Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 11 квітня 2016 року [PERSON] що проживає [ADDRESS] під розписку позичив у нього гроші у розмірі 50 000 грн. строком до 15 квітня 2016 року. Крім того, вразі несвоєчасного повернення боргу, відповідач взяв на себе зобов'язання виплатити 10% від позиченої грошової суми за кожен наступний день прострочки, що становить 5000 грн. починаючи з 16 квітня 2016 року, про що особисто зазначив у розписці від 11 квітня 2016 року. На даний час на його неодноразові вимоги відповідач не повернув борг, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь борг у сумі 50000 грн., проценти за прострочення виконання зобов'язання за розпискою у сумі 105000 грн. та судовий збір у сумі 1550 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в котрій просила справу розглядати без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлялася в установленому законом порядку через оголошення в газеті «Черкаський край» № 48 від 17.06.2016 року, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд з письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач [PERSON] звернувся до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку умови договору позики, як позичальник, чим порушує його інтереси і права, тому інтереси позивача підлягають до судового захисту. Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому надана суду розписка, що дана відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] про отримання від останнього в борг грошових коштів в сумі 50000 грн. є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджує як укладення договору так і його умови, а також засвідчує отримання [PERSON] грошових коштів від позивача [PERSON] З боргової розписки та договору позики від 11 квітня 2016 року вбачається, що [PERSON], отримав у борг від [PERSON] грошові кошти у сумі 50000 грн. і зобов'язалася повернути їх до 15 квітня 2016 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом достовірно встановлено, що вказана боргова розписка відповідає вимогам Цивільного кодексу України, оскільки в ній вказано сторони, сума позики, валюта позики та строк погашення договору позики. Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе грошові зобов'язання та не повернув в повному обсязі до 15 квітня 2016 року позику в сумі 50000 гривень. Вразі несвоєчасного повернення боргу, відповідач взяв на себе зобов'язання виплатити 10% від позиченої грошової суми за кожен наступний день прострочки, що становить 5000 грн. починаючи з 16 квітня 2016 року, про що особисто зазначив у розписці від 11 квітня 2016 року. Згідно частини першої ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З частини першої ст. 625 випливає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, оскільки у порушення вимог цивільного законодавства та умов договору позики [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе грошові зобов'язання. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг згідно боргової розписки від 11.04.2016 року у розмірі 50000 гривень, проценти за прострочення виконання зобов'язання за розпискою у сумі 105000 грн. Судові витрати мають бути розподілені відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на підставі наданих документів, що підтверджують дані витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1550 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved