Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Крім нього в даній квартирі зареєстровані: [PERSON] (мати), [PERSON], [PERSON] та [PERSON]В.(дядько). Відповідач тривалий час в дані квартирі не проживає, особистих речей в ній не має. Його перебування на реєстраційному обліку ускладнює реалізацію права власності позивача на своє майно. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без відповідача, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Крім нього в даній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - дядько (довідка ОСББ дім Будьонного, 12 від 20.07.2015 року). [PERSON] у вказаній квартирі не проживає з квітня 2014 року, особистих речей в ній не має, в утриманні житла, оплаті послуг участі не приймає. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що дійсно відповідач не проживає в [INFO] з квітня 2014 року, в ній не з'являється та особистих речей не має. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Таким чином, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач в квартирі не проживає та ніколи не проживав, а відтак втратив право користування зазначеним житлом.

Outcome: approved