Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 квітня 2013 року помер його син [PERSON]. Після смерті сина залишилась спадщини, а саме: земельна ділянка пай 4,2 га, яка знаходиться на території Василівської сільської ради колишнього КСП «Василівське», яку він прийняв як спадщину після смерті дідуся [PERSON]. Син трагічно помер, позивач переніс сильний стрес, захворів і вимушений був лікуватись, а також судився і судиться з правоохоронними органами з причини загибелі його сина. Коли позивач звернувся до Державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у прийнятті заяви і запропоновано звернутися до суду з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На підставі вказаного просить продовжити термін прийняття спадщини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином по час та місце слухання справи. (а.с. 21,27). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження ІІІ-ЖД № 492512 виданого 30 січня 1982 року, заявник є батьком [PERSON]. (а.с. 11). 09 квітня 2013 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 331947, виданого 11 квітня 2013 року, актовий запис № 3708. (а.с. 8). Після його смерті залишилась спадщина, а саме: земельна ділянка пай 4,2 га, яка знаходиться на території Василівської сільської ради колишнього КСП «Василівське», яку він прийняв як спадщину після смерті дідуся [PERSON], що підтверджується рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09 листопада 2007 року. (а.с. 10). Син трагічно помер, у звязку з чим позивач переніс сильний стрес, захворів і вимушений був лікуватись, що підтверджується довідкою Василівської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 34, де зазначено, що [PERSON] дійсно в 2013 році знаходився на лікуванні в режимі стаціонар на дому (а.с. 29). Коли позивач звернувся до Державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у прийнятті заяви і запропоновано звернутися до суду з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. (а.с. 7). У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як видно з наданих письмових доказів, у встановлений законом строк, що надано для прийняття спадщини, позивач не подав заяви про прийняття спадщини, не зміг вчасно звернутися до нотаріуса. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на викладене, а також того що вимога позивача є законною, він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини із поважних причин, тому його вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved