Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 16 квітня 2016 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 152. Позовні вимоги мотивував тим, що з відповідачкою по справі він перебуває в шлюбі з 16 квітня 2016 року, зареєстрованому Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 152. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою і на утримання якого позивач надає матеріальну допомогу добровільно.Спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинені на цей час через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини.Фактично шлюб носить формальний характер. Спільного господарства сторони не ведуть, саме тому позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою не можливе та сім`я фактично розпалася, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін.Саме з цих підстав позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач зазначив, що шлюб вони розривають вперше та відповідачка згодна на розлучення.Спір, щодо розподілу сумісно нажитого майна, відсутній. В судове засідання позивач надав письмову заяву у якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач надала письмову заяву в якій просила суд розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги щодо розірвання шлюбу признає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорту [PERSON] , копію картки фізичної особи - платника податків [PERSON] , копію паспорту [PERSON] , копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження; копію довідки про реєстрацію місця проживання особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстровано 16 квітня 2016 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 152 (серія [NUMBER] ).У шлюбі у сторін народилася спільна дитина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 14 вересня 2016 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжівідділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 912). Дитина проживає з відповідачем. Сім`я розпалася і її збереження неможливо через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини.Фактично шлюб носить формальний характер. Спільного господарства сторони не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. При цьому суд бере до уваги правові норми, встановлені, ст.ст.24,56 СК України щодо добровільності шлюбу та права кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Outcome: approved