Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія» (далі - ПрАТ «ХМСК») в якій просить стягнути з відповідача причинені матеріальні збитки в розмірі 16332 грн., завдану моральну шкоду в розмірі 5000 грн., витрати пов`язані з наданням юридичної допомоги в розмірі 3000 грн., а також судові витрати в розмірі 768,40 грн. 20.05.2020 року позивач [PERSON] надав до суду уточнену позовну заяву в якій просив стягнути з відповідача причинені матеріальні збитки в розмірі 41311,34 грн., завдану моральну шкоду в розмірі 5000 грн., витрати пов`язані з наданням юридичної допомоги в розмірі 3000 грн., а також судові витрати в розмірі 768,40 грн В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 03.04.2019 року о 08 год. 55 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Деу Ланос д.р.н. [NUMBER] біля будинку № 119 по вул. Плеханівській в м. Харкові при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав перевагу в русі автомобілю Ніссан д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 6.11 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), у зв`язку з чим постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.04.2019 року його визнано винним в адміністративному правопорушенні за ст. 124 КУпАП. Крім того, позивач зазначив, що цивільно-правову відповідальність [PERSON] було застраховано в ПрАТ «ХМСК», у зв`язку з чим остання сплатила йому страхове відшкодування в розмірі 27168 грн., однак загальна сума заподіяної шкоди з урахуванням величини втрати товарної вартості автомобіля становить 68479,34 грн., що підтверджується звітом ТОВ «Регіон-Експерт». Таким чином, різниця між фактичним розміром заподіяної позивачу шкоди і страховим відшкодуванням становить 41311,34 грн. Також позивач зазначив, що він під час ДТП отримав великий нервовий стрес, що відобразилося на порушенні його звичайних життєвих планів, окрім того позбавлення його можливості користуватися належним їй автомобілем створило для нього значні незручності, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] був вимушений звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 20.12.2019 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в редакції уточненої позовної заяви від 20.05.2020 року у повному обсязі, та, посилаючись на обставини викладені у позові, просив їх задовольнити. Представник позивача вимоги уточненої позовної заяви підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти уточненої позовної заяви заперечував в повному обсязі. В наданому до суду відзиві на позовну заяву зазначив, що він дійсно порушив вимоги п. 16.11 ПДР України, за що на нього було накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. Між ним та ПрАТ «ХМСК» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, поліс ЕР-161362085, за вказаним полісом сума виплати на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю становить 200000 грн., за шкоду заподіяну майну становить 100000 грн. Таким чином, сума збитків позивача є меншою ліміту страхового відшкодування, та відповідно повинна бути покладена на страховика ПрАТ «ХМСК». Представник третьої особи ПрАТ «ХМСК» - Булах-Кобець Н.Ю. у судовому засіданні пояснила, що позивач звертався до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, та відповідно до огляду пошкодженого автомобіля проведеного оцінювачем Єремєєвим В.О., позивачу було сплачено страхове відшкодування в розмірі 24306,65 грн. (за вирахуванням франшизи 2000 грн.), податок на додану вартість в розмірі 4861,33 грн., а всього в розмірі 27167,98 грн. Крім того, в додаткових поясненнях від 12.10.2020 року, що містяться в матеріалах справи, зазначено, що представник ПрАТ «ХМСК» - Бабенко М.В. не погоджується зі звітом № 92 від 17.02.2020 року. Оцінювачем [PERSON] здійснено розрахунок вартості відновлювального ремонту, величини втрати товарної вартості, вартості матеріального збитку 17.02.2020 року, тобто після відновлення транспортного засобу, а тому він не мав можливості достовірно встановити які саме пошкодження пов`язані з ДТП, що сталося 03.04.2019 року. Після відновлення автомобіля вже неможливо встановити фізичний знос деталей, оскільки деякі деталі були замінені. Також, оцінювач [PERSON] в звіті зазначає, що він в своїй діяльності керується Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Однак, оцінювачем було порушено п. 5.1 Методики, оскільки він провів дослідження без огляду пошкодженого автомобіля. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 03.04.2019 року о 08 год. 55 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Деу Ланос д.р.н. [NUMBER] біля будинку № 119 по вул. Плеханівській в м. Харкові при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав перевагу в русі автомобілю Ніссан д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали пошкодження. В результаті настання ДТП автомобіль Ніссан д.р.н. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «ХМСК» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 641/2787/19 від 22.04.2019 року, відповідача [PERSON] , [INFO] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 9). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Тобто, вина відповідача у скоєнні ДТП, що сталася 03.04.2019 року, встановлена вищевказаною постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.04.2019 року. Згідно звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні № б/н від 29.05.2019 р., виданого оцінювачем [PERSON] вартість ремонту автомобіля Nissan X-Trail, [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2018 року випуску, пошкодженого в результаті ДТП 03.04.2019 року складає 24306,65 грн. Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Nissan X-Trail, [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2018 року випуску [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ issan X-Trail, [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2018 року випуску внаслідок пошкоджень при ДТП 03.04.2019 року складає 44850,20 грн., величина втрати товарної вартості зазначеного автомобіля становить 23629,14 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику вищевказаного автомобіля внаслідок ДТП, з урахуванням робіт по приведенню його в технічно справний стан (відповідає стану на момент ДТП) на момент оцінки округлене складає 68479,34 грн. з ПДВ. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, до сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно до ст. 3 Закону є здійснення забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на це, подає страховику відповідну заяву. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди у повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. З системного аналізу вищевикладених правових норм закону, вбачається, що обов`язок страховика відшкодувати заподіяну страхувальником шкоду виникає із самого факту заподіяння застрахованою особою у результаті ДТП такої шкоди. Тобто, зобов`язаною особою, внаслідок заподіяних відповідачем у результаті ДТП збитків, є страховик ПрАТ «ХМСК», що підтверджується матеріалами справи. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Деу Ланос д.р.н. [NUMBER] на час настання страхового випадку була застрахована у ПрАТ «ХМСК», то у даному випадку позивач мав звернутись до цієї страхової компанії з відповідною вимогою про виплату страхового відшкодування. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, крім того, згідно зазначеного правового висновку, непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, Верховний Суд відступив від правового висновку зазначеного у постанові Верховного суду України від 23.12.2015 року у справі № 6-2587цс15, та зазначив, що відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (п. 36 Постанови), а тому покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (п. 37 Постанови). Щодо позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що вони є похідними від основної позовної вимоги про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, та у зв`язку з тим, що в задоволенні вказаної позовної вимоги судом відмовлено, то і похідні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою позовних вимог суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Outcome: dismissed