Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної вимоги зазначає, що 25.06.2016 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки між сторонами постійно виникають непорозуміння та скандали, що призвело до припинення подружніх стосунків. З вересня 2016 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. [PERSON], в свою чергу, звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила шлюб розірвати; зобовязати [PERSON] щомісячно сплачувати їй кошти на утримання в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб 1600,00 грн., та оплати за навчання 1690 гривень на період її навчання в Житомирському інституті медсестринства, але не більше ніж три роки. В обґрунтування позовної вимоги зазначає, що навчається в Житомирському інституті медсестринства, не працює та власного доходу не має. [PERSON] за період спільного проживання не виконував своїх обовязків, щодо її утримання, хоча працююючи фрезерувальником граніту отримував досить високі заробітки. Вважає, що сімя розпалася остаточно та примирення неможливе. У судове засідання позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] не з'явився, згідно наданих суду письмових заперечень (а.с.48-50), позовні вимоги підтримує, зустрічний позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] у судове засідання не з'явилася повторно. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25.06.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №140731, виданим 02.12.2016 року Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.5). Дітей від спільного шлюбу сторони не мають. Вбачається, що сторони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Подальше спільне проживання неможливе. Можливість примиритися не використали. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і сім'я розпалась остаточно, є підставою для задоволення первісного позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І,ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом . Відповідно до ст.76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу . Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу . Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу . Позивачем не зазначено та не надано доказів, що вона потребує матеріальної допомоги, дійсно навчається та її чоловік взмозі надавати таку допомогу. Таким чином, вимоги [PERSON] не знайшли свого доказового значення при вирішенні справи, а тому у задоволенні її зустрічного позову слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved