overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості будівельних матеріалів. В порядку забезпечення позову подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, в тому числі і на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначає, що відповідач або його законний представник можуть здійснити відчуження майна на користь інших осіб, в тому числі і зазначеної квартири, а отже незабезпечення позову можу утруднити виконання рішення в майбутньому. Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову з наступних підстав. Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно. Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Ціна позову складає 94698 грн., а дійсна вартість вище вказаної квартири, згідно копії договору купівлі-продажу від 17.02.2010 року (а.с. 8), складає 246000 грн. Іншої грошової оцінки вартості квартири ні заява про забезпечення позову ні матеріали справи не місять. Вартість іншого майна відповідача та його найменування, на яке заявник просить накласти арешт, не відоме. В зв'язку з викладеним, оцінити співмірність забезпечення позову із заявленими вимогами щодо іншого майна відповідача суд не має можливості, а забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру є неспівмірним. Крім того, в заяві про забезпечення позову заявником не наведено достатніх доказів про необхідність забезпечення позову, а лише послався на свої припущення про те, що відповідач не зможе в майбутньому виконати свої зобов'язання по рішенню суду, якщо воно буде на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості проданого товару мотивуючи тим, що 2 червня 2008 року між ним та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу товару в розстрочку. Відповідно до договору, він продав, а відповідача купила в розстрочку пральну машину LG 10168 N вартістю 1857 гривень. Відповідачка повинна була вносити плату рівними частинами по 193 гривні на протязі 6-ти місяців. За весь час відповідачка сплатила 600 гривень, а решту добровільно не сплачує. Остання проплата була ЗО грудня 2008 року. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просить суд стягнути з відповідачки борг у розмірі 1574 гривні, судовий збір у розмірі 51 гривна та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоча про час і дату розгляду справи повідомлялася, про причини неявки не повідомила, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі ст.224 ЦПК України. Позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідачки. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 2 червня 2008 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу товару в розстрочку. Відповідно до договору, позивач продав, а відповідача купила в розстрочку пральну машину LG 10168 N вартістю 1857 гривень. Відповідачка повинна була вносити плату рівними частинами по 193 гривні на протязі 6-ти місяців. За весь час відповідачка сплатила 600 гривень, а решту добровільно не сплачує. Остання проплата була 30 грудня 2008 року. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачка порушила умови договору тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість за проданий товар, та у відповідності зі ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 51 гривна і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на придбання будівельних матеріалів та виконаних будівельних робіт. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку регресу в сумі 1750 доларів США та 3784 грн. 37 коп., посилаючись на виконання ним рішення Хмельницького міського суду від 6 грудня 2001 року про стягнення в солідарному порядку з нього та відповідача на користь [PERSON] заборгованості в сумі 3500 доларів США, держмита в сумі по 91 грн. з кожного та виконавчого збору в сумі 7477 грн. 73 коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, рішенням Хмельницького міського суду від 6 грудня 2001 року вирішено стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 3500 доларів США. та держмито в сумі по 91 грн. з кожного. Відповідно до вимог ст. 544 ч. 1 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Як встановлено судом, позивач сплатив [PERSON] вказану суму заборгованості 26 червня 2015 року та на користь держави виконавчий збір в сумі 7477 грн. 73 коп. 30 червня 2016 року. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 21369,62 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2016 р. [PERSON] під розписку позичила у нього гроші у розмірі 21369,62 грн. строком до 31.12.2016 р. в присутності двох свідків. Однак, до теперішнього часу борг не повернула, ухиляється від його повернення, чим порушує взяті на себе зобов»язання. 10.01.2017 р. на адресу [PERSON] направив рекомендований лист з претензією, в якому просив повернути борг. 10.02.2017 р. повторно надіслав на адресу відповідачки претензію, яку остання отримала 15.02.2017 р., що і змусило звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, ст. 174 ч. 4 ЦПК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст. ст. 509, 526, 527, 530, 625, 1046 -1050 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 453862 гривні 29 копійок. В звязку із складністю справи, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення у даній справі та оголосити вступну і резолютивну частини судового рішення, відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України, згідно якої у виняткових випадках в залежності від складності справи складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як 5 днів з дня закінчення розгляду справи, але при цьому вступну і резолютивну частини суд має проголосити в тому самому засіданні в якому закінчився розгляд справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 47900 грн., посилаючись на те, що він домовився з відповідачем про постачання останнім з м. Калуша та м. Івано-Франківська міжкімнатних дверей. Для цього позивачем було передано йому грошові кошти в сумі 95000 грн. Однак, [PERSON] [PERSON] вказані міжкімнатні двері доставлені не були, оскільки у відповідача ці кошти були викрадені. На даний час [PERSON] в добровільному порядку повернуто лише 47100 грн. Таким чином, борг відповідача перед ним складає 47900 грн. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на те, що її чоловік віддав позивачу 56000 грн. в липні 2020 року. \~ \~ \~ \~Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до вимог ст. 206 ч. 1 ЦК України усно можуть\~вчинятися правочини,\~які повністю\~виконуються сторонами\~у момент\~їх вчинення,\~за винятком\~правочинів,\~які підлягають\~нотаріальному посвідченню\~та (або)\~державній реєстрації,\~а також\~правочинів,\~для яких\~недодержання письмової\~форми має\~наслідком їх\~недійсність. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 837 ч. ч. 1 та 2 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] домовився з [PERSON] про постачання останнім з м. Калуша та м. Івано-Франківська міжкімнатних дверей. Для цього позивачем було передано відповідачу грошові кошти в сумі 95000 грн. Однак, відповідачем [PERSON] вказані міжкімнатні двері доставлені не були, оскільки в [PERSON] ці кошти були викрадені. На даний час відповідачем в добровільному порядку повернуто лише 47100 грн. Таким чином, борг [PERSON] перед [PERSON] складає 47900 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. \~ \~ \~ \~Однак, ні відповідачем, ні його представником не надано суду доказів, які б підтверджували повернення [PERSON] грошових коштів саме в сумі 56000 грн. \~ \~ \~ \~ Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 50332 грн. 26 коп., посилаючись на те, що 4 жовтня 2006 року між ЗАТ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого останній надано кредит в сумі 30600 доларів США. Цього ж дня між ЗАТ «ПриватБанк» та ним укладено договір поруки, згідно якого останній поручився за виконання зобов»язань боржника перед кредитором за вищезгаданим кредитним договором. На виконання умов даного договору поруки позивачем протягом 2011 року були сплачені кредитору грошові кошти на загальну суму 5902 долара США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 50332 грн. 26 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, посилаючись на відсутність у неї житла, земельної ділянки та перебування у неї на утриманні малолітньої дитини. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 544 ч. 1 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до вимог ст. 553 ч. 1 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до вимог ст. 556 ч. 2 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Судом встановлено, що 4 жовтня 2006 року між ЗАТ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого останній надано кредит в сумі 30600 доларів США. Цього ж дня між ЗАТ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого останній поручився за виконання зобов»язань боржника перед кредитором за вищезгаданим кредитним договором. На виконання умов даного договору поруки позивачем протягом 2011 року були сплачені кредитору грошові кошти на загальну суму 5902 долара США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 50332 грн. 26 коп. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. В обґрунтування позову покликається на те, що 05 листопада 2010 року уклав з відповідачем договір позики, згідно якого позичив останньому 24.000 грн. на ремонт автомобіля, строком на 18 місяців, тобто до 05 травня 2012 року. Однак, відповідач не виконав своїх зобовязань, коштів у строк не повернув, тому змушений звернутись до суду з позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, дала аналогічні пояснення, що й мотиви заяви. Просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, зі згоди, наданої представником позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з договору позики від 05 листопада 2010 року, відповідач позичив у позивача 24.000 грн. на ремонт автомобіля, терміном на 18 місяців, тобто до 05 листопада 2012 року. Судом встановлено, що відповідач не повернув позичальнику зазначених коштів у визначений договором строк. Однак, відповідно до\~ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 3, 4\~статті 267 ЦК України\~передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Позивач звернувся до суду з позовом 19 травня 2015 року, про свідчить квитанція про відправлення рекомендованого листа № 0027201 0024600 від 19 травня 2015 року, тобто після спливу строку позовної давності. Вимоги про поновлення строку позовної давності позивачем та його представником не заявлялось.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що 06 листопада 2013 року він позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 23600 грн. Строком повернення грошових коштів сторони обумовили 20 листопада 2013 року. Після спливу обумовленого терміну повернення грошових коштів вказаного у розписці, відповідач грошові кошти не повертає, у зв'язку з чим він змушений був звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутності. Справа розглянута у відсутності позивача на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, від неї не надійшла заява про відкладення слухання справи. Справа розглянута у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до розписки, [PERSON] 06.11.2013 року взяла у [PERSON] в борг 23600 грн. та зобов'язувалась повернути їх до 20.11.2013 року (а.с. 3). Відповідно до вимог ст.. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять раз перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Частина 2 ст. 1047 ЦК України говорить про те, що на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками у такій самій кількості, що були передані йому) у строк і порядку, що встановлені законом. З урахуванням вищевикладеного і вимог діючого законодавства суд позов задовольняє в повному обсязі і вважає за необхідне стягнути вказану суму з відповідача Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, сплачені при подачі позову у вигляді судового збору у розмірі 236 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, посилаючись на ті обставини, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, просить з метою забезпечення позову накласти арешт на частину нерухомого майна, а саме квартири за адресою [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) та заборонити відчуження належної [PERSON] частини квартири за адресою [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] проти заявленого клопотання заперечує, так як вважає, що свої боргові зобов'язання виконала у повному обсязі Вивчивши матеріали справи, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне вжити заходів до забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved