Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та витрат на лікування, посилаючись на те, що він є інвалідом 2 групи і отримує лише соціальну допомогу. Його батько [PERSON] з 2009 року перестав спілкуватися з сім'єю та сплачувати житлово-комунальні послуги. Ніякої допомоги для лікування відповідач не надає, у зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, у тому числі аліменти за останні три роки, а також витрати на лікування у сумі 11933,76 грн. До початку судового засідання представник позивача подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу за відсутності позивача та представника (а.с. 119). До початку судового засідання відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі (а.с. 117). Третя особа свого права на участь у судовому засіданні не використала, про причини неявки суд не повідомила. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази встановив наступне. 28.06.1975р. між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) було укладено шлюб (а.с. 81). Від спільного життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 82). [PERSON] проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою форми №3, виданою «Верстат-10». [PERSON] не проживає разом з сім'єю та не сплачує комунальні послуги з червня 2011 року (а.с. 61, 62). Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК №003778 [PERSON] має другу групу інвалідності (а.с. 59) та постійно проходить лікування у Київській міській клінічній лікарні № 8 (а.с. 64-72). Згідно з довідкою №1748 від 22.07.2015р. [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН як отримувач допомоги як особа, яка не має права на пенсію, інваліду 2 групи, довічно, згідно з Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права не пенсію та інвалідам» (а.с. 78). Державна соціальна допомога складає 949,00 грн. (а.с. 79). [PERSON] постійно сплачує за лікування, починаючи з 2011 року, що підтверджується копіями фіскальних чеків (а.с. 49-58). [PERSON] є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] (а.с. 80). Відповідач проживає окремо та добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Частиною 1 ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи той факт, що відповідач повністю визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] Згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Outcome: approved