Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа: державний нотаріус шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В заяві зазначив, що він мешкав разом зі своїм батьком - [PERSON] та матірю [PERSON], у квартирі [ADDRESS]. Вказана квартира належала йому та його батькам на праві приватної власності у рівних долях по 1/3 кожному. 16 вересня 2006 року померла мати позивача, після її смерті залишилась спадщина, яка складалась з 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Вищевказане майно [PERSON] було успадковане позивачем та його батьком у рівних долях по 1/2 частки у спадщині. Кожен із спадкоємців [PERSON], отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Після отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, позивач зареєстрував право власності на свою частку (1/6 частині квартири) у ТОВ «ЗМБТІ», а його батько не встиг зареєструвати у ТОВ «ЗМБТІ» або іншому реєстраційному органі своє право власності на 1/6 частину квартиру, отримане в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] 11 травня 2015 року помер батько позивача - [PERSON]. Після смерті батька, позивач у шестимісячний строк, звернувся до державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого 11.05.2015 батька - [PERSON] Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 22.04.2017 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], після померлого 11 травня 2015 року батька - [PERSON] Підставою для винесення вказаної постанови, стала та обставина, що батько - [PERSON], за свого життя не зареєстрував у відповідному реєстраційному органі право власності на 1/6 частину вищезгаданої квартири, що дісталась йому в порядку спадкування за законом після померлої 16 вересня 2006 року [PERSON] Таким чином вищезазначена обставина заважає позивачу реалізувати своє право на спадщину за законом. У звязку з чим позивач просить визнати за ним право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого 11 травня 2015 року батька [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, та просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському районі [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву до суду про розгляд справи без її участі, вирішення справи залишила на розсуд суду. Третя особа: державний нотаріус шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності №1266 від 29 липня 1999 року, виданим Ленінською районної адміністрації Запорізької міської ради, яке зареєстроване у ЗМБТІ 30 серпня 1999 року у реєстровій книзі за №233р №36271. (а.с. 11) 16 вересня 2006 року померла [PERSON], після її смерті залишилась спадщина, яка складалась з 1/3 частини квартири [ADDRESS]. (а.с.99). Спадкоємцями після смерті [PERSON] були її чоловік [PERSON] та син [PERSON]. Спадщина після померлої [PERSON], 1/3 частина квартири [ADDRESS] була успадкована [PERSON] та [PERSON], у рівних долях по 1/2 частки у спадщині. 18 вересня 2009 року [PERSON] було видане Свідоцтво про спадщину на 1/2 частку спадкового майна (1/3 частини квартири [ADDRESS]) після померлої [PERSON], яке посвідчено державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2-30. (а.с.15-16) 18 вересня 2009 року [PERSON] також було видане Свідоцтво про спадщину на 1/2 частку спадкового майна (1/3 частини квартири [ADDRESS]) після померлої [PERSON], яке посвідчено державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2-32. (а.с. 13-14). Таким чином, кожен із спадкоємців отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS], після померлої 16 вересня 2006 року [PERSON]. Після отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] зареєстрував право власності на 1/6 частину квартири у ТОВ «ЗМБТІ». 11 травня 2015 року помер батько позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЖС №327638, виданим 22.05.2015 року. (а.с. 8) Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, Серія І-ЖС №309817, виданим 25.03.2016 року. (а.с. 20). Померлий [PERSON] був зареєстрований [INFO], разом з ним був зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 07.04.2017. (а.с. 17). 20 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого 11.05.2015 батька [PERSON] (спадкова справа № 600/2016). (а.с.45). 22 квітня 2017 року [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 11 травня 2015 року батька - [PERSON], спадщина складає 1/3 частину квартири [ADDRESS], яке посвідчено державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №4-513. (а.с. 19) На інше спадкове майно, а саме на 1/6 частину квартири [ADDRESS], яке належало померлому [PERSON], відповідно до Свідоцтво про спадщину від 18 вересня 2009 року, посвідчено державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2-30, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 22.04.17. В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.04.2017 зазначено, що представником спадкоємця було надано Свідоцтво про спадщину за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS], видане Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 18 вересня 2009 року за № 2-30, на імя [PERSON], яке не пройшло реєстрацію права власності у відповідному реєстраційному органі за життя спадкодавця, відповідно право власності у спадкодавця не виникло, у звязку з чим відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. (а.с. 10) Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України визнається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст..1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS] після померлого 11 травня 2015 року батька [PERSON], оскільки він за свого життя не зареєстрував у відповідному реєстраційному органі право власності на 1/6 частину вищезгаданої квартири, що дісталась йому в порядку спадкування за законом після померлої 16 вересня 2006 року [PERSON]. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає, що позивач позбавлений права в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину у вигляді 1/6 частини спірної квартири, чим порушується (не визнається) його право власності на спадкове майно, тому це право на підставі ст.ст.15, 16 ЦК України підлягає захисту судом шляхом визнання за позивачем права власності на це майно. Враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення його позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб, шляхом визнання за позивачем права власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого 11 травня 2015 року батька [PERSON].

Outcome: approved