Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], та [PERSON] яка діє в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], згідно якого прохав суд ухвалити рішення яким визнати [PERSON] та неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 45 в будинку № 55 по вул. 50 років СРСР в м. Кременчуці, та зобовязати Крюківський районний відділ державної Міграційної служби України у Полтавській області зняти їх реєстраційного обліку. В обґрунтування позову вказав, що він є власником квартири [ADDRESS]. Наразі в квартирі зареєстровано чотири особи, це він та відповідачі його дружина та діти. Півтора роки тому він з дружиною припинив спільне проживання, дружина забрала дітей та речі і переїхала жити до іншого міста. Шлюб між ними не розірвано. У звязку з наявністю реєстрації у квартирі дружини та дітей, які фактично там не проживають та не користуються комунальними послугами вже близько півтора роки, у нього виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг. Зважаючи, що відповідачі не проживають у його квартирі понад рік без поважної причини прохає суд визнати їх такими, що втратили право на користування та зняти з реєстраційного обліку. Під час розгляду справи третю особу Крюківський районний відділ у м. Кременчуці Управління державної міграційної служби України у Полтавській області було замінено на Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Представник позивача за довіреністю - [PERSON] позовні вимоги в частині визнання відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою підтримала, з підстав викладених у позові, при цьому відмовилася від вимоги про зобовязання Крюківського районного відділу у м. Кременчуці Управління державної міграційної служби України у Полтавській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку. Відповідач [PERSON] яка також діяла в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, при цьому вказала, що дійсно протягом останніх півтора року вона з дітьми не проживає у квартирі позивача так, як переїхала до м. Комсомольськ. При цьому, шлюб офіційно з позивачем не розірвано. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Крюківської районної ради м. Кременчука [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила клопотання про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, при цьому вказала, що орган опіки та піклування заперечує проти визнання такими, що втратили право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], оскільки діти члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Третя особа - Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області до суду свого представника не направила, але завчасно направили до суду клопотання про розгляд справи за відсутності її представника, вказавши, що не заперечують проти визнання відповідачів таким, що втратили право на користування житлом, однак заперечують проти зобовязання їх здійснити зняття відповідачів з реєстрації посилаючись на ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON], від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно відомостей реєстраційних обліків Крюківського районного відділу у м. Кременчуці Управління державної міграційної служби України в Полтавській області та житлово-комунального підприємства ТОВ «Добробит», що маються в матеріалах справи, відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. значаться зареєстрованими за адресою: м. Кременчук, вул. 50-річчя СРСР 55, кв. 45, що підтверджується довідкою ТОВ «Добробит» від 30.04.2015 року №1275/32, та листом Крюківського районного відділу у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області від 22.07.2015 року за №21/3181. Квартира №45 в будинку №55 по вулиці 50-річчя СРСР в м. Кременчуці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13.05.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], р.№ 4-840, належить позивачу - [PERSON], що підтверджується вказаним договором купівлі продажу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] та їх з позивачем спільні діти [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: м. Кременчук, вул. 50-річчя СРСР 55, кв. 45, близько півтора року так, як відповідачка зібрала речі та разом з дітьми переїхала проживати до іншого міста, що підтверджується поясненнями відповідача та актом про не проживання від 25.05.2015 року затвердженого ТОВ «Добробит». При цьому, доказів які свідчать про поважність причини відсутності відповідачів у квартирі №45 в будинку №55 по вулиці 50-річчя СРСР в м. Кременчуці Полтавської області протягом судового розгляду до суду не надійшло. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користування займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до ст.29 ЦК України, ст. 160 СК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Із змісту ст.ст.3,4 Конвенції про права дитини вбачається, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження. Реєстрація неповнолітньої дитини за місцем реєстрації одного з батьків не протирічить п.2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] не проживає на спірній житловій площі без поважних причин більше року, а отже право користування спірною житловою площею втратила і в цій частині позовні вимоги позивача необхідно задовольнити. Вирішуючи питання про право неповнолітніх дітей позивача на користування житловим приміщенням, суд виходить із інтересів неповнолітніх дітей та вважає, що діти, як члени сімї позивача - власника житлового приміщення мають право користуватися цим приміщенням, а тому, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог позивача про визнання неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - відмовити.

Outcome: partial