overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24.09.2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюб у сторін зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1437. Подружні стосунки припинили через відсутність злагоди та взаєморозуміння в сім`ї, тому просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] подав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнала, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі, що вбачається із змісту поданої нею письмової заяви. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони з 24.09.2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюб зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1437. Як передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Судом не встановлено, що збереження сім`ї є можливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 24, 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24 жовтня 1999 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 1551. Подружні стосунки припинили з листопада 2014 року через різні погляди на життя та обов»язки, відсутність спільних інтересів, постійні непорозуміння, тому просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] подав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнала, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі, що вбачається із змісту поданої нею письмової заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони з 24 жовтня 1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 1551. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхній дитині, що мають істотне значення. Судом не встановлено, що збереження сім`ї є можливим, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24 травня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому дітей немає. Шлюб у сторін перший і зареєстрований у виконкомі Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району, Чернівецької області, актовий запис № 04. Подружні стосунки не підтримують з літа 2014 року, через втрату почуття любові та поваги один до одного, тому просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, просив справу розглядати у його відсутності, що вбачається із змісту поданої ним письмової заяви. Відповідач [PERSON] позов визнала, наслідки визнання позову їй зрозумілі, просила справу розглядати у її відсутності, залишити прізвище після розірвання шлюбу «Ковач», що вбачається із змісту поданої нею письмової заяви. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25.12.1982 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому дітей не мають. Шлюб у сторін зареєстрований Кіцманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 25. Подружні стосунки припинили з 2001 року через виїзд відповідача за кордон, тому просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] подав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] заявлені вимоги визнала, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі, що вбачається із змісту поданої нею письмової заяви. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони з 25.12.1982 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому дітей не мають. Шлюб зареєстрований Кіцманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 25. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом не встановлено, що збереження сім`ї є можливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25 лютого 2012 року він перебуває з відповідачем по справі у шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які, за згодою сторін, після розірвання шлюбу будуть проживати з матірю. Спільне життя між подружжям не склалося, сторони не знаходять взаєморозуміння під час ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені з березня 2018 року. Позивач вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та прохав розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, прохала розглянути справу без її участі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного: Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 25 лютого 2012 року відділом РАЦС по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 40 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Черних» /а.с.4/ Сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. /а.с. 5, 6/ Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені,\~ подружжя тривалий час проживає окремо. Спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні відносини сторони не підтримують і відновлювати не збираються. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно\~ ч. 2 ст. 112\~ СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам один одного, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та\~ принципу\~ добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України\~ праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а тому шлюб між сторонами підлягає припиненню шляхом його розірвання. Судові витрати, за згодою позивача, залишити за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26.06.1996 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у сторін зареєстрований у відділі реєстрації громадянського стану Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 25. Подружні стосунки припинили через відсутність злагоди та взаєморозуміння, тому просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] подав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнала, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі, бажає після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Зеліско», що вбачається із змісту поданої нею письмової заяви. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони з 26.06.1996 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому неповнолітніх дітей не мають. Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації громадянського стану Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 25. Як передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом не встановлено, що збереження сім`ї є можливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 24, 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 жовтня 2003 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою. Шлюб зареєстрований виконкомом Лужанської селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 34. Подружні стосунки не підтримують з початку 2016 року через несумісність характерів, тому просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, відповідачка [PERSON] позов визнала, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 липня 1981 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому неповнолітніх дітей немає. Шлюб у сторін перший і зареєстрований у виконкомі Драчинецької сільської ради, Кіцманського району, Чернівецької області, актовий запис № 20. Подружні стосунки не підтримують з 2003 року через виїзд відповідача за межі України, тому просив шлюб розірвати . Позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, відповідач [PERSON] позов визнала, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в попередньому судовому засіданні у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 27.06.1998 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 36, від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду родини є відсутність спільних інтересів, відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, різні погляди на сумісне життя та виховання дитини. У теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, у зв'язку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: З 27.06.1998 року сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 7). У теперішній час сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнового спору у сторін немає, шлюб існує лише фактично. Згідно ст. 24 СК України, - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А з таких підстав, суд вважає, що збереження сім'ї не доцільне, у зв'язку з втратою подружжя почуття любові та взаємної поваги один до одного, примирення між сторонами не можливо, а тому шлюб піддягає розірванню, На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 27 жовтня 2012 року він перебуває з відповідачем по справі у шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка, за згодою сторін, після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Спільне життя між подружжям не склалося, сторони не знаходять взаєморозуміння під час ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені. Позивач вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та прохав розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, прохала розглянути справу без її участі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного: Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 27 жовтня 2012 року відділом РАЦС Оболонського районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом № 1648 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9) Сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. (а.с. 10) Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, за час подружнього життя між сторонами не досягнуто взаєморозуміння, що створило умови, за яких подружжя тривалий час проживає окремо. Спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні відносини сторони не підтримують і відновлювати не збираються. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам один одного, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та принципу добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а тому шлюб між сторонами підлягає припиненню шляхом його розірвання. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved