Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно. За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого 1/2 всього свого майна заповів [PERSON] [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; на 1/2 частку земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,2050 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3221883601:20:086:0202; на 1/2 частку земельної ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Козаровичі, урочище «Гала», загальною площею 0,2548 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер 3221883601:20:084:02132. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] . Однак, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за заповітом. У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріального контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори від 16.09.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельні ділянки. Ухвалою суду від 24.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 12.05.2021 року протокольною ухвалою суду залучено в якості третьої особи [PERSON] 25.06.2021 року протокольною ухвалою суду замінено первісного відповідача Катюжанську сільську раду Вишгородського району Київської області на Димерську селищну раду Вишгородського району Київської області. 19.07.2021 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 02.09.2021 року позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача до суду подав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника, прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи документів. Позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Димерської селищної рада Вишгородського району Київської області в судове засідання не з`явився, до суду направив клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заявлених позовних вимог [PERSON] не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 13.07.2012 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,2050 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3221883601:20:086:0202; земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Козаровичі, урочище «Гала», загальною площею 0,2548 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер 3221883601:20:084:02132. Спадкоємцем 1/2 частини майна померлого [PERSON] за заповітом являвся онук [PERSON] , спадкоємцем 1/2 частини майно померлого [PERSON] за законом являлась дружина [PERSON] та сини [PERSON] , [PERSON] . Однак, [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за законом після смерті [PERSON] не приймали спадщину, 1/2 частину спадкового майна після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 15.06.2011 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено секретарем Козаровицької сільської ради Чиж І.О. та зареєстрованого в реєстрі за №35, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом буде мати право [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 25.06.2016 року. Відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина, яка складається з: 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; на 1/2 частку земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,2050 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3221883601:20:086:0202; на 1/2 частку земельної ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Козаровичі, урочище «Гала», загальною площею 0,2548 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер 3221883601:20:084:02132. З копії матеріалів спадкової справи №429/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] 16.09.2016 року звернувся до нотаріальної контори із заявою зареєстрованою під №577 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , а 30.11.2016 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою зареєстрованою під №1063 про відмову від прийняття спадщини, як за заповітом так і за законом після смерті [PERSON] . Крім того, [PERSON] 30.11.2016 року звернувся до нотаріальної контори із заявою зареєстрованою під №1064 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області від 16.09.2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на: 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] ; 1/2 частку земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,2050 га, кадастровий номер 3221883601:20:086:0202, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями; 1/2 частку земельної ділянки, розташованої на території: Київська область, Вишгородський район, с. Козаровичі, урочище «Гала», загальною площею 0,2548 га,кадастровий номер 3221883601:20:084:02132, наданої для ведення особистого селянського господарства; 1/2 частку грошових внесків, з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що зберігаються на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] у ПАТ «Державний ощадний банк України»,після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначені об`єкти спадщини. Крім того, з вказаної постанови вбачається, що [PERSON] зверталась до нотаріальної контори після смерті [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, однак таке право за життя не оформила. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київської області №652 від 24.11.2016 року, [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] з 01.03.1977 року по день смерті [INFO] . Згідно до п.2 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 3 ст.3\~Закону України\~від 01\~липня 2004\~року «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3\~зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Як вбачається з технічного паспорта на будинок [ADDRESS] , виготовленого 04.03.2008 року, КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» на ім`я [PERSON] , вказаний житловий будинок побудовано у 1972році. Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, [PERSON] був власником будинку [ADDRESS] . Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №668873, земельна ділянка кадастровий номер 3221883601:20:086:0202, площею 0,2050 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована за адресою: [ADDRESS] , належала на праві приватної власності [PERSON] . Крім того, відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №668874, земельна ділянка кадастровий номер 3221885601:31:065:0230, площею 0,2548 га для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: с. Козаровичі, урочище «Гала», належала на праві приватної власності [PERSON] . Згідно копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 09.01.2014 року, [PERSON] являється власником 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,2050 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3221883601:20:086:0202; 1/2 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Козаровичі, урочище «Гала», загальною площею 0,2548 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер 3221883601:20:084:02132. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1972 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (була чинною до 13 грудня 1995 року), не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент набуття ним права власності, а також положеннями ЦК Української\~РСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Разом з тим, ст.126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. За ч.2 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Тобто, після отримання свідоцтва про право на спадщину у спадкоємця виникають певні майнові права на земельну ділянку. Згідно п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частка земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,2050 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3221883601:20:086:0202; 1/2 частка земельної ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Козаровичі, урочище «Гала», загальною площею 0,2548 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер 3221883601:20:084:02132, належала спадкодавцю [PERSON] , входить до складу спадкової маси та переходить до спадкоємця [PERSON] . На підставі статей 331,1216, 1217, 1218, 1220, 1266, 1297 ЦК України,

Outcome: approved