Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: достроково стягнути з [PERSON], [PERSON] на його користь борг на суму 421\~751 грн. 57 коп. та 4\~217 грн. 53 коп. судових витрат. В обґрунтування позову покликається на те, що 20.04.2017 він та відповідач [PERSON] уклали договір позики, який нотаріально посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, та зареєстрований в реєстрі за № 366. У відповідності до вказаного договору позики відповідач [PERSON] отримав у позику від нього гроші в сумі 15\~000 доларів США, що на момент укладення договору становило 401\~700 гривень з розрахунку 26,78 гривень за 1 долар США згідно з офіційним курсом долара США на день укладення угоди. Відповідач [PERSON] зобовязався повернути всю суму позики до 20 квітня 2021 року. Відповідно до укладеного договору позики згода на його укладення та на отримання позики була надана дружиною відповідача [PERSON] відповідачем [PERSON] Зважаючи на той факт, що дружина позичальника була присутня при укладенні договору позики, надавала письмову згоду на таке укладення, прагнула укладенню такого договору спільно із своїм чоловіком, отримувала позичені кошти, то вважає, що такі кошти були отриманні сімєю та використані для цілей сімї. Отже, вказує, що відповідачі є солідарними боржниками перед ним по зобовязаннях за договором позики від 20.04.2017. Враховуючи те, що він виконав умови договору позики від 20.04.2017 та надав кошти у позику, а позичальник [PERSON] систематично не виконує обовязок щодо погашення боргу частинами, як це передбачено умовами договору позики, заходи досудового врегулювання спору, які вживалися, є без результатними, звертається до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 17.10.2018 постановлено накласти арешт на квартиру № 57, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Листопадна, будинок 11, реєстраційний номер майна 140809, та належить відповідачам на праві приватної власності в цілому, зокрема: [PERSON] 1/2 на праві спільної часткової власності та [PERSON] 1/2 на праві спільної часткової власності. Ухвалою судді від 05.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та призначено судове засідання для розгляду справи. Позивач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Його представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився. 18.12.2018 через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та просять такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав без поважних причин. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, відзив на позовну заяву не подала без поважних причин. 17.12.2018 до суду надійшло від неї письмове клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із тим, що вона не зможе у таке прибути з поважних причин, та представник відповідачів не зможе прибути у судове засідання теж, так як приймає участь в інших судових засіданнях за межами міста Львова. Однак, подане клопотання суд не приймає до уваги, так як таке жодними доказами не підтверджене. Враховуючи вказане, у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами, та враховуючи відсутність заперечень зі сторони позивача та його представника, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, а також враховуючи заяву представника позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши її дійсні обставини та причини позову, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов'язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з матеріалів справи 20 квітня 2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 366, у відповідності до умов якого відповідач [PERSON] отримав у власність від позивача [PERSON] гроші в сумі 15\~000 доларів США, що на момент укладення договору становило 401\~700 гривен з розрахунку 26,78 гривен за 1 долар США згідно із офіційним курсом долара США на день укладення угоди, та зобовязувався повернути всю суму позики до 20 квітня 2021 року. У відповідності до підпункту б пункту 2 вказаного договору фактом отримання [PERSON] коштів є факт підписання цього договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (ст.610 ЦК України). У відповідності до умов вказаного договору позики, позика надавалась строком до 20 квітня 2021 року, проте у відповідності до підпункту г пункту 2 цього ж договору гроші погашаються виключно в доларах США, щомісячно до двадцятого числа поточного місяця, з урахуванням робочих банківських та вихідних днів, в розмірі не меншому ніж 300 доларів США. Перший платіж позичальник повинен здійснити до 01 серпня 2017 року. У відповідності до положень п.5 договору сторони такого погодили, що в разі неповернення суми позики своєчасно, [PERSON] вправі предявити цей договір до стягнення. Як встановлено, відповідач [PERSON] з моменту укладення договору позики здійснив оплату тільки один раз 21 листопада 2017 року на суму 81,25 доларів США. У відповідності до домовленостей сторін договору позики, які викладені в п.4 договору, платіж не вважається протермінованим, якщо протермінування строків визначених цим договором не перевищує три місяці. Таким чином, відповідно до ст.612 ЦК України відповідач [PERSON] вважається боржником, що прострочив. Як встановлено, дружина позичальника відповідача [PERSON] відповідач [PERSON] надавала згоду на отримання позики. У відповідності\~ до\~положень ст.65\~СК України подружжя розпоряджається\~майном,\~що є\~об'єктом\~права спільної\~сумісної власності,\~за взаємною\~згодою. При\~укладенні договору\~одним із\~подружжя вважається,\~що він\~діє за\~згодою другого\~з подружжя. Для\~укладення одним\~із подружжя\~договорів,\~які потребують\~нотаріального посвідчення,\~згода другого\~з подружжя\~має бути\~подана письмово та потребує нотаріального посвідчення. Враховуючи положення п.8 договору позики, зважаючи на той факт, що [PERSON] була присутня при укладенні договору, надавала письмову згоду на таке укладення, прагнула укладенню такого договору позики, спільно із своїм чоловіком, [PERSON], отримувала позичені кошти, то такі кошти були отримані сімєю та використані для цілей сімї. Таким чином, у відповідності до положень ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Отже, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками перед позивачем [PERSON] по зобовязаннях за договором позики від 20 квітня 2017 року. Як передбачено ч.2 ст.1050 ЦК України в разі якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Враховуючи те, як встановлено, що позичальник систематично не виконує обовязок щодо погашення боргу частинами, який закріплений в підпункті г пункту 2 договору позики, положення ч.2 ст.1050 ЦК України та п.5 договору позики, позикодавець позивач [PERSON] вправі звернутись за захистом своїх прав до суду з вимогою про стягнення всієї суми позики. Отже, відповідачі згідно розрахунку позивача заборгували останньому за весь період суму боргу за договором позики від 20.04.2017 на загальну суму 14\~918,75 доларів США. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Також ч.2 ст.533 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Офіційний курс валюти на 29 вересня 2018 року Національним банком України (на час подання позовної заяви) встановлений в наступних розмірах: за 100 доларів США 2826,99 гривень. Таким чином заборгованість по позиці на момент предявлення позову становить 14\~918,75 USD * 28,2699 = 421\~751,57 гривень. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч.3 ст.509 ЦК України) та підлягає виконанню у строк, встановлений цим зобовязанням (ч.1 ст.530 ЦК України). Враховуючи наведене, з огляду на те, що відповідачами не надано ні позивачу, ні суду відомостей іншого розрахунку заборгованості, розрахунок позивача не спростований, відомості про відсутність заборгованості не надані, суд приходить до висновку, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] 421\~751 гривень 57 копійок. Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача 4217 гривень 52 копійок судового збору, сплаченого останнім при поданні позову до суду. На підставі ст.65 СК України, ст.ст. 509, 526, 530, 533, 610, 612, 625-627, 1046, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved