Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Десятої Харківської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказав, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею, 1,9886 га, яка розташована та території Завадівської сільської ради Теплицького району Вінницької області. Він є спадкоємцем за заповітом, проте, до теперішнього часу, у 6-місячний строк з моменту відкриття спадщин до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки йому було невідомо про наявність заповіту складеного на його ім`я та про те, що у померлої у власності була земельна ділянка. Вважає, що строк подачі заяви про прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, тому просить його поновити та визначити додатковий строк тривалістю один рік. В судове\~засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Від відповідача Десятої Харківської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] в м. Харків Харківської області померла [PERSON] (а.с. 12). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею, 1,9886 га, яка розташована та території Завадівської сільської ради Теплицького району Вінницької області (а.с. 11). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , що підтверджується паспортом [PERSON] (а.с. 6-7); заповітом [PERSON] на ім`я [PERSON] від 12.12.2015, зареєстрованим в реєстрі за № 6-667 та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 42434562 (а.с. 13-14). Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У матеріалах справи відсутнє підтвердження звернення позивача до нотаріуса з метою прийняття спадщини та отримання ним постанови про відмову нотаріуса у прийнятті такої заяви чи у видачі свідоцтва на спадкове майно, у зв`язку з пропуском ним строку для прийняття спадщини. Також, суд зауважує, що позивач звернувся з позовною заявою до неналежного відповідача з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Статею 51 ЦПК України урегульовано питання залучення до участі у справі співвідповідача, заміна неналежного відповідача. Так, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згодний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. Статтею 1277 ЦК України визначені випадки, коли спадщина переходить до держави, зокрема, якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини, або якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Виходячи із системного аналізу ст. 1277 ЦК України та ст.ст. 1, 10, 41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як вбачається із змісту та предмету позовної заяви позивачем пред`явлено позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до Десятої Харківської державної нотаріальної контори, а не до органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, в даному випадку с. Завадівка Соболівської ОТГ Гайсинського району Вінницької області. Позивач не подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача, не довів, що не знав та не міг знати про підставу заміни неналежного відповідача. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Зважаючи на викладене та в зв`язку з поданням позивачем позовної заяви до Десятої Харківської державної нотаріальної контори, яка є неналежним відповідачем у даній справі, а суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи, тому наявні правові підстави для відмови у задоволенні позову. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача.

Outcome: dismissed