Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на рухоме майно, посилаючись на те, що він з 17.04.1978 р. перебував у трудових відносинах з колгоспом імені Шевченка, який у подальшому був реорганізований у сільськогосподарський кооператив імені Шевченка, що підтверджується трудовою книжкою, серії УКР № 2406863. 26.06.2009 р. Управлінням Пенсійного Фонду України в Веселівському районі Запорізької області позивачу призначена пенсія. 23.03.2003 р. актом прийому-передачі в рахунок майнових паїв від СВК імені Шевченка мені передано причеп 2ПТС-40, 1984 року випуску, заводський № 11566, вартістю 587,25 грн. та ПТС-4, 1989 року випуску, заводський № 645118, вартістю 305,00 грн. Причепи були у несправному стані, але він їх повністю відремонтував і протягом більше семи років використовує для ведення власного підсобного господарства. На теперішній час виникла необхідність державної реєстрації причепів, але оскільки відсутні документи на причепи, він здійснити реєстрацію не може. У Інспекції державного технічного нагляду управління Агропромислового розвитку Веселівської райдержадміністрації Запорізької області, куди [PERSON] звернувся з приводу реєстрації причепів, йому відмовили і порекомендували звернутися до суду з позовом про визнання права власності. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити та дав пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним в позовній заяві, судові втрати по справі просив залишити за ним. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він перебуває на посаді начальника інспекції державного технічного нагляду Агропромислового розвитку Веселівської райдержадміністрації Запорізької області. До нього дійсно в усній формі звертався позивач з проханням провести державну реєстрації причепів, але [PERSON] було відмовлено, так як у позивача відсутні документи, які підтвердили б факт правомірного придбання транспортного засобу. [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду і після винесення судом рішення провести державну реєстрацію причепів. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В Цивільному кодексі України зазначено, що набувальна давність - одна з підстав набуття права власності. Cудом встановлено, що позивач заволодів зазначеними причепами на законних підставах і продовжує відкрито та безперервно ними володіти, що підтверджується наступними доказами: - копією акту прийому-передачі майна, що виділяється в рахунок майнових паїв від СВК ім. Шевченка від 23.03.2003 р. (2ПТС-40, вартістю 587,25 грн.); - копією акту прийому-передачі майна, що виділяється в рахунок майнових паїв від СВК ім. Шевченка від 23.03.2003 р. (ПТС-40 вартістю 305,00 грн.); - копією накладної № 513 в від 21.03.2003 р. на причеп ПТС-40; - копією накладної № 513 г від 21.03.2003 р. на причеп 2ПТС-40. Згідно до актів технічного огляду від 05.05.2010 р., складеного Інспекцією державного технічного нагляду Агропромислового розвитку Веселівської райдержадміністрації Запорізької області технічний стан та зовнішній вигляд причепів задовільний. Причепи 2ПТС-40 та ПТС-4 під заставою, в розшуку, під арештом або під забороною відчуження, відсутні. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти рухомим майном на протязі пяти років, набуває право власності на це майно. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності на причеп 2ПТС-40 та ПТС-4 обґрунтовані та підлягають задоволенню. Позивач набув право власності на зазначене рухоме майно за набувальною давністю, оскільки він добросовісно заволодів вказаним майном та протягом останніх семи років відкрито, безперервно володіє і користується зазначеним рухомим майном. На підставі викладеного та ст. ст. 15, 16, 328, 344, 392 ЦК України,

Outcome: approved