Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 14 лютого 2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого він передав у власність відповідача належні йому грошові кошти у сумі 25 000 гривень строком на 1 рік, тобто до 14 лютого 2014 року. На підтвердження факту отримання зазначених коштів відповідачем у присутності свідків було складено боргову розписку. По закінченні зазначеного строку [PERSON] суми позики йому не повернув. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогами повернути позичені кошти, але останній ухиляється від повернення суми позики до цього часу, чим порушує взяті себе зобовязання. В звязку з чим вимушений звернутися до суду. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договором позики із урахуванням встановленого індексу інфляції та 5 % річних за весь час прострочення на загальну суму 49 884, 90 гривень та судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. В судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву, в котрій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлялася в установленому законом порядку та була дана обява в газеті «Черкаський Край», в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи. А тому суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної чи юридичної особи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. Позивач [PERSON] звернувся до суду, вважаючи, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку умови укладеного договору, як позичальник, чим порушує його інтереси і права, тому інтереси позивача підлягають до судового захисту. \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що згідно договору позики від 14.02.2013 року [PERSON] надано [PERSON] належні йому грошові кошти у сумі 25 000 гривень строком на 1 рік, тобто до 14 лютого 2014 року. На підтвердження факту отримання зазначених коштів відповідачем у присутності свідків було складено боргову розписку. По закінченні зазначеного строку [PERSON] суми позики йому не повернув. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У частині 1 статті 530 ЦК України вказано, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З частини 1 статті 625 випливає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Пунктом 1 статті 1049 діючого Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику, (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідач має сплатити суму боргу урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 5 % річних з простроченої суми за період прострочення, як зазначено в договорі позики від 14.02.2013 року. \~ \~ \~ \~ Суд, оцінивши наявні у справі докази, на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки у порушення вимог цивільного законодавства та умов договору [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе грошові зобовязання. \~З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 14.02.2013 року із урахуванням встановленого індексу інфляції та 5 % річних за весь час прострочення на загальну суму 49 884, 90 гривень. \~ \~ Судові витрати мають бути розподілені відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на підставі\~наданих\~документів, що підтверджують дані витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривні 20 коп. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved