Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська міська рада. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 15 серпня 1987 року і до 27 вересня 2007 року перебував в зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. За час шлюбу в них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], яка вже є повнолітньою та син, [PERSON], [INFO]. 24 лютого 1998 року рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради виділено сім»ї двохкімнатну квартиру за № 3 по вулиці Корятовича, № 16 в м. Виноградів, загальна площа квартира становить 53.7 кв.м., а житлова складається з 2-х кімнат площею 28.5 кв.м. 18 грудня 2001 року квартира приватизована і зареєстрована на праві спільної сумісної приватної власності за позивачем, відповідачем, дочкою та сином. Позивач зазначає, що йому в квартирі належить на праві приватної власності лише 1/4 частина. За час перебування в шлюбі також придбано кафе, яке розташоване в м. Виноградів по вулиці Пушкіна, № 35. Дане приміщення зареєстроване за відповідачкою на підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 1999 року, загальною площею 178.1 кв.м. Складається приміщення з кафе пл. 52.3 кв.м., залу пл. 37.3 кв.м., залу пл. 28.2 кв.м., кухні пл. 14.4 кв.м., коридору пл. 8.1 кв.м., офісу пл. 10,1 кв.м., посудомийки пл. 11.2 кв.м., бару пл. 10.6 кв.м., складу пл. 5.9 кв.м. Позивач зазначає, що він з дружиною не проживає як одна сім»я із 2000 року. Згідно п.3 договору купівлі-продажу кафе продаж приміщення було вчинено за 12 000 гривень. Ці кошти повинні були передані продавцю до 30 серпня 2000 року. Так як позивач з відповідачкою вже спільно не проживав, то останній сам позичив гроші і до дати вказаної в договорі повністю розрахувався з покупцем. Позивач та його представник в судовому засідання обставини та вимоги позову підтримали. Відповідач в судовому засіданні обставини та вимоги позову визнала. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи у відсутності представника. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 ст. 61 СК України визначено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до частин 1, 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Також згідно частин 3, 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Виходячи з положень частин 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до п.23 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК), ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 15 серпня 1987 року і до 27 вересня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.5,7). За час шлюбі спільно набули нерухоме майно, яке складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS], та кафе, яке розташоване в м. Виноградів по вулиці Пушкіна, № 35 (а.с.8-18). Враховуючи, що позов відповідачем визнається, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved