Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме доньки [PERSON] , [INFO] . Обгрунтовуючи позов зазначав, що за рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.06.2015 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів до повноліття дитини. Але на даний час вважає, що є підстави для зменшення аліментів, оскільки його матеріальне та сімейне становище суттєво змінилося. У нього є інша родина: дружина та троє дітей, які проживають разом з ним та яких він повністю матеріально забезпечує, в тому числі з ним проживає їх спільний з відповідачкою син, на утримання якого остання не надає ніякої матеріальної допомоги. На теперішній час його дружина не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років і тому, на даний час знаходиться на його утриманні. Фактично він є єдиним працюючим в родині чоловіком, який забезпечує дружину та трьох дітей та ще сплачує аліменти на четверту дитину. Окрім цього, зазначив він сплачує 2476,22 грн. щомісячно за кредитним договором від 01 квітня 2013 року. Просить суд зменшити розмір аліментів, присуджених на користь відповідачки на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/6 до 1/12 частини всіх видів доходу. З відзиву відповідача вбачається, що останній позов не визнає, посилаючись на те, що їх спільний син [PERSON] щодо якого позивач вказує, що він мешкає разом з ним, в травні 2019 року вже досягне повнолітня. Крім того, зазначає, що син [PERSON] також мешкає і у неї. Просила не брати до уваги пояснення позивача щодо не надання нею матеріальної допомоги сину [PERSON] , оскільки вона піклується про нього та надає йому грошові кошти, купує речі та одяг.Щодо перебування на утриманні позивача його теперішньої дружини заперечувала, вказуючи, що остання отримує соціальну допомогу на новонароджену дитину. Звернула увагу, що у дружини позивача є дитини від першого шлюбу, яка не знаходиться на утриманні позивача, оскільки батько дитини сплачує дружині позивача аліменти. Вказувала, що підстав для зменшення розміру аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] не існує, оскільки судом в 2015 році вже був зменшений розмір аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] і підставою для зменшення розміру аліментів були такі самі обставини, якими позивач обґрунтовує свій позов зараз. Зазначала, що зменшення розміру аліментів вплине на здоров`я дитини, оскільки їх донька [PERSON] має захворювання та перебуває на обліку у окуліста, потребує лікування, а також щомісячного придбання медичних препаратів, лінз. Також зазначала, що доводи позивача про те, що її теперішній чоловік утримує доньку [PERSON] не відповідають дійсності, оскільки вони на теперішній час не мешкають разом, знаходяться на стадії розірвання шлюбу. Вона працює та отримує мінімальну заробітну плату в середньому 3365 грн. Вважає, що наведені позивачем обставини, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розмірі аліментів, адже факт наявності у позивача іншої дитини, яку він утримує, та дружини не можуть слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, які викладені в позовній заяві. Пояснив, що їх син [PERSON] , [INFO] , вже повнолітній, він продовжує навчання, отримує стипендію 750 грн на місяць, але все одно потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з чим він повністю забезпечує матеріальні потреби сина. Відповідачка в свою чергу матеріальної допомоги сину не надає. Позивач пояснив, що він також матеріально забезпечує свою родину: двох неповнолітніх дітей [PERSON] , 2008 року народження дитину дружини від першого шлюбу, [PERSON] , [INFO] та дружину, яка з 16.03.2018 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років і потребує матеріального підтримання від нього. Щодо необхідності лінз та лікування для доньки пояснив, що факт наявності у доньки таких проблем зі здоров`ям не заперечує, але ні донька, ні відповідачка раніше не казали йому про таку необхідність щомісячної покупки медикаментів та лінз. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що у позивача суттєво змінились матеріальне та сімейне становище. Вказував на те, що позивач не відмовляється сплачувати аліменти на утримання своєї доньки, але просить зменшити частину, яку слід стягувати з нього, враховуючи наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , дружини, яка на даний час не працює, неповнолітньої [PERSON] , [INFO] року народження і повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Макєєв О.В. в судовому засіданні заперечували проти позову та просили його не задовольняти з підстав викладених у відзиві на позов. З копії рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28.03.2019 року №227/251/19 вбачається, що [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що мешкає разом з батьком з 4 класу, на даний час навчається на денному стаціонарі та отримує стипендію 750 грн. щомісяця. Його мати інколи дає йому «кишенькові» гроші, коли він просить, також вона купувала йому речі, на море возила, до Києва на екскурсію, на випускний купувала речі, здавала гроші на ремонт школи, на день народження купила телефон, але постійну матеріальну допомогу йому надає батько. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та їх представників, свідка, дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. З копії рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.06.2015 року №227/3325/15-ц вбачається, що розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області 01 квітня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів, було зменшено до 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення\~ дитиною повноліття (а.с.17). Вказане рішення набрало чинності 01.07.2015 року. Зі змісту вказаного рішення вбачається. що на момент його прийняття судом, при зменшені розміру аліментів бралось до уваги сімейний та матеріальний стан позивача [PERSON] , який на той час мав у складі сім`ї дружину [PERSON] , доньку дружини від першого шлюбу [PERSON] , неповнолітнього сина [PERSON] . Також судом було взято до уваги те, що позивач мав певні грошові зобов`язання перед банком. Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.8) вбачається, що [PERSON] з 04.08.2009 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що його батьками є [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідачка) (а.с.9). Копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 08.02.2018 року Добропільський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області (а.с.10), підтверджується факт народження у позивача сина - [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] . З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з довідки від 20.01.2019 року голови квартального комітету по вул..Кисловодській, яка затверджена виконавчим комітетом Добропільської міськради Донецької області, позивач [PERSON] мешкає за адресою [ADDRESS] і має такий склад сім`ї: дружина - [PERSON] та діти: [PERSON] 2001 року народження, [PERSON] [INFO] , [PERSON] 2008 [INFO] . З пояснень позивача встановлено, що дитина [PERSON] , 2008 [INFO] . [INFO] . не є йому рідною, бо донькою дружини від першого шлюбу. Згідно довідки від 27.03.2019 року №174, яка видана в.о. директора Білозерського ПГЛ, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається на денному відділенні в Білозерському професійному гірничому ліцеї з 01.09.2018 року по 15.02.2020 року. З довідки № 3 від 27.03.2019 року, яка видана ФОП [PERSON] , вбачається, що [PERSON] (дружина позивача) працює у ФОП [PERSON] та з 16.03.2018 року по теперішній час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років. Довідка Добропільського районного УПСЗН №639 від 14.04.2019 свідчить про те, що [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Добропільської РДА і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини по 860,00 грн. Копією кредитного\~ договору від 01 квітня 2013 року та копіями квитанцій від 25.04.2019 року, 10.05.2019 року \~підтверджується існування кредитного зобов`язання у позивача перед ПАТ «Ідея Банк», щомісячний\~ платіж складає 2476,22 грн. З наданої довідки про доходи позивача № 75 від 18.03.2019 року вбачається, що позивач працює в ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» і за період з вересня 2018 року по лютий 2019 року мав нарахований дохід у розмірі 102237,52 грн., тобто нарахований середній заробіток позивача за вказаний період становить 17039,60 грн. на місяць. Сплачені аліменти за вказаний період на користь [PERSON] склали 11543,80 грн. Вирішуючи питання чи підлягають позовні вимоги задоволенню суду виходить з такого. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Згідно ч.ч.1-2 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За вимогами ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приймаючи вказане рішення, суд звертає увагу на те, що положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.91 р. № 789-ХІІ та ч.8 ст.7 СК України передбачають, що в усіх діях щодо дітей суд повинен виходити з того, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини та максимально можливим їх урахуванням. Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому, слід зазначити, що норми Сімейного кодексу України передбачають, що обов`язки з матеріального утримання своїх неповнолітніх дітей повинні нести обидва батьки. Тлумачення статті 192 СК України дозволяє констатувати, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача. Згідно довідки про доходи [PERSON] від 21.02.2019 №02-119 вбачається, що остання працює у Донецькій дирекції АТ «Укрпошта» ВПЗ «Добропілля-1» і загальна сума доходів за період з 01.08.2018 року по 31.01.2019 року становить 24627,25 грн., що в середньому складає 4104,54 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що станом на теперішній час, з моменту прийняття рішення про зменшення розміру аліментів, а саме з 17.06.2015 року, сімейне та матеріальне становище позивача змінилось. Так, у позивача в 2018 році народився син [PERSON] , який проживає разом з батьком однією сім`єю. Крім того, суд вважає, що в порівнянні з 2015 роком у позивача змінився і матеріальний стан, оскільки на його утриманні з 2018 року (з моменту народження сина [PERSON] ) знаходиться неповнолітній син [PERSON] , дружина [PERSON] , яка тимчасово не працює, бо знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Також в судовому засіданні достовірно було встановлено, що на утриманні позивача також знаходиться спільний повнолітній син сторін у справі [PERSON] , який після повноліття продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги батьків, і постійною матеріальною допомогою є саме грошова допомога батька (вказаний факт був особисто підтверджений [PERSON] , який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка). Крім того, суд звертає увагу на те, що для власного існування позивачу також необхідні грошові кошти для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. В судовому засіданні з пояснень позивача встановлено, що у нього маються витрати на комунальні послуги, а також кредитні зобов`язання перед банком. Вказані обставини відповідачем в судовому засіданні спростовані не були. Досліджені в судовому засіданні докази, а також системний аналіз норм діючого законодавства, дають підстави суду для зменшення розміру аліментів з позивача на утримання доньки [PERSON] , тобто для задоволення позовним вимог позивача, але частково. При цьому суд зменшуючи розмір аліментів бере до уваги розмір щомісячного доходу позивача, а також той факт, що станом на день розгляду справи у суді прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить 1921,00 грн; прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років в розрахунку на місяць становить 1626,00 грн, а на дитину віком від 6 до 18 років 2027,00 грн. Також судом враховується, що обов`язки з матеріального утримання своїх неповнолітніх дітей повинні нести обидва батьки. В судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідач не має матеріальної можливості, через певні об`єктивні обставини, утримувати неповнолітню доньку [PERSON] . З урахуванням вказаних обставин справи, а також матеріального та сімейного становища позивача, а також відповідача, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача, на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/6 частини доходу може бути зменшено до 1/7 частини усіх видів доходів. Задовольнити вимоги позивача про зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються з 1/6 частини до 1/12 частини всіх видів доходу, суд не находить можливим, оскільки такий розмір аліментів буде суперечити інтересам дитини. Відповідно п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Доводи відповідача про те, що факт наявності\~у позивача\~іншої дитини,\~яку він\~утримує,\~та дружини\~не можуть\~слугувати самостійною\~підставою для\~зменшення їх\~розміру є безпідставними, з огляду на об`єктивну зміну у позивача сімейного та матеріального стану. Щодо доводів відповідача з приводу того, що їх спільна з позивачем донька [PERSON] має певні проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим потребує додаткових коштів і тому зменшення аліментів на її утримання є недоцільним і суперечить інтересам дитини, то з цього приводу суд зазначає, що дійсно відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Але, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Тому, в разі, якщо донька [PERSON] потребує додаткових витрат у зв`язку з хворобою, відповідач, зібравши належні докази вказаних обставин, може звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: partial