Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики, в якій просив стягнути солідарно з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) та Товариства з обмеженою відповідальністю «СК ДОВІРА-ДНІПРО» (Ідентифікаційний код юридичної особи - 32087124) на його користь суму боргу за договором позики від 20.09.2017 року та договором поруки від 20.09.2017 року у розмірі 150 000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ на 27.09.2018 року еквівалентно - 4 221 000 гривень). Крім того, просив стягнути солідарно з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]] та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) на свою користь суму боргу за договором позики від 20.03.2018 року у розмірі 376 000,00 доларів США (що згідно офіційного курсу HБУ на 27.09.2018 року еквівалентно - 10 580 640,00 гривень) В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 20.09.2017 року між ним, [PERSON] (позикодавцем), та [PERSON] (позичальником), було укладено договір позики, на виконання якого він передав відповідачеві грошові кошти в сумі 150 000,00 (сто п'ятдесят тисяч доларів США), що підтверджується договором позики від 20.09.2017 року. Так, [PERSON] зобов'язався повернути йому борг через один рік, тобто до 20.09.2018 року. Гарантією повернення ним боргу слугувало те, що майновим поручителем за договором позики на підставі договору поруки від 20.09.2017 року виступило Товариство з обмеженою відповідальністю «СК ДОВІРА-ДНІПРО» в його особі засновника - [PERSON], яке поручилось за належне виконання [PERSON] його зобов'язань за вищезазначеним договором позики. Також на підтвердження забезпечення належного виконання своїх обов'язків договором позики [PERSON] передав йому правовстановлюючі документи на належні йому земельні ділянки (кадастровий на [NUMBER]) та (кадастровий номер [NUMBER]), разом з розташованими на них належними йому нежитловими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Після чого, під час дії договору позики від 20.09.2017 року, [PERSON] знову звернувся до нього, [PERSON], з проханням надати в борг ще 376 000,00 (триста сімдесят шість тисяч доларів США), на що він погодився та 20.03.2018 року між ними було укладено договір позики на виконання якого він передав відповідачеві грошові кошти в сумі 376000,00 (триста сімдесят шість тисяч доларів США) зі строком повернення всієї суми позики та процентів 20.09.2018 року. Так, на момент укладення договору позики від 20.03.2018 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка в свою чергу надала згоду на укладення цього договору позики та договору іпотеки вищезазначене нерухоме майно, адже позику її чоловік брав у інтересах їх сім'ї. Проте, в порушення договору [PERSON] не повернув грошові кошти, ігнорує прохання та вимоги щодо повернення коштів, а тому він змушений звернутися до суду з вищевказаним позовом для захисту своїх майнових прав. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх у повному обсязі, стягнувши солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за договорами позики. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання надали письмові заяву у яких повністю визнали пред'явлені [PERSON] позовні вимоги та проти їх задоволення не заперечували, а також просили справу розглядати без їх участі. Представник відповідача - ТОВ «СК ДОВІРА-ДНІПРО» у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі і не заперечує проти ухвалення судом рішення про їх задоволення та справу просив розглянути без їх участі. Вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Встановлено, що 20.09.2017 року між [PERSON] (позикодавцем), та [PERSON] (позичальником), було укладено договір позики, на виконання якого позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі 150 000,00 (сто п'ятдесят тисяч) доларів США, що підтверджується договором позики від 20.09.2017 року. Так, [PERSON] зобов'язався повернути йому борг через один рік, тобто до 20.09.2018 року. Гарантією повернення ним боргу слугувало те, що майновим поручителем за договором позики на підставі договору поруки від 20.09.2017 року виступило Товариство з обмеженою відповідальністю «СК ДОВІРА-ДНІПРО» в його особі засновника - [PERSON], яке поручилось за належне виконання [PERSON] його зобов'язань за вищезазначеним договором позики. Також на підтвердження забезпечення належного виконання своїх обов'язків договором позики [PERSON] передав [PERSON] правовстановлюючі документи на належні йому земельні ділянки (кадастровий на [NUMBER]) та (кадастровий номер [NUMBER]), разом з розташованими на них належними йому нежитловими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Крім того, під час дії договору позики від 20.03.2018 року, [PERSON] знову отримав у позику від [PERSON], ще 376 000,00 (триста сімдесят шість тисяч) доларів США, зі строком повернення всієї суми позики та процентів 20.09.2018 року. Разом з тим, судом встановлено, що на момент укладення договору позики від 20.03.2018 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка в свою чергу надала згоду на укладення цього договору позики та договору іпотеки вищезазначене нерухоме майно, адже позику її чоловік брав в інтересах їх сім'ї. Проте, в порушення умов договорів [PERSON] не повернув грошові кошти отримані у позику та повністю ігнорує прохання та вимоги позивача щодо повернення коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Як слідує зі ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України, передбачено зобов'язання боржника виконати свій обов'язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов'язанні вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. На підставі наведеного, та того, що відповідачі повністю визнали позовні вимоги, суд приходить до висновку про доведений факт щодо наявності заборгованості по договорам позики від 20 вересня 2017 року та від 20 березня 2018 року відповідно. Згідно ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно положень ч.4 ст. 65 CK України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За таких обставин, відповідач грошові кошти позивачу не повернув, а тому суд прийшов до висновку, що борг по договорам позики, необхідно на користь позивача стягнути у солідарному порядку з основного боржника та поручителів за відповідними договорами. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь Держави повинно бути стягнено судовий збір в сумі 8810,00 грн.

Outcome: approved