Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до корпорації «Украгротех», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділ Держземагенства у Христинівському районі, про визнання недійсним договору оренди землі та витребування земельної ділянки. Просив визнати недійсним договір оренди землі від 12.12.2010 р., укладений між ним та корпорацією «Украгротех», зареєстрований у відділі Держкомзему у Христинівському районі 12.06.2012 р. за № 712468704001329, витребувати у корпорації «Украгротех» належну йому на праві власності земельну ділянку загальною площею 1,73 га, кадастровий номер: 7124687000:03:002:0061, яка знаходиться в адміністративних межах Угловатської сільської ради Христинівського району. В обґрунтування позовних вимог посилався на такі обставини. Він є власником земельної ділянки площею 1,73 га, розташованої в адміністративних межах Угловатської сільської ради Христинівського району, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 027076 від 22.08.2002 р. 01.02.2005 р. між ним та корпорацією «Украгротех» був укладений договір оренди на вище вказану земельну ділянку, згідно з яким він передав відповідачу корпорації «Украгротех» у строкове платне володіння та користування строком на 5 років вказану земельну ділянку. Даний договір був зареєстрований у Христинівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.02.2006 р. за № 040679500031. У 2011 р. орендні відносини між ним та відповідачем припинилися. Про небажання передавати належну йому земельну ділянку в оренду він повідомляв відповідача в усній формі. А 14.11.2012 р. на адресу генерального директора корпорації «Украгротех» він направив письмову заяву, в якій фактично просив повернути землю, оскільки має намір обробляти земельну ділянку та здійснювати господарську діяльність на ній самостійно. Як йому в 2013 р. стало відомо, корпорація «Украгротех» 12.12.2010 р. без його згоди уклала новий договір оренди землі та зареєструвала його у відділі Держкомзему у Христинівському районі 12.06.2012 р. за № 712468704001329. Згідно з даним договором він передав корпорації «Украгротех» в оренду строком на 10 років спірну земельну ділянку. Вказаний договір він не підписував та повноваженнями на вчинення такого роду правочину нікого не наділяв. Виконаний в графі «Орендодавець» підпис не належить йому. Окрім того, від його імені підписаний не лише договір оренди, а й інші документи реєстраційної справи: акт приймання - передачі без дати, клопотання про проведення реєстрації договору оренди без дати, акт визначення меж земельної ділянки в натурі. Вказані обставини свідчать про відсутність його вільного волевиявлення та згоди на вчинення таких дій. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак його інтереси в судовому засіданні представляла за договором про надання правової допомоги [PERSON], яка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача корпорації «Украгротех» Підліснюк В.Ю. у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що після укладення у 2010 р. договору оренди землі позивач [PERSON] отримував орендну плату за договором, а 14.11.2012 р. звернувся з письмовою заявою до корпорації «Украгротех» про розірвання договору оренди землі. Вказане свідчить, що волевиявлення позивача [PERSON] щодо вчинення даного правочину є вільним та відповідає його внутрішній волі, як того вимагає ч.3 ст. 203 ЦК України, а сам правочин був схвалений позивачем. Позовні вимоги [PERSON] базуються лише на висновку судової почеркознавчої експертизи, яка проведена з порушенням вимог чинного законодавства. Тому даний висновок суд не повинен брати до уваги при винесенні рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділу Держземагенства у Христинівському районі у судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява з проханням розглянути справу без участі його представника. За таких умов суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача [PERSON] та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділу Держземагенства у Христинівському районі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази: договір оренди землі від 12.12.2010 р. між [PERSON] та корпорацією «Украгротех», копії державного акта на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON], договору оренди землі від 01.02.2005 р. між [PERSON] та корпорацією «Украгротех», висновок судової почеркознавчої експертизи №1/194 від 18.04.2014 р., інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 027076, виданого Угловатською сільською радою Христинівського району 22.08.2002 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,73 га, розташованої на території Угловатської сільської ради Христинівського району та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно із договором оренди від 12.12.2010 р. вищевказана земельна ділянка була передана в оренду корпорації «Украгротех» строком на 10 років. Із висновку судової почеркознавчої експертизи №1/194 від 18.04.2014 р. вбачається, що підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» договору оренди землі від 12.12.2010 р., що зареєстрований в Христинівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 12.06.2012 р. за № 712468704001329, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою , п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається в письмовій формі. Частиною 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Вказаний вище договір оренди землі позивач [PERSON] не підписував та повноваженнями на вчинення такого роду правочину нікого не наділяв, що свідчить про відсутність його вільного волевиявлення та згоди на вчинення таких дій. Що стосується твердження представника відповідача Підліснюка В.Ю. про те, що після укладення у 2010 р. договору оренди землі позивач [PERSON] отримував орендну плату за договором, а 14.11.2012 р. звернувся з письмовою заявою до корпорації «Украгротех» про розірвання договору оренди землі, а вказане свідчить, що волевиявлення позивача [PERSON] щодо вчинення даного правочину було вільним та відповідало його внутрішній волі, як того вимагає ч.3 ст. 203 ЦК України, а сам правочин був схвалений позивачем, то суд не приймає їх до уваги, оскільки представником відповідача не надані докази отримання позивачем [PERSON] орендної плати за договором, заява про розірвання договору оренди землі датована 14.11.2012 р., тобто значно пізніше дати договору оренди землі - 12.12.2010 р., а вже після подання цієї заяви позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Твердження представника відповідача Підліснюка В.Ю. про те, що відповідач мав переважне право на поновлення договору оренди землі, який був підписаний сторонами 01.02.2005 р., а зареєстрований 01.02.2006 р., тому і 12.12.2010 р. був правомірно підписаний новий договір між сторонами, суд також не приймає до уваги, оскільки таке твердження не стосується підстав і предмету даного позову. Представник відповідача Підліснюк В.Ю. у судовому засіданні стверджував, що судова почеркознавча експертиза у справі була проведена з порушенням інструкції про призначення та проведення судових експертиз, науково-методичних рекомендацій з питань проведення судових експертиз. Однак, висновок експертів відповідає вимогам ст.147 ЦПК України щодо змісту висновку експерта. Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Згідно з ч.1 ст.143 ЦПК України суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Представник відповідача Підліснюк В.Ю. не зазначив, чи він вважає висновок експерта необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності. У разі незгоди з висновком експерта представник відповідача мав можливість заявити клопотання про призначення у справі повторної експертизи. Однак, такою можливістю він не скористався. За таких обставин у суду немає підстав для незгоди з висновком експерта, який може бути використаний як доказ у справі. Враховуючи зазначені обставини, спірний договір оренди землі від 12.12.2010 р. необхідно визнати недійсним. Позовна вимога про витребування (повернення) земельної ділянки позивачу [PERSON] є похідною від позовної вимоги про визнання договору оренди землі недійсним. Оскільки остання позовна вимога підлягає задоволенню, а також враховуючи що відповідач корпорація «Украгротех» без достатніх правових підстав користується спірною земельною ділянкою, необхідно на підставі ст. 212 ЗК України витребувати (зобов'язати повернути) спірну земельну ділянку від відповідача позивачу [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача корпорації «Украгротех» на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 114,70 грн. У прохальній частині позовної заяви також вказано на необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, однак позивачем не надано доказів понесення ним таких витрат. Тому вказана вимога не підлягає задоволенню. Представником позивача [PERSON] у судовому засіданні також надано клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи. На підтвердження понесення позивачем цих витрат представником позивача надане платіжне доручення від 13.03.2014 р. на суму 2250, 24 грн., призначення платежу: почеркознавче дослідження, де платником зазначений [PERSON]. Оскільки позивачем [PERSON] не надано доказів понесення саме ним витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, тому у задоволенні цієї вимоги також необхідно відмовити.

Outcome: approved