Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Вінницької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з 15.06.2003 року він та [PERSON] (прізвище [PERSON] змінила на [PERSON]) перебували у шлюбі, зареєстрованому належним чином. [INFO] року у них народилась дитина [PERSON]. На підставі свідоцтва про розірвання шлюбу від 26 березня 2008 року серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. Батьки дитини проживають окремо, дитина проживає з позивачем. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. З 2009 року відповідач життям доньки не цікавилась, не телефонувала, не виявляла бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем - батьком та дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дитина обслуговується в Стрижавській амбулаторії загальної практики сімейної медицини. На диспансерному обліку з приводу захворювань не стоїть. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює батько [PERSON] Мати- відповідачка участі в цій сфері життя дитини не приймає. Крім того, позивач як батько дитини, цікавиться навчанням своєї доньки та займається її вихованням, постійно відвідує класні та загальношкільні навчальні збори. Дитина навчається в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів - ліцей смт. Стрижавка. Рідна мати вихованням дитини не займається взагалі. Позивач разом з донькою проживає у квартирі. На даний час оформляє позивач документи на успадкований будинок, який належав його батькам, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Після оформлення документів він стане власником цього будинку. Має постійне місце роботи та постійний заробіток для забезпечення життя своєї доньки. В судовому засіданні позивач [PERSON] надав суду заяви в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов повністю підтримує та просить задоволити в межах та на підставах зазначених в позові. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, неодноразово судом направлялися судові виклики на її адресу, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися до суду з відміткою про отримання судової повістки. Представник Органу опіки та піклування Вінницької районної державної адміністрації, в особі - кучер Ю.В., подала суду заяву про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року народилася дитина [PERSON] в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, в свідоцтві про народження дитини в графі «батько» вказано «[PERSON]», в графі «мати» вказано «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.10.2003 року (а.с.8). З 15 червня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 26.03.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис № 58 (а.с.9). Відповідно до характеристики від 31.08.2016 року виданої Загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів-ліцей смт. Стрижавка, [PERSON], 2003 р.н, дитина навчається в 7-Б класі, зарекомендувала себе старанною ученицею, уважна, зосереджена. Дитина проживає у новоствореній сім'ї, батьки систематично цікавляться навчанням доньки, займаються її вихованням, постійно відвідують загальношкільні батьківські збори. Рідна мати вихованням дитини не замається (а.с.12). Свідченням гр. [PERSON] та [PERSON] мешкаючі в смт. Стрижавка, підтверджується той факт, що дитина [PERSON] проживає разом зі своїм батьком, рідна мама з 2009 року разом з дитиною не проживає та не цікавиться її вихованням (а.с.10-11). Рішенням № 103 від 30.08.2016 року виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, вирішено клопотати перед Опікунською радою Вінницької РДА про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], 1984 р.н., відносно малолітньої дитини [PERSON], 2009 р.н. та малолітньої дитини [PERSON], 2003 р.н. (а.с.13). Відповідно до довідки від 31.08.2016 року, виданої [PERSON], в тому, що дитина [PERSON] обслуговується в Стрижавській АЗПСМ, на диспансерному обліку з приводу захворювань не стоїть. Про здоров'я піклується батько (а.с.14). Як вбачається з Акту обстеження матеріально-побутових умов від 26.08.2016 року місця проживання [PERSON], дитина [PERSON] дійсно проживає разом з батьком. [PERSON] мати проживає окремо близько 8 років, не займається вихованням дитини, зі слів батька не допомагає матеріально (а.с.15). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов від 12.09.2016 року місця проживання [PERSON], успадковує будинок своїх батьків, за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). З довідки № 122 вбачається, що [PERSON] Працевлаштований в ТОВ «Управлінні Будівництва Закордонмонтажспецбуд» (а.с.18). Спірні правовідносини регулюються ст.ст.19,150,157,164-166 СК України. Так, відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. За ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За ст.8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. зазначено, що держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки. За ст.9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. За ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються, від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною. Суд вважає, що позовні вимоги являються законними та обґрунтованими, оскільки в ході судового розгляду, судом було встановлено, що відповідач [PERSON], 1984 року народження, свідомо виявила бажання відмовитися від дитини [PERSON], 2003 року народження, не брати будь-якої участі у фізичному та моральному розвитку дитини, піклуватися про стан її здоров'я та моральний дух. 14 вересня 2006р. Україною було ратифіковано Європейську соціальну хартію, переглянуту у 2007-2010р. за якою держава зобов'язалася забезпечити права дитини на належний рівень життя. За ст.3 Конвенції про права дитини, судова система є одним з органів держави на який також покладено обов'язок забезпечити захист інтересів дітей. Відповідно до висновку, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області за № 01-25/2356 від 03.11.2016 року зазначено, що «є всі підстави для позбавлення батьківських прав матері [PERSON], 1984 року народження відносно малолітньої дитини [PERSON], 24 вересня 2003року народження, так як вона не виконує свої батьківські обов'язків, передбачені ст.150-155,180 Сімейного Кодексу України». При вирішенні даного судового спору, суд виходить з положень СК України, ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р., нормативних положень Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. за положеннями якої, держава зобов'язалася приділяти особливу увагу правам дітей, які є особливо уразливою групою з огляду на їх вік, психічний та фізичний розвиток, та враховує, що діти потребують спеціального постійного нагляду та захисту, і в першу чергу враховує якнайкраще забезпечення інтересів дитини, на що вказує і ст.27 Конвенції про права дитини. Враховуючи, вищевикладене, суд вважає доведеним ту обставину, що мама - відповідачка по справі, свідомо відмовилася від дитини [PERSON], не забезпечує її матеріальні, інтелектуальні, культурні, духовні потреби, не цікавиться життям дитини, підготовкою до дорослого життя належним чином, як це передбачено ст.ст.150-155 СК України, та самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, тому позов є доведеним та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує ті обставини, що відповідач фізично здорова, працездатна, інших утриманців не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини [PERSON] не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання, тому з огляду на вищевказане, суд вважає за необхідне стягнути з неї на користь [PERSON] - особи, на утриманні якої перебуває дитина, аліменти на утримання дитини. В порядку ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення документально підтверджені судові витрати з відповідача на користь позивача в загальній сумі 551,20 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача.

Outcome: approved