Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 07.11.2008 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 07.11.2008 року з нього проводиться стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 18 вересня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що на даний час він серйозно занепокоєний розвитком та матеріальним забезпеченням своєї дочки з огляду на те, що в березні 2016 року відповідач з власної вини отримала важку хребетно-спінальну травму, тривалий час перебувала на лікуванні в Луцькій міській клінічній лікарні, зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим він має сумнів, що аліменти які він регулярно сплачує, використовуються для потреб дитини. Крім того, він неодноразово звертався до Служби у справах дітей Луцької міської ради та суду щодо визначення місця проживання дочки разом з ним, однак йому було відмовлено. Крім того вказує, що систематично забирає дочку на вихідні, забезпечує її матеріально, купує усі необхідні речі, одяг та продукти харчування, оплачує дозвілля, проводить із нею вільний у вихідні дні час. На даний час він проживає з іншою родиною разом із батьками та братом. В іншому шлюбі у нього народився син [PERSON], [INFO], який перебуває повністю на його утриманні, скільки його дружина є тимчасово непрацездатною та перебуває у декретній відпустці. Також, комунальні послуги за утримання квартири в якій він проживає, оплачуються тільки ним. Таким чином, його матеріальний та сімейний стан змінився, що суттєво впливає на розмір аліментів, який він спроможний сплатити. Покликаючись на викладені обставини, просить суд зменшити розмір аліментів, що сплачуються ним в користь відповідача на утримання дочки, [PERSON], в розмірі з 1/4 частини на 1/6 частину від всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Просили позов задовольнити. Представник відповідача у задоволенні позову просила відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, з'ясувавши обставини справи та перевірившти їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішення суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З пояснень учасників судового розгляду, матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] в 2009 році розірвано, дитина проживала та проживає з матір'ю. Згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 07.11.2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] проводиться стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.09.2008 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14). Аліменти за своєю правовою природою необхідні для забезпечення звичайних нормальних матеріальних умов для життя дитини і їх виплата не пов'язується із настанням будь-яких особливих обставин. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. У судовому засіданні встановлено, що відповідач створив іншу сім'ю, в якій має малолітнього сина [INFO], дружина перебуває в декретній відпустці. Згідно копії довідки про заробітну плату ПрАТ «СКФ України» встановлено, що [PERSON] працює на посаді токаря-напівавтоматника СП та за період з лютого 2017 року по липень 2017 року йому нараховано заробітну плату в сумі 62 230,57 грн. За цей же період ним було сплачено аліменти на суму 12 381,87 грн. (а.с. 28). Позивачем та його представником не було надано жодного письмового доказу зміни його матеріального становища в гіршу сторону, зміни матеріального становища відповідача в кращу сторону, неможливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, неналежного здійснення догляду дитини відповідачем та використання нею аліментів на витрати, не пов'язані з дитиною. Не доведені позивачем і жодна з інших обставин, на які позивач посилається як на підставу свого позову. Посилання позивача на погіршення матеріального становища через зміну сімейного стану, оплату комунальних послуг, наявність сумнівів щодо належного використання сплачуваних ним коштів суд до уваги не приймає та розцінює це як намагання позивача уникнути обов'язків щодо утримання дочки до досягнення нею повноліття. Народження другої дитини в іншому шлюбі не звільняє позивача від обов'язку утримувати дитину від попереднього шлюбу та не є підставою в даному випадку для зменшення розміру аліментів. Крім того, суд враховує, що відповідач та дитина хворіють, що, зважаючи на наявні діагнози, потребує значних коштів на лікування. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів до 1/6 частини від усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, оскільки, на думку суду, таких коштів буде мало тільки для задоволення нагальних потреб дитини, в зв'язку з чим є необхідність у залишенні розміру аліментів, які визначив Луцький міський суд згідно рішення від 07.11.2008 року (а.с. 14). Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, матеріальне становище сторін, їх участь у вихованні та утриманні своєї дитини, фактичний внесок кожного у догляд за дитиною, суд приходить до висновку, що в межах заявлених вимог позов є безпідставним і до задоволення не підлягає. На підставі ст.ст. 180, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed