Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів. В обґрунтування вимог посилається на те, що наказом Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.04.2018 з нього на користь позивача стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини з усіх доходів щомісяця, починаючи з 23.03.2018 і до досягнення дитиною повноліття до [INFO] . Сторони та дитина зареєстровані та фактично проживають за однією адресою по [ADDRESS] . За період з 23.03.2018 по 31.03.2019 позивач самостійно повністю забезпечував доньку продуктами харчування, необхідними речами для задоволенні її потреб, оскільки відповідачка в цей час не працювала. В квітні 2019 дізнався, що на виконанні у Фортечному ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області перебуває вищезазначений судовий наказ та заборгованість зі сплати аліментів за період з 23.03.2018 по 31.03.2019 становить 22768,20 грн. Оскільки донька в період з 23.03.2018 по 31.03.2019 перебувала на його утриманні просить звільнити від сплати заборгованості зі сплати аліментів. Відповідач подала відзив, в якому зазначила, що позов не визнає, оскільки позивачу достеменно було відомо про наявність виконавчого провадження, оскільки судовий наказ про стягнення аліментів та постанова про відкриття виконавчого провадження надходили на адресу за місцем його проживання. В зазначений період позивач не працював, тому доньку утримувала вона особисто. З квітня 2019 року державний виконавець встановлював тимчасові обмеження відносно позивача та наклав штраф за невиконання рішення суду, що змусило позивача звернутися з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Суду пояснив, що купував продукти харчування дитині, та проживав з нею. Просив позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат Ларіна Д.С. вимоги не визнала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Суду пояснила, що сторони проживають за однією адресою, оскільки квартира ними спільно придбана у кредит, перебуває в іпотеці і відсутня можливість проживати окремо. Відповідач не надав доказів щодо наявності обставин, які б мали істотне значення і надавали можливість звільнити його від сплати аліментів. З зазначеним позовом він звернувся після застосування до нього державним виконавцем тимчасових обмежень, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження». Просила у задоволенні позову відмовити. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що є товаришами позивача і бачили, що позивач придбавав продукти харчування та інші товари в магазині «АТБ». Свідок [PERSON] суду показав, що є батьком відповідачки та надавав їй постійну матеріальну допомогу в період, коли вона не працювала. Донька фактично проживала за кошти його родини (батьків [PERSON] ) та сина [PERSON] . Позивач не був працевлаштований, іноді були підробітки. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.04.2018 з нього на користь позивача стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини з усіх доходів щомісяця, починаючи з 23.03.2018 і до досягнення дитиною повноліття до 06.01.2031. Державним виконавцем Фортечного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області 11.05.2018 відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного наказу. Станом на 31.03.2019 заборгованість зі сплати аліментів позивачем за період з березня 2018 по березень 2019 становить 22768, 20 грн. Постановами державного виконавця від 17.04.2019 встановлені тимчасові обмеження у праві керування транспортним засобом, у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, у праві виїзду за межі України та накладений штраф. Сторони та їх дитина проживають та зареєстровані за адресою по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з КП «ЖЄО № 4». Відповідач працює з 01.04.2019 продавцем непродовольчих товарів та отримує зарплату в розмірі 4195 грн., що підтверджується довідкою ФОП [PERSON] Донька сторін - [PERSON] відвідувала дошкільний навчальний заклад № 14 з 21.09.2015 по 10.05.2019, що підтверджується довідкою навчального закладу. За відвідування дошкільного навчального закладу за дитину була здійснена оплата в розмірі 1465,20 грн., що підтверджується довідкою навчального закладу. Оплату здійснювала [PERSON] , що вбачається з виписки ГУ ДКСУ у Кіровоградській області. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частиною другою статті 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На обґрунтування своїх доводів щодо звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів позивач посилався на те, що його донька проживала разом із ним та він утримував її. Проживання за однією адресою позивача з дитиною, враховуючи пояснення представника відповідача щодо неможливості окремого проживання, та придбання продуктів у магазині, не є належними та допустими доказами на підтвердження наявності тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення, в розумінні ст. 97 СК України та підтвердженням того, що позивач виконував рішення суду та надавав кошти на утримання дитини або самостійно утримував її. Враховуючи вищевикладене позов задоволенню не підлягає. На підставі ст. 197 СК України,

Outcome: dismissed