Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з них на свою користь, як із солідарних боржників заборгованість у розмірі 3 992 548 грн. 75 коп., обгрунтовуючи вимоги тим, що 20.06.2014 року між ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД» та ПАТ «ТАСКОМБАНК» було укладено кредитний договір № НК 639, згідно якого позичальнику було надано кредит у вигляді кредитної лінії у сумі 7 050 000грн. з оплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20,5 відсотків річних. В рахунок забезпечення такого 20.06.2014 року між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON], [PERSON] і [PERSON] були укладені договора поруки. Оскільки, 18.12.2014 року до нього як до поручителя була пред»явлена вимога банку про виконання зобов»язання за ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД» за вказаним кредитним договором, оскільки такі ним порушувалися, тому 25.12.2014 року така вимога була ним виконана, зокрема як поручителем погашено кредитну заборгованість у розмірі 5 988 823 грон. 13 коп., яку тепер у відповідності до вимог ч.2 ст. 556 та ч.1 ст. 544 ЦК України він просить стягнути з інших поручителів, як солідарних боржників. Позивач [PERSON], який також є директором ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД», яке було залучено до розгляду справи судом в якості третьої особи, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник позивача у судовому засіданні підтримала також позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник ПАТ «ТАСКОМБАНК», яке було залучено до розгляду справи судом в якості третьої особи, у судовому засіданні проти задоволення вказаних позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що дійсно між ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД» та ПАТ «ТАСКОМБАНК» було укладено вказаний позивачем кредитний договір та в забезпечення нього договора поруки, сума заборгованості по ньому у розмірі 5 988 823 грон. 13 коп.була дійсно погашена [PERSON], як поручителем, що вбачається із виписки по особовому рахунку, яку надав суду. Відповідач [PERSON], який є громадянином Російської Федерації, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, зокрема через Головне тереторіальне управління юстиції у м.Києві на підставі Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (Мінськ 1993), проте до суду не з»явився, письмових пояснень не надав, причин неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, йомубули відправлені судові виклики за адресою реєстрації місця проживання, яке перевірялось судом згідно інформації Адресного бюро, проте не вручені адресату з незалежних від суду причин, що згідно п. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року за № 17-рп/2011, справа № 1-9/2011 вважається належним повідомленням сторони. Про причини неявки відповідач не повідомив, а тому суд, зважаючи на передбачені ЦПК України строки розгляду справи, вважає за можливе слухати справу у їх відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, який такоє є представником третьої особи ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД», пояснення представника позивача, представника третьої особи ПАТ «ТАСКОМБАНК», дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між третіми особами ПАТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД» 20.06.2014 року було укладено кредитний договір № НК 639, згідно якого позичальнику було надано кредит у вигляді кредитної лінії у сумі 7 050 000грн. з оплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20,5 відсотків річних з погашенням такого до 19.06.2015 року включно, що підтверджується відповідним кредитним договором, копія якого міститься в матеріалах цієї цивільної справи та не заперечується жодною із присутніх сторін у судовому засіданні. Із наданих суду доказів вбачається, що в додаток до вказаного кредитного договору між вказаними сторонами укладалися і відповідні додатки до нього, зокрема 20.06.2014 року Додаток № 1 , Додаток № 2, Додаток № 3, Додаток № 4, Додаток № 5Додаток № 6, Додаток № 8, а саме щодо графіку зміни розміру ліміту кредитної лінії, переліку забезпечення, заявка на видачу кредиту, комісії за кредитною лінією, фінансових умов, додаткових зобов»язань позичальника, відкладення зобов»язання. Встановлено і те, що в рахунок забезпечення вказаного кредитного договору та відповідно належного виконання зобов»язань по ньому 20.06.2014 року між ПАТ «ТАСКОМБАНК», ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД» та [PERSON] було укладено договір поруки № Т 11.03.2014 І 1695, згідно якого поручитель зобов»язався відповідати перед Кредетором на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі Боржником зобов»язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі кредитного договору № НК 639 від 20.06.2014 року, що укладений між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД». Згідно п.1 2 вказаного Договору поруки поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Боржником усіх зобов»язань за Кредитним договором, в тому числі: повернути Кредитору кредит у вигляді кредитної лінії, що поновлюється, з графіком зменшення ліміту у розмірі 7 050 000 грн., у терміни (строки), визначені Кредитним договором, але в будь-якому випадку не пізніше 19.06.2015 року; щомісяця сплачувати Кредитору проценти за користування кредитом у розмірі 20.5% річних; сплатити Кредитору неустойку, пеню, штрафи та понад суми нейстойки, пені, штрафів відшкодувати збитки, заподіяні Кредитору невиконанням або неналежним виконанням Боржником своїх зобов»язань за Кредитним договором; у випадках, передбачених Кредитним договором та/або законодавством України, з дати пред»явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути Кредитору кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов»язки, що виникають із Кредитного договору. Згідно п. 2.1 вказаного Договору поруки у випадку невиконання або прострочення виконання Боржником зобов»язань, що випливають із Кредитного договору, Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й Боржник. За такими ж умовами були укладені договора поруки 20.06.2014 року між ПАТ «ТАСКОМБАНК», ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД» та [PERSON], між ПАТ «ТАСКОМБАНК», ТОВ «СТАРЛІНГ ТРЕЙД» та [PERSON] Вбачається із наданих документів і те, зокрема платіжного доручення № 71069203 та виписки по особовому рахунку, що 25.12.2014 року [PERSON] було погашено кредитну заборгованість за вказаним вище Кредитним договором у розмірі 5 988 823 грн. 13 коп., що також підтверджується і представником ПАТ «ТАСКОМБАНК» у судовому засіданні. Проте, незважаючи на вказані вище обставини, позов [PERSON] про стягнення з відповідачів, як солідарних боржників по вказаному кредитному договору задоволенню не підлягає з огляду на таке. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Як випливає із ч. 3 ст. 553 ЦК України, за виконання одного і того ж зобов'язання може поручитися одна особа або кілька осіб. В останньому випадку мова йде про множинність осіб на стороні поручителя. Вони можуть поручитися спільно за одним договором або незалежно один від одного. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, уч. 3 ст. 554 ЦКУвизначено основні правила врегулювання відносин у випадку наявності множинності осіб на стороні поручителя - співпоруки. Згідно із названою нормою ЦКУ, особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно. Солідарна співпорука має місце тоді, коли два або більше поручителі поручилися за боржника спільно за одним договором поруки і кожен з них поручився за все зобов'язання боржника в цілому. В зазначеному випадку у разі невиконання боржником зобов'язання кредитор має право на власний розсуд вимагати повного задоволення від будь-якого співпоручителя окремо або від усіх співпоручителів разом. Співпоручитель, який виконав зобов'язання боржника в повному обсязі має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних співпоручителів у рівній частці за вирахуванням частки, яка припадає на нього, посилаючись на ч. 1 ст. 544 ЦКУ. Слід зазначити, що норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладання між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов»язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою. Недаремно ч.3 ст. 554 ЦК України передбачає, що лише за спільноукладеним договором поруки, особи які його уклали, набувають солідарної відповідальності та лише ті, які не бажають вказаної солідарної відповідальності при укладанні одного правочину, зокрема договору поруки мають про відсутність такої угоди щодо їх солідарності вказати в ньому. За таких обставин кредитор,

Outcome: dismissed