Судом також встановлено, що за період роботи з 01 лютого 2011 року по 28 лютого 2011 року [PERSON] отримав заробітну плату в сумі 1481,21 грн.. Зазначене підтверджується наданими відомостями на виплату грошей: № 5 за лютий 2011 року (в розмірі 814,67 грн.) та № 7 за лютий 2011 року (в розмірі 666,54 грн.), оригінали яких оглянуто в судовому засіданні. Суд приходить до висновку, що у ПП «Молжитлобуд» відсутня заборгованість перед [PERSON] з виплати заробітної плати, в зв'язку з чим позовні вимоги в зазначеній частині задоволенню не підлягають. Також не підлягають задоволенню вимоги про відшкодування моральної шкоди в зв'язку з невиплатою заробітної плати, оскільки порушень трудових прав позивача не встановлено. Судові витрати у вигляді витрат позивача на правову допомогу в розмірі 400 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача не підлягають, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Outcome: dismissed