Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування права власності на земельні ділянки. В обґрунтування позову зазначив, що згідно заповіту є спадкоємцем [PERSON], який помер 15 жовтня 2012 року. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з двох земельних ділянок ріллі площею 2,06 га та сіножаті площею 0,42 га, розташованих на території Липівської сільської ради Талалаївського району, власником яких був [PERSON], згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 386242 та серія ЯГ № 387358, виданих 19 грудня 2006 року. Позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, шляхом отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, так як дані державні акти втрачені. Тому [PERSON] просить в судовому порядку визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], право власності на вищевказані земельні ділянки площею 2,06 га та 0,42 га на території Липівської сільської ради Талалаївського району, власником яких був спадкодавець. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду заяву в якій зазначив, що просить розглянути справу без його участі та задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача Липівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, але сільський голова надав суду заяву в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради, щодо задоволення позову [PERSON] не заперечують. Представники третіх осіб відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, але надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справиза її відсутності.Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то, відповідно до вимог ч.2ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 15 жовтня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1- ЕЛ № 194250 (а.с.10). За життя [PERSON] був власником двох земельних ділянок, розташованих на території Липівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, а саме ріллі площею 2,06 га, кадастровий номер 7425384000:05:001:1350 та сіножаті площею 0,42 га, кадастровий номер 7425384000:05:001:1619, що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 386242 та серія ЯГ № 387358, виданих 19 грудня 2006 року (а.с.11, 12). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З життя [PERSON] склав заповіт, яким все майно, яке на день смерті належатиме йому він заповів [PERSON]. Даний заповіт 10 лютого 2011 року посвідчено секретарем Липівської сільської ради Талалаївського району [PERSON] (а.с.9). Згідно повідомлення завідувача Прилуцької районної державної нотаріальної контори після смерті 15 жовтня 2012 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с.25). Згідно довідки Липівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області [PERSON] до дня смерті 15 жовтня 2012 року постійно проживав та бувзареєстрований в с. Скороходове вул. 30-річчя Перемоги, буд. 142, разом з ним в одному господарстві постійно був зареєстрований і проживає [PERSON], внук (а.с.8). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК, не заявив про відмову від неї. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст.81, ч.1 ст.131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. На підставі ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З досліджених доказів, а саме повідомлення нотаріуса Талалаївської районної державної нотаріальної контори від 03.07.2015 року, вбачається, що [PERSON] неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті 15 жовтня 2012 року [PERSON], в звязку з відсутністю оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с.14) Про втрату даних державних актів на право власності [PERSON] на земельні ділянки, поміщено оголошення в газеті «Трибуна Хлібороба» від 19 листопада 2016 року (а.с.15). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені закономі вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті діда [PERSON], так як був зареєстрований і постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно-земельні ділянки, не має можливості реалізувати свої спадкові права. В звязку з чим його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності, в порядку спадкування за заповітом після смерті 15 жовтня 2012 року [PERSON], на земельні ділянки площею 2,06 га (рілля) та 0,42 га, (сіножать), розташованих на території Липівської сільської ради Талалаївського району, власником яких був [PERSON], згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 386242 та серія ЯГ № 387358, виданих 19 грудня 2006 року.

Outcome: approved