Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] В підтвердження позову зазначає, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 27.10.2016 р. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги ні в натуральному ні в матеріальному вигляді не надає. Участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її життям, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задоволити, а також вказала, що відповідач ухиляється від сплати аліментів. Відповідач проти задоволення позову заперечив, пояснив, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, у зв'язку з чим він звертався до органу опіки і піклування про встановлення графіку зустрічей з дитиною. Крім того, вказав, що аліменти на утримання дитини він сплачує, не сплачує аліментів на утримання дружини. Представник третьої особи пояснив, що комісією з питань захисту прав дитини визнано недоцільним позбавляти батьківських прав відповідача, а також вказав, що з часу розлучення сторін пройшов досить короткий термін (менше одного року), просив у задоволенні позову відмовити. Оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши доводи сторін, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON], народилася [INFO], а її батьками є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 27.10.2016 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, позивачу відновлено дошлюбне прізвище [PERSON]. З розрахунку наданого Золочівським районним відділом ДВС ГТУЮ у Львівській області вбачається, що станом на 31.07.2017 за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті аліментів на утримання дружини в загальній сумі 6404,84 грн. Висновком комісії районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини від 31 серпня 2017 року №3 вирішено за недоцільне позбавляти батьківських прав відповідача [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 вказаної Постанови встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В матеріалах справи відсутні переконливі докази умисної та винної поведінки [PERSON] щодо ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Обставин, які б вказували на нездатність відповідача спілкуватись з дочкою та забезпечити їй належне виховання, або ж, які б становили реальну небезпеку для життя і здоров'я дитини не має. Крім того, суд бере до уваги той факт, що [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування про встановлення графіку побачень з дочкою, що свідчить про його бажання спілкуватися та брати участь у вихованні дочки. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання свої батьківських обов'язків. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, а тому в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed