Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 15 березня 2008 року Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 94. В обґрунтування свого позову вказав, що 15 березня 2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №94. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені з січня 2017 року. Однією сім`єю не проживають, оскільки не зійшлись характерами. Вважає, що їхня сім`я розпалася і відновити їхні подружні стосунки не можливо, так як вони стали один для одного сторонніми людьми, які по різному розуміють свої подружні права та обов`язки. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати разом з матір`ю. Спору про поділ майна між сторонами немає. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 квітня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Лобарчук О.О. згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 червня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалася та не повідомила суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подавала. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 28 серпня 2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, враховуючи думку позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між сторонами 15 березня 2008 року у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 94. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 3ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, фактичне визнання відповідачем позову, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача.

Outcome: approved