Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 26.02.2014 року відповідач [PERSON] позичив у нього 78000,00грн. на строк до 26.08.2014 року. На даний час [PERSON] вищезазначені грошові кошти не повернув та всіляко ухиляється від їх погашення. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 78000,00гривень та судові витрати які він поніс при зверненні до суду. В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як встановлено у судовому засіданні, 26 лютого 2014 року позивач позичив відповідачу [PERSON] гроші в сумі 78000,00 гривень, що підтверджується розпискою (а.с.4). Згідно з розпискою відповідач був зобов'язаний повернути позивачу грошові кошти до 26 серпня 2014 року. На даний час [PERSON] вищезазначені грошові кошти не повернув, всіляко ухиляється від виконання своїх зобов'язань, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу, та згідно ст.79, 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved