Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просить суд припинити право спільної часткової власності на будинковолодіння [ADDRESS]; розділити в натурі будинковолодіння та визнати за ним право власності на частину житлового будинку як на окреме домоволодіння (квартиру № 1) по [ADDRESS], що складається з наступних приміщень: коридор 1-1 площею 7,8 кв.м.; санвузол 1-2 площею 3,2 кв.м; кухня 1-3 площею 11.0 кв.м.; житлова кімната 1-4 площею 18,7 кв.м; житлова кімната 1-5 площею 16,0 кв.м. загальною площею 56,7 кв.м., житловою площею 34,7 кв.м. та право власності на 1/2 частину споруд, а саме: літня кухня, погріб, сарай; визнати за [PERSON] право власності на частину житлового будинку як на окреме домоволодіння (квартиру № 2) по [ADDRESS], що складається з наступних приміщень: коридор 2-1 площею 9 кв.м.; житлова кімната 2-2 площею 16,2 кв.м.; житлова кімната 2-3 площею 18,8 кв.м.; коридор І площею 6,3 кв.м. загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 44,0 кв.м. та право власності на 1/2 частину споруд, а саме: літня кухня, погріб, сарай; стягнути з [PERSON] на його користь сплачений судовий збір. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, просить суд його задовольнити. В судове засідання відповідач та представник відповідача не з'явилися повторно, про час та місце розгляду справи були судом належним чином повідомлені. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач та представник позивача не заперечують проти проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши обставини по справі, взявши до уваги пояснення сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частин будинковолодіння [ADDRESS] на підставі договору дарування № 1800 від 13.07.1988 року, що підтверджується договором дарування від 13.07.1988 року та реєстраційним посвідченням від 12.081988 року, яке внесено в реєстрову книгу № 1219 (а.с. 12, 13, 14). На момент дарування будинковолодіння складалось з 4 (чотирьох) житлових кімнат, розмір житлової площі 69,3 (шістдесят дев'ять і три десятих) кв.м., та 2 (двох) коридорів, сараю, літньої кухні, сіней, погребу, вбиральні, які розташовані на земельній ділянці 600 кв.м. На підставі рішення виконкому Бродівської міської ради народних депутатів № 89 від 21.03.1989 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво веранди розміром 6,0х3,2 м. У користуванні позивача є приміщення першого поверху № 1-1 площею 7,8 кв.м., 1-2 площею 3,2 кв.м., 1-3 добудована веранда площею 11,0 кв.м.; 1-4 житлова кімната площею 18,7 кв.м., 1-5 житлова кімната площею 16,0 кв.м. У користуванні відповідача перебувають приміщення першого поверху № 2-1 коридор площею 9 кв.м., 2-2 житлова кімната площею 16,2 кв.м.; 2-3 житлова кімната площею 18,8 кв.м., 1 коридор площею 6,3 кв.м. (а.с. 8, 10). Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. З пояснень позивача вбачається, що 08.08.2017 року він звернувся до відповідача з письмовою пропозицією укласти договір про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки як об'єктів права спільної часткової власності. Однак, така пропозиція була залишена без реагування відповідачкою. Згідно довідки КП ЛБР «Золочівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації» житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований на праві спільної часткової власності за [PERSON] Ѕ частка на підставі договору дарування, посвідченого Бродівською державною нотаріальною конторою від 13.07.1988 року, реєстр № 1800 та за [PERSON] Ѕ частка на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Бродівською державною нотаріальною конторою від 25.02.1992 року, реєстр № 631 (а.с. 28). Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що співвласники в рівних частках володіють спільним майном, суд вважає необхідним визначити, що їх частки є рівними і складають по 1/2 частині. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved