Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми завдатку у подвійному розмірі з урахуванням інфляції, трьох відсотків річних та плати за користування чужими грошовими коштами на загальну суму 46484грн. 57коп. та еквівалент у валюті України 6168,71 доларам США. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення, що 2 липня 2012 року позивач передав відповідачу [PERSON] 4800грн. та 1800 доларів США в якості завдатку за придбання житлового будинку, розташованого по вулиці Михайла Кокоша (колишня Леніна), 61 в селі Новосільське Ренійського району Одеської області (далі обєкт нерухомості), про що була складена розписка від 2 липня 2012 року, посвідчена в Новосільській сільській Раді Ренійського району Одеської області. Згідно розписки відповідач зобовязався протягом двох років оформити документи та договір купівлі продажу на обєкт нерухомості. Однак свої обовязки не виконав. Позивач дізнався, що обєкт нерухомості належить дружині відповідача [PERSON] відповідачці [PERSON] Тому, вважає, що гроші відповідач [PERSON] отримав для своєї родини і просить стягнути солідарно з відповідачів подвійну суму завдатку: в частині боргу в гривнях з урахуванням збитків від інфляції в сумі 19723грн. 20коп., в частині боргу в доларах - 3600 доларів США в еквіваленті за курсом НБУ; три відсотка річних від суми боргу: в частині боргу в гривнях в сумі 1348грн. 65коп., в частині боргу в доларах США 249,75 доларів США в еквіваленті за курсом НБУ; плату за використання чужих грошових коштів: в частині боргу в гривнях в сумі 25412грн. 72коп., в частині боргу в доларах США 2318,96 доларів США США в еквіваленті за курсом НБУ. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, дав пояснення, посилаючись на пояснення в судовому засіданні позивача та відповідача [PERSON], що особисто позивач ніяких коштів відповідачу не передавав, розписку відповідач [PERSON] не писав. Крім того, пояснив, що відповідачка [PERSON] ніяких коштів від позивача не отримувала, ніякого відношення до позовних вимог не має, а тому не може бути солідарним відповідачем. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що згідно до розписки від 2 липня 2012 року, зареєстрованої в Новосільській сільській Раді Ренійського району Одеської області за реєстровим № 194, позивач передав відповідачу [PERSON] 4800грн. та 1800 доларів США в якості завдатку за придбання обєкту нерухомості (а.с.5,47). Згідно розписки відповідач зобовязався протягом двох років оформити документи на обєкт нерухомості, однак свої обовязки не виконав. Згідно інформації Новосільської сільської Ради Одеської області обєкт нерухомості належить [PERSON] дружині [PERSON] (а.с.47) Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Але вказана розписка від 2 липня 2012 року не може бути визнана договором завдатку, тому що договір завдатку слід укладати окремим документом у відповідні формі, встановленій ст.657 ЦК України для такого договору нотаріальній, так як угода повязана із нерухомістю. Тому наслідки порушення зобовязання, забезпеченого завдатком, передбачені ст.571 ЦК України, не можуть застосовуватися. За таких обставин вказана грошова сума є попередньою частковою оплатою, тобто авансом, відповідно до ч.2 ст.570 та ст.693 ЦК України у разі не укладання угоди ця оплата підлягає поверненню. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому відповідно до ст.ст.541,543 ЦК України у такому випадку, у разі отримання кимось з подружжя грошей в борг у них виникає солідарний обовязок щодо його повернення. Факт отримання грошей відповідачем [PERSON] в інтересах своєї родини підтверджений письмовим доказом листом Новосільської сільської Ради Одеської області, згідно до якого обєкт нерухомості належить [PERSON] дружині [PERSON] (а.с.47) Враховуючи викладене з відповідачів слід стягнути солідарно суму основного боргу по частині боргу у валюті України в сумі 4800грн. Щодо частини боргу в іноземній валюті, то п.14\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»\~роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення. Відповідно до курсу НБУ на день розгляду справи 21 квітня 2016 року - курс долару США до української гривні становить 2675,6734грн. до 100 доларів США. Таким чином з відповідачів підлягає солідарному стягненню основний борг по частині боргу у іноземній валюті в сумі 48162грн. 12коп. (1800 х 2675,6734/100). Крім того,\~ст.625 ЦК України\~встановлено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. До боргу в частині іноземної валюти індекс інфляції не застосовується. Три відсотка річних по частині боргу в іноземній валюті в межах позовних вимог за 1665 днів становлять 249,75 доларів США, що складає за курсом 6682грн. 49коп. (1800 х 3 процента=54/365 днів=0,15х1665=249,75 х 2675,6734/100) Збитки від інфляції по частині боргу у валюті України в межах позовних вимог складають 5061грн. 60коп. (4800х205,45 процентів(інфляція) - 4800). Три відсотка річних по частині боргу у валюті України складають 1348грн. (4800+5061,60=9861,60 х 3 процента/365 днів х 1665). Щодо вимог про стягнення з відповідачів плати за користування чужими грошовими коштами, то відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Але стягнення процентів вже проведено відповідно вищенаведених розрахунків на підставі норм ст.625 ЦК України, як три відсотка річних, а тому подвійне стягнення процентів не може бути застосовано, а тому у задоволенні позовних вимог в цієй частині слід відмовити. Щодо заперечень представника відповідача із посиланням на пояснення позивача та відповідача у судовому засіданні, то згідно до ст.ст.10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідачі в порушення ст.ст.10,60 ЦПК України не надали суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.58,59 ЦПК України в підтвердження своїх заперечень, окрім власних пояснень. Належними та допустимими доказами щодо їх заперечень відповідно до ст.ст.58,59 ЦПК України мають бути лише письмові документ, але такі докази суду не надані. Тому суд доходить до виводу про необґрунтованість та надуманість заперечень відповідача. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у вище зазначених розмірах. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України і, враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору, відносить до них витрати на сплату судового збору в межах задоволених вимог 660грн. 55коп. (1 відсоток від суми 66054грн. 86коп), які підлягають стягненню з відповідачів у рівних частинах по 330грн. 28коп. з кожного.

Outcome: partial