Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати між ним та відповідачем шлюб, зареєстрований 17 травня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 86. Позивач посилається на те, що він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.05.2013 року, від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем та буде проживати з нею і після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться, до примирення не прагнуть, подальше сумісне життя та збереження сімї вважає неможливим, тому він змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить залишити після розірвання шлюбу їй прізвище [PERSON]. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ № 203536, виданим 17.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 86. Спір про розподіл майна сторонами в суді не заявлений. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із позову вбачається, що сімя фактично розпалася, сторонами подружні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає можливим залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія І-ВЛ № 314877, виданого 11.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 260. Позивач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, яка проживає з відповідачем та знаходиться на її утриманні, тому суд вважає, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з матірю. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спільне життя у сторін не склалося, між сторонами існують неприязні відносини, до примирення сторони не прагнуть, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved