Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивує тим, що з 18.10.1997 року він перебуває у шлюбі з відповідачкою. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 19. За час шлюбу у них народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною звернення позивача до суду стало те, що з часом у них з відповідачкою зіпсувались відносини, вони мають різні погляди на життя та виховання дітей, між ними відсутнє почуття любові та поваги. Подружнім життям не проживають і не ведуть спільне господарство. Позивач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд такі задовольнити. Відповідачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не з'явилася, подала до суду письмову заяву згідно якої, просить справу розглянути у її відсутність, на розірвання шлюбу згідна та просить суд залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.10.1997 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Виконкомі Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом №19, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.01.2006 року. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що через різні характери та погляди на життя і виховання дітей спільне життя у сторін не склалося. Вони припинили подружнє життя і не ведуть спільний побут, позивач настоює на розірванні шлюбу, відповідачка на розірвання шлюбу згідна. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Тому позов, заявлений позивачем обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між ним та відповідачкою слід розірвати. Крім того відповідачка бажає після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно ст. 295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Статтею 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка бажає після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]», суд прийшов до переконання, що дана вимога підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved