Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про зобовязання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 квітня 2014 року він достроково розірвав договір банківського вкладу №302446 від 07.04.2014 року, щоб повернути гроші з депозиту в сумі 1860 доларів США, однак, відповідач повідомив позивача, що готівкових грошей не має, а тому потрібно відкрити інший банківський рахунок для перерахування цих коштів на банківський рахунок. 23 квітня 2014 року між позивачем та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива»було укладено договір банківського рахунку № 26202001039586, на який було перераховано суму боргу в розмірі 1860 доларів США. 30 червня 2014 року у позивача закінчився термін дії банківського вкладу № 205789 від 25 червня 2013 року в сумі 6300 доларів США, однак, відповідач повідомив позивача, що готівкових коштів в касі не має, та перерахували їх на банківський рахунок № 26202001039586. Частину грошей в сумі 1986 доларів США позивачу було повернуто, але починаючи з серпня 2014 року відповідач не повертає суми залишку на рахунку 6292 долара США, які позивач просив стягнути з відповідача, а також просив зобовязати відповідача нарахувати йому відсотки 10% річних на вказану суму за період з 01.07.2014 року до моменту фактичного повернення коштів та нарахувати пеню в розмірі 3% річних за несвоєчасне повернення коштів. В ході судового розгляду позивач змінював позовні вимоги, однак, остаточно просив стягнути з відповідача на його користь кошти за договором банківського вкладу в сумі 6292 долара США. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не подавав. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі на проведення розгляду справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору; Згідно ч.1 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Судом встановлено, що 25.06.2013 року між ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу № 205789, згідно якого банк прийняв від позивача грошовий вклад в сумі 6300 доларів США строком на 370 днів по 30 червня 2014 року. Згідно квитанції № 6103 від 25.06.2013 року [PERSON] вніс кошти на депозит згідно договору № 205789 від 25.06.2013 року в сумі 6300 доларів США. 07.04.2014 року між ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу № 302446, згідно якого банк прийняв від позивача грошовий вклад в сумі 1860 доларів США строком на 370 днів по 12 квітня 2015 року. Згідно квитанції № 14965 від 07.04.2014 року [PERSON] вніс кошти на депозит згідно договору № 302446від 07.04.2014 року в сумі 1860 доларів США. 03.11.2014 року позивач звернувся із письмовою заявою до відповідача про повернення коштів в сумі 6000 доларів США, на що 02.12.2014 року отримав відповідь, в якій відповідач вказав, що вживає всіх необхідних заходів щодо вирішення даного питання. Кошти в сумі 1968 доларів США позивачу повернуто, однак, на даний час існує заборгованість відповідача перед позивачем за договором вкладу № 205789 від 25.06.2013 року в сумі 6292,02 доларів США, які перераховані на поточний рахунок позивача. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача, запереченнями на позовну заяву представника ПАТ КБ «Фінансова ініціатива», договором банківського рахунку № 26202001039586 від 23.04.2014 року, випискою по особовому рахунку [PERSON] За таких обставин суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Оскільки з 24.06.2015 року прийнято рішення про тимчасову адміністрацію в ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» тапризначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а позивач також звільнений від сплати судового збору згідно ЗУ «Про захист прав споживачів», то судові витрати по справі згідно ч.2 ст.88 ЦПК України відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved