Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 серпня 1990 року між сторонами був зареєстрований шлюб Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №863. В шлюбі народилось двоє дітей, які досягли повноліття. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами були припинені в грудні 2019 року, оскільки в сім`ї не було взаєморозуміння по вирішенню сімейних проблем, через що постійно виникали сварки, які привели до втрати почуття любові між подружжям. Враховуючи, що наміру проживати однією сім`єю не мають, шлюб між сторонами носить формальний характер, сім`я розпалась остаточно, просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлена своєчасно та належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 серпня 1990 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кривому Розі Дніпропетровської області, актовий запис №863, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Суд встановив, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені в грудні 2019 року. Сторони спільного господарства не ведуть, стали один одному чужими людьми. Відновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру позивач не має. Стаття 24 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи відсутність вимоги позивача та відповідачки щодо зміни прізвища відповідачки на дівоче, суд вважає можливим залишити прізвище відповідачці - « [PERSON] ».

Outcome: approved