Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території [PERSON] сільської ради Козівського району Тернопільської області, що належала [PERSON] на підставі сертифіката серії ТР №0109014 від 21.09.1996 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що після смерті бабусі [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну частку (пай) в с.Кальне Козівського району. Після смерті спадкодавця було здійснено звернення до державного нотаріуса Козівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак державним нотаріусом останньому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай). В судове засідання [PERSON] не з'явився, проте подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Просить справу розглядати за його відсутності без застосування технічних засобів (а.с.21). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Козівського району Тернопільської області у судове засідання не зявився, подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги підтримує повністю, розгляд справи просить проводити без його участі (а.с.22). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 11\~та ст. 60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що батьком позивача [PERSON] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ИД №236434 виданого 04.08.2016 року (а.с.8). Матір'ю [PERSON] є [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00016718488 від 02.06.2016 року (а.с.6). 04.08.1977 року у с.Кальне Козівського району Тернопільської області помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №205376 від 02.06.2016 р. (а.с.7). [PERSON] 10.12.2001 року померла у с.Кальне Козівського району Тернопільської області, що підтверджується повторною копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №205377 від 03.06.2016 р. (а.с.2). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай), що належала спадкодавцю на підставі сертифіката серії ТР №0109014 від 21.09.1996 року (а.с.22). Вказаний сертифікат втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Вільне слово» №3 (7371) від 15.01.2016 року (а.с.5). Окрім цього, судом встановлено, що після смерті бабусі [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак останньому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай), що підтверджується відмовою державного нотаріуса Козівської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Козівського району Тернопільської області №349 від 14.06.2016 р., [PERSON] вступив в управління спадковим майном після смерті бабці [PERSON], а тому вважається таким, що прийняв спадщину (а.с.3). Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до ст.ст.529, 549 ЦК УРСР, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст.ст.1217, 1220, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При вирішенні питання про визнання права власності суд враховує, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою для позивача при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке. Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення.

Outcome: approved