Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, мотивуючи свої вимоги наступним. Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду від 12 липня 2016 року з відповідачки на користь позивача були стягнуті аліменти на дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] в розмірі по 459,30 грн. на кожну дитину. 12 серпня 2016 року [PERSON] вступив на навчання до Херсонської держаної морської академії. В період з 16 серпня 2016 року по 12 січня 2018 року за послуги з навчання та харчування сина позивач сплатив 89 224,46 грн. Оскільки батьки мають рівні обовязки по утриманню дитини, на підставі ст. 185 СК України просив стягнути з відповідачки половину суми додаткових витрат на навчання сина в розмірі 44 612 грн. Позивач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача позовні вимоги підтримала і пояснила суду наступне. Ст. 185 СК України передбачено обовязок обох батьків нести додаткові витрати на дитину. Спільний син сторін по даній справі навчається у вищому навчальному закладі, батько дитини сплачує витрати, повязані з його навчанням, проживанням, харчуванням, а також додаткові витрати на зайняття англійською мовою, інформатикою, стройовою підготовкою. Всі витрати, понесені позивачем, підтверджені відповідними платіжними документами. Просила позов задовольнити і стягнути з відповідачки на користь позивача половину додаткових витрат на дитину в сумі 44 612 грн. Відповідачка позов не визнала з тих підстав, що після розірвання шлюбу вона все майно, спільно нажите з позивачем, залишила останньому, [PERSON] веде фермерське господарство, має постійний дохід. Відповідачка, в свою чергу, не працює, житло, що їй залишилось після поділу майна, є непридатним для проживання, в звязку із відсутністю доходів [PERSON] має заборгованість за аліментами, які були стягнуті з неї рішенням суду на утримання дітей. Враховуючи наведене, відповідачка не має фінансової можливості сплачувати витрати на навчання сина, тому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 028827, виданим 10 вересня 2001 року Осипенківською сільською радою Бердянського району Запорізької області, актовий запис № 14, [PERSON], [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 12 липня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] в розмірі по 459,30 грн. на кожну дитину. На даний час [PERSON] навчається в Херсонській державній морській академії. У відповідності з договором про навчання від 18 серпня 2016 року № 16-528, укладеним між Херсонською державною морською академією та [PERSON], загальна вартість освітньої послуги за навчання [PERSON] складає 70 900 грн., по 17 725 грн. за один навчальний рік. Крім зазначеного, між навчальним закладом та позивачем було укладено договір про надання послуг харчування від 01 вересня 2016 року № 1/17. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. З розяснень, викладених в п. 18 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що ст. 185 СК України передбачена участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом). Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Отже, до особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує не абияких додаткових витрат на її навчання, розвиток, тощо, а додаткових витрат на неї у звязку із розвитком, зокрема, певних її здібностей, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навичок та здібностей дитини. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку і визначаються судом. Виходячи з наведеного, сам по собі вступ дитини на навчання до навчального закладу з метою здобуття відповідного ступеню (освітньо-кваліфікаційного рівня) не може безумовно свідчити, що витрати, повязані з навчанням у ньому викликані особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей дитини і виникненням у зв'язку з цим обов'язків у батьків брати у них участь. За таких обставин, з урахуванням того, що з відповідачки за рішенням суду стягнуто аліменти на дитину до досягнення нею повноліття, суд приходить до висновку про відсутність підстав для покладення на неї обов'язку участі у додаткових витратах, повязаних з навчанням та харчуванням дитини. Згідно з договором надання додаткових послуг від 31 серпня 2016 року № 16-529 Херсонська державна морська академія та [PERSON] уклали договір про надання [PERSON] додаткових освітніх послуг понад обсяги, встановлені навчальним закладом, а саме поглиблене вивчення англійської мови, інформатики, стройова підготовка та оглядовий курс комплексної теоретичної підготовки до морської практики та державної атестації. Суд погоджується з думкою позивача, що вказані витрати є витратами, повязаними з розвитком здібностей дитини, а тому у розумінні ст. 185 СК України є додатковими витратами. Згідно з квитанціями від 16 серпня 2016 року № 68 та від 07 серпня 2017 року № 14 [PERSON] на користь Херсонської державної морської академії за додаткові послуги було сплачено по 2 700 грн. в 2016 та 2017 роках (на загальну суму 5 400 грн.). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідачки суми в розмірі 2 700 грн., що складає половину витрат, понесених позивачем на оплату додаткових витрат на дитину за договором від 31 серпня 2016 року № 16-529. Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідачки необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial