Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача: - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 березня 2013 року по 18 лютого 2015 року в розмірі 38628,56 грн.; - компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в розмірі 1160,54 грн.; - моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.. Зазначив, що працював у відповідача. Звільнений за власним бажанням на підставі ст. 39 КЗпП України 11 березня 2013 року. В порушення норм трудового законодавства відповідач на день звільнення розрахунок не провів. Звертався до суду з заявою про видачу судового наказу. 24 лютого 2014 року Бердянський міськрайонний суд видав наказ. Суму заборгованості виплачено на підставі судового наказу 18 лютого 2015 року. Вказує, що відповідач повинен виплатити середній заробіток з 11 березня 2013 року по 18 лютого 2015 року, компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати. Зазначив, що факт тривалої невиплати заробітної плати та не проведення з ним розрахунку при звільненні призвів до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судове засідання представник позивача за дорученням [PERSON] надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання представника не направив. Повідомлений у справі поштове повідомлення про отримання повістки-виклику. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, проводиться у день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженного ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадяться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в звязку з порушенням строків їх виплати, Закону України „Про оплату праці, Положення про порядок компенсації робітникам втрати частини заробітної плати в звязку з порушенням строків її виплати, затвердженого Постановою КМУ 20.12.97 року № 1427 (зі змінами та доповненнями), при виплаті заробітної плати власник повинен нараховувати компенсацію за прострочення її виплати. Відповідно до Закону України „Про індексацію грошових доходів населення невиплачена сума заробітної плати підлягає виплаті з урахуванням індексу інфляції. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача фрезувальником 6-го розряду експериментального цеху. Згідно наказу від 11 березня 2013 року № 17/10-02 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. У день звільнення кінцевий розрахунок не проведений. Заборгованість на день звільнення становила 10136,66 грн.. Згідно судового наказу від 24 лютого 2014 року заборгованість стягнута в примусовому порядку та зарахована на банківський рахунок Відділу ДВС Бердянського МРУЮ 09 лютого 2015 року. Зазначене підтверджується записами в трудовій книжці, довідкою ПАТ «Бердянськсільмаш» від 10.02.14 року № 52/05, судовим наказом та листом Відділу ДВС Бердянського МРУЮ від 14 травня 2015 року № 20453. Середній заробіток позивача за місяць становив 1665,22 грн.. Середній заробіток позивача за день становив 54,75 грн.. Зазначене підтверджується довідкою ПАТ «Бердянськсільмаш» від 10.02.14 року № 52/05. За період з 12 березня 2013 року по 09 лютого 2015 року, тобто за 22 місяці та 21 робочий день стягненню підлягає середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 37784,59 грн. ((1665,22 х 22 = 36634,84) + (54,75 х 21 = 1149,75) = 37784,59 грн.). Компенсація втрати частини заробітної плати в звязку з затримкою її виплати підтверджується розрахунком, наданим позивачем та складає 1160,54 грн.. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що конституційне право [PERSON] на своєчасне одержання винагороди за працю порушене відповідачем. В звязку з чим середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні та компенсація втрати частини заробітної плати в звязку з затримкою її виплати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Зазначені порушення призвели до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих звязків та вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Зазначене підтверджується записами в медичній картці амбулаторного хворого [PERSON]. Виходячи з характеру та обсягу страждань позивача, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у його житті, суд вважає можливим визначити грошовий еквівалент завданої позивачу моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн.. Судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з даним позовом до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial