Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 червня 2014року Купянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 100. Позивач вказує, що з березня 2016року між ними склалися обставини, які привели до неможливості збереження сімї, оскільки між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага один до одного, з того часу вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Спору щодо місця проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], не мають. Також між ними відсутній майновий спір. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Мотрошиловою) [PERSON], 25 квітня 1987року народження, зареєстрований Купянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис № 100, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 334451, виданим повторно (а.с.3). Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], 28 лютого 2016року народження, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с.6). Статтею 51 Конституції України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. \~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст.24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.55 ст.24 Сімейного Кодексу України\~ \~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4\~ст.56, ст.24 Сімейного Кодексу України\~ передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3\~ст.105 ст.24 Сімейного Кодексу України\~ \~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримує, вони не бажають поновити стосунки та зберегти сімю, суд приходить до висновку, що їх подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved