Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання інформації недостовірною та негативною, зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є керівником обслуговуючого садівничого кооперативу «Веселка». Відповідач тривалий час намагається очолити керівництво кооперативом. 24.06.2012 р., а потім 08.07.2012 р. [PERSON] були організовані і проведені загальні збори кооперативу «Веселка», які суттєво порушували вимоги законодавства і Статут кооперативу, а також права значної кількості членів кооперативу. Члени кооперативу, права яких були порушені, звернулись за захистом до суду, надав повноваження [PERSON] Рішеннями Апеляційного суду АРК від 06.08.2013 р. і 14.10.2013 р. за позовами [PERSON] і [PERSON] відповідно були визнані незаконними і скасовані рішення загальних зборів кооперативу «Веселка» від 24.06.2012 р. і 08.07.2012 р. В подальшому, 20.10.2013 р. дія довіреності, виданої [PERSON] кооперативом була зупинена, про що відповідач був повідомлений письмово. Проте, 31.10.2013 р. [PERSON], використовуючи свої повноваження як представника кооперативу, від імені [PERSON] подав касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду АР Крим від 14.10.2013 р. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ від 08.11.2013 р. було відкрите касаційне провадження у справі за позовом [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Веселка» про визнання рішень загальних зборів кооперативу не відповідними закону та їх скасуванню. 04.12.2013 р. обслуговуючим кооперативом «Веселка» був надісланий лист, в якому зазначалось, що [PERSON] повноваження щодо подання касаційної скарги від імені кооперативу не надавались. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ від 12.12.2013 р. касаційна скарга обслуговуючого кооперативу «Веселка» була залишена без розгляду. Проте текст касаційної скарги містив в собі відомості, що « відносно [PERSON] розслідується кримінальна справа за численними фактами зловживання службовим становищем з метою особистого збагачення і всупереч інтересів членів кооперативу». Вищевказане в касаційній скарзі, поданій [PERSON], що відносно нього здійснюється розслідування кримінальної справи вважає недостовірною інформацією, яка принижує його честь і гідність, а також ділову репутацію. Також вказує, що починаючи з 2005 р. відповідач до різних правоохоронних органів направляв численні звернення, метою яких було проведення перевірок його діяльності як керівника кооперативу. За результатами, яких порушень законодавства виявлено не було. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Не заперечував, що безпосередньо ним був виготовлений і підписаний від імені обслуговуючого садівничого кооперативу «Веселка» текст касаційної скарги на рішення Апеляційного суду АР Крим від 14.10.2013 р. за позовом [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Веселка» про визнання рішень загальних зборів кооперативу не відповідними закону та їх скасуванню. Проте зауваження стосовно того, що відносно [PERSON] розслідується кримінальна справа було основане на підставі постанови про порушення кримінальної справи №11005440526 від 22.10.2010 р. за ознаками ст.190 ч.4 КК України та повідомлення Євпаторійського МВ ГУ МВС України в АРК від 23.09.2013 р. Вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими, оскільки інформація, вказана ним в касаційній скарзі отримана з офіційних джерел і не може бути недостовірною та спростованою. Вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.2013р. представник обслуговуючого кооперативу «Веселка» [PERSON] подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ, в якої повідомив , що « відносно [PERSON] розслідується кримінальна справа за численними фактами зловживання службовим становищем з метою особистого збагачення і всупереч інтересів членів кооперативу…» (а.с.5-6). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ від 08.11.2013 р. було відкрите касаційне провадження на підставі касаційної скарги обслуговуючого кооперативу «Веселка» на рішення Апеляційного суду АРК від 14.10.2013 р. у справі за позовом [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Веселка» про визнання рішень загальних зборів кооперативу не відповідними закону та їх скасуванню (а.с.7), але ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ від 12.12.2013 р. касаційна скарга, що подана [PERSON], залишена без розгляду. Підставою для цього стала заява обслуговуючого кооперативу «Веселка» в особі голови правління [PERSON], в якій було зазначено, що відповідачем по справі повноваження на подання касаційної скарги вказаному представнику не надавались(а.с.8-9). Із пояснень відповідача в судовому засіданні вбачається, що він повідомляв Вищий спеціалізований суд про порушення проти [PERSON] кримінальної справи, скористувавшись інформацією Сакського та Євпаторійського МВ ГУ МВС України в АРК від 23.09.2013 р.( а.с.15-17), у всяк випадок, саме так він урозумів вищевказані відповіді, але суд вважає його тлумачення цих відповідей помилковими. Так, постанова від 22 жовтня 2010р. свідчить про порушення кримінальної справи по факту шахрайства скоєного відносно [PERSON], а не проти [PERSON], далі до цієї кримінальної справи долучалися ще заяви потерпілих [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с.17-20), в цей час справа, що порушена по факту шахрайства, знаходиться в проваджені старшого слідчого СВ Євпаторійського МВ ГУМВС України в АР Крим Мокрогузова Д.В. ( а.с.29). Крім того, згідно листа СВ Сакського МВ ГУ МВС України в АРК №Д-2 від 16.01.2014 р. кримінальні справи відносно [PERSON] за період часу з 01.01.2010 р. по 19.11.2012 р. не порушувались, за період часу з 19.11.2012 р. по 31.10.2013 р. повідомлень про підозру не оголошувалося (а.с.27).Все це підтверджується витягом з кримінального провадження №12013130080001934 та листом Євпаторійського МВ ГУ МВС України в АР Крим про те , що до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК (а.с.29,30). На підставі висловленого , суд вважає, що [PERSON] розповсюдив у касаційної скарзі інформацію, яка не відповідає дійсності, а його заява про оціночне судження не приймається до уваги виходячи із наступного. Так, пункти 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачають , що при розгляді справ вказаної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особи, у будь-який спосіб;б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації: поширення в мережах Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в інший формі хоча б одній особі. Дійсно,згідно зі ст.47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи та наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» в абзацах 3-5 п.19, відповідно до ст.277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів та недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності( на відміну перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції. На підставі висловленого, суд вважає, що інформацію, вказану [PERSON] у касаційній скарзі відносно [PERSON] не можна віднести до оціночних суджень, яка ніби то, базується на офіційних документах, оскільки постанова Сакського МВ ГУ МВС України в АР Крим про порушення кримінальної справи від 22.10.2013 р., на яку посилається відповідач, відомості про порушення кримінальної справи проти [PERSON] не містить. (а.с.15) Будь-яких інших доказів, які б свідчили, що саме відносно [PERSON] порушувались кримінальні справи за заявами членів кооперативу «Веселка», відповідач суду не надав. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - 243грн.60коп.

Outcome: approved