Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], при цьому наполягав на визнанні договору купівлі-продажу №407 від 27 лютого 2016 року транспортного засобу «Lexus», модель LX 570, 2013 року випуску, тип легковий, чорного кольору, номер кузова (шасі, рама), JTJHY00W604117605, реєстраційний номер [NUMBER] (попередній реєстраційний номер [NUMBER]), укладений між [PERSON] та [PERSON] - недійсним, повернувши сторони договору у первісний стан. Представник позивача, що діє на підставі договору від 25 квітня 2016 року, в судовому засіданні наполягав на позовних вимогах та прохав про задоволення позову у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, не надали цьому поважних підстав, хоча про час та місце розгляд справи повідомлялись, чому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 лютого 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 407, транспортного засобу «Lexus», модель LX 570, 2013 року випуску, тип легковий, чорного кольору, номер кузова (шасі, рама), JTJHY00W604117605, реєстраційний номер [NUMBER], що був посвідчений сервісним центром МВС України 5149. Відповідно до відомостей облікової карти № 86405528 від 27 лютого 2016 року Сервісним центром МВС України 5149 було здійснено перереєстрацію вказаного транспортного засобу на імя [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], за договором купівлі-продажу, внаслідок чого, транспортному засобу «Lexus», модель LX 570, 2013 року випуску, тип легковий, чорного кольору, номер кузова (шасі, рама), JTJHY00W604117605, було присвоєно новий реєстраційний номер (номерний знак) ВН4334ВН. Однак, із представлених суду доказів, вбачається що 22 лютого 2016 року позивачем по справі [PERSON], було подано позов до Котовського міськрайонного суду Одеської області з вимогою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 27 серпня 2015 року, [PERSON], надав в борг [PERSON] грошові кошти в сумі 3141864 доларів США на термін 1990 000 доларів СІІІА до 15 грудня 2015 року, а 1151863 доларів США до січня 2016 року. Вищезазначений позов було прийнято до провадження суддею Котовського міськрайонного суду Одеської області Фабіжевським С.А. та призначено до слухання. Крім цього, ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення вказано позову від 23 лютого 2016 року, у справі № 505/750/16-ц, в наслідок чого, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне відповідачу [PERSON] та його дружині [PERSON] на праві приватної та спільної власності. Таким чином, здійснення 27 лютого 2016 року [PERSON] відчуження транспортного засобу транспортного засобу «Lexus», модель LX 570, 2013 року випуску, тип легковий, чорного кольору, номер кузова (шасі, рама), JTJHY00W604117605, реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] було здійснено з порушеннями норм чинного законодавства, оскільки вказаний транспортний засіб входив до числа майна, на що було накладено арешт у забезпечення позову по цивільний справі № 505/750/16-ц. Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст.. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, за умовами яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до положень ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. однак, ч.2 ст. 321 ЦК України, визначається, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку і в порядку, встановлених законом. Тобто в даному випадку було здійснено обмеження [PERSON] у розпорядженні його майном на підставі ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області № 750/16-ц від 23 лютого 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved