Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Кодимська центральна районна лікарня» Кодимської районної ради Одеської області (далі - КП «Кодимська ЦРЛ») про збільшення розміру допомоги у зв`язку із втратою годувальника. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 03.05.2019 року №503/249/19 з відповідача на утримання позивача, у зв`язку із втратою годувальника, було стягнуто грошову допомогу у розмірі 10432,50 грн. (половини від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати (4173х5/2)) на місяць, на період його навчання в Одеському державному аграрному університеті, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення позивачем навчання у вказаному вищому навчальному закладі, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років. На теперішній час мінімальна заробітна плата становить 4723,00 грн., тому просить збільшити розмір відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника та стягнути з відповідача на його користь 11807,50 грн., щомісячно на період його навчання, до досягнення ним 23 років. Ухвалою суду від 07.02.2020 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін представник відповідача отримав 26.02.2020 року, згідно поштового повідомлення. У встановлений судом строк, не скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідач не подав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 03.05.2019 року був задоволений позов [PERSON] та стягнуто з КП «Кодимська ЦРЛ», допомогу у зв`язку із втратою годувальника в сумі 10432,50 грн. (половини п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати) на місяць, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення позивачем навчання у вказаному вищому навчальному закладі, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до довідки №108 від 29.01.2020 року позивач є студентом п`ятого курсу агробіотехнологічного факультету денної форми навчання Одеського державного аграрного університету. Термін навчання з 01.09.2019 року по 01.09.2020 року. Згідно п.1 ч.1 ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Відповідно до ч. 2 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту наведеної норми, при вирішенні даного спору суду належить встановити у зв`язку з чим потерпілий просить змінити розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, а саме: чи у зв`язку зі збільшення вартості життя, чи у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. У разі з`явлення такої вимоги на підставі ч. 2 ст. 1208 ЦК України, підлягає з`ясуванню як потерпілому вперше було визначено розмір відшкодування: виходячи з середньої заробітної плати за займаною на час завдання шкоди посадою, чи виходячи з мінімальної заробітної плати, і в залежності від встановлених обставин, суд повинен зробити висновок, щодо наявності підстав для збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, шкоди. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», станом на 01 січня 2019 року мінімальна заробітна плата становить 4723,00грн. Отже, враховуючи, що при розрахунку середнього заробітку [PERSON] суд виходив з мінімальної заробітної плати, то відповідно до ч.2 ст.1208 ЦК України, розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає збільшенню до 11807,50 грн., що є половиною п`ятикратного розміру встановленої законом мінімальної заробітної плати на день звернення позивача до суду. Відповідно до ч.1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Отже, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved