Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 21 січня 2013 року [PERSON] позичив відповідачці [PERSON] 7000,00грн. терміном до 01 березня 2013 року, про що була складена розписка. Строк повернення коштів за даним договором позики настав 01 березня 2013 року, проте свої зобов'язання відповідач не виконав до теперішнього часу. Усі звернення щодо повернення заборгованості відповідач ігнорує. Сума трьох процентів річних за період з 01 березня 2013 року по 01 березня 2014 року складає 210,00грн. Інфляційні витрати за період з 01 березня 2013 року по 28 лютого 2014 року складає 84,00грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг у сумі 7000,00грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 210,00грн. та інфляційні втрати в розмірі 84,00грн., а всього 7294,00грн.. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму судового збору. Розглядати справу за відсутністю позивача [PERSON] Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень позивачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами ст.74,76 ЦПК України, за останнім місцем її реєстрації, про що свідчить повернене за закінченням терміну зберігання рекомендовані поштові відправлення. Згідно ч.5 ст.74 УПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідач причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Судом досліджені докази по справі: - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Укладення договору позики між [PERSON] та [PERSON] і факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів на суму 7000,00грн. підтверджується розпискою [PERSON] від 21 січня 2013р. /а.с.4/. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч.2 ст.545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Згідно зі ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини: Згідно розписки від 21 січня 2013р. [PERSON] отримала в борг від [PERSON] грошову суму 7000,00грн. і зобов'язалась повернути їх до 01 березня 2013 року. Договір позики укладений у письмовій формі з дотриманням вимог ст.1047 ЦК України. Розписка відповідача до подання її позивачем до суду знаходилась у [PERSON], що свідчить про невиконання [PERSON] обов'язку щодо повернення позики позивачу. До цього часу [PERSON] взяте на себе зобов'язання не виконала, грошові кошти на зазначену суму [PERSON] не повернула. Оскільки грошові зобов'язання за договором позики відповідачем не виконані, сума основного боргу [PERSON] складає 7000,00грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 210,00грн. та інфляційні втрати в розмірі 84,00грн.. Судові витрати позивача, документально підтверджені складають243,60 Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК Україн, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розписка відповідача до подання її позивачем до суду знаходилась у [PERSON] Таким чином, суд вважає встановленим факт передачі грошей відповідачеві та наявність у останнього зобов'язання перед позивачем щодо повернення суми боргу за договором позики. Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються: - розпискою [PERSON] від 21 січня 2013р. /а.с.4/, згідно якої підтверджується факт та умови укладання договору позики між позивачем і відповідачем та факт отримання грошових коштів [PERSON] від [PERSON] у сумі 7000,00грн.; - копією паспорту та ідентифікаційного номеру [PERSON] /а.с.5-10/, згідно якого підтверджується особа позивача та місце його реєстрації; - розрахунком ціни позову /а.с.11/, згідно якого підтверджується загальна сума позову. На підставі ст.ст.11, 12, 14, 15, 16, 545, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1051 ЦК України,

Outcome: approved