Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що з 26.12.2003 р. проживав з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу. 4.10.2006 р. у них народилася дочка [PERSON], народження якої 18.10.2006 р. зареєстровано у відділі РАЦС Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України батьком дитини вказано [PERSON]. Шлюб не реєстрували, так як дружина отримувала соціальну допомогу. 13.05.2014 р. [PERSON] померла. З дня народження дитини вважає себе її батьком, виховував, піклувався і на даний час піклується про дитину. За час спільного життя із [PERSON], по можливості брав активну участь у вихованні та навчанні дочки, цікавився її розвитком та вихованням. На даний час дочка проживає із бабусею, яка є її опікуном. Він постійно підтримує телефонний зв'язок з дочкою, піклується про її здоров'я, цікавиться її життям та вихованням, постійно відвідує по мірі можливості, періодично висилав на банківську картку [PERSON] кошти на продукти харчування, одяг та інші потреби дитини. Просив визнати його батьком [PERSON], [INFO], записати його батьком в актовому записі про народження №476 від 18.10.2006р. У судовому засіданні [PERSON] та його представник уточнили позовні вимоги, додавши вимогу про зміну прізвища дитини на «Гончарова», суду пояснили, що позивач є біологічним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується висновком судової генетичної експертизи. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що має сумніви щодо батьківства позивача. Після проведення судової генетичної експертизи проти позову не заперечувала. Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради у судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матірю та особою, яку остання вважає батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Воно може виражатися в спільному піклуванні про дитину, її здоровя, освіту. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Частиною 4 статті 128 СК України визначено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Статтею 134 цього Кодексу передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження Відповідно до п.п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] з 2003 року проживав з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу. 4.10.2006 р. у [PERSON] народилася дочка [PERSON], народження якої 18.10.2006 р. зареєстровано у відділі РАЦС Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У свідоцтві про народження дитини, в графі по батькові зазначено Сергіївна, батьком дитини записаний [PERSON]. 13.05.2014 р. [PERSON] померла. З дня народження дитини позивач вважав себе її батьком, виховував, піклувався, цікавився її розвитком. На даний час дочка проживає із бабусею [PERSON], яка є її опікуном. Позивач підтримує телефонний зв'язок з дочкою, піклується про її здоров'я, цікавиться її життям та вихованням, відвідує по мірі можливості, періодично висилав на банківську картку [PERSON] кошти на продукти харчування, одяг та інші потреби дитини. Дочка також вважає його своїм батьком. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином, дослідженими доказами доведено факт спільного виховання та утримання дитини [PERSON] та [PERSON], а також факт визнання позивачем свого батьківства стосовно дочки [PERSON] Відповідно до висновку судової генетичної експертизи №138 від 16.06.2015р. біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] вважається доведеним. Вказане підтверджує кровну спорідненість батька та дитини, що також є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved