Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем 15 березня 2014 року. Позовна заява мотивована тим, що 15 березня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис за № 291. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та спільне проживання між сторонами припинено. Внаслідок постійних непорозумінь стався розлад сімейних стосунків, сімя розпалась і відновленню стосунки не підлягають, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 15 березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 291 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 314706, виданого повторно 22 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 338108, виданого повторно 30 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 5). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально і відновленню стосунки не підлягають, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved