Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на його користь кошти у розмірі 20451 гривня 60 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16.06.2012 року між її сином [PERSON] та [PERSON] укладений Договір купівлі-продажу частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Договору купівлі-продажу частини житлового будинку, вартість частини будинку становила 19000 доларів США, з яких на день підписання угоди [PERSON] було частково сплачено 14000 доларів США, а 5000 доларів США сторони домовилися сплачувати з відстроченням платежу до 30.06.2012 року. У зв'язку із скрутним фінансовим становищем між нею в інтересах її сина та [PERSON] було ухвалено додаткову угоду в простій письмовій формі про те, що залишок коштів 5000 доларів США вона має виплатити в більш пізній строк - до 18 серпня 2013 року. У зв'язку з тим, що у [PERSON] був взятий цільовий кредит, який вона продовжувала на той час сплачувати, вона надалі просила перераховувати щомісяця кошти на користь ПАТ «Правекс Банк» від імені [PERSON] в рахунок погашення вищевказаного кредиту за Договором №12006-025/07Р від 12.03.2013року. Як пояснила [PERSON], вона домовилася з [PERSON] про оплату придбаної у неї квартири з розстроченням платежу шляхом щомісячної оплати за відповідним кредитним договором. Одразу після того, як [PERSON] відмовилася підтвердити той факт, що кредит замість [PERSON] в рахунок оплати за договором купівлі-продажу частини будинку - сплачувала вона, направила [PERSON] письмову претензію. В свою чергу, [PERSON] було направлено [PERSON] письмову вимогу про виселення, в якій вона підтвердила вищевикладені факти оплати нею за її кредитним договором. Загальна сума сплачених нею коштів за кредитним договором [PERSON] складає 1794 дол. США, що складає 20451 гривню 60 копійок. Оскільки вона вважала, що вони розраховуються за своїм Договором купівлі-продажу, укладеним з [PERSON], а відсутність з її боку оплат за вказаним вище кредитним договором призвела б до негативних майнових наслідків для [PERSON] у виді нарахування пені або розірвання кредитного договору чи накладення стягнення на предмет іпотеки, тому на даний спір поширюється ч.1 ст.1158 ЦК України. Кошти за кредитним договором [PERSON] вона сплатила без її доручення, але в її інтересах, про що останній було відомо, адже за весь час оплати за кредитним договором [PERSON] особисто за кредитним договором не сплачувала і як боржник за кредитним договором єдина могла отримувати інформацію про стан заборгованості. Крім того, 13.11.2013 року вона направила [PERSON] претензію про повернення грошових коштів, сплачених за її кредитним договором, проте остання відповіді не надала і коштів не повернула. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] просили задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про поважні причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду була повідомлена заздалегідь та належним чином. Надала до суду заперечення в якому зазначила, що [PERSON] не має відношення до її домовленостей з [PERSON] щодо укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та сплаті заборгованості за кредитним договором №12006-025/07Р. Крім того, в наданих суду копіях квитанцій про сплату за вищезазначеним кредитним договором вказано, що як платником так і отримувачем коштів є [PERSON]. Суд, заслухавши позивача, представників позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладений та нотаріально посвідчений Договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). Відповідно до додаткової угоди, укладеної між [PERSON] та представником [PERSON] - [PERSON], про розстрочку сплати суми за договором купівлі продажу від 16.06.2012 року, згідно якого покупець повинен сплатити до 18.08.2013 року заборгованість у розмірі 5500 доларів США, по 2000 гривень щомісяця. (а.с. 10) Як вбачається з квитанцій про сплату грошових коштів, [PERSON] сплатила на користь ПАТ КБ «Правекс Банк»: від 10.08.2012 року -160 дол. США; від 10.09.2012 року -160 дол. США; від 09.10.2012 року -200 дол. США; від 09.11.2012 року - 160 дол. США; від 07.12.2012 року -160 дол. США; від 09.01.2013 року -160 дол. США; від 15.02.2013 року - 98 дол. США; від 06.03.2013 року -160 дол. США; від 08.04.2013 року - 100 дол. США; від 23.05.2013 року -100 дол. США; від 17.06.2013 року - 50 дол. США; від 16.07.2013 року - 61 дол. США; від 06.08.2013 року - 225 дол. США (а.с.11-15). 13.11.2013 року [PERSON] направила претензію про повернення грошових коштів перерахованих нею на користь ПАТ «Правекс Банк» за кредитним договором №12006-025/07Р від 12.03.2013 року (а.с.18). Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт сплати цих коштів саме [PERSON] позивачем не доведено. В усіх наданих позивачем копіях квитанцій платником зазначено [PERSON]. Крім того, в обгрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на ст.ст. 1158, 1160 ЦК України, згідно яких якщо майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків, особа має право без доручення вчинити дії, спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення. Особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов'язана при першій нагоді повідомити її про свої дії. Якщо ці дії будуть схвалені іншою особою, надалі до відносин сторін застосовуються положення про відповідний договір. Особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії. Якщо особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, при першій нагоді не повідомила цю особу про свої дії, вона не має права вимагати відшкодування зроблених витрат. Суб'єктами вказаних правовідносин є особа, чиїм вже існуючим майновим інтересам загрожує реальна небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків і неможливо сповістити домінуса та одержати від останнього згоду на зазначені дії, і особа, котра вчиняє дії в інтересах іншої особи без доручення. [PERSON] та [PERSON] мали можливість сповістити [PERSON] одразу після вчинення дій в її інтересах, починаючи з серпня 2012 року, але не зробили цього. Як пояснює [PERSON] в судовому засіданні, вона повідомила [PERSON] про сплату коштів за кредитом у червні 2013 року. Письмова претензія датована 13 листопада 2013 року. При цьому вона вказує, що сплачувала кошти з 10.08.2012 року по 06.08.2013 року. За таких обставин позивач взагалі не має права вимагати відшкодування зроблених витрат згідно ч. 2 ст. 1160 ЦК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed