Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, просив визнати припиненими грошові зобов`язання за кредитним договором № SAMDNWFC00001575792, укладеним 13.02.2015 р. із Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та додатковим рахунком до даного договору, за умови внесення ним грошових коштів у розмірі 5 472,37 грн на погашення заборгованості. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що 13.02.2014 р. між ними був укладений кредитний договір № SAMDNWFC00001575792. Ним внесені проплати на погашення заборгованості в сумі 39 282,71 грн, залишок становить 44 755,08 грн, у відповідача наявне право на стягнення отриманого тіла кредиту мінус вже сплачених/повернутих коштів за період з 13.02.2014 р. по 03.05.2021 р., або 44 755,08 грн - 39 282,71 грн = 5 472,37 грн, отже він зобов`язаний повернути грошові кошти у розмірі 5 472,37 грн та визнати укладений кредитний договір припиненим. Ухвалою суду від 21.07.2021 р. відкрито провадження у справі. Відповідачем Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» відзив на позовну заяву не подано. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог про визнання кредитного договору припиненим [PERSON] у якості письмових доказів додано копії: сторінок паспорту громадянина України серії [NUMBER] , довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виписки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» по картці [NUMBER] і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00001575792 від 13.02.2014 р. за період 01.10.2019 р.-11.05.2021 р., із кредитним лімітом: 44 650,71, валютою рахунку: UAH, балансом на початок періоду: 0,66, балансом на кінець періоду: -44 755,08 грн, усього витрат: 93 299,90, усього надходжень: 48 544,16, сумою комісій: 2 315,37, сумою знижок: 5,04. Частиною восьмою статті 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed