Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що на його ім'я та ім'я матері [PERSON], померлої [INFO], зареєстрована на праві спільної сумісної власності квартира № [ADDRESS], в якій він зареєстрований і проживав разом з матір'ю до смерті останньої, отже фактично прийняв спадщину. Крім позивача на спадщину претендує його брат - [PERSON] 06.01.2014 в результаті падіння [PERSON] отримала перелом лівого стегна, потрапила до лікарні, звідки була виписана 15.01.2014. Після виписки і до смерті матір не ходила, так як не могла встати на ноги, була прикована до ліжка. Як в період знаходження в лікарні, так і після виписки за матір піклувався виключно позивач разом зі своєю дружиною: купував ліки, продукти харчування, здійснював необхідний догляд, а саме купав, годував з ложки. Відповідач жодної участі в догляді за матір'ю, яка знаходилась у безпорадному стані та не могла особисто себе обслуговувати, не приймав, а навпаки, висловлюючи негативне ставлення до матерітері, постійно вимагаючи в неї частину пенсії та влаштовуючи скандали, уклонився від догляду за останньою, заявивши, що це клопіт позивача. З погляду на викладене позивач просить усунути [PERSON] від права на спадкування та визнати за собою право власності на 1/2 частину квартири, що залишилась після смерті матері. В суді позивач підтримав позов та дав пояснення відповідно до викладених в ньому обставин. Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що мав з матір'ю гарні стосунки, під час знаходження останньої в лікарні відвідував її, передавав лікарські засоби, а після виписки - відвідував вдома. Враховуючи те, що проживав окремо, щоденно доглядати матір не міг, проте й не ухилявся від цього. Необхідну допомогу та постійний нагляд за матір'ю дійсно здійснював позивач та його дружина, так як вони проживали разом з матір'ю. Суд, дослідивши надані докази, вислухавши сторони та свідків, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). До смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою вказаної квартири, де на той момент і до теперішнього часу зареєстрований і мешкає позивач (а.с. 8-10, 14). Як вбачається з медичної документації 06.01.2014 [PERSON] потрапила до травматологічної лікарні з закритим, чрезвертельним осколковим переломом лівого стегна, звідки передчасно виписана 15.01.2014 через прояви дисциркуляторної енцефолопатії з відповідними рекомендаціями (а.с. 11). Після виписки [PERSON] мешкала за місцем реєстрації, перебувала на обліку в поліклініці за місцем проживання з діагнозом: ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба П ст. СН ПБ ст., закритий чрезвертельний осколковий переломом лівої стегнової кістки, приймала рекомендовані медичні препарати та за станом здоров'я потребувала постійного стороннього догляду, що підтверджується інформацію з медичних установ (а.с. 11, 36). [INFO] [PERSON] померла, причиною чого стала хронічна серцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця (а.с. 8, 13). Допитані в якості свідків [PERSON] (дружина позивача) та син останньої [PERSON] показали, що саме вони, як члени сім'ї позивача, доглядали [PERSON] за життя в період, коли остання через похилий вік та каліцтво знаходилась в безпорадному стані. [PERSON] був в поганих відносинах з матір'ю та жодної допомоги, ні фізичної, ні матеріальної матері не надавав. Дані показання підтвердила матір та сестра [PERSON], відповідно, [PERSON] і [PERSON] Будучи допитаною в якості свідка [PERSON] показала, що працює медсестрою в Харківській міській поліклініці № 6 та приходила за місцем проживання [PERSON], якій після перелому стегна робила перев'язки. [PERSON] проживала разом з сином [PERSON] та дружиною останнього, завжди була охайною та доглянутою. Наскільки їй відомо, доглядала [PERSON] саме невістка. Про існування у [PERSON] другого сина, [PERSON], вона знала, проте ніколи його не бачила. Зі слів [PERSON] у неї з останнім були погані відносини, він її не відвідував. Свідок [PERSON] показала, що чотири останні роки проживає в будинку, де мешкала [PERSON] Знає сина останньої [PERSON], який проживав разом з матір'ю, а з [PERSON] не знайома. Про те, що [PERSON] ламала ногу їй нічого не відомо. Також в суді допитані свідки з боку відповідача. Так, [PERSON] пояснила, що з 2004 року і до теперішнього часу співмешкає з [PERSON] та до 2008 року проживала з останнім та його матір'ю по [ADDRESS]. Позивач на той час мешкав за іншою адресою. Сторони постійно спілкувались, підтримували нормальні родинні стосунки, разом відзначали свята, проте в лютому 2014 року їх відносини погіршились через конфлікт, що відбувся за вказаною вище адресою. На той час матір сторін була «лежачою» через перенесений перелом стегна, проте [PERSON] відвідував її як у лікарні, так і після виписки, купував лікарські засоби, продукти харчування. Свідок [PERSON] дав свідчення про те, що з дитинства товаришує з [PERSON], який казав йому про отримання матір'ю травми ноги, що відвідував останню в лікарні. 23.02.2014 він разом з [PERSON] ходив провідати матір останнього та поздоровити її з днем народження, проте в квартирі стався конфлікт з молодшим братом відповідача [PERSON]. Питання усунення спадкоємця від права на спадкування врегульоване ст. 1224 ЦК України, частиною 5 якої передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Отже, для усунення спадкоємця від права на спадкування мають існувати дві підстави в сукупності: наявність безпорадного стану спадкодавця, викликаного похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом та ухилення спадкоємця від надання допомоги такому спадкодавцю. Аналізуючи досліджені в суді докази можна дійти висновку, що факт безпорадності [PERSON] з моменту отримання травми лівого стегна і до смерті сторонами визнається, підтверджується наданими доказами, в тому числі й показаннями свідків, отже не підлягає доказуванню. Разом з тим позивачем, в супереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не доведений факт того, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, а останній мав можливість її надати, проте ухилявся від цього. Навпаки, судом з'ясовано, що спадкодавець отримував необхідну допомогу та догляд від позивача та його сім'ї, з якими проживав останні місяці свого життя, отже говорити про потребу в допомозі від спадкоємця не можна. Згідно наявної інформації відповідач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 34). Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed