Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, частковому звільненні від заборгованості по аліментам та розстрочки виплати заборгованості по аліментам. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2009 року з нього стягуються аліменти на користь сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку щомісяця починаючи з 19.03.2009 року по 14.03.2025 року. Стверджує, що вказане рішення ставить його у скрутне матеріальне становище. Зазначає, що на даний час він не має постійного роботи та постійного заробітку тому не може сплачувати аліменти в розмірі встановленому рішенням суду. Просить суд зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] з 1/4 частки заробітку щомісяця до 500 гривень щомісячно. також у звязку з тим, що заборгованість по аліментам виникла з причин його матеріального положення, просить часткового звільнити його від заборгованості по аліментам в розмірі 3000 грн., та стягнути заборгованість в сумі 3620 грн. розстрочив виплату заборгованості по 200 грн. в місяць. Також до суду із зустрічною позовною заявою звернулась [PERSON] про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2009 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку щомісяця починаючи з 19.03.2009 року по 14.03.2025 року. [PERSON] добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти сплачує несвоєчасно та не в повному обсязі, не бере участі у додаткових витратах, постійно приховує дійсний розмір своїх доходів. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснивши, що звільнився зі служби в органах міліції за власним бажанням, так як там була маленька зарплата, а виконавча служба стягувала з нього аліменти 700-800грн., зараз він офіційно не працює має на постійний та не стабільний заробіток, тому і звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів та частково скасування заборгованості і її розстрочку. З зустрічним позовом [PERSON] не згоден так як остання не надала доказів що він отримує зарплату з якої можливо платити 2500 аліменти.. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача вважає не обґрунтованими, пояснивши, що [PERSON] навмисно звільнився з міліції, щоб не платити аліменти, що позивач має постійний дохід та приховує його дійсний розмір, добровільно дитині не допомагає, аліменти сплачує не своєчасно, в звязку з чим і утворилась заборгованість, вважає,що батько дитини повинен в повній мірі сплатити заборгованість, та щомісячно платити аліменти 2500грн., він має таку можливість. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 квітня 2009 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку щомісяця починаючи з 19.03.2009 року по 14.03.2025 року. Згідно п.п.2,3 ч.1,ч.2 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до положень ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Суд вважає не доведеним той факт, що у позивача змінився матеріальний стан в гіршу сторону, він за власним бажанням звільнився з роботи, нестабільне працевлаштування та сімейний стан в даному випадку не являються такими обставинами щоб задовольнити позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів, частковому звільненні від заборгованості по аліментам та розстрочки виплати заборгованості по аліментам, позивач є здоровою працездатною особою, який в змозі надавати матеріальну допомогу дитині. Відносно зустрічного позову він підлягає задоволенню частково, так як не надано будь-яких довідок про доходи, та враховуючи те, що між сторонами не досягнуто домовленості про розмір аліментних виплат, відповідач звільнився з постійної роботи, зараз має нерегулярний мінливий дохід, суд відповідно до ст. 184 СК України, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно.

Outcome: partial