Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 02 червня 2017 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 83. Від шлюбних відносин мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На даний час він з відповідачем втратили інтерес до сімейного життя, тривалий час не підтримують шлюбні відносини. Кожен з них має свій погляд на сімейні цінності, що викликає між ними сварки. Вважає, що між ним та відповідачем втрачені почуття любові. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] .. В судове засідання позивач не з`явилася, однак в позовній заяві просить розглянути справу без його участі. Відповідач також не з`явилася в судове засідання, але надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна та просить розглянути справу без її участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02 червня 2017 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 83, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. № 5). Від шлюбних відносин мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а. с. № 9). Шлюбне життя подружжя не склалося. На даний час сторони втратили інтерес до сімейного життя, тривалий час не підтримують шлюбні відносини. Кожен з них має свій погляд на сімейні цінності, що викликає між ними сварки. Позивач вважає, що між ним та відповідачем втрачені почуття любові. На примирення сторони не згодні. Позивач просить розірвати шлюб, відповідач позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім`ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, прізвище після реєстрації шлюбу змінила дружина з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем - [PERSON] , про що зазначила у вищевказаній заяві. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак в позовній заяві позивач просить суд покласти судові витрати на нього, а тому сума судового збору, сплаченого позивачем за подання даної позовної заяви - 840,80 гривень, стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає.

Outcome: approved