Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд», третя особа - [PERSON] про поновлення його на роботі на посаді виконавця робіт Тернопільської дільниці з ремонту №2 (Тернопіль-Заліщики-Івано-Пусте) виробничого підрозділу «Рівненсько-Тернопільське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 99336,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що працював з 01 липня 2017 року виконавцем робіт на Тернопільській дільниці з ремонту №2 ВП «Рівненсько - Тернопільське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Наказом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ВП «Рівненсько - Тернопільське Територіальне управління» за №75/ос від 29 березня 2019 року був звільнений з даної посади, у зв`язку із скороченням штату працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Посилаючись на те, що звільнення проведено з порушенням закону, а саме: порушено гарантії при зміні та припиненні трудового договору прямим обмеженням його прав та переваг згідно ст. 22 КЗпП України; відповідачем не було запропоновано йому вакантної посади; порушено його переважне право на залишення на роботі, оскільки в нього більш висока кваліфікація і продуктивність праці, ніж в інших працівників. Крім того, вказав, що одночасно із скороченням його посади, вивільнилась вакантна посада муляра 4-го розряду, котра вакантна до теперішнього часу, однак даної посади йому ніхто не пропонував. Відтак, позивач просив поновити його на роботі та стягнути втрачений заробіток. Відповідач подав відзив на позов. Зазначив, що 19.12.2018 року за № 2837 на адресу голови первинної профспілкової організації ВП «Рівненсько - Тернопільське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» було надіслано повідомлення щодо приведення штатної чисельності до обсягів виконуваних робіт та основних фінансово-економічних показників діяльності територіального управління на 2019 рік. 28.01.2019 року позивачу було вручено попередження про те, що посада виконавця робіт Тернопільської дільниці з ремонту № 2 з 01.04.2019 року скорочується та зазначено, що протягом терміну попередження йому буде запропоновано вакантні посади відповідно освітньо-кваліфікаційного рівня. Станом на момент вручення попередження, вакантних посад освітньо - кваліфікаційного рівня не було. Наказом від 25.01.2019 за № 21, в зв`язку з приведенням організаційно - штатної структури підприємства та приведення фактичної штатної чисельності до доведеної граничної, з 01.04.2019 р. скорочено і виведено із штатного розпису територіального управління посади, в тому числі посаду виконавця робіт по Тернопільській дільниці з ремонту № 2. У зв`язку із скороченням посади позивача, а також із наявністю вакантної посади бетоняра 3 розряду Тернопільської дільниці з ремонту № 1, позивачу було запропоновано дану посаду, від якої останній відмовився, що підтверджується актом від 22.03.2019 р. В даному акті вказано, що поряд із пропозицією зайняти вакантну посаду бетоняра 3 розряду Тернопільської дільниці з ремонту № 1, було також запропоновано звільнитися у зв`язку із виходом на пенсію і отримати вихідну допомогу (три середньомісячні зарплати і один посадовий оклад). Від даної пропозиції позивач відмовився. Також на адреси структурних підрозділів Залізниці було надіслано клопотання про можливість працевлаштування на підпорядкованих підрозділах Залізниці п`яти працівників, в тому числі [PERSON] 29.03.2019 року повторно позивачу було запропоновано вакантну посаду бетоняра 3 розряду, від якої останній відмовився. Щодо тверджень позивача про те, що одночасно із скороченням його посади, вивільнялась вакантна посада муляра 4-го розряду, котра вакантна до теперішнього часу зазначив, що на момент, коли позивачу було вручено попередження 28.01.2019 року інших вакантних посад, які б відповідали освітньо-кваліфікаційному рівню працівника не було. Посада муляра 4-го розряду стала вакантною лише 02.04.2019 року, тобто після звільнення позивача з посади. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні позивач та його представник- адвокат Козак І.О. позов підтримали зіславшись на доводи викладені у ньому. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала і пояснила, що згідно наказу у відповідача відбулось скорочення штату працівників, зокрема було скорочено і посаду виконавця робіт по Тернопільській дільниці з ремонту №2. Позивач, який займав дану посаду, у встановлений строк та порядку був попереджений про наступне звільнення. Позивачу було запропоновано зайняти єдину вакантну посаду бетоняра 3 розряду або звільнитись у зв`язку із виходом на пенсію, однак останній відмовився, про що складено відповідний акт. На звільнення позивача отримано згоду профспілкового комітету. При цьому, відповідачем було враховано продуктивність праці та кваліфікацію, показники діяльності підприємства, а тому переважне право при скороченні чисельності, було надано виконробу [PERSON] . Посилаючись на наведене, просила відмовити у позові. Судом встановлено, що [PERSON] 16 червня 1984 року присвоєно кваліфікацію інженера будівельника, що підтверджується дипломом серії [NUMBER], вданого 30 червня 1984 року інститутом Львівського ордера Леніна політехнічного інституту ім.Ленінського комсомолу. 01 липня 2017 року [PERSON] прийнятий по переводу із ВП «Тернопільське управління будівельно-монтажних робіт цивільних споруд» на виробничий підрозділ «Рівненсько - Тернопільське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд «ПАТ «Укрзалізниця» на посаду виконавця робіт Тернопільської дільниці з ремонту №2 згідно наказу за №309/ос від 01.07.2017 року, що підтверджується записом за №32 у трудовій книжці позивача. Як встановлено із матеріалів справи у ВП «Рівненсько - Тернопільське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд «ПАТ «Укрзалізниця» було три Тернопільські дільниці з ремонту №1,№2 та №3, кожна з яких мала виконроба. Посаду виконроба на дільниці за №1 займав [PERSON] , на дільниці №2 - [PERSON] та на дільниці №3 - [PERSON] . Вказаний факт підтверджується штатним розписом ВП «Рівненсько - Тернопільське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд «ПАТ «Укрзалізниця» станом на 01 квітня 2018 року. Як вбачається із витягу з протоколу за №Ц-64/94 Ком. Засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 10 грудня 2018 року, вирішено затвердити граничну штатну чисельність регіональних філій, філій АТ «Укрзалізниця». У п. 1.31 словосполучення загальну чисельність філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Укрзалізниці 11076 штатних одиниць виключити. Керівникам регіональних філій під особисту відповідальність провести протягом 30 днів з дати прийняття рішення правління штатні розписи регіональних філій, філій до затвердженої граничної штатної чисельності регіональних філій, філій та затвердити їх встановленим порядком. До 01 квітня 2019 року провести облікову кількість штатних працівників у відповідність із затвердженою штатною чисельністю регіональних філій, філій. Листом від 19.12.2018 року за № 2837 на адресу голови первинної профспілкової організації ВП «Рівненсько - Тернопільське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» повідомлено про необхідність вжиття заходів на виконання рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 10.12.2018р. щодо приведення штатної чисельності до обсягів виконуваних робіт та основних фінансово-економічних показників діяльності територіального управління на 2019 рік та скорочення зайнятих адміністративно-виробничих посад, у тому числі виконавців робіт по Тернопільській дільниці з ремонту - 2 штатних одиниці, місячним фондом заробітної плати 16380 грн. Наказом філії ««Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» за №10 від 22 січня 2019 року «Про виконання наказу АТ «Укрзалізниця» та рішення правління» наказано керівникам Рівненсько-Тернопільського територіального управління надати на затвердження перелік змін до штатних розписів предмет виведення вакантних посад в термін до 24 січня 2019 року. 24 січня 2019 року листом за №154 директор ВП «Рівненсько-Тернопільського ТУ» звернувся до директору філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» щодо погодження структурних змін в організаційно-штатній структурі та приведення штатної чисельності з 01 квітня 2019 року відповідно до вимог п. 1 ст. 40,43 КЗпПУ. Зокрема, зазначив, що на виконання наказу АТ «Укрзалізниці» виникає виробнича необхідність у скороченні певних посад, у тому числі: виконавців робіт по Тернопільській дільниці з ремонту - дві штатні одиниці, місячним фондом заробітної плати 16380 грн. Наказом начальника філії ««Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» за №11 від 24 січня 2019 року затверджено граничну штатну чисельність функціональних та виробничих структурних підрозділів Рівненсько-Тернопільського ТУ згідно додатку №6. Як вбачається із додатку №6, у виробничому штаті чисельність виконавця робіт визначається в залежності від обсягу робіт, кількості об`єктів з підпорядкуванням йому 10-30 робітників. Наказом від 25.01.2019 за № 21 начальника ВП «Рівненсько-Тернопільського ТУ», у зв`язку з приведенням організаційно - штатної структури підприємства та приведення фактичної штатної чисельності до доведеної граничної, вирішено з 01.04.2019 р. скоротити і вивести із штатного розпису певні посади, у тому числі дві посади виконавця робіт Тернопільської дільниця з ремонту №2 та Тернопільської дільниці з ремонту за №3. Виконавця робіт Тернопільської дільниці №2 [PERSON] звільнено 29 березня 2019 року у зв`язку із виходом на пенсію, що підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами спору. 28 січня 2019 року позивачу було вручено попередження про те, що посада виконавця робіт Тернопільської дільниці з ремонту № 2 з 01.04.2019 року скорочується. Як вбачається з Штатного розпису виробничого підрозділу «Рівненське-Тернопільське територіальне управління» філії «Центр будівельно - монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Українська залізниця», станом на 01.04.2019 року на Тернопільських дільницях з ремонту за №№1,2,3 кількість штатної одиниці посади виконавець робіт становить 1. Згідно витягу з протоколу за №17 Територіальної профспілкової організації ВП «Рівненська дирекція залізничних перевезень» Первинна профспілкова організація ВП «Рівненсько-Тернопільське територіальне управління» Професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України Об`єднана профспілкова організація філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» від 08 лютого 2019 року, профспілка надала згоду на вивільнення, зокрема виконавців робіт по Тернопільській дільниці з ремонту - 2 шт.од, з штату управління. Як вбачається із протоколу засідання №17 Територіальної профспілкової організації ВП «Рівненська дирекція залізничних перевезень» Первинна профспілкова організація ВП «Рівненсько-Тернопільське територіальне управління» Професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України Об`єднана профспілкова організація філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» від 08 лютого 2019 року, останні постановили, що в першу чергу скорочувати пенсіонерів управління. Відтак, дали згоду на вивільнення працівників, зокрема [PERSON] виконавця робіт по Тернопільській дільниці з ремонту №2. Згідно вищевказаних протоколів засідань профкому, про засідання Територіальної профспілкової організації ВП «Рівненська дирекція залізничних перевезень» Первинна профспілкова організація ВП «Рівненсько-Тернопільське територіальне управління» Професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України Об`єднана профспілкова організація філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» 08 лютого 2019 року [PERSON] не був повідомлений у встановлений законом порядку, заяви про розгляд подання без його участі не подавав. Відтак, вищевказане засідання проводилось у відсутності останнього. Допитаний у судовому засіданні як свідок голова профкому [PERSON] суду пояснив, що під час засідання профкому 08.02.2019 року, де вирішувалось питання про скорочення з посади [PERSON] , останній не був присутній, заяви про розгляд подання у його відсутності він не подавав. Крім цього, підтвердив, що про дане засідання [PERSON] не був повідомлений у встановленому законом порядку, оскільки вони не вважали за необхідне повідомляти працівників. Як вбачається із листа за №675 від 20 березня 2019 року, відповідно до рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 10.12.2018 року (протокол Ц-64/94 Ком.т.) та у зв`язку із приведенням фактичної штатної чисельності працівників філії «БМЕС» до доведеної граничної чисельності і скороченням посад у ВП «Рівненсько - Тернопільське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» адміністрація управління просила останніх розглянути можливість працевлаштування на їхньому підприємстві працівників, що скорочуються, зокрема [PERSON] . Як вбачається із акту, складеного в складі інженера [PERSON]., старшого інспектора з кадрів [PERSON] та голови профкому [PERSON] від 22.03.2019 р., 22 березня 2019 року [PERSON] було запропоновано вакантну посаду бетоняра 3 розряду Тернопільської дільниці з ремонту № 1 або звільнитися у зв`язку із виходом на пенсію і отримати вихідну допомогу (три середньомісячні зарплати і один посадовий оклад), однак останній відмовився. З акту складеного в складі інженера [PERSON]., старшого інспектора з кадрів [PERSON]., голови профкому [PERSON] , інженера організації і нормування праці [PERSON] та бухгалтера [PERSON] від 29.03.2019 р. вбачається, що [PERSON] від запропонованої йому посади бетоняра 3 розряду Тернопільської дільниці з ремонту відмовився. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] зазначили, що в їх присутності 22 березня 2019 року [PERSON] було запропоновано зайняти вакантну посаду бетоняра 3 розряду Тернопільської дільниці з ремонту № 1 або звільнитися у зв`язку із виходом на пенсію і отримати вихідну допомогу (три середньомісячні зарплати і один посадовий оклад), однак останній відмовився. У судовому засіданні [PERSON] категорично заперечив факт пропонування йому вакантної посади бетоняра 3 розряду Тернопільської дільниці з ремонту № 1, оскільки вказана посада не пропонувалась йому, більше того, він би погодився на зайняття такої посади. У вказаний час йому було запропоновано лише звільнитись у зв`язку із виходом на пенсію і отримати вихідну допомогу, від чого він дійсно відмовився. Наказом (розпорядженням) за №75/ос від 29.03.2019 року [PERSON] звільнено 31.03.2019 року з посади виконавця робіт Тернопільської дільниці з ремонту за №2 на підставі п.1 ст.40 КЗпПУ, у зв`язку із скороченням. Відповідно до посадової інструкції виконавця робіт Тернопільської дільниці з ремонту №2 виробничого підрозділу «Рівненське-Тернопільське територіальне управління» філії «Центр будівельно - монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Українська залізниця» [PERSON]., затвердженої начальником виробничого підрозділу «Рівненське-Тернопільське територіальне управління» філії «Центр будівельно - монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Українська залізниця» 01.07.2017 року, до завдань та обов`язків [PERSON] входить, зокрема, забезпечення виконання будівельно-монтажних робіт згідно виробничого плану та нормативних документів, контролювання додержання технічної послідовності виробництва та забезпечення належної якості роботи. Як вбачається із кошторисної вартості будівельно-монтажних і ремонтно-будівельних робіт по Рівненсько-Тернопільському територіальному управлінні та аналізу виконання БМР по актах ф.2 за 1-й квартал 2019 року по майстрах, у [PERSON] обсяг будівельно-монтажних робіт становить 397 467, що є більшим в порівнянні з іншим працівником цієї ж посади, а саме [PERSON] , в якого обсяг будівельно-монтажних робіт становить 385 539. Згідно долучених до матеріалів справи дипломів про отриману освіту встановлено, що у [PERSON] вища будівельно-технічна освіта, у [PERSON] середня. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ст. 43 Конституції України, за кожним громадянином закріплено гарантоване право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Згідно з вимогами ст. 22 КЗпП України відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Визначення юридичної особи, поняття та порядок ліквідації чи реорганізації юридичної особи містяться у статтях 80, 104,111 ЦК України, статтях 62, 66, 79, 92 ГК України. Згідно з цими нормами підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Підприємство може складатися з виробничих або функціональних структурних підрозділів (виробництв, відділень, цехів, управлінь, бюро, служб тощо) та створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи. Відповідно до вимог ч. 2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, передбачених п. 1 ст.40 КЗпП України, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. В силу вимог ч.1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника. Згідно із вимогами ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за 2 місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівнику іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі чи організації. Обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення. При розгляді трудових спорів, пов`язаних зі звільненням відповідно до п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, з`ясуванню підлягають обставини, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 09 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс17. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у відповідача дійсно мало місце скорочення чисельності працівників та з 01.04.2019 р. виведено із штатного розпису територіального управління певні посади, в тому числі дві посади виконавця робіт по Тернопільській дільниці з ремонту. Разом з тим, суд вважає, що звільнення позивача згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпПУ здійснено з порушення вимог законодавства. Так, на виконання наказу правління АТ «Укрзалізниця» від 10 грудня 2018 року, 24 січня 2019 року листом за №154 директор ВП «Рівненсько-Тернопільського ТУ» звернувся до директору філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» щодо погодження структурних змін в організаційно-штатній структурі та приведення штатної чисельності з 01 квітня 2019 року відповідно до вимог п. 1 ст. 40,43 КЗпПУ, у тому числі щодо скорочення кількості штатних одиниць виконавців робіт по Тернопільській дільниці з ремонту - дві штатні одиниці Наказом начальника ВП «Рівненсько-Тернопільського ТУ» від 25.01.2019 за № 21, вирішено з 01.04.2019 р. скоротити і вивести із штатного розпису дві посади виконавця робіт, а саме виконавця робіт Тернопільської дільниця з ремонту №2 та Тернопільської дільниці з ремонту за №3. Виконавця робіт Тернопільської дільниці №3 [PERSON] звільнено 29 березня 2019 року у зв`язку із виходом на пенсію, що підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами спору. Згідно попередження від 28 січня 2019 року, лише [PERSON] як виконавця робіт попереджено про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням виконавця робіт Тернопільської дільниці №2 [PERSON] . Виконавця робіт Тернопільської дільниці з ремонту №1 [PERSON] не попереджали про звільнення у зв`язку із скорочення чисельності працівників. З матеріалів справи встановлено, що відповідач жодних дій щодо порівняння кваліфікації і продуктивності праці [PERSON] в порівнянні з іншими працівниками цієї ж посади не вчиняв та не перевірив того, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі. З аналізу матеріалів справи, зокрема кошторисної вартості будівельно-монтажних і ремонтно-будівельних робіт по Рівненсько-Тернопільському територіальному управлінні та аналізу виконання БМР по актах ф.2 за 1-й квартал 2019 року по майстрах встановлено, що у [PERSON] обсяг будівельно-монтажних робіт становить 397 467, що є більшим у порівнянні з [PERSON] , в якого обсяг будівельно-монтажних робіт становить 385 539. Відтак, твердження представника відповідача про те, що при скороченні чисельності працівників було враховано кваліфікацію та продуктивність праці усіх виконавців робіт по Тернопільських дільницях з ремонту за №№1,2,3 є безпідставними та жодними доказами не підтвердженими. Посилання відповідача на Акти від 22 та 29 березня 2019 року як на підтвердження виконання роботодавцем обов`язку щодо пропонування [PERSON] вакантної посади бетоняра 3 розряду Тернопільської дільниці з ремонту № 1 є безпідставним, оскільки головний інженер, старший інспектор з кадрів, голова профкому, інженер з організації і нормування праці та бухгалтер, зазначені в акті, не наділені повноваженнями по працевлаштуванню працівників. Обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається саме на власника підприємства з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП. Крім того, як вбачається із змісту акту 22 березня 2019 року [PERSON] було запропоновано одночасно і вакантну посаду, і звільнитися у зв`язку із виходом на пенсію. Відтак, даний акт не підтверджує факт відмови позивача від запропонованої вакантної посади, оскільки із акту не можливо чітко встановити від чого саме відмовився позивач. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 і п. 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачає, що звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об`єднання профспілок). В силу вимог ч.3 ст.43 КЗпПУ подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Судом встановлено, що засідання профкому 08.02.2019 року, на якому вирішувалось питання про вивільнення працівників, зокрема [PERSON] , у зв`язку із скороченням, проводилось без його участі. Позивач не повідомлявся про засідання профкому та останньому не пропонувалось взяти участь. [PERSON] відповідно не подавав заяви про розгляд подання без його участі. Крім того, допитаний в судовому засіданні голова профкому [PERSON] підтвердив той факт, що вони не повідомляли працівників про розгляд подання щодо їх звільнення, оскільки не вважали за потрібне повідомляти працівників про участь у засіданні профкому, де буде вирішуватись питання щодо надання згоди на їх звільнення. Таким чином, суд вважає, що отримана згода виборного органу на звільнення позивача суперечить вимог діючого законодавства. Суд критично оцінює витяг з протоколу засідання профкому від 08 лютого 2019 року та протокол засідання профкому від 08 лютого 2109 року, оскільки в першому зазначено, що останні дали згоду на вивільнення, зокрема виконавців робіт по Тернопільській дільниці з ремонту - 2 шт.од тобто не зазначено найменування конкретних працівників на вивільнення яких вони дають згоду. У другому примірнику протоколу, наданому на вимогу суду, 08 лютого 2019 року на засіданні профкому надано згоду на звільнення [PERSON] виконавця робіт по Тернопільській дільниці з ремонту №2 та [PERSON] виконавця робіт по Тернопільській дільниці з ремонту №3. Таким чином, звільнення [PERSON] відбулось з порушенням норм трудового законодавства, оскільки жодних дій щодо порівняння кваліфікації і продуктивності праці [PERSON] у порівнянні з іншими працівниками цієї ж посади відповідач не вчиняв та не перевіряв чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі; під час засідання профкому, [PERSON] присутній не був, його не було повідомлено у встановленому законом порядку про таке засідання, та заяви про розгляд подання на засіданні профкому без його участі останній не подавав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Отже, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями ст. 43 Конституції України дає підстави для висновку про те, що за змістом ч. 1 ст. 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом. З врахуванням наведеного, позивач підлягає поновленню на посаді виконавця робіт Тернопільської дільниці з ремонту №2 (Тернопіль-Заліщини-Івано-Пусте) виробничого підрозділу «Рівненсько-Тернопільське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Відповідно до вимог ч. 2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Згідно з вимогами п. 8 даного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З розрахунки оплати середньої зарплати [PERSON] виробничого підрозділу «Рівненське-Тернопільське територіальне управління» філії «Центр будівельно - монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Українська залізниця» встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача за останні повні два місяці роботи перед звільнення становить 640,88 грн. Кількість робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком за час вимушеного прогулу за період з 31 березня 2019 року по 12 листопада 2019 року включно становить 155 днів. Тому беручи до уваги кількість робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком, згідно умов праці - 155 днів за період з 31 березня 2019 року по 12 листопада 2019 року та середньоденний заробіток позивача перед звільненням, шляхом множення отримуємо суму за час затримки розрахунку, а саме, 99336,40 грн.( 640,88*155), за вирахуванням відповідних податків та зборів. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом визнання незаконним та скасування наказу (розпорядження) Акціонерного товариства «Українська залізниця» філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» виробничий підрозділ «Рівненсько-Тернопільське територіальне управління» за №75/ос від 29 березня 2019 року про припинення трудового договору, яким [PERSON] з 31 березня 2019 року звільнено з посади виконавця робіт Тернопільської дільниці з ремонту №2 (Тернопіль-Заліщини-Івано-Пусте) на підставі п. 1 ст. 40 КЗпПУ, поновлення [PERSON] на посаді виконавця робіт Тернопільської дільниці з ремонту №2 (Тернопіль-Заліщини-Івано-Пусте) та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 31 березня 2019 року по 12 листопада 2019 року включно, у сумі 99 336,40 грн. за вирахуванням відповідних податків та зборів. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 536,80 грн., з яких :768,40 грн. щодо вимог про поновлення на роботі та 768,40 грн. щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Outcome: approved