Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення помилково перерахованих коштів. В своїй позовній заяві посилався на те, що з жовтня 2016 року по грудень 2016 року нею було помилково, за відсутності жодних договірних правовідносин, перераховано грошові кошти в сумі 8000,00 грн. на картку ПАТ КБ «Приватбанк» на імя відповідача [PERSON] Вказувала, що направляла відповідачу лист з вимогою повернути помилково перераховані кошти, але гроші не повернуто. Вважає, що оскільки відповідач не виконав обовязки з повернення безпідставно набутих грошових коштів, він має сплатити грошові кошти, які безпідставно були перераховані на його картковий рахунок. Просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 8000,00 грн., як безпідставно набуті кошти, витрати на правову допомогу в розмірі 3 000,00грн. та суму сплаченого судового збору. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти наданого позову заперечив. Посилалася на те, що між сторонами по справі виникли правовідносини, на виконання яких позивачем і було сплачено відповідні грошові кошти. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно з платіжним дорученням від 22.10.2016р.-ТS200492 № 47311285606731864 здійснив перерахунок грошових коштів на користь отримувача [PERSON] на картковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ на суму 1700,00 грн.; згідно з платіжним дорученням від 24.10.2016р.-ТS203487 № 47311285606731864 здійснив перерахунок грошових коштів на користь отримувача [PERSON] на картковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ на суму 800,00 грн. згідно з платіжним дорученням від 20.11.2016р.-ТS203487№ 47311285606731864 здійснив перерахунок грошових коштів на користь отримувача [PERSON] на картковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ на суму 1000,00 грн. згідно з платіжним дорученням від 19.11.2016р.-ТS206575 № 47311285606731864 здійснив перерахунок грошових коштів на користь отримувача [PERSON] на картковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ на суму 1000,00 грн. згідно з платіжним дорученням від 16.12.2016р.-ТS203285 № 47311285606731864 здійснив перерахунок грошових коштів на користь отримувача [PERSON] на картковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ на суму 1000,00 грн. згідно з платіжним дорученням від 17.12.2016р.-24АР24А147843819А68504 № 47311285606731864 здійснив перерахунок грошових коштів на користь отримувача [PERSON] на картковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ на суму 1500,00 грн. згідно з платіжним дорученням від 31.12.2016р.-ТS03205 № 47311285606731864 здійснив перерахунок грошових коштів на користь отримувача [PERSON] на картковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ на суму 1000,00 грн. В судовому засіданні встановлено, що вказані кошти були перераховані [PERSON] позивачем [PERSON] помилково. Вимога позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] повернути безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. не виконана до теперішнього часу. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Обов'язковими умовами для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення є: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин в майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положеннями п. 2.35 Постанови Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» встановлено, що кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначеній строк повернення їх здійснюється в судовому порядку. Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про те, що кошти помилково без наявності правових підстав були перераховані позивачем на банківську картку, що належить відповідачу без зазначення призначення платежу, що свідчить про відсутність договірних правовідносин між сторонами, а також про те, що перераховані кошти являються безпідставно отриманими відповідачем. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суду надано договір про надання правової допомоги від 21.02.2017 року, укладений між Горб Ю.В.1 та адвокатом [PERSON] Однак до суду не надано підтвердження про сплату даних коштів, а саме квитанції про сплату вартості послуг та розрахунок вартості наданих послуг згідно договору. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн., Враховуючи викладене,

Outcome: partial