Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Просив стягнути з [PERSON] на його користь як відшкодування майнової шкоди 18843,66 грн. та як відшкодування моральної шкоди 50000 грн., а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилався на такі обставини. Заочним рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області у справі № 657/1341/19 від 05.11.2019 р. задоволений позов про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 грн. щомісячно в період навчання в Національному авіаційному університеті та стягнуто судовий збір. Вказане рішення ним було отримано безпосередньо в канцелярії Каланчацького районного суду Херсонської області 11.02.2020 р. Про існуюче рішення йому стало відомо від бухгалтера Мирненської територіальної об`єднаної громади 10.02.2020 р. за місцем його роботи, бухгалтер повідомив йому про надходження виконавчого листа. Саме з того часу відповідач почала отримувати від нього грошові кошти як аліменти. Він не погодився з заочним рішенням Каланчацького районного суду і оскаржив його в апеляційному порядку. Постановою Херсонського апеляційного суду від 15.12.2020 р. його апеляційна скарга була задоволена повністю. Заочне рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 05.11.2019 р. було скасоване та ухвалено нове, яким у задоволенні позову [PERSON] про стягнення з нього аліментів на повнолітню доньку було відмовлено. В ході судового засідання було встановлено, що його донька [PERSON] з 01.09.2018 р. по 24.07.2019 р. була студенткою денної форми навчання Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича. Відповідно до довідки Чернівецького національного університету імені Ю. Федьковича від 27.05.2020 р. № 32/24-1031 наказом № 1014-ст від 26.07.2019 р. [PERSON] була відрахована з університету за власним бажанням. З 01.09.19 р. [PERSON] навчалася в Національному авіаційному університеті, загальна вартість освітньої послуги складала 69000 грн., вартість навчання за один навчальний семестр становила 11500 грн., що підтверджено копією договору № 19-2/ОФ-748 від 01.09.2019 р. Доказів на підтвердження оплати позивачкою освітніх послуг суду не було надано. До апеляційної скарги долучена довідка № 12/82 від 19.05.2020 р., яка видана Національним авіаційним університетом - факультет лінгвістики та соціальних комунікацій, про те, що [PERSON] була відрахована з університету за невиконання навчального плану та порушення умов договору (несплата за навчання) з 10.02.2020 р. наказом ректора від 14.02.2020 р. №238/ст. Відповідачу [PERSON] було відомо, що донька [PERSON] фактично не навчалася на час стягнення з нього аліментів, вказані обставини від суду приховала, в результаті чого судом було винесено неправомірне рішення, оскільки суд керувався наявними у нього письмовими доказами, які на час ухвалення рішення суду були не належними. В результаті чого з нього протиправно на користь відповідача було стягнено згідно з довідкою, наданою начальником Каланчацького районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за вих. №145-05\\886 від 27.01.2021 р., грошові кошти в сумі 13075,26 грн. А також були стягнені грошові кошти в сумі 768,40 грн. як судовий збір. Оскільки він не обізнаний з чинним законодавством України, він вимушений був звертатися за наданням правової допомоги до адвоката, який складав йому процесуальні документи, надавав роз`яснення з норм права. Таким чином він поніс витрати на правову допомогу на загальну суму 5000 грн., що підтверджується наявними у нього актами виконаних робіт та корінцями до прибуткових касових ордерів. Крім того, своїми протиправними діями відповідач [PERSON] заподіла йому моральні збитки. Вони складаються з протиправних дій відповідача, страждань та душевних переживань, які він переніс і переносить зараз у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача особисто до нього. У нього зірвалися життєві плани. У нього вже було запрошення на роботу до Польщі, він отримав трудову візу, але через встановлення істини у справ він не зміг виїхати на роботу. Він змушений був нервувати, уся ця ситуація є для нього стресовою і кожне судове засідання у справі призводить до поглиблення цього стресу. Спричинену йому моральну шкоду відшкодувати повністю у матеріальній формі неможливо, але суму, яка б могла частково загладити його моральні страждання він оцінює в 50000 грн. Спроби врегулювати виниклі проблеми не дали ніякого результату. Відповідач [PERSON] в категоричній та образливій формі відмовилась повертати протиправно отримані нею кошти. Заподіяна йому матеріальна шкода склала 18843,66 грн. Представником відповідача\~ [PERSON] був поданий до суду відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити повністю у задоволенні позову. У відзиві зазначено, що вимоги позивача\~є безпідставними,\~його доводи\~суперечить нормам\~діючого законодавства,\~які регулюють\~спірні правовідносини.\~Зі змісту\~позовної заяви\~вбачається,\~що позивач\~фактично порушує\~питання про\~поворот виконання\~рішення суду,\~яке набрало\~законної сили.Водночас,\~поворот виконання\~рішення -\~це процесуальна\~форма захисту\~прав боржника.\~Воно можливе\~лише після\~набрання судовим\~рішенням законної\~сили.\~Його суть\~-\~у поверненні\~стягувачем боржнику\~всього одержаного\~за скасованим\~рішенням.Поворот виконання\~рішення,\~якщо цього\~вимагає відповідач,\~можливий у\~будь-якому\~випадку,\~незалежно від\~того,\~в якому\~порядку (апеляційному,\~касаційному чи\~за нововиявленими\~обставинами)\~скасовано судове\~рішення.Виняток становлять лише випадки, передбачені ст. 445 ЦПК України. Зокрема, у справах про стягнення аліментів поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. Питання про стягнення сплачених аліментів на підставі скасованого в подальшому судового рішення може бути вирішено лише судом відповідної інстанції, який, скасовуючи рішення суду, відмовив у задоволенні позовних вимог. Стягнення сплачених коштів на виконання судового рішення в порядку іншого провадження чинним законодавством не передбачено. Покликання позивача на норми ст. 1166 ЦК України, якою визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду є неправомірним, оскільки її положення на спірні правовідносини не поширюються та врегульовують відповідальність за деліктними зобов`язаннями. Сплачені позивачем на виконання судового рішення аліменти в сумі 13075,26 грн. не є майновою шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК України, а їх перерахування позивачем відбулося не через протиправну поведінку відповідачки, а згідно з рішенням суду. Порядок повернення коштів, сплачених на підставі скасованого в подальшому судового рішення, урегульовано нормами процесуального, а не матеріального права. Безпідставними та надуманими є вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, що полягала в його душевних стражданнях, спричинених сплатою на його доньку аліментів. [PERSON] доказів неправомірних дій відповідачки, як і спричиненої ними моральної шкоди, причинно - наслідкового зв`язку між ними та вини не надав, а тому вимоги останнього про стягнення 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню. Такі вимоги є похідними від вимоги про стягнення майнової шкоди, а тому відмова у задоволенні першої є безспірною підставою для відмови і в похідних. Позбавлені законодавчого підґрунтя вимоги позивача про стягнення з неї сплаченого [PERSON] судового збору у справі № 657/1341/19. За змістом ст. 133 ЦПК України судовий збір є частиною судових витрат, порядок стягнення яких визначено ст. ст. 141, 142 ЦПК України. Питання про розподіл судових витрат вирішує суд, у провадженні якого перебуває відповідна цивільна справа. Стягнення судового збору в рамках окремого позовного провадження цивільний процесуальний закон не допускає. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову підтримали повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Вказали, що документи, які надавались [PERSON] у попередній справі, є неправдивими, відомості, які повідомлялись останньою, є також неправдивими. Представник позивача також зазначив, що у зв`язку з цим у [PERSON] виникло право звернутись до суду для повороту виконання рішення суду, при вирішенні цього питання підлягають застосуванню положення ч.2 ст. 445 ЦПК України, оскільки позовні вимоги ґрунтувались на підроблених документах. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову не визнали повністю, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позов. Заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, дослідивши письмові докази у справі: копії постанови Херсонського апеляційного суду від 15.12.2020 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, довідки Каланчацького РВ ДВС від 27.01.2021 р. про стягнення коштів з [PERSON] , договору про надання освітніх послуг між Чернівецьким національним університетом імені Юрія Федьковича та [PERSON] від 03.09.2018 р., договору 19-2/ОФ-1748 про навчання між Національним авіаційним університетом та [PERSON] від 06.09.2019 р., довідки про навчання [PERSON] на ІІ курсі денного відділення в Національному авіаційному університеті № 412 від 17.02.2020 р., заяви [PERSON] про відрахування з Чернівецького національного університету від 24.07.2019 р., заяв на переказ готівки на ім`я [PERSON] , квитанцій про сплату за навчання і проживання в гуртожитку, інші письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області у справі № 657/1341/19 від 05.11.2019 р. був задоволений позов та стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 2000 грн. щомісячно у період навчання в Національному авіаційному університеті та стягнуто судовий збір у розмірі 768,40 грн. Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 11.06.2020 р. заяву [PERSON] про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення. Постановою Херсонського апеляційного суду від 15.12.2020 р. апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено. Заочне рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 05.11.2019 р. було скасоване та ухвалено нове, яким у задоволенні позову [PERSON] , від імені якої діє [PERSON] , до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину відмовлено. Покликаючись на положення цивільного законодавства України, зокрема, ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, та вказуючи, що діями [PERSON] під час розгляду вказаної вище справи йому була спричинена майнова та моральна шкода, позивач [PERSON] просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь як відшкодування майнової шкоди 18843,66 грн. та як відшкодування моральної шкоди 50000 грн., а також стягнути судові витрати. Суд вважає, що вимоги позивача є безпідставними, його доводи суперечить нормам діючого законодавства, які регулюють спірні правовідносини. Позивачем фактично\~порушується питання\~про поворот\~виконання рішення\~суду,\~яке набрало\~законної сили.Водночас,\~поворот виконання\~рішення -\~це процесуальна\~форма захисту\~прав боржника.\~Воно можливе\~лише після\~набрання судовим\~рішенням законної\~сили.\~Його суть\~-\~у поверненні\~стягувачем боржнику\~всього одержаного\~за скасованим\~рішенням. У Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 р. № 13- рп/2011 зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~444\~ЦПК України\~питання про\~поворот виконання\~вирішує суд\~апеляційної чи\~касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Статтею 444 ЦПК України також визначено, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони (ч. 5 цієї статті); якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин 1-3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 9 цієї статті); заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції (ч. 10 цієї статті). Христинівський районний суд Черкаської області не є судом апеляційної чи касаційної інстанції, не є судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. А тому він не може вирішувати питання про поворот виконання рішення. Поворот виконання\~рішення,\~якщо цього\~вимагає відповідач,\~можливий у\~будь-якому\~випадку,\~незалежно від\~того,\~в якому\~порядку (апеляційному,\~касаційному чи\~за нововиявленими\~або виключними\~обставинами)\~скасовано судове\~рішення. Виняток становлять лише випадки, передбачені ст. 445 ЦПК України. Зокрема, у справах про стягнення аліментів поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. Доказів на підтвердження цієї обставини стороною позивача суду надано не було. Стягнення сплачених коштів на виконання судового рішення в порядку іншого провадження чинним законодавством не передбачено. Покликання позивача на норми ст. 1166 ЦК України, якою визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, є неправомірним, оскільки її положення на спірні правовідносини не поширюються. Сплачені позивачем на виконання судового рішення аліменти в сумі 13075,26 грн. не є майновою шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК України, а їх перерахування позивачем відбулося не через протиправну поведінку відповідачки, а згідно з рішенням суду. Порядок повернення коштів, сплачених на підставі скасованого в подальшому судового рішення, урегульовано нормами процесуального, а не матеріального права. Безпідставною є вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 50000 грн. Позивач не надав суду доказів вчинення відповідачем неправомірних дій, доказів наявності її вини, доказів спричинення йому моральної шкоди. Крім того, така вимога є похідною від вимоги про відшкодування майнової шкоди. А тому вимога позивача про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню. Позбавлені законодавчого підґрунтя вимоги позивача про стягнення з відповідача сплаченого ним судового збору у справі № 657/1341/19. За змістом ст. 133 ЦПК України судовий збір є складовою судових витрат, порядок стягнення яких визначено ст. 141 ЦПК України. За загальним правилом питання про розподіл судових витрат вирішує суд, у провадженні якого перебуває відповідна цивільна справа. Стягнення судового збору в рамках окремого позовного провадження цивільний процесуальний закон не допускає. Враховуючи зазначені обставини, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed