Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 18.10.2001 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON] , [INFO] . З 2015 року у нього з відповідачкою почали виникати труднощі в питаннях виховання дитини та спільного ведення сімейного життя, які і до того часу були вкрай непростими. У них з приводу будь-якого питання виникали конфлікти та непорозуміння. У зв`язку з чим вони прийшли до згоди, що фактично припиняють спільні подружні стосунки, але в інтересах на той час неповнолітньої дочки [PERSON] не будуть розлучатися до її повноліття. У квітні 2020 року дочка [PERSON] , [INFO] стала повнолітньою. Спільні сімейні відносини між ними припинені, їх сім`я існує формально. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Іваночко Ю.А. подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.\~ Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, у якій не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] , виданого 18.10.2001 року, сторони 18.10.2001 року зареєстрували шлюб у відділі РАГСу Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1347 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітня. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved