Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 11 лютого 2006 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Від спільного шлюбу мають двох дітей, синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось, тому що в них різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, на підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово привели до того, що вони стали чужими людьми. Шлюбні відносини між ними припинені з липня 2014 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Шлюб носить формальний характер, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON], позов підтримав та просив його задовольнити, підтвердив обставини, що викладені у позовній заяві. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов визнала, проти задоволення не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1 - БВ №014118 сторони перебувають у шлюбі від 11 лютого 2006 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, за актовим записом №50. Від спільного шлюбу мають двох дітей, синів: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-БВ №038833 від 16 листопада 2006 року та [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-БВ №092847 від 06 грудня 2008 року. З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Факт окремого проживання позивача та відповідача, відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає, що примирення сторін є неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved