Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], яка померла 9 червня 2017 року. Заява обґрунтовав тим, що [PERSON] є його матірю, яка померла 9 червня 2017 року в м. Макіївка Центрально-Городського району. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану він не в змозі, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті [PERSON] на території України та отримання свідоцтва про її смерть. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, заяву підтримує в повному обсязі. Від заінтересованої особи, Смілянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області надійшов лист про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечує. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Згідно з ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України визначеній Верховною Радою України може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VII на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ст. 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-ЩД №384858 виданого 22 березня 1966 року [PERSON] є сином [PERSON], яка померла 9 червня 2017 року в м. Макіївка Центрально-Городського району. Документами, що підтверджують факт смерті [PERSON] є свідоцтво про смерть ДНР №070780 від 9 червня 2017 року, яке було отримано заявником. Таким чином, видане органами на території м. Макіївка свідоцтво про смерть не засвідчує у встановленому законом порядку факту смерті [PERSON], що створює перешкоди та робить неможливим отримання в органах державної реєстрації актів цивільного стану свідоцтва про смерть. Окрім того, зазначені документи не мають юридичної сили, оскільки доступ до Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території м. Макіївка тимчасово припинено до закінчення антитерористичної операції на сході України відповідно до п.п. 1, 2, 3 наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції». Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 №2398-VI підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті та до закінчення одного року з дня настання смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть та інших осіб. Відповідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилася, дана обставина є підставою для встановлення такого факту в судовому порядку. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved