Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Свої вимоги мотивує тим, що він народився 08.01.1987року у м.Кременчуці. Починаючи з 1987року і по теперішній час він взагалі нікуди не виїзджав за межі України і не змінював адреси свого проживання. В 2004році він закінчив середню школу №16 м.Кременчука. 07.02.2011року він отримав військовий квиток, що підтверджується квитком СО №889597. З 2000року він проживав за адресою [INFO] кв.№25. До цього він проживав з батьками за адресою м.Кременчук ву.Піонерська буд.№55. До досягнення 16річного віку він не отримав паспорт, в зв*язку з тим , що не мав місце для реєстрації. Щоб отримати паспорт громадянина України вперше йому необхідно встановити факт проживання на території України, а тому він звернувся до суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, прохав суд заяву задовольнити. В судовому засіданні представник заінтересованої особи не заперечує проти задоволення заяви. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що заявник його син, який постійно проживає з ним з часу народження. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявник є її племінником, постійно проживав на території м.Кременчука. Заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 08 січня 1987року в Україні, а саме: м.Кременчук, Полтавської областіі, про що свідчит свідоцтво про народження серія 1-КЕ №254688 видане 25 січня 2017року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції. Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів підтверджуючих його реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року. Суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року, також, підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 23.05.2017року, Військовим квітком серія СО №889597, Свідоцтво про базову загальну середню освіту серія ТА №18554814 від 21 червня 2002року,та показами свідків, яки підтвердили факт проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року. Відповідно до ч 2ст. 256 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч. 2ст. 256 ЦПКсуди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положеньст. 256 ЦПКта залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставіЗакону України «Про громадянство України»і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України»громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 р. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 р. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженогоУказом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п.3 ч.2ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.Стаття 1 цього ж Законудає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений уст. 273 ЦПКперелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Таким чином, факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Суд сприймає вказані документи як носії конкретної інформації факту проживання [PERSON], 08.01.1987року народження, на території України станом на 24 серпня 1991 року, які ніким не спростовані. За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання [PERSON], 08.01.1987року народження, уродж. [INFO], на території України станом на 24 серпня 1991 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved