Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 17 600 грн боргу за договором позики, 4 043,87 грн відсотків за період з 15.02.2011 року по 26.08.2014 року, 1 584 грн в рахунок відшкодування 3 % річних за період з 26.08.2011 року по 26.08.2014 року та стягнення 1 000 грн у відшкодування моральної шкоди. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.02.2011 року між ним та відповідачем укладено договір позики на суму 17 600 грн на строк до 26.08.2011 року. У зазначений строк відповідач кошти не повернув. Посилаючись на ст. 625, 1048 ЦК України просить стягнути борг за договором позики, з урахуванням процентів від суми позики, а також 3% річних від простроченої суми. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.09.2014 року позовну заяву в частині вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000 грн повернуто позивачу у відповідності до п.1 ч.3 ст.121 ЦПК України (а.с.17). У судове засіданні позивач та його представник не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.35), про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого зв'язку. Розписка підписана відповідачем (позичальником), є документом, що стверджує про вчинення правочину між позивачем та відповідачем. Судом встановлено, що 15 лютого 2011 року відповідач [PERSON] взяв в борг у позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 17 600 грн. строком до 26.08.2011 року. Дана обставина підтверджується розпискою від 15.02.2011 року (а.с.39). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві отриману за договором позики таку ж суму грошових коштів у порядку та строки, що встановлені зазначеним договором. Судом встановлено, що відповідач до цього часу взяті в борг грошові кошти не повернув. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законодавством, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Враховуючи, що відповідач умови Договору позики не виконав, а саме не повернув кошти до 26.08.2011 року, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню 17 600 грн суми позики. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За період з 26.08.2011 року (дати повернення боргу) станом на 26.08.2014 року, як визначив позивач, термін прострочення виплати боргу становить три роки, тому 3 % річних за цей період становить: 17 600 грн х 3% х 3 = 1 584 грн. 00 коп. Дана сума підлягає стягненню з урахуванням вимог ч.1 ст.11 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 1048 ЦК України проценти за користування коштами, які були надані в сумі 4 043,87 грн, за заявлений період з 26.08.2011 року по 26.08.2014 року. За правилами ст.88 ЦПК України про розподіл судових витрат, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved