Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сімєю на момент відкриття спадщини та просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] однією сімєю з [PERSON], померлої 08.07.2014 року, з 2007 року по день смерті [PERSON] (08.07.2014р.), тобто на час відкриття спадщини. При цьому, [PERSON] обґрунтовує свою заяву тим, з 2006 року, одразу після одруження він оселився з дружиною, в будинку № 81 по вул.. Мічуріна в селі Семенівка Білгород-Дністровського району. Через рік, в 2007 році в них народився син [PERSON]. Після народження сина дружина заявника потребувала сторонньої допомоги, оскільки не встигала впорюватись по господарству, на городі та ще і сина доглядати. Сам же заявник постійно працював, заробляв гроші та не міг приділяти часу на родинні клопоти. Тому [PERSON] з дружиною вирішили запросити до них на постійне проживання [PERSON], яка доводилась [PERSON] далекою тіткою, окрім них в неї інших родичів не було, вона спілкувалась та підтримувала родинні відносини лише з батьками заявника та з ним самим. Так, з середини 2007 року [PERSON] проживала в одному будинку, однією родиною з [PERSON] Вона взяла на себе всі хатні клопоти, огород, що прикріплений до будинку, доглядався лише нею, оскільки у заявника з дружиною постійно не було часу. Тобто вони проживали однією сімєю, мали спільний бюджет, їли за одним столом та спільні харчі, допомагали один одному коли хтось хворів та інше. 08 липня 2014 року [PERSON] померла. Заявнику по теперішній час не було відомо, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,66 га, розташована на території Семенівської сільської ради масив №3, ділянка №4, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120886400:01:001:0100. Про цю ділянку заявнику сповістили працівники сільської ради. Однак, звертатись до державного нотаріусу з заявою про прийняття спадщини заявник не може, оскільки знає, що навіть якби він вчасно, протягом 6 місяців після смерті, звернувся до нотаріусу то не зміг би отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки не має жодних доказів його родинних відносин з [PERSON], до того ж, у неї та у нього різні адреси реєстрації проживання. Саме тому, заявник вирішив звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник у судове засідання не зявився, його представник [PERSON], надала до суду заяву з проханням заяву розглянути без її присутності в судовому засіданні та задовольнити вимоги. Представник Семенівської сільської ради у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином. До суду надійшла заява від Семенівської сільської ради, якою сільська рада повністю підтвердила обставини викладені в заяві [PERSON], повідомила, що [PERSON] також за свій рахунок організував похорони [PERSON], судове засідання сільська рада просила провести без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 08 липня 2014 року померла [PERSON]. За життя померла заповіт не складала, тому спадщина відкрилась в порядку ч.2 ст.1223 та ст. 1258 ЦК України - за законом, та складається з земельної ділянки площею 5,66 га, що розташована на території Семенівської сільської ради масив № 3, ділянка № 4, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер ділянки 5120886400:01:001:0100, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 158200, виданий 03.11.2004 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровської райдержадміністрації від 09.09.2004 року, № 1134/2004. З 2007 року і до самої смерті [PERSON]В проживала однією родиною з заявником в належному йому будинку № 81 по вул.. Мічуріна в с. Семенівка Білгород-Дністровського району. Похорони [PERSON] організував та оплатив також заявник. Близьких родичів у [PERSON] не було, тому сімя заявника та сам заявник були її єдиною родиною. Такі обставини підтверджуються листом Семенівської сільської ради від 25.04.2017 року № 02-09/163, та письмовими показаннями свідків [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст..1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ст.. 1264 КЦ України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7: при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Однак, щоб звернутись до державного нотаріусу з заявою про прийняття спадщини за законом як спадкоємець четвертої черги, заявник повинен підтвердити факт прийняття ним спадщини. Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заявник зареєстрований за місцем проживання в м. Білгород-Дністровському, а не в селі Семенівка, сама ж [PERSON] була зареєстрована в [INFO], тобто факт проживання однією родиною на момент смерті [PERSON], який повністю визнається Семенівською сільською радою, не можливо підтвердити для державного нотаріусу іншим чином окрім як рішенням суду. Пункт № 2 Постанови № 7: справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Враховуючи вищевикладені обставини справи та аналізуючи вищенаведені норми законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання однією сімєю на момент відкриття спадщини, оскільки її доводи знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Outcome: approved