Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та про виділ в натурі цієї частки квартири, позовні вимоги обґрунтовував тим що вказана квартира набута ним та відповідачем під час перебування у шлюбі за їх спільні кошти, а тому вважає, що він має право на ? частину цього майна та на виділ цієї частки. В судовому засідання позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги визнали частково та просили визнати за відповідачем право власності на 1/6 частин спірної квартири, з урахуванням того факту, що відповідачем було проведено ремонт у 2015 року, у зв'язку із чим значно збільшилась вартість майна, також вказували на те, що частина коштів, за які було придбане майно не відносилось до спільних коштів, а було надано братом відповідача в борг. Після проведення експертизи, просили визнати право власності на 39/100 частин квартири за позивачем. Щодо виділу частини квартири в натурі, то в цій частині позову позивач просив відмовити, оскільки квартира в житловому будинку є неподільною річчю. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 04 серпня 2010 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами розірваний шлюб рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 04.09.2015 року. Цим рішенням встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство з 08.08.2015 року (а.с. 5). 26.09.2014 року сторонами було придбано квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Беловою О. С. (а.с. 6-7). Згідно із копією технічного паспорту, квартира [ADDRESS] розташована на 4 поверсі та складається із двох кімнат площею 15,8 кв.м та 17,3 кв. м, житловою площею 33,1 кв. м та загальною площею 48 кв.м (а.с. 9-10). Після припинення шлюбних відносин відповідачем самостійно було проведено ремонт спірної квартири, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 40-56, 74-92), у зв'язку із чим нею були одержані грошові кошти за кредитними договорами (а.с. 59-65). Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1 і. ч. 2 ст. 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (ч. 4 ст. 71 СК України). Згідно із висновком № С-39 від 14.04.2016 року, дійсна ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 489264 грн, вартість ремонту проведеного в 2015 року складає 55729 грн, вартість цієї квартири збільшилась за рахунок проведеного ремонту на 55729 грн, частка вартості ремонту від вартості квартири [ADDRESS] складає 11/100 частин (а.с. 109-119). Відповідно до абз.1 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Відповідно до ч.6 ст.57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Вартість часток кожного зі сторін у квартирі до поліпшення складає (489264-55729):2= 216767,5 грн. Вартість частки відповідача складає 216767,5 + 55729 = 272496,5 грн. Вираховуючи розмір часток отримуємо: частка позивача складає 89/200 ((100/100-11/100):2) у спірній квартирі, а частка відповідача - 111/200 (89/200+11/100). Встановивши вищевказані фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та проаналізувавши відповідні норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на 89/200 частин квартири [ADDRESS], а за відповідачем - 111/200 частин цієї квартири, враховуючи, як істотну обставину той факт, що ремонт, внаслідок якого збільшилась варість квартири, був проведений відповідачем після припинення сторонами шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Щодо позовних вимог про виділ частки квартири в натурі, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, хоча позивач і ставить питання про виділ його частки в натурі, фактично в мотивувальній частині позовної заяви просить залишити кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор у спільному користуванні, що фактично є неможливим при виділі в натурі часки майна, оскільки в такому випадку, згідно із нормами ст.ст. 364, 370 ЦК України, право спільної власності на майно припиняється, та співвласник набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації, тобто виділ майна не передбачає спільне користування таким майном. Крім того позивачем не доведений той факт, що виділ частки позивача в натурі у спільному майні - квартирі взагалі можливе. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково - на 44,5 %, судові витрати, відповідно до ч. 1 ст.. 88 ЦПК України підлягають розподілу наступним чином: на користь позивача з відповідача належить стягнути судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а на користь відповідача з позивача належить стягнути судові витрати пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено, отже із [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути судові витрати в сумі 646,16 грн, а із [PERSON] на користь [PERSON] - судові витрати в сумі 2877,12 грн. Крім того, оскільки позивачем була невірно визначена ціна позову в сумі 145204,80 грн, а дійсна ціна позову - 244632 грн, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України стягнути з [PERSON] 551 грн 82 коп судового збору на користь держави, а з [PERSON] - 442 грн 45 коп

Outcome: partial