Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11.03.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 27.01.2015 року та до повноліття дитини. 26.01.2019 року позивач одружився вдруге. [INFO] у [PERSON] народилась друга дитина, яка разом з дружиною перебувають на його утриманні. На даний час позивач має заробітну плату у розмірі 7 000,00 грн., а тому позбавлений можливості сплачувати аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини. Таким чином, враховуючи, що у [PERSON] змінився сімейний стан він просив зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11.03.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Ухвалою суду від 09.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву. Суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11.03.2015 року стягнуто з [PERSON] користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх доходів, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 27.01.2015 року та до досягнення нею повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] виданого 26.01.2019 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 05.11.2019 року батьками [PERSON] , [INFO] , є батько: [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до статей 141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі за №6-143цс13 від 05.02.2014 року, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (постанова Верховного суду України №6- 143цс13 від 05.02.2014 року). Згідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Отже, враховуючи, що у позивача змінився матеріальний та сімейний стан, а саме має на утриманні малолітню дитину 2019 року, крім того дружина позивача - [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а тому суд приходить до висновку, що існують підстави для зменшення розміру аліментів встановлених рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11.03.2015 року на утримання дитини [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved