Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, який в ході розгляду справи уточнив, та зазначив, що перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 3 квітня 2009 року. На час подання позову сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідачка чинить [PERSON] перешкоди у користуванні спільно нажитим майном, у зв'язку з чим він звертається з позовом про поділ майна. Крім того, зазначає про наявність спільного рухомого майна подружжя - дитячий куточок, диван, кухонні меблі, комп'ютер, стіл кухонний, килим, вікна, два стільця, шафу, компакт, сантехнічні труби, витяжку, годинник, вбудовану газова плита, підставку для телевізора, будівельні матеріали, двері для санвузла, телевізор Thomson, DVD-програвач, мікрохвильову піч, холодильник Nord, пральну машину Candy загальною вартістю 51444 гривні. Також до спільного майна подружжя є гроші від відчуження [PERSON] квартири [ADDRESS], вартість якої становила 17000 доларів США та яка була придбана [PERSON] на підставі договору дарування від [PERSON] без відома позивача, а в подальшому продана [PERSON] в 2013 році, також без відома позивача. Позивач просить визнати квартиру [ADDRESS], такою що перебувала у спільній сумісній власності подружжя, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість ? частини спільного майна подружжя (включаючи і рухоме майно), а також виділити [PERSON] ? частину вартості грошей від продажу зазначеної вище квартири. В судовому засіданні [PERSON] та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. З огляду на позицію позивача, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічне положення встановлено ст. 60 СК України. Згідно з ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно з ч. 7 ст. 57 СК України, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Як встановлено судовим розглядом та матеріалами справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 3 квітня 2009 року (а.с. 12). За час шлюбу сторонами придбане рухоме майно: дитячий куточок, диван, кухонні меблі, комп'ютер, стіл кухонний, килим, вікна, два стільця, шафу, компакт, сантехнічні труби, витяжку, годинник, вбудовану газова плита, підставку для телевізора, будівельні матеріали, двері для санвузла, телевізор Thomson, DVD-програвач, мікрохвильову піч, холодильник Nord, пральну машину Candy загальною вартістю 51444 гривні, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а також поясненнями свідка - матері позивача [PERSON] Як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, яка була витребувана судом, квартира [ADDRESS] були зареєстрована за [PERSON] 19 квітня 2012 року на підставі договору дарування від 22.03.2012 р., зареєстрованого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за № 2098. Матеріали справи не містять доказів, які свідчили б про спростування доводів позивача про необхідність визнання вказаної квартири такою, що перебувала у спільній сумісній власності подружжя [PERSON], оскільки була придбана [PERSON] під час перебування її у шлюбі з позивачем. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, вказана квартира була відчужена [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 5.02.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] На час відчуження квартири сторони також перебували в зареєстрованому шлюбі, а тому згідно ч. 3 ст. 61 СК України, грошові кошти, отримані [PERSON] від реалізації квартири, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Зважаючи на викладене вище, об'єктом розподілу є рухоме майно, придбане подружжям, а також кошти від продажу квартири [ADDRESS]. У зв'язку з ненаданням копії договору купівлі-продажу суд позбавлений можливості встановити розмір грошової компенсації [PERSON] від продажу квартири, проте зазначає, що він має право на отримання ? частини її вартості. Що стосується рухомого майна, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] ? частини її вартості. Відповідачка в судове засідання не з'явилася та не надала належних доказів, які б спростовували доводи позивача, та, відповідно, висновки суду. З огляду на наведене, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судові витрати по справі розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial