Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Промислово-технічна компанія» у якій зазначив, що 06.11.2013 р. судова колегія апеляційного суду Харківської області прийняла рішення, яким стягнула з ТОВ «Промислово-технічна компанія» на його користь 20000 грн. Відповідач не виконав рішення суду і прострочив виплату грошей з 06.11.2013 р. по 21.12.2014 р. В зв'язку з чим, позивач, уточнивши свої позовні вимоги та, посилаючись на вимоги ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача на його користь індекс інфляції з 01.11.2013 р. по 31.10.2014 р у сумі 3960 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 600 грн., понесені витрати на отримання довідки з Головного управління статистики у Харківської області у сумі 29.02 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у сумі 15000 грн., посилаючись на те, що він переніс моральні страждання в зв'язку з тим, що йому потрібні були гроші на лікування дитини, яка знаходилася у реанімації та померла 13.03.2014 р., а відповідач в цей час користувався його грошима. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 198,60 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, подав до суду письмові заперечення у яких зазначив, що відповідач, отримавши постанову ДВС про накладення арешту на кошти боржника (без отримання постанови про відкриття виконавчого провадження) автоматично був позбавлений можливості виконати рішення суду в добровільному порядку у строк наданий боржнику для добровільного виконання рішення суду. В зв'язку х порушенням прав відповідача був вимушений оскаржити дану постанову у судовому порядку і на підставі ухвали суду від 17.04.2014 р. постанова ДВС була скасована. Фактично арешт на грошові кошти по поточному рахунку відповідача за виконавчим провадженням було накладено 28 жовтня 2014 року. Платіжна вимога про списання грошових коштів була винесена державним виконавцем 21.11.2014 року. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд встановив, що у провадженні Київського районного суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Промислово-технічна компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, пов'язаної з нещасним випадком на виробництві. Заочним рішенням суду від 10.09.2013 року у задоволені позову [PERSON] було відмовлено у повному обсязі. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 06.11.2013 р. заочне рішення суду змінено та стягнуто з товариства на користь [PERSON] 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди, в іншій частині рішення залишено без змін. Як убачається з матеріалів справи постанова про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції була винесена 20.12.2013 року. (а.с.8) Згідно довідки державного ощадного банку України від 22.01.2015 року арешт на грошові кошти по поточному рахунку ТОВ «Промислово-технічна компанія» за постановою Київського ВДВС ХМУЮ за виконавчим провадженням ВП № 41352373 було накладено 28 жовтня 2014 року. 21 листопада 2014 року арешт з грошових коштів на поточному рахунку товариства було знято у зв'язку з його повним виконанням (платіжна вимога № 550/18 Київського ВДВС ХМУЮ від 21.11.2014 р. виконання в повному обсязі). 28.11.2014 р. державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Суд вважає, що відповідач був обізнаний про ухвалення рішення апеляційним судом від 06.11.2013 р. щодо сплати позивачу 20000 грн., однак у добровільному порядку рішення суду не виконав то суд у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України вважає за необхідного стягнути з нього на користь позивача індекс інфляції за період з 01.11.2013 р. по 31.10.2014 р. у сумі 3960 грн. а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 600 грн. Крім того, позивач поніс витрати у сумі 29 грн.02 коп. за отриману довідку про індекс інфляції від Головного управління статистики в Харківській області, які суд стягує з відповідача на користь позивача. Суд відмовляє позивачу у задоволенні позову про стягнення з відповідача 15000 моральної шкоди, оскільки за вказаними правовідносинами моральна шкоді не відшкодовується. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 198,60 грн.

Outcome: partial