Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати ДП «Львів-інформ-ресурси» повернути йому автомобіль, відразу після проведення за його рахунок технічної експертизи, доставити автомобіль на місце постійного зберігання за адресою: [ADDRESS], гараж, евакуатором за рахунок відповідача; стягнути з ДП «Львів-інформ-ресурси» кошти на ремонт автомобіля, для чого провести повну експертизу автомобіля за рахунок коштів відповідача, в присутності його представника, з метою оцінки нанесених збитків; стягнути з відповідача кошти у розмірі еквівалентному 20 доларів США по курсу Національного банку України на день винесення постанови суду, із врахування такої оплати за кожну годину знаходження автомобіля на арешт майданчику, яка виводиться з середньої вартості прокату автомобілів такого класу у м.Львові; стягнути з ДП «Львів-інформ-ресурси» 500 000 грн. моральної шкоди; приймаючи рішення здійснити стягнення майнової шкоди з урахуванням збитків позивача на момент винесення рішення суду. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 18 серпня 2014 року, на підставі генеральної довіреності керував автомобілем марки «Волга ГАЗ 3110», реєстраційний номер [NUMBER], вартість якого становить 15670 доларів США. Грошові кошти за даний автомобіль заплатив власнику у повному обсязі, автомобіль перебував в стані переоформлення у МРЕО (проведена експертиза, оплачені рахунки). Цього ж дня приблизно о 00 год. 00 хв. працівниками ДПС було доставлено автомобіль на арешт майданчик Державного підприємства «Львів-інформ-ресурси». У доставці участі не брав, оскільки є інвалідом 2-ої групи по рухомому апарату, серцево-судинним захворюванням, нервовим хворобам, контузіям та пораненням, згідно рішення МСЕК обмежений у пересуванні, навіть у стоянні. Натомість, особисто бачив, як працівник ДПС доставив автомобіль на цей арешт майданчик. 21.08.2012 року з метою отримати автомобіль, разом із [PERSON] та його шофером прибули до місця арешт майданчику Державного підприємства «Львів-інформ-ресурси». Однак, його не було допущено до автомобіля, у зв'язку з відсутністю на це дозволу комбата ДПС ДАІ та скерували до Управління ДАІ у Львівській області, що на вул. Городоцькій у м.Львові. Там, у наданні дозволу на отримання автомобіля та у проханні забрати речі [PERSON], який був пасажиром автомобіля, було відмовлено. Тому, щоб забрати речі, вдвох з [PERSON] прибули на арешт майданчик, де після тривалого наполягання забрали речі з автомобіля, про що працівниками Державного підприємства «Львів-інформ-ресурси» було складено акт. За наведених обставин 21.08.2014 року звернувся в прокуратуру та в міліцію з заявою щодо неправомірних дій працівників ДАІ та Державного підприємства «Львів-інформ-ресурси». Надалі, 22.09.2014 року поштовим відправленням отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення №964834 серії АБ2 та акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №1304. Однак, копія протоколу про адміністративне правопорушення виготовлена не якісно та не читабельна, а акт огляду містить лише опис зовнішнього вигляду автомобіля, складений однією особою, яка розписалась за прийняття автомобіля та жоден із цих документів не містить його підпису. Крім того, акт огляду містить відомості про те, що автомобіль має технічні пошкодження переднього бампера, вм'ятини на дверях, пошкодження лако-фарбового покриття, хоча автомобіль знаходився в ідеальному стані. Має підозру, що працівники ДАІ запустили автомобіль без очікування команди «Челеджера» і спалили його бортовий комп'ютер. Крім того, ДП «Львів-інформ-ресурси» для отримання оплати за свої послуги повинно виставити йому рахунок з обґрунтуванням своїх витрат та роз'яснити на підставі яких документів надавали такі послуги. Стверджує, що з цим підприємством не укладав жодної угоди на зберігання його автомобіля, автомобіль на арешт - майданчик не ставив, а тому не повинен писати заяву про його повернення. Заявлену моральну шкоду, яку оцінив у 500 000 грн. обґрунтовує тим, що його життя було суттєво змінено. При цьому, йому фактично було відмовлено у будь-якій можливості захисту своїх інтересів, враховуючи його більш, ніж 200 звернень у різні інстанції, у зв'язку з чим відчув свою абсолютну безпомічність перед посадовими (службовими) особами органів державної влади. Також, внаслідок неправомірних дій посадової особи ДП «Львів-інформ-ресурси» був змушений витрачати час на збирання доказів, складання документів, звернення до суду, участь у судових засіданнях. У нього зірвалися життєві плани, змушений нервуватись, ця ситуація є для нього стресовою, у зв'язку з чим його психіці та здоров'ю нанесені тяжкі травми. Тільки за останній місяць йому 14 разів викликали швидку допомогу. Причинену йому таким чином моральну шкоду відшкодувати адекватно та повністю у матеріальній формі неможливо, але суму, яка б могла частково загладити його моральні страждання оцінює у 500 000 грн. Просить позов задоволити. У судове засідання позивач не з'явився, однак у п.7 прохальної частини позовної заяви та письмовій заяві від 19.05.2015 року просить розглянути справу у його відсутності. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності належним чином повідомленого позивача. Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив. Пояснив, що автомобіль марки «ГАЗ - 3110», реєстраційний номер [NUMBER] не належить на праві власності позивачу. Він же не надав копію довіреності, не підтвердив своїх повноважень стосовно спірного майна, зокрема, права пред'являти позов в інтересах власника майна. Стверджує, що згідно з листом Управління ДАІ Відділу Державтоінспекції з обслуговування м.Львів від 28.05.2015 року №36/21аз, автомобіль ГАЗ 31-10 реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON]. Крім того, вважає, що позовні вимоги сформульовані не коректно, оскільки шкода за пошкоджене майно має відшкодовуватись саме власнику такого майна, а не його володільцю [PERSON] Просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши доводи представника відповідача, показання допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 18.08.2014 року працівниками взводу №6 БДПС ДАІ ГУМВС України у Львівській області було складено протокол відносно [PERSON] за порушення ч.1 ст. 130 Правил дорожнього руху України, котрий керував автомобілем марки ГАЗ 3110, реєстраційний номер [NUMBER] у стані алкогольного сп'яніння. Цього ж дня, 18.08.2014 року, у порядку ст.265-2 КУпАП даний автомобіль було тимчасово затримано та доставлено на арешт майданчик на вул. Конюшинна, 13 у м.Львові, який підвідомчий ДП МВС України «Львів-інформ-ресурси». Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали покази про те, що були 18.08.2014 року були пасажирами автомобіля марки «ГАЗ - 3110», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Поблизу с.Страдч Яворівського району Львівській області [PERSON] намагався здійснити обгін вантажного автомобіля, однак йому цей маневр не вдався, тому повернувся на свою смугу руху. Був зупинений працівниками ДАІ, котрі їхали двома автомобілями позаду. Конкретних обставин щодо події затримання та неправомірного, на думку [PERSON], доставлення автомобіля на арешт майданчик свідки не повідомили. З листа ДП «Львів-інформ-ресурси» №50 від 16.04.2015 року встановлено, що постановою Личаківського районного суду м.Львова від 18.11.2014 року (справа №463/4729/14), яка вступила в законну силу, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до п.10 «Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» транспортний засіб може бути тимчасового затриманий га строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більш, як на три дні з дати такого затримання. При цьому строк затримання транспортного засобу обчислюється з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення або акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а строк зберігання - з моменту доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку. Пунктом 2.4.4. договору про співпрацю №531, укладеного між ДП МВС «Львів-інформ-ресурси» та ЛКП «Львівелектротранс» повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику, здійснюється за звернення водія, власника (співвласника) транспортного засобу при умові представлення особою технічного паспорта на автомобіль або іншого документа, що підтверджує право власності або право користування транспортним засобом та пред'явлення відповідної копії протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, у зв'язку з вчиненням якого прийнято рішення про переміщення транспортного засобу, з відміткою (дозволом) уповноваженої особи УДАІ про повернення автотранспортного засобу та квитанції про сплату за надання послуг по зберіганню тимчасово затриманого транспортного засобу на спеціальному майданчику згідно зі спільного наказу МВС України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України від 10.10.2013 року №967/1218/869. Частиною 1 статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Позивач [PERSON] у підтвердження своїх доводів не надав суду доказів того, що звертався з відповідною заявою до Державного підприємства «Львів-інформ-ресурси» з пред'явленням технічного паспорта на автомобіль або іншого документа, що підтверджує право власності або право користування транспортним засобом та відповідної копії протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Не надав позивач [PERSON] суду й доказу того, що є власником автомобіля. У судовому засіданні встановлено, що власником транспортного засобу ГАЗ 3110, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, згідно бази ДАІ є [PERSON], 06.08.1954 року випуску, який проживає за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Частиною 3 цієї статті визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. З огляду на те, що за змістом положення статті 386 ЦК України саме власник майна має право вимагати його повернення та має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди, а [PERSON] не надав суду доказу того, що він є власником автомобіля марки «ГАЗ - 3110», реєстраційний номер [NUMBER], відтак правових підстав для задоволення позову немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed