Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про виключення з акту опису та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження частини нерухомого майна. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити, справу слухати в його відсутність та без фіксації технічними засобами. В судове засідання представник відповідача не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, докази, суд вважає, що позов підлягає по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАТ № 559358, виданого 27.02.2016 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] (спадкова справа №324/2015), зареєстроване в реєстрі за №378 позивачу належить 19/200 часток шестикімнатної квартири №15, яка розташована в житловому будинку №12-а по вул.Лазо, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, загальною площею - 146,4 кв.м., житловою площею 93,5 кв.м., тобто ? частина зазначеної квартири. Інша ? частина квартири №15, яка розташована в житловому будинку №12-а по вул.Лазо, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, загальною площею - 146,4 кв.м., житловою площею 93,5 кв.м. належала брату позивача [PERSON]. В рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.10.2016 року по справі №495/4657/16-ц зазначено, що будучі спадкоємцем за законом ? частини спірної квартири [PERSON] зобовязався на випадок неповернення коштів передати ? частину спірної квартири [PERSON] шляхом відмови від прийняття спадщини. В звязку з тим, що грошові кошти не були повернуті, за позивачем визнано право власності на 19/200 часток шестикімнатної квартири №15, яка розташована в житловому будинку №12-а по вул.Лазо, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, загальною площею - 146,4 кв.м., житловою площею 93,5 кв.м., тобто ? частина зазначеної квартири. Після отримання рішення суду, яке набрало чинності, позивач звернувся до державного реєстратора прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на ? частину шестикімнатної квартири №15, яка розташована в житловому будинку №12-а по вул.Лазо, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, загальною площею - 146,4 кв.м., житловою площею 93,5 кв.м.. Рішенням державного реєстратора прав та їх обтяжень №32393975 від 16.11.2016 року позивачу було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень в звязку з тим, що постановою відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 08 січня 2014 року серії ВП №40087870 було накладено арешт на все майно яке належить боржнику [PERSON] по виконавчому листу №1505/4690/2012, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 19.08.2013 року про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра». На теперішній час позивач фактично не має можливості зареєструвати за собою право власності на 19/200 часток шестикімнатної квартири №15, яка розташована в житловому будинку №12-а по вул.Лазо, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, загальною площею - 146,4 кв.м., житловою площею 93,5 кв.м., тобто ? частина зазначеної квартири, право власності на яку визнано за позивачем на підставі рішення суду від 11.10.2016 року. Відповідно до загальних засад цивільного законодавства ніхто не може бути позбавлений права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом п.2 ч.1 ст.3 ЦК України. Згідно ст.317 ЦПК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна на законних підставах може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Перелік підстав припинення права власності визначений ст.346 ЦК України. Зокрема, згідно з п.8 ч.1 ст.346 ЦК України право власності може бути припинено у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Як вбачається з ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У звязку з тим, що на теперішній час фактично порушено право власності позивача, іншим способом захисти свої законні права та інтереси тільки через звернення до суду він не має можливості. Згідно ч.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved