Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради; третя особа: Дев'ята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його мати, [PERSON]. За життя, його мати набула у власність однокімнатну квартиру, загальною площею 27,40 кв.м. за адресою: [ADDRESS], шляхом укладення договору купівлі-продажу від 05.07.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Фроловою А.О., який зареєстрований в реєстрі за №4-2898. Після смерті матері, він звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, разом з наданням оригіналу договору купівлі-продажу квартири, однак зазначений договір має пошкодження, які виникли в результаті пожежі. 28.01.2015 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, при цьому [PERSON] дійсно набула права власності на заявлену квартиру, оформила його належним чином, про що отримала правовстановлюючі документи, зареєструвала їх та відповідні речові права за ними, які були пошкоджені в результаті пожежі, не з їх вини. На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності майна [PERSON], яка померла [INFO], на однокімнатну квартиру, загальною площею 27,40 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду письмові пояснення по справі та просила розгладати справу у її відсутності, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності останньої. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника третьої особи. Вислухавши пояснення позивача та його представника, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В ході судового розгляду встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], уродженець м. Києва, є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданого 03 листопада 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №912 (а.с.5 - копія Свідоцтва про народження). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], виданого 19 липня 2014 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис №12269 (а.с.4 - копія Свідоцтва про смерть). Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 05 липня 2001 року Серії АЕВ №289706, посвідченого державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру, що знаходиться в [ADDRESS]. Як вбачається з відмітки КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] (а.с.6 - копія договору купівлі-продажу квартири). Крім того, з заяви [PERSON] від 05 липня 2001 року Серії АЕВ №289707, посвідченого державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори, вбачається, що їй відомо про видачу 09 квітня 2001 року Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою Свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я матері померлого - [PERSON], проти чого вона не заперечує. Крім того, вона спадкове майно після смерті батька, [PERSON], не приймала, на нього не претендує і в суд за продовженням строку прийняття спадщини звертатись не буде (а.с.7 - копія заяви). Постановою державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Майданника Ігоря Віталійовича від 28 січня 2015 року, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS], після смерті його матері, [PERSON], померлої [INFO], у зв'язку з тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від физичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною другою ст.1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Виходячи з роз'яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», одним із документів, на підставі якого проводиться державна реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Таким чином, вислухавши пояснення позивача та його представника, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі належні докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними доказами, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні доведено їх правомірність. На підставі наведеного та

Outcome: approved