Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ сумісного майна подружжя. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на те, що він з 12.01.1991 року перебував у шлюбі з [PERSON], який заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23.12.2013 року було розірвано. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду по справі №303/1161/15-ц, було проведено розподіл спільно нажитого в шлюбі майна, а саме будинку та земельної ділянки. Разом з тим, інше майно, а саме торговельні павільйони, розміщені в торгівельному залі №1 ТК «ГІД» право власності на які було набуто за час створення спільного з відповідачем торгівельного бізнесу за сумісні та безпосередньо його, [PERSON], особисті кошти, в період часу з 2004 року по листопад 2013 року, розподілено не було. З врахуванням викладеного, [PERSON] просить суд визнати торгівельні павільйони [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], загальною площею 17,5 кв.м., які розташовані в приміщенні залу №1 (відділу промислових товарів ) ТК «ГІД», сумісною власністю подружжя, визнавши за ним право власності на ? частину вказаного майна, а саме торгівельний павільйон [NUMBER] та [NUMBER] та визнати його приватною особистою власністю павільйон під № [NUMBER]. Окрім цього просить стягнути з [PERSON] в якості компенсації за ? павільйону піл № [NUMBER] - 79290,00 гривень. [PERSON] в суд не з'явися подав до суду заяву, відповідно до якої просить проводити судовий розгляду за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник [PERSON] - [PERSON] в суді позов підтримала обґрунтувавши фактом виникнення права сумісної власності [PERSON] та [PERSON] у вересні 2006 року на торгівельні павільйони [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] (на сьогоднішній час, в результаті обміну в період 2006-2014 роках оспорюванні павільйони №117, [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]) підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи квитанції до прибуткового касового ордеру, акти виконаних робіт від вересня 2016 року, повідомлення від червня 2006 року. Факт приховування відповідачем вищевказаного сумісно надбаного майна, в тому числі придбаного за сумісні кошти торгівельного павільйону [NUMBER], та за особисті кошти позивача [PERSON] торгівельного павільйону [NUMBER], обґрунтовує здійсненим у 2014 році переоформленням [PERSON], без згоди позивача, права власності на дані торгівельні павільйони, що підтверджується відповіддю ТзОВ «ГІД» за №160 від 24.10.2014 року та договорами оренди №0117 №0118-0119 від 01.07.2014 року. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволені позовних вимог через їх безпідставність та необґрунтованість вказавши на те, що жодного доказу на підтвердження права власності на майно будь - кого з подружжя суду не надано. Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Наявні в матеріалах справи копії квитанцій до прибуткового касового ордеру (а.с. 95-97), надані представником позивача на підтвердження факту виникнення права сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на торгівельні павільйони [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] в ТК «ГІД», не є належним доказом, оскільки дані квитанції засвідчують факт внесення певної плати [PERSON] та іншої особи, а саме [PERSON] за послуги по договору оренди певних торгівельних точок [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та не стосуються предмета доказування. Такими, що не підтверджують факт виникнення та існування у сторін по справі [PERSON] та [PERSON] права спільної власності на торгівельні павільйони [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], є наявні в матеріалах справи відповідь ТзОВ «ГІД» за №160 від 24.10.2014 року, копії договорів оренди №0117 №0118-0119 від 01.07.2014 року при досліджені яких встановлено лише факт існування між [PERSON] та ТзОВ «ГІД» договірних відносин в частині надання їй в оренду певних торгівельних площ в ТК «ГІД» та в зв'язку з припиненням договорів оренди яких 01.07.2014 року подальшою здачею вищевказаних торгових площ в оренду [PERSON] Окрім цього з відповіді від 17.07.2017 року за вих. №6 вбачається, що частина майнового комплексу (ТК «ГІД»), розташованого за адресою м. Мукачево, вул. Масарика Томаша (раніше - вул. Матросова), 15В, належить на основі права власності ПП «ГІД-Н», яким в порядку здійснення власної підприємницької діяльності в оренду здані торгові площі для розміщення власних павільйонів орендарів, в т.ч. ідентифікованих під номерами: №0088 -п/п [PERSON]; №0114-0115 - п/п [PERSON]; №0117, 0118-0119 - п/п [PERSON]; №0144-0145 - п/п [PERSON] З врахуванням вищенаведеного та того, що позивачем не доведено факту придбання будь - ким з подружжя [PERSON] у власність торгівельних павільйонів під час шлюбу, належних доказів обставин, на які робиться посилання в обґрунтування позовних вимог суду не надано, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях та того, що на даний час відповідні торгові площі здано в оренду іншим особам для розміщення власних павільйонів, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed