Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю участі третьої особи - органу опіки та піклування в особі Приморської міської адміністрації Одеської міської ради, про визначення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, та усунення перешкод у спілкуванні з нею. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з він та відповідач зареєстрували шлюб 20.10.2013 року, від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.06.2016 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з відповідачем. Незважаючи на це, позивач постійно піклувався про сина надавав суттєву матеріальну допомогу, купував особисті речі для дитини та продукти харчування. Однак, на даний час відповідач перешкоджає в зустрічах з дитиною, та спілкуватися з нею. На неодноразові прохання надати можливість спілкування з дитиною відповідач відмовляє, що в свою чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. Просив зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, а також визначити порядок участі батька у спілкуванні та вихованні малолітнього сина, встановивши дні і години побачень батька з дитиною: щотижня з неділі 9 години ранку по вівторок 9 години вечора; по святах кожне друге свято (Новий рік, день народження, Різдво, Пасха тощо) за попередньою домовленістю сторін; в період літньої та зимової відпустки батька протягом всього періоду відпустки; в день народження батька. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача адвокат [PERSON] частково змінили позовні вимоги та просять встановити наступний порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме: -щотижня, починаючи з неділі 11 години ранку по середу до 09:00 години ранку; -на свята кожне друге свято (Новий рік, Різдво, Старий Новий Рік, 8 Березня, Великдень, Травневі свята,1 вересня, 19 грудня) по черзі, за попередньою домовленістю сторін, за умови, що святковим дням надається перевага над днями батьків. -в період літньої та зимової відпустки батька, з урахуванням того, що тривалість відпустки становитиме 24 дні на рік та за умови рівноцінної відпустки матері [PERSON]; -в день народження батька; -в день народження дитини або на слідуючий день після народження дитини за попередньою домовленістю сторін. Відповідач [PERSON] в судовому засідання змінені позовні вимоги визнала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Крім того, [PERSON] надала письмову заяву про визнання змінених позовних вимог та визначення участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Представник третьої особи Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. При винесенні рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування Приморської міської адміністрації Одеської міської ради від 08.09.2017 року № 01-11/1478 «Про визначення способів участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO]». Суд, заслухавши учасників справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2013 року. [PERSON] спільного подружнього життя у них 23.04.2014 року народився син - [PERSON], свідоцтво про народження серії І-ЖД № 391019 (а.с. 91). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.06.2016 року шлюб між сторонами розірвано. За згодою сторін малолітня дитина залишилася проживати з матірю. (а.с. 6, 92). З Акту обстеження житлово-побутових умов квартири від 22.06.2017 року вбачається, що [PERSON] та її малолітній син [PERSON], [INFO], проживають [INFO] (а.с. 5) За час окремого проживання, відповідач створює позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та зустрічах з дитиною. Не досягнувши з відповідачем згоди щодо побачень та спілкування з дитиною, позивач звернувся до органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради. Висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-11/1478 від 08.09.2017 року, у звязку з виникненням спору між батьками, які проживають окремо, щодо участі у вихованні дитини, з метою захисту її прав, визначено спосіб участі батька у вихованні дитини, та встановлено час спілкування батька з дитиною (а.с. 79-80) Відповідач не виконувала рекомендації визначені у висновку, та продовжувала перешкоджати у зустрічах з дитиною. З показів сторін вбачається, що вони дійшли згоди щодо визначення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Вирішуючи спірне питання, суд виходить з того, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст.. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Згідно ст.. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Також відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані. Під час розгляду справу суду не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своєю дитиною - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, має рости під опікою і відповідальністю обох батьків. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням, інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, а також приймаючи до уваги думку відповідача [PERSON], яка визнала змінені позовні вимоги та просить їх задовольнити, оскільки таке спілкування батька із сином відповідає інтересам дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved