Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом 21.01.2015р., мотивуючи свої вимоги тим, що 22 червня 2010 р. у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою за актовим записом № 48. Дошлюбне прізвище відповідачки - [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя у них з відповідачкою не склалося, вони втратили любов та повагу одне до одного, мають різні погляди на ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинено в червні 2014року і поновлювати їх вони не збираються. Син проживає з ним і буде проживати з ним в подальшому, а донька проживає з відповідачкою. Подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дітей, оскільки примирення неможливе і сім'я розпалася. Питання щодо поділу майна буде вирішено окремо. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить розірвати шлюб з підстав, зазначених у позові, судові витрати за надання правової допомоги в сумі 250грн. просить стягнути з відповідачки. При цьому позивач пояснив, що в квітні 2014 року він був мобілізований і до цього часу проходить військову службу. Коли в червні 2014 року він приїхав додому, то дізнався, що відповідачка порушує подружню вірність, неналежним чином ставиться до виховання дітей. З вересня 2014року син проживає у його батьків, на що була згода матері дитини, і, на його думку, проживання сина з ним, а до його демобілізації з його батьками, є доцільним. З врахуванням стосунків, які склалися з відповідачкою, примирення неможливе і він наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні, не заперечуючи проти розірвання шлюбу, пояснила, що, на її думку, примирення між ним неможливе. Після мобілізації позивача їй складно було по господарству, враховуючи, що у неї двоє маленьких дітей, тому вона погодилася, щоб син жив у батьків чоловіка тимчасово. Однак потім їй сина не повернули. Вона змушена була перейти проживати до своїх батьків. Вона не згодна з тим, що вона порушувала подружню вірність, але, враховуючи їх взаємовідносини, вважає, що її сім'я з відповідачем розпалася. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлено: сторони зареєстрували шлюб 22 червня 2010 року у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції за актовим записом № 48 (а. с. 7), від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 9), та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сторони припинили подружні стосунки в червні 2014року, зараз проживають окремо і не мають наміру їх поновлювати. З пояснень сторін вбачається, що, на їх думку, сім'я розпалася і примирення між ними вже не буде. За таких обставин суд вважає, що звернення позивача до суду відповідає положенням ст. 110 Сімейного кодексу України, а, враховуючи положення ст. 112 СК України щодо підстав для розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами не буде, надавати строк для примирення відповідно до ст. 111 СК України недоцільно, і шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи думку відповідачки, після розірвання шлюбу їй слід відновити дошлюбне прізвище - [PERSON]. Що стосується вимог позивача про стягнення судових витрат за надання правової допомоги, яких відповідачка не визнала, то ці вимоги грунтуються на положеннях п.2 ч.1 ст.79, 84, ч.1ст.88 ЦПК України, підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved