Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя та визнання права власності, посилаючись на те, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 27.11.1987 року по 28.07.2015 року. Під час шлюбу разом із відповідачем, за спільні кошти придбали майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями, а також земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які оформлені на відповідача. Просив суд поділити спільне майно подружжя, виділивши йому у власність 1/2 частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями [ADDRESS] та 1/2 частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], площею 0,1291 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд здійснити поділ житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] згідно другого варіанта висновку судової будівельно-технічної експертизи № 29/2018 від 31.07.2018 року. В останнє судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала, просила суд здійснити поділ житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] згідно другого варіанта висновку судової будівельно-технічної експертизи № 29/2018 від 31.07.2018 року. В останнє судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить Дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.61 вказаного Кодексу об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони за справою перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.11.1987 року по 27.11.1987 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 03.11.2016 року. За час перебування сторін у шлюбі ними придбано майно, а саме : житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS], на земельній ділянці розміром 1287 кв.м., право власності зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 30.09.2005 року за №1266, в книзі 7, на ім'я [PERSON], вартістю 70 780 грн. Таким чином, суд вважає, що майно придбане у шлюбі, в силу ст. 60 СК України, є спільною власністю подружжя [PERSON], відповідно належить кожному з подружжя по 1/2 частині житлового будинку. Відповідно до ст.316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.358 ЦК України, кожен співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної ; часткової власності. Відповідно до ст.367 ЦК України - майно, що є у спільній часткою власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ст.369 ЦК України - співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до ст.86 ЗК України - земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст.88 ЗК України - володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Таким чином, суд вважає можливим провести реальний розподіл домоволодіння та визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], між сторонами, відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 29/2018 від 31.07.2018 р., оскільки даний висновок буде відповідати інтересам сторін не порушуючи їх права та свободи. На підставі викладеного ст. ст. 3, 54, 55, 60, 70 СК України,

Outcome: approved