Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Навчального центру профспілок Закарпатської області за якою просить суд:стягнути із останнього на свою користь грошову компенсацію невикористаної відпустки (за 169дн) 11\~830,23 грн. і матеріальну допомогу 16\~905,00 грн., що разом становить 28\~735,23 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. З 04.01.2010 року по 01.06.2016 року позивач працював у Навчальному центрі профспілок Закарпатської області на посаді директора, що підтверджується копією розпорядження голови Закарпатської обласної ради профспілок про призначення [PERSON] на посаду директора госпрозрахункового навчально-методичного центру профспілок. 01 червня 2016 року його було звільнено за ст. 38 КЗпП (звільнення з посади за власним бажанням у звязку з погіршенням стану здоровя та виходом на пенсію). Відповідно до розрахункового листа виданого при звільненні, заборгованість з виплати компенсації за не використану відпустку та по виплаті у разі звільнення станом на 01.06.2016 становив 32204,13 грн. 28.07.2016р. Навчальним центром профспілок Закарпатської області було виплачено йому 3468,90 грн., тому, заборгованість становить - 28735,23 грн., яку він і просить стягнути з відповідача на свою користь. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи були судом повідомлені належним чином, проте від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце її розгляду був судом повідомлений належним чином, будь яких заяв до суду від нього не надходило. Як зазначено у ч. 2 ст. 197 ЦК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень та у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи, а саме із безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач Навчальний центр профспілок Закарпатської області є юридичною особою, місцезнаходженням якої є: м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 150, ідентифікаційний код 02670259. Відповідно до розпорядження голови Закарпатської обласної ради профспілок від 31.12.2009 року № 139 «Про призначення [PERSON]І.» [PERSON] було призначено на посаду директора госпрозрахункового навчально методичного центру профспілок з 04.01.2010 року згідно з укладеним з ним контрактом. Згідно витягу з наказу № 23 від 12.09.2012 року вбачається, що з 12 вересня 2012 року Госпрозрахунковий навчально методичний центр профспілок Закарпатської області було перейменовано у Навчальний центр профспілок Закарпатської області. За постановою президії Закарпатської обласної ради професійних спілок від 18.05.2016 року № П-6-4г «Про розірвання контракту з директором навчального центру профспілок [PERSON]І.» з 01 червня 2016 року був розірваний контракт з [PERSON] директором навчального центру профспілок Закарпатської області за власним бажанням у звязку із погіршенням стану здоров'я та виходом на пенсію (ст. 38 КЗпП України). Як вбачається із розрахункового листа від 01.06.2016 року [PERSON], складеного Навчальним центром профспілок Закарпатської області, при звільненні йому належало до виплати 32\~204,13 грн., з яких: за період з 04.01.2010 року по 01.06.2016 року загальна кількість днів відпустки складає 289 днів, з яких використано 72 календарні дні, кількість днів невикористаної відпустки 217 календарних днів, за які підприємством було нараховано компенсацію у розмірі 18\~855,13 грн. та нараховано допомогу при звільненні у розмірі 21\~000,00 грн. Як стверджує позивач, та не заперечувалося відповідачем, 28.07.2016 р. Навчальним центром профспілок Закарпатської області було частково виплачено позивачеві гроші, які належать йому при звільненні у розмірі 3 468,90 грн., тому, заборгованість становить 28 735,23 грн., яку він і просить стягнути з відповідача на свою користь. Відповідно до п. 3.4. контракту від 04.01.2010 року (з урахуванням додатку № 1 від 18.09.2012 року та додатку № 2 від 20.11.2015 року), укладеного між Закарпатської обласною радою профспілок та [PERSON], керівнику надається щорічна відпустка тривалістю 31 календарний день із збереженням місячної середньої заробітної плати, обчисленої відповідно чинного законодавства. Додаткова оплачувана відпустка 14 календарних днів (з врахуванням ненормованого робочого часу). Пунктом 3.9 зазначеного контракту також передбачено, що у разі виходу на пенсію керівнику виплачується грошова допомога у розмірі семи посадових окладів. Пунктом 3.1 контракту також визначено, що розмір посадового окладу встановлюється відповідно до ст. 8 Закону України «Про оплату праці» та дорівнює 1\~400,00 грн., розмір посадового окладу може переглядатися в сторону збільшення згідно розпорядження керівництва облпрофради. Додатком № 2 від 20.11.2015 року п 3.1 було викладено у наступній редакції: «Встановити з 01 листопада 2015 року посадовий оклад в розмірі 3\~000,00 грн. Як зазначено у ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Відповідно до ст. 74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Як зазначено у ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки відповідач письмово повідомив позивача шляхом надання розрахункового листа від 01.06.2016 року про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, перед виплатою зазначених сум, проте зазначену суму виплатив лише частково, при цьому на розгляд цієї справи не прибув та не оспорював нараховану суму, а вищезазначеними доказами підтверджується обґрунтованість нарахування компенсації за невикористану відпустку і грошової допомоги у розмірі семи посадових окладів у разі виходу на пенсію позивачеві, позов слід задовольнити повністю та стягнути із відповідача на користь позивача нараховану, але не повністю виплачену грошову компенсацію за невикористану відпустку за період з 04.01.2010 року по 01.06.2016 року у сумі 11 830,23 грн. і не повністю виплачену грошову допомогу у разі виходу на пенсію у розмірі 16 905,00 грн., що разом становить 28 735,23 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України витрати судовий збір стягнути із відповідача на користь Державного бюджету України, оскільки позивач звільнений від його сплати у встановленому законом порядку.

Outcome: approved