Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням, мотивуючи це тим, що позивач являється власником житлового будинку за адресою с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, вул. Нова, 16. На даний час за вказаною адресою зареєстрований [PERSON], котрий з 2003 року проживав однією сімєю з матірю позивача. Позивач зазначив, що за місцем реєстрації [PERSON] не проживає з 16 вересня 2015 року, відтоді забрав свої речі та виїхав на постійне проживання у Полонський район. [PERSON] вказує, що він як власник житла позбавлений можливості реалізувати своє законне право. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] за повторним викликом в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Ізяславського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області [PERSON] в останнє судове засідання не зявилась, звернулась до суду з заявою, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Судовий виклик вручений [PERSON] належним чином, а тому у відповідності до положень ст. ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Допитавши позивача, його представника, свідків, перевіривши матеріали справи, висновок № 2428 від 19 вересня 2015 року дільничного інспектора Ізяславського РВ УМВСУ в Хмельницькій області проведеної перевірки за зверненнями [PERSON] і [PERSON] про те, що [PERSON] погрожував спалити їх житлове господарство, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ст. 150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. [PERSON] являється власником будинку за адресою с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, вул. Нова, 16, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2013 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується вказаними свідоцтвом та витягом, копії яких додані до матеріалів справи, технічним паспортом на будинок, оглянутим в ході судового розгляду. [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], що підтверджується поясненнями позивача, його представника, довідкою Ізяславського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області № 39/2038 від 16 грудня 2015 року, яка додана до матеріалів справи. Згідно ч. 1 ст. 405 Цивільного Кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною 2 ст. 64 Житлового Кодексу України визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст. 163Житлового Кодексу України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. За ч. 2 ст. 107 Житлового Кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. [PERSON] проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] за адресою реєстрації в с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, вул. Нова, 16, однак в вересні 2015 року [PERSON] зібрав свої речі та виїхав на постійне проживання до іншого житлового приміщення, що підтверджується поясненими позивача, його представника, показами свідків [PERSON] та [PERSON], актом Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницькій області від 02 лютого 2016 року, який доданий до матеріалів справи. Свідок [PERSON] звернула увагу суду на те, що [PERSON] припинив спільне проживання з нею у вересні 2015 року, зібрав свої особисті речі та переїхав до іншого місця проживання, при цьому він не виявляв наміру повертатись, сама [PERSON] не бажає поновлювати відносини з [PERSON], котрий з моменту уходу не зявлявся, спроб поновити стосунки не робив. Сам [PERSON] в поданих до суду письмових запереченнях вказував, що має намір продовжувати спільне проживання з [PERSON], однак суду не було надано жодних доказів поновлення спільного проживання [PERSON] з [PERSON] чи вчинення спроб поновлення спільного проживання. Натомість наявний висновок № 2428 від 19 вересня 2015 року дільничного інспектора Ізяславського РВ УМВСУ в Хмельницькій області проведеної перевірки за зверненнями [PERSON] і [PERSON] про те, що [PERSON] погрожував спалити їх житлове господарство, згідно якого сам [PERSON] в ході телефонної розмови визнав, що забрав свої речі і виїхав для постійного проживання в Полонський район. За таких обставин суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути сплачені позивачкм судові витрати, які складаються з суми судового збору.

Outcome: approved