Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрованим є також відповідач [PERSON] , який протягом декількох років, а саме - з 2002 року відсутній по місцю реєстрації, що порушує права позивача, як власника вказаного майна. В судове засідання представником позивача подано письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримано в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився вдруге, був повідомлений про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності позивача, яке судом задоволено. Інших клопотань під час судового провадження сторонами заявлено не було. Правовідносини між сторонами виникли з приводу володіння житловим приміщенням, власником якого є позивач. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Надана суду копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформована станом на 22 травня 2017 року, доводить, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] : форма власності приватна, частка у власності ціла. Право власності на вказане будинковолодіння виникло у позивача на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35300751 від 22 травня 2017 року. Із копії технічного паспорта, виготовленого станом на 11 квітня 2017 року, наданого суду позивачем, встановлено, що по [ADDRESS] будинковолодіння, яке складається із житлового будинку 1968 року забудови загальною площею 74,6 м2 та господарських будівель. Відповідно до довідки №658 від 14 грудня 2018 року, наданої на запит Сарненського районного суду Великовербченською сільською радою Сарненського району Рівненської області - [PERSON] дійсно зареєстрований по [ADDRESS] , що додатково доводиться довідкою №3411 від 30 листопада 2018 року про склад сім'ї позивача. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із акту № 626 від 29 листопада 2018 року, складеного комісією Великовербченської сільської ради, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] народження, по місцю реєстрації не проживає з 2002 року, що підтвердили жителі с.Велике Вербче [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач є зареєстрованим у належному позивачу на праві власності житлі, в якому не проживає більше року. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В позовній заяві позивач зазначав, що наявність реєстрації у належному йому на праві власності житлі віфдповідача порушує його права власника цього майна, що стало підставою для звернення із позовом до суду. Враховуючи досліджені судом докази, якими доведено факт непроживання відповідача у належному позивачу на праві власності житлі, а також ті обставини, що доказів на спростування вказаних обставин відповідачем, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України надано не було, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 379, 383, 395, 405 ЦК України,

Outcome: approved