Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що 23.11.1985 року виконавчим комітетом Червоненської сільської ради Золочівського району Львівської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу дітей у сторін немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки, як зазначає позивач, вони не спілкуються близько 35 років, нічого спільного у них немає. Окрім того, похзивач вказує, що даний шлюб є лише формальним, суперечить його інтересам, а тому немає сенсу такий зберігати. Звернувся до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідачка відмовляється добровільно розірвати шлюб через органи РАЦС. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідачки. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, від отримання якого вона відмовилася. Окрім того, про обізнаність відповідача про розгляд даної справи в суді свідчить також рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, вмістом якого була копія позовної заяви з додатками до неї та ухвала про відкриття провадження у справі. За таких обставин, враховуючи також те, що відповідач причин своєї неявки не повідомила, відзиву не подала, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER] , сторони зареєстрували такий 23.11.1985 року у виконавчому комітеті Червоненської сільської ради Золочівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 26. Згідно зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, різні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого сторони практично з часу одруження, впродовж 35 років, проживають окремо. Окрім того, судом встановлено, що спільних дітей у сторін немає, вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Тривалість часу, протягом якого сторони не підтримують подружніх відносин, свідчить про фактичну відсутність сімейного союзу між ними. Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За таких обставин, суд приходить до висновку, що немає підстав для подальшого збереження шлюбу, у зв`язку з чим доцільно такий розірвати, а позов відповідно задоволити. Крім того, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved