Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON], за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], про визнання договору поруки недійсним, та просив визнати договір поруки №010/2-0-1/07-588/4 від 08 листопада 2007 року недійсним. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, [PERSON] посилається на те що, він на момент укладання оскаржуваного договору поруки №010/2-0-1/07-588/4 від 08 листопада 2007 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в якості забезпечення виконання зобов'язань до Генеральної кредитної угоди №010/2-0-1/07-588 та двох кредитних договорів, оформлених як додаток №1 та додаток №2 до неї, укладених [PERSON] з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 08 листопада 2007 року, проживав однією сім'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу, але при цьому не надавав їй згоди на укладання договору поруки. [PERSON] зазначає, що про зобов'язання [PERSON] за договором поруки дізнався 29 травня 2014 року після відкриття виконавчого провадження Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції згідно постанови №09.1-9086/В-1/301 від 22 травня 2014 року, винесеної на підставі виконавчого листа №2-2885/11 від 15 квітня 2014 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення Апеляційного суду Одеської області у справі № 2-2885/11 від 05 березня 2014 року, яким стягнуто солідарно з боржника та поручителів борг за Генеральною кредитною угодою №010/2-0-1/07-588 та двома кредитними договорами, оформленими як додаток №1 та додаток №2 до неї, укладених [PERSON] з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 08 листопада 2007 року. Вважає, що на підставі ч. 2, 3. ст. 65 Сімейного Кодексу України, ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України договір поруки №010/2-0-1/07-588/4 від 08 листопада 2007 року має бути визнаний недійсними. Представник відповідача ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, про слухання справи за його відсутності до суду заяву не подавав, письмових заперечень на позов не подавав. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, подала заяву про слухання справи без її участі та підтримала позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, подала заяву про слухання справи без її участі та підтримала позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ст. 224,225 ЦПК України Приморським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] до ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON], за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], про визнання договору поруки недійсним підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08 листопада 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено Генеральну кредитну угоду №010/2-0-1/07-588 та два кредитних договори, оформлених як додаток №1 та додаток №2 до неї, на суму 1456600,00 грн., з яких видано 1443771,96 грн. на розвиток бізнесу та використання за цільовим призначенням, а також як із фізичною особою № 014/2-0-1/07-589 від 08 листопада 2007 року на суму 7 543 400,00 грн., з яких видано 4 735 800,00 грн. на рефінансування, тобто погашення кредиту в ВАТ Банк», а 3 167 600,00 грн. видано на споживчі цілі позичальника. В якості забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаною Угодою 08 листопада 2007 року був укладений договір поруки між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» за №010/2-0-1/07-588/4. Також в якості забезпечення виконання зобов'язань за зазначеною Угодою були укладені договори поруки між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] №010/2-0-1/07-588/1, [PERSON] №010/2-0-1/07-588/2 та [PERSON] №010/2-0-1/07-588/3. Крім того, в якості забезпечення виконання Генеральної кредитної угоди був укладений договір іпотеки від 12 листопада 2007p., зареєстрований в реєстрі за №174 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, [PERSON]. Іпотекою виступає база відпочинку «Волна», загальною площею - 1898,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Білгород-Дністровський, смт. Затока район «Сонячний» Одеської області. 05 березня 2014 року рішенням Апеляційного суду Одеської області у справі № 2-2885/11 стягнуто солідарно з боржника та поручителів борг за Генеральною кредитною угодою №010/2-0-1/07-588 та двома кредитними договорами, оформленими як додаток №1 та додаток №2 до неї, укладених між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 08 листопада 2007 року. 22 травня 2014 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головнгого управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження згідно постанови ВП №43396574, винесеної на підставі виконавчого листа №2-2885/11 від 15 квітня 2014 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси. Судом встановлено, що Позивач [PERSON] та Відповідач [PERSON] відповідно до рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 березня 2014 року по справі №509/1002/14-ц, що набрало законної чинності 11 квітня 2014 року, проживають однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з лютого 1999 року. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Під майном ч. 1 ст. 190 ЦК України має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Відповідно до ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. 08 листопада 2007 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за Генеральною кредитною угодою між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір поруки за №010/2-0-1/07-588/4, відповідно до якого поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати перед банком по зобов'язанням Боржника, які витікають з генеральної кредитної угоди та кредитних договорів. Пунктом 2.7. Договору поруки передбачено, що якщо поручитель не виконує свої обов'язки за цим договором, то він додатково сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожний день прострочення, неустойку та збитки, спричинені таким невиконанням. В даному випадку Банк вимагає від поручителя погасити заборгованість за Генеральною кредитною угодою, тобто виконати грошові зобов'язання за рахунок його грошових коштів та майна згідно п.2.2 вищевказаного договору поруки. В матеріалах справи не надано доказів письмової згоди другого з подружжя на укладення відповідного договору поруки, або доказів його обізнаності щодо укладення даного договору, а тому виконання грошових зобов'язань за рахунок грошових коштів та майна поручителя - Відповідача [PERSON], порушує права Позивача, як чоловіка Відповідача - [PERSON] та як співвласника у праві спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Враховуючи положення ч. 3 ст. 368 ЦК України про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, положення п.п. 2.2., 2.7. договору поруки, а також наслідків невиконання Боржником за Генеральною кредитною угодою, необізнаність Позивача з умовами Генеральної кредитної угоди та додаткових договорів до неї, з умовами договору поруки, його відсутність під час укладання вказаних договорів, обмежує його право на вільне волевиявлення та впливає на спільні права та обов'язки подружжя. В сукупності досліджених судом доказів по справі, суд вважає що укладення оскаржуваного договору поруки №010/2-0-1/07-588/4 від 08 листопада 2007 року між [PERSON] та «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» не відповідає вимогам ч.3 ст. 203 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.1,3-5,6 ст. 203 ЦК України, тому позовні вимоги щодо визнання недійсним договору поруки №010/2-0-1/07-588/4 від 08 листопада 2007 року між [PERSON] та «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягають задоволенню. Частина 1 ст. 203 ЦК України вказує, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Outcome: approved