Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у віці 52 років - державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 035376 виданого 24 грудня 2003 року на ім`я [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є сином [PERSON] .27.09.2013 року заявник змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] . [INFO] батько заявника [PERSON] помер. За життя батьку заявника [PERSON] була передана у власність Ѕ частина земельної ділянки площею 0,2052 га. 22.01.2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті батька, проте йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з зв`язку із тим, що в державному акті є суттєва помилка, а саме власником земельної ділянки зазначений « [PERSON] », хоча правильним буде « [PERSON] ». Ця обставина перешкоджає йому в реалізації його права оформлення спадщини, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив суд розглянути справу у його відсутності та відсутності представника [PERSON] . Представник заінтересованої особи Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області, у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника Чмирівської сільської ради. Проти задоволення заяви не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що заявник має труднощі в реалізації його права на спадщину, оскільки у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛГ № 035376, з помилкою записано прізвище його померлого батька як [PERSON] , замість [PERSON] . Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності правовстановлюючого документу на підставі ст. 315 ЦПК України. Так, за положеннями п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України батька заявника серії [NUMBER] виданого 15.03.2005 року Старобільським РВ УМВС України в Луганській області він записаний як [PERSON] . В свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] виданим 07.08.1997 року його померлий батько зазначений українською як [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] . Також, в свідоцтві про смерть батька заявника [NUMBER] , він записаний як - [PERSON] , проте в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛГ № 035376 згідно якого йому була виділена земельна ділянка у приватну власність на території Чмирівської сільської ради площею 0,2052 гектарів він зазначений як - [PERSON] . При цьому всі інші дані, зазначені в цих документах збігаються. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, а можливість внести зміни в правовстановлюючий документ в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у віці 52 років дійсно належить державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛГ № 035376 виданого 24 грудня 2003 року на ім`я [PERSON] . Судові витрати на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved