Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт не проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини; визнати [PERSON] , [INFO] такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позову вказав, що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді житлової [ADDRESS] . З метою прийняття спадщини, він та його тітка [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. із заявою про відкриття спадкової справи, згодом [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на його користь. 23.01.2019 року нотаріусорм видано йому свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлової [ADDRESS] . Разом з тим, нотаріусом надано лист роз`яснення, в якому вказала про неможливість видачі свідоцтва про право власності на цілу частину квартири, оскільки на момент смерті спадкодавця разом з нею за однією адресою була зареєстрована [PERSON] , яка відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Вважає, що відповідачка не може вважатися такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки вона з 2010 року у спірній квартирі фактично не проживає хоча зареєстрована. її особисті речі та речі повсякденного побуту у квартирі відсутні. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду за суттю, вирішено питання про виклик свідків. Допитана в судовому засіданні 27.01.2021 р. в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивач її племінник, а відповідачка рідна сестра. [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2010 року, її місце проживання взагалі не відоме, вона не з`являється. [PERSON] є їх з відповідачкою матір`ю, яка померла у 2016 році, зави до нотаріуса подав позивач та вона, відповідачка не з`являлася. Їй відомо, що [PERSON] проживала зі співмешканцем в будинку, а потім виїхала в інший будинок. Її речі у квартирі відсутні, вселитися до неї вона не намагалася. Вона зловживала спиртними напоями. Фактично з їх померлою матір`ю проживав позивач (онук). Представник позивача в судове засідання 12.04.2021 року не прибув, подано заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини не явки суд не повідомляла, відзив не подавала. Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. подано заяву про розгляд справи у відсутність, при винесенні рішення поклалась на розсуд суду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, допитавши 27.01.2021 р. свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 07 липня 1989 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00021567978 від 29.11.2018 р. (арк. справи 16). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 06.12.1989 року, що підтверджено відомостями паспорта громадянина України (арк. справи 12-14). [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00021545836 від 27.11.2018 року (арк. справи 15). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 30.01.2008 року, що підтверджено відомостями паспорта громадянина України (арк. справи 8-9). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.11.2016 року (арк. справи 11). За матеріалами спадкової справи №26/2017 заведеної приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що 21.04.2017 року із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] та 21.04.2017 року із заявою про відмову від спадщини на користь останнього звернулася [PERSON] (арк. справи 63 зворотній бік, 64). 23 січня 2019 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Свідоцтво зареєстровано у реєстрі за №92 (арк. справи 18). 06 лютого 2019 року за вих. №84/02-14 Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. [PERSON] надано лист роз`яснення, згідно якого вказала, що спадщину прийнято також (відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України) донькою спадкодавиці [PERSON] - [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на день смерті спадкодавиці (згідно довідки). Їй належить 1/2 частка (згідно ст. 1267 ЦКУ) у праві власності на квартиру. У разі оспорювання прав на спадщину [PERSON] роз`яснила право на звернення до суду (арк. справи 20). Згідно акту про не проживання особи за місцем її реєстрації від 29.10.2019 р. складеного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 2010 року та станом на [INFO] (момент смерті [PERSON] ) у квартирі [ADDRESS] фактично не проживає. [PERSON] хоча і зареєстрована, проте її особисті речі та речі повсякденного побуту у квартирі [ADDRESS] відсутні (арк. справи 21). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не відмовився від неї в порядку, встановленому законом. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положеннями ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно- територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Згідно ст. 1298 ЦК України - свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, реалізація права на спадщину позивачем [PERSON] за законом, в тому числі, залежить від встановлення судом факту непроживання [PERSON] , разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, який має юридичне значення для заявника. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживала на час відкриття спадщини зі спадкоємцем [PERSON] , що підтверджено у сукупності доказами у справі та показами свідка [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 22 квітня 2021 року.

Outcome: approved