Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області, про визначення способу участі у вихованні малолітнього онука [PERSON], [INFO]. Позивач позов обґрунтовує тим, що відповідач забороняє сину відвідувати його та бабусю, залишатися за їх місцем проживання. Відповідач мотивує тим, що її син не бажає з ними спілкуватися. Проте, ним створені всі необхідні умови для онука. З метою досудового врегулювання спору він звертався до служби у справах дітей Іванівської РДА. Орган опіки та піклування Іванівської РДА прийняв рішення за яким зобов'язав відповідача не чинити йому перешкод участі у вихованні онука та встановив час для побачень з онуком у вихідні та святкові дні, а також на період літніх канікул, проте відповідачем продовжуються чинитися перешкоди, шляхом негативного налаштування дитини по відношенню до нього, внаслідок чого дитина не бажає з ним спілкуватися. Просить суд встановити спосіб участі у вихованні малолітнього онука [PERSON], а саме встановити час для систематичних побачень з онуком та певного проміжку часу для проживання онука за його місцем проживання в [ADDRESS]: кожної п'ятниці з 14.00 год, але не раніше закінчення навчання у гімназії, до 16 год. наступного дня, суботи; на святкові дні з 10.00 год до 16.00 год; на період літніх канікул, протягом 30 діб від загальної кількості діб канікул. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та пояснив, що до серпня 2017 року спірних питань з відповідачем [PERSON] з приводу піклування, виховання онука у нього не було, онук фактично проживав у нього в будинку в смт.Іванівка, де йому були створені необхідні умови для проживання та розвитку, відповідач теж проживала у його будинку. На початку 2017 року відповідач звільнилась з місця роботи в смт.Іванівка та переїхала проживати до своєї матері у с.Воскресенка, Херсонської області, проте онук залишився проживати у нього, оскільки продовжував навчання у першому класі учбового закладу в смт.Іванівка, а до матері їздив на вихідні дні. Влітку відповідач забрала онука для підготовки до школи. Проте, з вересня 2017 року відповідач почала забороняти сину спілкуватися з ним та бабою, залишатися у них вдома, негативно налаштовує сина відносно нього. На даний час, бачиться та спілкується з онуком біля Іванівській гімназії, де навчається онук. При спілкуванні дитина стримана, постійно кудись поспішає. Просив позов задовольнити в повному об'ємі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснивши, що між нею та позивачем існує конфліктна ситуація, [PERSON] постійно контролює життя її та свого онука, дзвонить їм по декілька разів на день, присилає смс-повідомлення на телефон онука з образливим текстом на її адресу, при зустрічах влаштовує сварки у присутності онука, погрожує їй, коли син залишається з дідусем, то той негативно налаштовує онука проти неї. Останній раз, коли позивач приїздив до онука у гості, то той відмовився від спілкування з ним та зачинився у кімнаті. Згодна, щоб позивач бачився та спілкувався з дитиною у деякі святкові дні та один раз у місяць у вхідний день з 10.00 до 16.00 год. без залишення на ніч за місцем проживання позивача та у період літніх канікул за попередньою домовленістю з нею та за згодою її сина. Представник органу опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області Рубан Т.В. не заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що позивач у 2017 році звертався до них з заявою про встановлення днів та годин побачень та спілкування зі своїм онуком [PERSON], 2010 р.н., оскільки мати дитини чинить перешкоди у спілкуванні з онуком. Представниками служби у справах дітей Іванівської РДА Херсонської області було проведено обстеження житлово-побутових умов сім'ї позивача, за наслідками якого встановлено, що умови проживання [PERSON] задовільні, створені всі необхідні умови для проживання та виховання неповнолітньої дитини. На засіданні комісії органу опіки, при розгляді заяви позивача, були заслухані, як позивач так і відповідач, та прийнято рішення про призначення діду годин побачень та спілкування з онуком у вихідні дні та у період канікул. Дане рішення органу опіки та піклування є незмінним і на час розгляду справи у суді. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши висновок органу опіки та піклування, письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною 8 статті 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ч.1 ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Частиною 2 ст.257 СК України передбачено, що батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є дідом [PERSON], [INFO], уродженця с.Воскресенка, Іванівського району, Херсонської області (а.с.4-6, 9, 34). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 12.04.2010 року (а.с.34). Батько дитини - [PERSON], помер [INFO], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.06.2010 року (а.с.10). Малолітній [PERSON], 2010 р.н. проживає разом з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Воскресенської сільської ради Іванівського району Херсонської області від 12.03.2018 року (а.с.19,35). З довідки, виданої Іванівскою гімназією (опорний заклад) освітнього округу Іванівського району Херсонської області від 13.03.2018 року (а.с.36), вбачається, що неповнолітній [PERSON] навчається в даній гімназії. Свідок [PERSON] в суді показала, що вона є дружиною позивача та бабусею малолітнього [PERSON] Відповідач після звільнення з роботи у 2017 році переїхала з смт.