Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Кладьківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, відділу Держземагентства в Куликівському районі Чернігівської області, в якому просить визнати за ним право на отримання земельної ділянки(паю) розміром 5,00 умовних кадастрових гектарів по КСП «Десна» із земель запасу Кладьківської сільської ради, посилаючись на те, що з 1965 по 1994 рік він працював у колгоспі «Більшовик», реорганізованому пізніше в КСП «Більшовик» та КСП «Десна» села Кладьківка Куликівського району та був членом колгоспу. 01.05.1994 він був звільнений з роботи відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України за власним бажанням відповідно до протоколу №5 від 30.04.1994, однак, з членів колгоспу не виходив і заяви про вихід із членів КСП також не писав, проте, не отримав сертифікат про право на земельну частку(пай), хоча, станом на 02.11.1995 на дату отримання КСП «Десна» Державного акту на право колективної власності на землю був членом колективного сільськогосподарського підприємства, але не був внесений до списку осіб, яким виділялися паї, тому вважає, що відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95 має право на отримання земельної частки(паю). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові та зазначав, що в дійсності він був звільнений з роботи не 01.05.2004, а значно пізніше, він працював на підприємстві по липень 1994 року, про що свідчить відповідна довідка, а запис про його звільнення було зроблено лише в 2004 році, коли він забирав свою трудову книжку. Представник відповідача відділу Держземагентства у Куликівському районі Чернігівської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Представник відповідача Кладьківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто законодавець пов'язує право особи на отримання земельної частки(паю) із фактом членства в колективному сільськогосподарському товаристві на день отримання останнім Державного акту на право колективної власності на землю. З Інформаційної довідки відділу Держземагентства у Куликівському районі встановлено, що [PERSON] не включений до Списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мають право на земельну частку(пай) по колективному сільськогосподарському підприємству «Десна» с.Кладьківка, що додавався як Додаток 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії 1-ЧН №000010 від 02.11.1995. По справі встановлено, що позивач [PERSON] з 1965 року працював у колгоспі «Більшовик» с.Кладьківка Куликівського району Чернігівської області, реорганізованому в КСП «Більшовик», пізніше в КСП «Десна», та звільнений із КСП «Десна» за власним бажанням 01.05.1994 за п.1 ст.36 КЗпП України на підставі протоколу №5 від 30.04.1994, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці(а.с. 26-27). Відповідно до ст.4 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» підприємство діє на основі статуту. У статуті підприємства вказується найменування підприємства, його місцезнаходження, предмет і цілі діяльності, порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї, порядок розподілу прибутку, отриманого від операцій із цінними паперами, загальні права і обов'язки членів підприємства, передбачаються органи самоврядування, порядок їх формування та компетенція, права та обов'язки підприємства і його членів щодо використання й охорони земель, водних та інших природних ресурсів, виробничо-господарської, фінансової і трудової діяльності, питання оплати та охорони праці, соціальні гарантії, умови і порядок реорганізації та ліквідації підприємства. Відповідно до п.3.2 Статуту колективного сільськогосподарського підприємства «Десна», прийнятого на загальних зборах (зборах уповноважених) членів сільськогосподарського підприємства згідно протоколу №3 від 07.04.1994 прийняття в члени підприємства проводиться правлінням підприємства в присутності особи, яка подала заяву, з послідуючим затвердженням на загальних зборах членів підприємства. Пунктом 3.6 Статуту передбачено, що членство в підприємстві припиняється в разі виходу або виключення з членів підприємства. Членство в підприємстві зберігається за громадянами при припиненні роботи по старості або інвалідності, якщо вони не виїхали на постійне місце проживання в іншу місцевість. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на наведене, суд прийшов до висновку що позивачем [PERSON] не надано докази на підтвердження його членства у КСП «Десна» станом на дату отримання останнім Державного акту на право колективної власності на землю - 02.11.1995, тому в задоволенні позову слід відмовити. Крім того, слід зазначити таке. Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Спірні правовідносини виникли в 1994-1995 роках, коли був чинним Цивільний кодекс УРСР. Статтею 71 ЦК УРСР встановлено загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), в три роки. Вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, арбітражем або третейським судом незалежно від закінчення строку позовної давності(стаття 74 ЦК УРСР). Перебіг строку позовної давності, згідно ст.76 ЦК УРСР, починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і перериву перебігу строків позовної давності встановлюються законодавством Союзу РСР і статтями 78 і 79 цього Кодексу. Як пояснив в судовому засіданні позивач [PERSON] він знав про не включення його в список осіб, які мали право на земельну частку(пай) по колективному сільськогосподарському підприємству «Десна» с.Кладьківка, що додавався як Додаток 1 до Державного акту на право колективної власності на землю від 02.11.1995, пояснюючи даний факт неприязними стосунками з керівником підприємства, який неправомірно не вніс його прізвище в зазначений список, а пізніше в 2002 році він звертався до комісії по реструктуризації КСП «Десна» із заявою про перегляд питання про ненадання йому земельного та майнового паю(а.с.16). Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку про те, що на час подання позивачем [PERSON] позову до суду - 29.04.2014, закінчився строк позовної давності, встановлений ст.71 ЦК УРСР(чинної на час виникнення спірних правовідносин), застосування якої, відповідно до ст.75 ЦК УРСР здійснюється незалежно від заяви сторін, що також є підставою для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed