Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Талалаївського району Чернігівської області про тлумачення змісту заповіту, в якому вказує, що [INFO] року помер [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачу земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,9 га у межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Талалаївського району Чернігівської області. Під час перевірки документів у Прилуцькій нотаріальній конторі було виявлено, що спадкодавець [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 15 листопада 2007 року, був власником земельної ділянки площею 3.52 га, а не площею 3.9 га, як вказано в заповіті, що перешкоджає позивачу без тлумачення заповіту реалізувати спадкові справа. В судове засідання [PERSON] не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Талалаївського району в судове засідання не з'явився, але сільський голова надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі та не заперечують щодо задоволення позову, так як була допущена помилка, та просять розглянути справу без участі представника сільської ради. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Ст.1256 ЦК України передбачено можливість тлумачення заповіту, яке здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON], 13 вересня 2011 року склав заповіт, згідно якого земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.9 га у межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, заповів [PERSON] (а.с.7). Заповіт посвідчено 13 вересня 2011 року державним нотаріусом Талалаївської районної державної нотаріальної контори [PERSON], що підтверджується копією заповіту (а.с.7). Даний заповіт [PERSON] не змінював. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого 15 листопада 2007 року [PERSON] вбачається, що він є власником земельної ділянки загальною площею 3,52 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Талалаївського району (а.с.9). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно довідки Талалаївської селищної ради Талалаївського району Чернігівської області позивач [PERSON] проживав та був зареєстрований разом з [PERSON] на день його смерті [INFO] року (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК, не заявив про відмову від неї. Згідно повідомлення державного нотаріуса Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 31.10.2017 року [PERSON] неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] року його батька [PERSON] на спадкове майно - земельну ділянку, площею 3,52 га, що належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого 15 листопада 2007 року, оскільки в заповіті [PERSON] зазначена земельна ділянка площею 3,9 га. (а.с.10). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [INFO] року [PERSON], але не має можливості реалізувати спадкові права, оскільки спадщина відкрилася на земельну ділянку площею 3,52 га, а не на земельну ділянку загальною площею 3,9 га, що вказана в заповіті. Оскільки спадкодавець був власником лише однієї земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,52 га, що підтверджується копією державного акту серія [NUMBER], враховуючи визнання позову представником відповідача, який вказав, що була допущена помилка у заповіті, суд приходить до висновку, що заповіт померлого [PERSON], посвідчений 13 вересня 2011 року державним нотаріусом Талалаївської районної державної нотаріальної контори [PERSON], поширюється на земельну ділянку площею 3,52 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, яка належала [PERSON] на праві приватної власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого 15 листопада 2007 року, і його необхідно саме так тлумачити, щоб позивач зміг реалізувати своє право на отримання спадщини.

Outcome: approved