Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк терміном в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після померлої 06 листопада 2016 року матері [PERSON], обгрунтовуючи свої вимоги тим, що передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки він є єдиним спадкоємцем за законом, так як батько [PERSON] помер ще у 2013 році, не був обізнаний у спадковому законодавстві, в нього бракувало коштів для оформлення спадщини. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що за життя мати заповіту не складала; після смерті матері в нього з сестрою [PERSON] була усна домовленість про поділ спадкового майна й він до нотаріуса на протязі шести місяців з заявою про прийняття спадщини не звертався, тоді як сестра таку заяву подала своєчасно. До нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за письмовою згодою своєї сестри, яка прийняла спадщину, він не звертався. Прачівська сільська рада в судове засідання представника не направила, відзиву на позов не надала, в поданій заяві просить розглядати справу без їх участі, позов визнає. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким за ст.1220 ЦК України є день смерті особи. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 06 листопада 2016 року померла мати позивача [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала сама в [INFO]; заповіту при житті не складала. У визначений законом строк [PERSON] відповідно до вимог ст.ст.1268, 1269 ЦК України не прийняв спадщину. Разом з тим, таким правом скористалася рідна сестра позивача й дочка спадкодавиці [PERSON] також спадкоємець першої черги за законом. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, смерть, довідками Прачівської сільської ради №165 від 01.03.2018р. та Борзнянської районної державної нотаріальної контори №402 від 22.03.2018р. Витребування вказаної довідки з нотаріальної контори здійснено судом з власної ініціативи на виконання вимог ч.7 ст.81 ЦПК України, оскільки в суду малися сумніви у добросовісному здійсненні позивачем його процесуальних прав та виконання обовязків щодо подання доказів про прийняття спадщини іншими спадкоємцями. Згідно з керівними розясненнями, викладеними в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справі щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, й лише при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Тому, оскільки після померлої [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON], то вона і має бути належним відповідачем по справі, а зазначена позивачем у заяві Прачівська сільська рада не може вважатися належним відповідачем й визнання нею позову не має для суду юридичного значення. При цьому, суд зважує і на ту обставину, що ще до подачі даного позову [PERSON] був обізнаний про наявність іншого спадкоємця (своєї рідної сестри [PERSON]М.), який у встановленому законом порядку прийняв спадщину. З аналізу положень ст.13 ЦПК України вбачається, що суд зобовязаний вирішити справу за тим зверненням особи, що предявлене, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому (принцип диспозитивності цивільного судочинства). Позивач всупереч вимогам чч.1-3 ст.51 ЦПК України своїм процесуальним правом на внесення клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, або залучення у справі [PERSON] як співвідповідача, не скористався, тоді як з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу суд позбавлений можливості самостійно вчинити дані процесуальні дії. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини звернуті до Прачівської сільської ради безпідставно, в звязку з чим, не підлягають задоволенню. Одночасно, суд розяснює [PERSON], що у відповідності до ч.2 ст.1272 ЦК України він може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed