Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON], в якому просить здійснити тлумачення заповіту [PERSON] від 18 березня 2004 року, зареєстрований у реєстрі за № 59, посвідчений секретарем виконкому Новобілоуської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області, а саме вважати волю заповідача такою, що полягала у розпорядженні нею майном житловим будинком з господарськими будівлями наступним чином: житловий будинок, який [PERSON] заповіла [PERSON] є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: с. Кошівка, вул. Зелена, буд.57, Чернігівського району та області та визнати за [PERSON], [INFO], як за спадкоємцем за заповітом після померлої 29 червня 2016 року [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Кошівка, вул. Зелена, буд.57, мотивуючи свої вимоги тим, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений будинок у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на цей будинок та не конкретизований зміст заповіту. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Відповідач територіальної громади с. Кошівка Чернігівського району, Чернігівської області в особі Новобілоуської сільської ради Чернігівського району та області явку представника не забезпечила. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії I-ЕЛ № 282327, [PERSON] померла 29 червня 2016 року.(а.с.16) Після її смерті відкрилась спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт від 18 березня 2004 року, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Новобілоуської сільської ради Чернігівського району та області, в якому зазначила, що на випадок її смерті заповідає житловий будинок з надвірними будівлями, присадибну земельну ділянку 0,30 - [PERSON]. (а.с.17) Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2018 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], Новобілоуської сільської ради Чернігівського району та області, про визнання заповіту від 18 березня 2004 року недійсним було відмовлено. (а.с.25-26) Відповідно довідки Новобілоуської сільської ради Чернігівського району та області від 01 серпня 2018 року № 03-08/574, [PERSON] на день смерті 29 червня 2016 року була зареєстрована та проживала одна за адресою: с. Кошівка, вул. Зелена, буд.57, Чернігівського району та області. (а.с.28) Згідно відповіді КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» від 12 жовтня 2018 року № 104, станом на 18 березня 2004 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Зелена, буд.57, с. Кошівка Чернігівського району та області зареєстровано за [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 23.02.1989 року.(а.с.67) Як вбачається з копії спадкової справи приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу [PERSON], 04 липня 2016 року відкрита спадкова справа № 105/2016 після померлої 29 червня 2016 року [PERSON]. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 18 березня 2004 року та за заповітом від 05 квітня 2004 року звернулась [PERSON]. Також, з заявами про прийняття спадщини за законом звернулись [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON].(а.с.48-58) Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. За нормою частин 1, 2 статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Згідно зі статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов'язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини. При цьому, ч. 2 ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину, при тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з'ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Метою тлумачення правочину є з'ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малось на увазі. Отже,\~за викладених\~вище обставин\~суд приходить\~до висновку,\~що як\~докази,\~що є\~у справі,\~так і\~відповідач,\~котрий є\~сином спадкодавця,\~вказують на\~те,\~що [PERSON]\~за життя\~володіла на\~праві власності\~тільки одним\~житловим будинком,\~що знаходиться\~по вул.\~Зелена,\~буд.57,\~с.\~Кошівка Чернігівського\~району та\~області,\~а тому\~у заповіті\~від 18\~березня 2004\~року вона\~могла розпорядитися\~виключно цим\~будинком.\~За таких\~обставинпозовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved