Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності, в обґрунтування якого вказує, що відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину належить житловий будинок який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,2228 гектарів, яка знаходиться за цією ж адресою, 10.02.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку та земельної ділянки, яку позивач придбав за 25000 гривень, у цей же день між сторонами були здійснені розрахунки за придбане майно, що підтверджується розпискою відповідача про отримання грошових коштів та актом прийому-передачі спірного житлового будинку та земельної ділянки, але після укладання вказаного договору, відповідачка ухиляється від його нотаріального посвідчення, тому позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі продажу та визнати за ним право власності на спірне майно. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі Представник третьої особи Великочернігівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено,що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] належить житловий будинок,що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,2228 гектарів,яка передана для ведення особистого селянського господарства,яка розташована за цією ж адресою (а.с.12-13). 10.02.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу житловий будинок,що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,2228 гектарів, яка передана для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за цією ж адресою, яку позивач придбав за 25000 гривень,(а.с.14) у цей же день між сторонами були здійснені розрахунки за придбане майно, що підтверджується розпискою відповідача про отримання грошових коштів (а.с.)16 та актом прийому-передачі спірного житлового будинку та земельної ділянки(а.с.15). Відповідно до довідки КП «Станично-Луганського РБТІ» від 23.04.2014 року нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] (а.с.28). Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.1, ч.2 ст.220 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа може звернутись до суду для захисту свого особистого майнового права чи інтересу. Способом такого захисту може бути визнання права, визнання угоди дійсною. Згідно ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 657 ЦК України( із змінами, внесеними згідно із Законами N 1878-VI ( 1878-17 ) від 11.02.2010, N2756-VI ( 2756-17 ) від 02.12.2010 договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню(тобто виключено вказівку про обов'язковість держреєстрації). За таких обставин, оскільки фактично договір купівлі продажу житлового будинку між сторонами було укладено, спірне майно передано і за нього позивач повністю розрахувався, майно це належало відповідачу на підставі закону і не знаходиться під забороною, тобто усі умови договору виконано, а відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вважає за можливе визнати спірну угоду дійсною але лише в частині куплі-продажу спірного житлового будинку і визнати за позивачем право власності на цей житловий будинок. В частині вимог позивача про визнання за ним права власності на земельну ділянку слід відмовити, оскільки згідно відповіді з Відділу дерземагенства у Станично-Луганському районі від 24.04.2014 р. ця земельна ділянка зареєстрована не за відповідачем, а за іншою особою, а саме: за [PERSON], тобто відповідач не мала права розпоряджатись цим майном. Окрім цього, згідно п.15 Перехідних положень ЗК України обіг земель сільськогосподарського призначення раніше 1 січня 2016 року, тобто не допускається: купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Outcome: partial