Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розтлумачити зміст заповіту [PERSON], померлої [INFO] року в с. Пологи-Вергуни Переяслав-Хмельницького району, посвідченого 24.03.2005 року сільським головою села Пологи-Вергуни [PERSON], як виявлення волі заповідати: [PERSON] - земельну ділянку загальною площею 4,4698 га (ділянка № 1- пл.3,1883 га з кадастровим номером 3223385300:05:018:0027, ділянка [NUMBER] - пл.1,2815 га з кадастровим номером 3223385300:04:019:0090), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Полого-Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, згідно державного акту на право власності серії ЯА № 594018, виданого10.10.2005 року Переяслав-Хмельницькою районною державною адміністрацією; [PERSON] - все інше майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 24.03.2005 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала йому належне їй право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом серії КВ № 0208686, виданим Переяслав-Хмельницькою райдержадміністрацією 24.12.1996 р., а все інше майно вона заповідала [PERSON]. Однак за життя зазначений у заповіті сертифікат [PERSON] переоформила на державний акт на право власності на земельну ділянку. [INFO] р. [PERSON] померла. Вони з відповідачкою прийняли спадщину у встановлений законом строк. Нотаріус відмовився видати йому свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку згідно з державним актом серії ЯА № 594018, посилаючись на неможливість визначити справжню волю спадкодавця. Позовні вимоги підтверджує: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], з якого вбачається, що вона померла [INFO] р.; копією заповіту [PERSON], посвідченого 24.03.2005 року сільським головою села Пологи-Вергуни [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 18, згідно з яким право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом серії КВ № 0208686, виданим Переяслав-Хмельницькою райдержадміністрацією 24.12.1996 р., вона заповідала позивачеві, а все інше майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося - відповідачеві; витягом з погосподарської книги за 2006-2010 роки на належне [PERSON] домоволодіння [ADDRESS], з якого вбачається, що на день смерті спадкодавця разом з нею проживали та були зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач - [PERSON]; матеріалами спадкової справи № 360, заведеної в Переяслав-Хмельницькій районній державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON], в якій заяви сторін про їх відмову від спадщини у встановлений законом строк відсутні; копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0208686, виданого Переяслав-Хмельницькою райдержадміністрацією 24.12.1996 р. на ім»я [PERSON]; копією державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА № 594018, виданого 10.10.2005 року Переяслав-Хмельницькою районною державною адміністрацією, яким посвідчене право власності [PERSON] на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 3223385300:05:018:0027 і 3223385300:04:019:0090 на території Полого-Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області загальною площею 4,4698 га.; довідкою виконкому Полого-Вергунівської сільської ради від 30.10.2014 № 386, згідно з якою у власності [PERSON] є лише одна земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4698 га, яка передана їй відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії КВ № 0208686 від 24.12.1996 року. Відмова нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на вказане в позові майно підтверджується постановою нотаріуса № 2910/02-31 від 28.11.2014 р. Позивач та його представник подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі та просила його задовольнити. Суд дійшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов підлягає задоволенню на підставі ст. 1256 ЦК України, відповідно до якої у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до вимог статті 213 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться, зокрема, мета правочину та інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 213,1256 ЦК України,

Outcome: approved