Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 170. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що шлюбні відносини сторін фактично припинено в листопаді 2019 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Неповнолітній син проживає з відповідачкою. Подружнє життя сторін не склалось через несумісність характерів, непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя та сім`ю. Сторони неодноразово протягом останніх років намагались говорити про їх особисті сімейні проблеми, однак це не дало результатів. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачкою є неможливим, а призначення будь - яких строків для примирення є недоцільним. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя як подружжя є неможливим. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просить розгляд справи здійснювати без його участі та повністю задоволити позовні вимоги, у заяві також зазначено, що приминення не бажає. Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13 серпня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 170, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Малолітній [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] . Шлюбні відносини сторін фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, на примирення не згодні, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Доказів іншого суду не надано. Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідач бажає надалі іменуватись шлюбним прізвищем « [PERSON] ». Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, суперечить правам та інтересам позивача, розлад їх подружніх стосунків носить стійкий характер, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу укладеного між [PERSON] та [PERSON] . За правилами ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved