Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що зазначив, що з 01 лютого 1989 року перебував у шлюбі зі [PERSON]. В шлюбі отримали квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована з ним та відповідачами колишня дружина та син - по 1/3 частки на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Вартість 1/3 частки спірної квартири згідно звіту про незалежну оцінку становить 145583,00 грн.. Просить стягнути з відповідачів на його користь грошову компенсацію вартості належної йому 1/3 частки у праві власності на квартиру в розмірі 145583,00грн., а також половину вартості оплати за проведення оцінки в розмірі 1500,00грн. та витрати, понесені на оплату правової допомоги, в розмірі 5000,00грн.. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала. Зазначила, що позивач просить стягнути з відповідачів компенсацію вартості належної йому 1/3 частки спірної квартири в солідарному порядку. Пояснила, що позивач має сімю та спільне проживання в квартирі з відповідачами неможливе. Позивач вважає, що його частка може бути виділена в натурі у вигляді окремої кімнати з влаштуванням окремого виходу на вулицю. Після цього він може розпорядитися виділеним приміщенням, передавши його в оренду або продати. В той же час, представник позивача зазначає, що позивач бажає отримати компенсацію вартості належної йому частки, оскільки бажає щоб квартира залишилася сину. Для визначення вартості квартири проведено незалежну експертизу за участі відповідача [PERSON]. Відповідачі можуть отримати кредит (ссуду) та сплатити цю вартість. Відповідач [PERSON], діюча також як представник [PERSON] за дорученням, а також представник [PERSON] за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Зазначили, що права позивача не порушено. Він має доступ до квартири, зокрема при проведенні оцінки квартири. Позивачем не доведено, чи можливий або неможливий виділ частки. Він має право продати належну йому частку. Мирним шляхом вирішити питання не змогли, ставили питання про виплату вартості його частки не одразу, а протягом певного періоду. Аналізуючи надані докази суд приходить до наступного. Судом встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] 1/3 частка, [PERSON] 1/3 частка, [PERSON] 1/3 частка. Зазначене підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 07 липня 2009 року Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради № 19347 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, від 07 липня 2009 року № 23222453. Відповідно до звіту про незалежну оцінку трикімнатної квартири [ADDRESS], виконаного ФОП [PERSON] 29 липня 2015 року, ринкова вартість обєкту оцінки становить 436749,00 грн.. Отже, вартість 1/3 частки спірної квартири становить 145583,00 грн. (436749,00 : 3 = 145583,00). Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до частини другої статті 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно ст. 365 ЦК України Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається, зокрема, на ст. 365 ЦК України, положення якої регулюють випадки, коли позивач співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників відповідачів по справі. Випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно, регулюються ст. 364 ЦК України. Оскільки позивач просить стягнути на його користь грошову компенсацію вартості його 1\\3 частки у спільному майні, суд приходить до висновку, що вказані правовідносини регулюються нормами ст. 364 ЦК України. Судом встановлено, що інші співвласники відповідачі по справі, користуються спільним майном квартирою № 11 в будинку № 3-В по вул.Правди в м.Бердянськ, а також встановлено, що матеріальна компенсація за таке володіння та користування спільним майном іншими співвласниками позивачу не сплачується. Зазначені обставини визнані сторонами в судовому засіданні, ними не оспорюються та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Водночас, позивачем не надано доказів в підтвердження наступних обставин: неможливості виділу належної йому 1/3 частки в натурі або що такий виділ згідно із законом не допускається; можливості інших співвласників відповідачів по справі виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. Про складнощі в отриманні доказів та про витребування доказів судом в порядку ст. 137 ЦПК України не заявлено. Про необхідність врахування при вирішенні спору інтересів всіх сторін при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, та про встановлення вищенаведених обставин зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 13 січня 2016 року (справа № 6-2925цс15). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed