Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів, в якому просив стягнути з відповідачки грошові кошти в сумі 27000 гривень, які вона отримала без достатньої правової підстави та зобов'язалась повернути їх 29.07.2016 року, а також стягнути судові витрати в розмірі 640 грнивень судового збору. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у ньому, просив його задовольнити. Обгрунтував позов тим, що за усною домовленостю з відповідачкою, він отримав у неї земельну ділянку в користування на 6 років, сплативши їй 42000 гривень, з розрахунку за 2014-2016 роки по 5000 гривень за рік, за 2017-2019 роки по 9000 гривень за рік. 29.07.2016 року відповідачка звернулась до нього з листом-повідомленням, про те, що усна домовленість щодо користування її земельною ділянкою скасовується, а грошові кошти в сумі 27000 гривень вона зобов'язується повернути при першій нагоді, але до теперішнього часу борг не повернула. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, підтверджуючи факт отримання від позивача суми грошових коштів у розмірі 42000 гривень, заперечувала проти розміру суми, що підлягала стягненню на користь позивача 27000 гривень, просила її зменшити до 13000 гривень, мотивуючи тим, що за усною домовленістю позивач, користуючись на протязі трьох років земельною ділянкою, повинен був сплатити не по 5000 гривень за кожний рік, а за 2014 рік - 7000 гривень, 2015 рік - 10500 гривень,2016 рік - 10500 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами в березні 2014 року було досягнуто усної домовленості щодо користування земельною ділянкою площею 6.79 га, що належить [PERSON] та розташована на території Новохристофорівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області . Відповідно до розписок від 02.03.2014 року, 11.04.2016 року, [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти на загальну суму 42000 гривень за користування її земельною ділянкою. 29.07.2016 року [PERSON] звернулась з листом до [PERSON], в якому зазначила, що вона, отримавши від нього суму в розмірі 42000 гривень, зобов'язується повернути йому 27000 гривень у вигляді поштового переказу, а земельну ділянку просила в подальшому не обробляти, так як вона бажає її передати іншій особі. Отримавши зазначеного листа, [PERSON] більше не обробляв земельну ділянку, що належить [PERSON] Згідно з ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Ст. 15 Закону України «Про оренду землі» визначає, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Відповідно до ст.17 Закону України «Про оренду землі» об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законодавством як істотні. Як встановлено судом, договір користування земельною ділянкою в письмовій формі між [PERSON] та [PERSON] не укладався, його умови ( розмір орендної плати, строк, предмет оренди і т.д.) в жодних документах не зафіксовані, тому суд дійшов до висновку, що договір оренди земельної ділянки між сторонами не є укладеним, а тому не створив прав та обов'язків сторін. Згідно з положеннями ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Вказані положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення даної глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов'язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 ЦК України. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня. Відповідно до ст..387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У разі якщо на виконання неукладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (ст. ст.1212-1215 ЦК України). Зважаючи на вищенаведені норми та, оцінивши обставини справи в сукупності, суд, не виходячи за межі позовних вимог, вбачає підстави для стягнення на користь [PERSON] неповернутої частини сплаченої ним плати за користування земельною ділянкою в сумі 27000 гривень, які відповідачка, своїм листом зобов'язалась повернути, підтвердивши борг,оскільки в судовому засіданні встановлено, що правова підстава у вигляді договору оренди, по якій позивач сплачував кошти у виді плати за користування земельною ділянкою, була відсутня. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову, з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] понесені ним судові витрати у сумі 640 грн. судового збору.

Outcome: approved