Іванівка проживати у с.Воскресенка Іванівського району до своєї матері, а онук залишився проживати у них вдома в смт.Іванівка до серпня 2017 року, стосунки з відповідачем були нормальні. В серпні 2017 року відповідач забрала сина до себе додому в с.Воскресенка з метою підготовки до школи та так і залишила його постійно там проживати. З вересня 2017 року онук став спілкуватися з ними стримано, при зустрічі міг не привітатися, уникав тривалого спілкування. Останній раз, коли вона приїздила з чоловіком до онука в с.Воскресенка, то той відмовився від спілкування з ними та зачинився у своїй кімнаті, на їх телефонні дзвінки не відповідає. Вважає, що відповідач негативно налаштовує онука проти неї з дідусем та забороняє спілкуватися з ними. Свідок [PERSON] в суді показала, що вона проживає по сусідству з сім'єю позивача. Малолітній [PERSON] до першого класу проживав у будинку дідуся в смт.Іванівка, був забезпечений всім необхідним для його розвитку, дідусь його возив на відпочинок до моря. 02.09.2017 року вона чула на подвір'ї позивача крики між [PERSON] та [PERSON] з приводу того, що остання не дозволяла своєму сину залишатися у дідуся. Відповідно до ст.263 СК України спір щодо участі баби, діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 цього кодексу. За змістом ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною у присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у виховання дитини, береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психологічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів визначена статтею 19 СК України. На підставі ч.1 ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно довідки Іванівської селищної ради Херсонської області від 22.12.2017 року №3358, позивач [PERSON] проживає разом з дружиною [PERSON], 1958 р.н. в [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов проживання родини [PERSON], складеного у грудні 2017 року службою у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації в Херсонській області, позивач має добрі умови проживання зі зручностями. У будинку є окрема кімната для дитини, яка забезпечена всім необхідним для гармонійного розвитку та виховання дитини, зокрема є: меблі, побутова техніка, ігрова зона (а.с.15). Також, [PERSON] на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою комунального закладу «Іванівська центральна районна лікарня» від 21.12.2017 року (а.с.12). На підставі висновку органу опіки та піклування Іванівського районної державної адміністрації Херсонської області від 14.12.2017 року №02-41-516/0/17/610-14, [PERSON] було призначено години побачень та спілкування з онуком [PERSON], 2010 року народження : з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. щосуботи кожного тижня, а також на канікулярний період за попередньою домовленістю, але не менше ніж 30 днів канікулярного часу на рік (а.с.13-14). При цьому органом опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації враховано обставини, що призвели до виникнення спору між матір'ю [PERSON] та дідусем [PERSON] щодо участі у вихованні дитини, що спілкування дитини з дідусем необхідне в інтересах дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що законодавством України закріплено право [PERSON], як діда малолітнього [PERSON], 2010 року народження, на спілкування зі своїм онуком та право брати участь у його вихованні, а у зв'язку з тим, що відповідач порушує ці права, оспорюючи їх, порушені права [PERSON] підлягають захисту в судовому порядку. При визначенні форми спілкування родичів та способів участі діда у вихованні дитини, суд виходить з вимог частини 2 статті 159 СК України та враховує, що до серпня 2017 року позивач систематично спілкувався з онуком, що свідчить про наявність сталих стосунків між ними, а також позитивне ставлення позивача до виконання обов'язків діда, вік та режим дня дитини, складні стосунки між позивачем та відповідачкою. Суд, ураховуючи інтереси малолітнього [PERSON], а також те, що час спілкування є нетривалим, таке спілкування не перешкоджатиме розвитку дитини, вважає визначити способи участі [PERSON] у вихованні онука шляхом встановлення часу для побачень з дитиною: щосуботи кожного тижня з 10 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв. за місцем проживання [PERSON] по [ADDRESS] без присутності матері [PERSON], з обов'язковим поверненням [PERSON] онука до місця проживання останнього; у святкові дні з 10 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв. у присутності матері [PERSON]; по 10 днів кожного літнього місяця (червня, липня, серпня) для відпочинку за місцем проживання [PERSON] по [ADDRESS] без присутності матері [PERSON] та за попередньою домовленістю з матір'ю онука. Доводи відповідача відносно того, що побачення та спілкування діда з онуком повинно супроводжуватися її присутністю з огляду на те, що позивач під час спілкування негативно впливає на психічний стан дитини є безпідставними, оскільки такі твердження є передчасними з огляду на те, що матеріали справи не містять належних доказів того, що діями позивача права малолітнього [PERSON] порушувались та підлягають захисту. Проте, це не позбавляє можливості матір дитини в подальшому за наявністю достатніх доказів звертатися до суду з позовом про усунення дідуся від спілкування та виховання онука.

Outcome: partial