Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади Катеринівської сільської ради в особі Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Великобурлуцька державна нотаріальна контора Харківської області, в якій просить визнати за ним права власності на земельну ділянку, площею 5,9090 га, кадастровий номер земельної ділянки 6321482500:01:000:0578, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] . На обґрунтування позову [PERSON] вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 5,9090 га, кадастровий номер земельної ділянки 6321482500:01:000:0578, розташована на території Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. Позивач 16 травня 2018 року подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак земельну ділянку не зміг оформити, так як ним був пропущений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, оформити спадкові права на зазначену земельну ділянку позивач не зміг через відсутність правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності [PERSON] на земельну ділянку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серія Р2 № 735223 був загублений батьком ще за життя і залишилась лише його копія. З зазначених підстав, державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. За таких обставин, позивач позбавлений можливості оформити своє право на земельну ділянку через втрату правовстановлюючого документу, тому вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права на земельну ділянку. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Хуторненко Е.В. про розгляд даної справи були повідомлені завчасно та належним чином (а.с.30,33). Позивач та його представник [PERSON] надали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без участі позивача та його представника (а.с.37-38). Відповідач - представник Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області у судове засідання не з`явився, про розгляд справи були повідомлені належним чином та завчасно, судову повістку, копію позовної заяви з додатками отримали 01.10.2019 р (а.с.32). Катеринівський сільський голова Бахмет С. Л . на адресу суду надав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. В заяві зазначив, що сільська рада визнає позов (а.с.35). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Великобурлуцька державна нотаріальна контора Харківської області про розгляд справи була повідомлена належним чином та завчасно, судову повістку, копію позовної заяви з додатками отримано 03.10.2019 р (а.с.31). Завідувач Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І. на адресу суду надала заяву про розгляд справи без участі представника державної нотаріальної контори, при цьому зазначила, що заявляти самостійних вимог щодо предмету спору нотаріальна контора не буде (а.с.39). Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статей 1216 -1218, 1233, 1236, 1241,1261, 1267 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частини 1, частини 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяці, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Судом встановлено, що [INFO] у віці 43 роки помер [PERSON] , про що 05 березня 2013 року зроблено запис за № 210. Місце смерті вказаної особи є м. Горлівка Донецької області (а.с.15). З копії державного акту на право приватної власності на землю, серія Р2 № 735223 вбачається, що [PERSON] , жителю в с. Катеринівка Великобурлуцького району Харківської області, на підставі рішення Великобурлуцької райдержадміністрації за № 228 належало право на земельну ділянку, розміром 5,9090 га, кадастровий номер земельної ділянки 6321482500:01:000:0578 (а.с.23). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14), померлий [PERSON] є батьком позивача [PERSON] . Внаслідок відсутності правовстановлюючого документа щодо належності права на земельну ділянку спадкодавцю, державний нотаріус Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , що убачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 травня 2018 року (а.с.11). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За нормами ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] [PERSON] є рідним батьком позивача [PERSON] і дана особа є спадкоємцем за законом. Отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у виді права на земельну ділянку позивач не має можливості з тих підстав, що оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку було втрачено. З`ясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги позивача про визнання права на земельну ділянку, яке належало померлому [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. [PERSON] скористався своїм правом, звернувшись до суду із відповідним позовом про визнання його права на земельну ділянку у порядку спадкування за законом. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права на земельну ділянку не порушує права та законні інтереси інших осіб. Враховуючи те, що державний акт на право на земельну ділянку позивач не має, оскільки його було втрачено, однак [PERSON] входить до кола спадкоємців за законом, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки це не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Суд вважає необхідним визнати за позивачем, як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на земельну ділянку розміром 5,9090 га, кадастровий номер земельної ділянки 6321482500:01:000:0578, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, яке за життя належало [PERSON] , померлому [INFO] .

Outcome: approved