Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису. Свої вимоги обґрунтовує тим, що мав стосунки з [PERSON] протягом 2010 року, але шлюб не реєстрували. Наприкінці 2010 року останні припинили стосунки. У вересні 2019 року позивач дізнався, що є батьком дитини, а не відповідач. Учасники процесу у судове засідання не з`явились, позивач та треті особи надали заяви про слухання справи за їх відсутність, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутності відповідачів, а тому постановив ухвалу про заочний розгляд справи зі згоди позивача. У відповідності до ст.ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . За висновком експертного висновку №MG19-80017 [PERSON] на 99,99% є батьком [PERSON] . Мати дитини в своїй заяві просила задовольнити позовні вимоги, представник Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області просив відмовити у задоволенні позовних вимог оскільки внести зміни та зазначити нові відомості про батька на підставі рішення суду про визнання батьківства, без виключення попередніх не видається можливим. Відповідно до ч.1 ст.52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. На реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття та народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім`я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Пленум Верховного Суду України в п. 6 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають вирішуватися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Пунктом 9, зазначеної Постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання батьківства є законними та обґрунтованими, встановлені судом обставини, надані заявником відомості свідчать про походження дитини від позивача, сторонами не наведено жодних обставин, які б свідчили про протилежне. Щодо посилань третьої особи про неможливість внесення змін без виключення попередніх відомостей суд зазначає наступне. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 19 Конституції України , статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено, суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Конституційний Суд у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах. За таких підстав, з врахуванням вищезазначених норм права щодо можливості суду обрати спосіб захисту, який не суперечить закону, з метою ефективного захисту прав позивача, враховуючи способи захисту цивільних прав, суд вважає за можливим зазначити в резолютивній частині рішення про виключення попередніх відомостей про батьківство. Інші вимоги позивача не підлягають задоволенню з таких підстав. Підстави і порядок зміни прізвища, по батькові дитини передбачені ст. ст. 145, 147,148 СК України, пунктом 5 розділу ІІ Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, та п.п. п.п. 2.13.1, 2.16.4 пункту 2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом МЮУ №96/5 від 12.01.2011 року. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом МЮУ №96/5 від 12.01.2011 року підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є , зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. Відповідно до п.2.16.4 цих Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ч.1ст.147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька. Рішення суду про визнання батьківства щодо дитини є підставою для зміни по батькові дитини. На підставі викладеного та

Outcome: partial