Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за ним права власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS], яка має загальну площу 91,6 кв.м, житлову площу 56,2 кв.м, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] У судовому засіданні представник позивача надала заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та просила слухати справу за її відсутністю.. У судове засідання відповідачка не з'явилася, надала суду нотаріально завірену заяву, в якій позов визнала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з:1/3 частки квартири під [ADDRESS] Спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог чинного законодавства [PERSON] звернувся до Першої Одеської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, 24.05.2016 року отримав Постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7), у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме: Дублікат Свідоцтва про право власності на житло, не зареєстроване в Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції (а.с.8). Проте реєстрація права власності відбулася на підставі діючих на той час нормативно-правових актів, Свідоцтво про право власності на житло зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації (а.с.8). Позивач вважаємо, що фактично прийняв спадщину та має право власності на успадковану нерухомість у зв'язку з тим, що в період з 31.10.2007 року до теперішнього часу проживає за адресою: [ADDRESS], несе витрати по утриманню даного майна, сплачує комунальні послуги, що підтверджується квитанціями (а.с.9-15). Заборгованість за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території перед ОСББ «Новосел 57» відсутня (а.с.16). З письмових свідчень [PERSON] (а.с.17), [PERSON] (а.с.20), [PERSON] (а.с.23) вбачається, що [PERSON] з 2007 року до теперішнього часу проживає за адресою: [ADDRESS], відповідально ставиться до обов'язку утримання квартири, вчасно сплачує комунальні платежі та бере участь в утриманні будинку, дотримується правил добросусідства. З копії медичної картки амбулаторного хворого Закладу охорони здоров'я вбачається, що позивач перебуває на обліку в установі за територіальністю, відповідно до фактичного місця проживання (а.с.25).. Також позивач зазначає, що інші спадкоємці першої черги не заявляли свої права на спадкове майно, що можна розцінювати як відмову від вказаної частки у спадкуванні. Відповідно до ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 5 ст.1268 зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. За вимогами ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п.п.5 п.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року правовстановлювальним документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна може бути рішення суду, що набрало законної сили про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду. Таким чином, посилаючись на вищевикладене, суд вважає можливим позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити, встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року та визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS].

Outcome: approved