Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вказуючи, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . У належному йому будинку зареєстровані його син - [PERSON] , мати - [PERSON] та рідний брат [PERSON] - відповідач по справі. У добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з реєстрації, хоча фактично за вказаною адресою не проживає з липня 2018 року. Реєстрація відповідача за його місцем проживання не дає йому можливості в повній мірі реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження житловим будинком. Крім того, у нього виникають незручності, оскільки він не може отримати субсидію на погашення витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному об`ємі. Пояснив суду, що його рідний брат - відповідач по справі [PERSON] ніколи не проживав у домоволодінні [ADDRESS] , лише зареєстраваний за вказаною адресою. Близько двох років тому відповідач повідомив йому, що має намір виїхати за кордон на заробітки. Після того він його жодного разу не бачив і не спілкувався з ним. Місцезнаходження [PERSON] йому не відоме. Реєстрація відповідача у належному йому домоволодінні позбавляє його можливості отримати субсидію. Домовленості між ними про збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності немає. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння [ADDRESS] , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 195887088 від 10.01.2020р. Як вбачається з довідки № 02-22/436 від 10.12.2019р., виданої Уїздецькою сільською радою Здолбунівського району Рівненської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї позивача зазначено, що [PERSON] не проживає в житловому будинку [ADDRESS] , за вказаною адресою відсутні речі відповідача. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є сусідом позивача і знає його сім`ю близько 30 років, перебуває з ним у дружніх стосунках. Ствердив, що відповідач ніколи не проживав за зареєстрованим місцем проживання. Аналогічні пояснення дав суду свідок [PERSON] . Пояснення вказаних свідків суд визнає достовірними, оскільки вони знають сім`ю позивача протягом багатьох років, постійно спілкуються з ним, підтримують дружні стосунки, часто бувають у нього вдома. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З огляду на викладене, відповідач [PERSON] не проживає у житловому будинку [ADDRESS] понад шість місяців. Домовленості між сторонами про збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності не було. Підстав для збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає доведеними вимоги позивача, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved