Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України», в якому просить стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 33 509,38 грн., середній заробіток за весь період затримки розрахунку на день винесення рішення суду або на день проведення повного розрахунку. Ухвалою суд від 21.10.2020 року відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Ухвалою суду від 11.01.2021року забезпечено позов [PERSON] шляхом накладення арешту на ті рахунки, з яких можливо стягнути заробітну плату та майно відповідача, в межах заявлених вимог, а саме: невиплаченої заробітної плати в розмірі 33\~509,38грн. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення, а саме: з 30.09.2019 року по 26.01.2021 року. Ухвалою суду від 12.05.2021 року витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України інформацію щодо відрахувань з гр. [PERSON] після звільнення з КХП№2. Позивач та його представник в судовому засіданні, підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку, щодо задоволення позову частково. Судом встановлено, що згідно з Розпорядженням №25-к від 03.04.2018 року, [PERSON] був прийнятий на посаду водія автотранспортного засобу відомчої воєнізованої та пожежної охорони, що підтверджується ксерокопією трудової книжки, яка була долучено до матеріалів справи (а.с.5 на звороті). Згідно Наказу\~(розпорядження)\~№ 50-К\~від 31.07.2020\~року позивача\~було звільнено\~з вказаної\~посади за\~згодою сторін\~відповідно до\~п.\~1\~ст.\~36\~КЗпП України (а.с.6). Вказаним наказом, була також передбачена виплата компенсації за невикористану щорічну відпустку тривалістю 9 календарних днів. Під час знаходження позивача у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 33 509,38 грн., Підтвердженням факту існування заборгованості є розрахунковий листок за липень 2020 року, який виданий відповідачем (а.с. 6 на звороті). Однак, в день звільнення позивача 31.07.2020 року, відповідач письмово не повідомив про нараховані суми належні\~ [PERSON] при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1\~ст. 116 КЗпП України. Згідно ч. 1\~ст. 47 Кодексу законів про працю України: власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч. 1\~ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум, належних йому від підприємства при звільненні. Отже в день звільнення відповідач повинен був виплатити нараховану заробітну плату в сумі 33\~509,38 грн., та середній заробіток за весь період затримки розрахунку. Згідно\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно\~Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»\~збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого вказаною постановою, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно інформації з Пенсійного фонду, витребувану ухвалою суду від 12.05.2021 року у відповідача складає за червень 2020 року 4499.65 грн. та липень 2021 року 5976.36 грн. середній заробіток за час затримки виплати розрахункових сум складає 4499.65 грн. + 5976.36 грн. =10476.01 грн. : 43 (робочих дні ;червень - 23, липень 20) = 243.62 грн. Враховуючи, що з позивачем після звільнення не провели розрахунок, тому суд стягує середній заробіток за час затримки розрахунку - 243.62 грн. х (кількість робочих днів з серпня 2020 року по 05.08. 2021 року включно( по день винесення рішення)) 254 днів = 61 879 грн. 48 коп. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст. 117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. На підставі викладеного суд приходить до висновку про стягнення розрахункових сум та середній заробіток за затримку виплати розрахункових сум. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~суд стягує судовий збір з ДП «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України» в розмірі 2 102грн. на користь держави. Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 КЗпП України суд звертає рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі до негайного виконання в межах платежу за один місяць. На підставі ч.1 ст.47,ч.1ст.83. ч.1 ст.116 КЗпП України, Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»,

Outcome: partial