Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в якому після уточнення просив визнати дачний будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельні ділянки: площею 0,1 га кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,1 га кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,0949 га кадастровий номер [NUMBER], розташовані за цією ж адресою; автомобіль «Mersedes BENZ Е350», 2011 року випуску, р/н [NUMBER], спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON], та їх частки в ньому рівними, тобто по ? частці за кожним. В порядку поділу майна спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності: на дачний будинок [ADDRESS]; та земельні ділянки площею 0,1 га кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,1 га кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,0949 га кадастровий номер [NUMBER], які розташовані за адресою: [ADDRESS], а всього виділити [PERSON] майно на 1010000 гривень. Припинити право власності [PERSON] на дачний будинок [ADDRESS]; на земельні ділянки площею 0,1 га кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,1 га кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,0949 га кадастровий номер [NUMBER], які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Зарахувати [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя вартість проданого нею автомобілю «Mersedes BENZ Е350», 2011 року випуску, р/н [NUMBER], як вартість її частки в спільному майні подружжя 960000 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію різниці у вартості частки в спільному майні, що складає 50000 гривень. У судове засідання відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала, оскільки домовилась з колишнім чоловіком стосовно спільного сумісного майна подружжя. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав до суду заяву, в якій вказав, що з вимогами позовної заяви згоден, заперечень проти задоволення позову не має, справу просив розглядати у його відсутність. У судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що з вимогами позовної заяви згоден, справу просив розглядати у його відсутність. У судове засідання представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради не з'явився, уповноважений представник [PERSON] подала до суду заяву, відповідно до якої просила розглядати справу у її відсутність та прийняти рішення на розсуд суду, з урахуванням інтересів дитини. Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 10.03.2015 року шлюб між сторонами, який був зареєстрований 12 жовтня 2003 року, розірваний. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON], народилася [INFO], її батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, [PERSON], народилася [INFO], її батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30 липня 2013 року, зареєстрованому в реєстрі за №1125, посвідченого приватним нотаріусом Глущенко І.Ю., [PERSON] передає у власність, а [PERSON] прийняла у власність земельну ділянку площею 0,0949 гектарів, що знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район Русько-Лозівська сільська рада, цільове призначення якої - для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер [NUMBER]. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30 липня 2013 року, зареєстрованому в реєстрі за №1122, посвідченого приватним нотаріусом Глущенко І.Ю., [PERSON] передає у власність, а [PERSON] прийняла у власність земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, що знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район Русько-Лозівська сільська рада, цільове призначення якої - рекреаційне (для індивідуального дачного будівництва), кадастровий номер [NUMBER]. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30 липня 2013 року, зареєстрованому в реєстрі за №1119, посвідченого приватним нотаріусом Глущенко І.Ю., [PERSON] передає у власність, а [PERSON] прийняла у власність земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, що знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район Русько-Лозівська сільська рада, цільове призначення якої - рекреаційне (для індивідуального дачного будівництва), кадастровий номер [NUMBER]. Згідно договору купівлі-продажу дачного будинку від 30 липня 2013 року, зареєстрованому в реєстрі за №1116, посвідченого приватним нотаріусом Глущенко І.Ю., [PERSON] передає у власність, а [PERSON] прийняла у власність дачний будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пленум Верховного Суду України в п.4 своєї Постанови №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 року роз'яснив судам, що ухвалюючи в попередньому судовому засіданні рішення у зв'язку з визнанням відповідачем позову, суди повинні враховувати положення статей 174, 175 ЦПК України та до ухвалення відповідного судового рішення роз'яснювати сторонам наслідки вчинення відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій. Відповідач та її представник позов визнали, подавши відповідні заяви, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Пленум Верховного Суду України в п.23 своєї постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз'яснив судам, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як вбачається з матеріалів справи житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельні ділянки площею 0,1 га кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,1 га кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,0949 га кадастровий номер [NUMBER], які розташовані за адресою: [ADDRESS], автомобіль «Mersedes BENZ Е350», 2011 року випуску, р/н [NUMBER] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] і [PERSON], були придбані в період зареєстрованого між сторонами шлюбу та зареєстровані на ім'я відповідача. Таким чином, зазначене майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва від 18.07.2013 року, проведеного ПП «Перспектива - Земля», вартість земельної ділянки площею 0,0949 гектарів, що знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район Русько-Лозівська сільська рада, цільове призначення якої - для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер [NUMBER], складає 7374,00 грн. Як вбачається з висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва від 18.07.2013 року, проведеного ПП «Перспектива - Земля», вартість земельної ділянки площею 0,1000 гектарів, що знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район Русько-Лозівська сільська рада, цільове призначення якої - рекреаційне (для індивідуального дачного будівництва), кадастровий номер [NUMBER], складає 7770,00 грн. Як вбачається з висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва від 18.07.2013 року, проведеного ПП «Перспектива - Земля», вартість земельної ділянки площею 0,1000 гектарів, що знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район Русько-Лозівська сільська рада, цільове призначення якої - рекреаційне (для індивідуального дачного будівництва), кадастровий номер [NUMBER], складає 7770,00 грн. Як вбачається з звіту про оцінку майна №40/07/13 від 27.07.2013 року, проведеного ФОП [PERSON], вартість дачного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], складає 1150590,00 грн. Пленум Верховного Суду України в п.22 своєї постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз'яснив судам, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Сторонами не заперечується, що загальна вартість вказаних земельних ділянок, дачного будинку та автомобіля «Mersedes BENZ Е350», на цей час становить 1970000 гривень. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, загальна вартість спільного майна, набутого під час шлюбу, складає 1970000 гривень. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторонами не заперечується, що вартість автомобіля «Mersedes BENZ Е350», 2011 року випуску, р/н [NUMBER], який був відчужений [PERSON], складає 960000 гривень. Пленум Верховного Суду України в п.30 своєї постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз'яснив судам, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку про зарахування [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя вартість проданого нею автомобілю «Mersedes BENZ Е350», 2011 року випуску, р/н [NUMBER], як вартість її частки в спільному майні подружжя, тобто 960000 гривень. Таким чином, у порядку поділу майна спільного майна подружжя суд виділяє [PERSON] майно на 1010000 гривень та визнає за [PERSON] право власності: на дачний будинок [ADDRESS]; та земельні ділянки площею 0,1 га кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,1 га кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,0949 га кадастровий номер [NUMBER], які розташовані за адресою: [ADDRESS]. При цьому, суд припиняє право власності на зазначене майно за [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. [PERSON] у поданій до суду заяві не заперечує проти присудження [PERSON] грошової компенсації. Таким чином, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію різниці у вартості частки в спільному майні, що складає 50000 гривень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved