Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадщину свого батька [PERSON] в порядку спадкування за законом. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 11 квітня 2015 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді грошових вкладів в Ощадному банку та земельної ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва, площею 3,08 га, розташованої на території Солоненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Проте коли позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини батька, то йому було відмовлено з огляду на те, що відсутній оригінал Державного акту на земельну ділянку, що входить до складу спадщини. При цьому нотаріус рекомендував позивачу вирішити питання щодо оформлення спадщини в судовому порядку. [PERSON] також зазначив в своєму позові, що окрім нього, спадкоємцем після смерті батька є також дружина померлого ( тобто матір позивача), яку залучено до участі в справі в якості відповідача. Проте остання на спадщину свого чоловіка не претендує. Отже посилаючись на вищезазначені обставини, позивач прохає суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька право власності на: - грошові вклади з усіма відсотками та компенсаційними нарахуваннями в філії Ощадного банку № 7858/0147 в м. Вільнянськ Запорізької області, рахунки № 9155368 та № 9155163; - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,08 гектарів, яка розташована на території Солоненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій прохає розглянути справу без своєї участі, зазначивши при цьому, що позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенн. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилась, надіславши при цьому на адресу суду заяву, в якій зазначила, що позов [PERSON] визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення; прохає суд розглянути справу за своєї відсутності. Отже, з врахування поданих сторонами заяв, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов наступних висновків: Факт смерті [PERSON] 11.04.2015 року підтверджено Свідоцтвом про смерть серії І- ЖС № 316593, виданим Виконавчим Комітетом Солоненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області 11.04.2015 року (а.с.8). Відповідно до змісту ст.1216 ЦК України, у звязку із смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Письмовими доказами у справі підтверджено право власності [PERSON] на ощадні внески з усіма відсотками та компенсаційними нарахуваннями в філії Ощадного банку № 7858/0147 в м. Вільнянськ Запорізької області, рахунки № 9155368 та № 9155163. Порядок успадкування грошових вкладів врегульований положеннями ст. 564 ЦК України, другою частиною якої передбачено, що, якщо вкладник не зробив розпорядження ощадній касі або банку, то в разі смерті вкладника його вклад переходить до спадкоємців на загальних підставах. Що стосується підтвердження права власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку, яка є предметом спору, то Управлінням Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області на запит суду була надана належним чином завірена копія Державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ЗП № 003203, виданого Вільнянською районною державною адміністрацією 17.07.2002 року, та зареєстрованого в реєстрі за № 2802. Згідно цього Державного акту [PERSON] на підставі розпорядження Вільнянської райдержадміністрації № 304 від 19.06.2002 року дійсно була передана у власність для ведення товарного сільського господарського виробництва земельна ділянка, площею 3,08 гектарів, яка розташована на території Солоненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. В розясненнях, які містять п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р., зазначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Позивач (як син померлого ) та відповідач (як дружина померлого ) відносяться до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] (ст.1261 ЦК України). Як вбачається з витребуваної судом з Вільнянської державної нотаріальної контори інформації за вих. № 6/01/16 від 06.01.2016 року, - [PERSON] заповіту не лишив; окрім позивача ніхто з інших спадкоємців на спадщину померлого не претендує. При цьому до матеріалів справи долучено заяву відповідача [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON]Є, яка була подана відповідачем до Солоненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області 27.05.2015 року, тобто в межах строку, встановлено ст. 1270 ЦК України. Секретарем Солоненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області вказана заява відповідача зареєстрована в реєстрі за № 39 (а.с.6). Згідно ч.2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги. Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що грошові вклади та земельна ділянка, які є предметом позову, дійсно належали [PERSON], та входять до складу спадщини. В свою чергу позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги, який претендує на спадщину [PERSON] Суд дійшов висновку, що позов що ґрунтується на законних підставах. Оскільки позивач не має можливості оформити право на спадщину батька в нотаріальній конторі, то згідно ст. 1 Протоколу № 11 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» право мирно володіти своїм майном, підлягає судовому захисту. Отже, враховуючи повне визнання позову відповідачем [PERSON], що не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд, відповідно до положень ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає, що наявні законні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved