Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, як спадкоємець за заповітом після смерті свого дядька - [PERSON], який помер [INFO] в с.Заставці Старосинявського району, право власності на ? частки домоволодіння з господарськими спорудами по [ADDRESS], за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняв спадщину. Проте, державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану частину житлового будинку, через те, що за життя [PERSON] не отримав свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтво про право на спадщину за законом на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті дружини. А тому позивач не може реалізувати свої спадкові права щодо вказаної частки житлового будинку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що саме їй має належати спадщина після смерті [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та його дружина [PERSON], мали у спільній сумісній власності житловий будинок [ADDRESS], дітей у них не було, що стверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції від 19.10.2010 року, технічним паспортом на житловий будинок та домовою книгою. [PERSON] з 11.05.1987 р. по [INFO] (дата смерті) був інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою управління пенсійного фонду в Старосинявському районі від 22.07.2014 р. № 862/4447 та довідкою МСЕК від 15.04.2002 р. [INFO] [PERSON] померла, однак, за життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїй племінниці [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 27.03.2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції та заповітом, виданим державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори. [PERSON] 02.03.2012 р. звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] При цьому у заяві [PERSON] вказало, що спадкоємцем після смерті [PERSON] на підставі ст. 1241 ЦК України є [PERSON] [PERSON] не отримала свідоцтво про право на спадщину після сметі [PERSON] [PERSON] також звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття обов'язкової частки у спадщині, після смерті [PERSON] Однак, [PERSON] після смерті дружини захворів та не встиг отримати свідоцтво про право власності на обов'язкову частку у спадковому майні та свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя. [INFO] [PERSON] помер, однак, за життя він склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 27.03.2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції та заповітом, виданим приватним нотаріусом Старосинявського районного нотаріального округу. [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через те, що померлий [PERSON] не отримав свідоцтво про право на частку у спільному майні подружжя та свідоцтво про право на спадщину за законом на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті дружини, що стверджується листом відмовою державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори №230/02-14 від 26.03.2014 року та копією спадкової справи №149-2013 від 12.09.2013 року, відкритої після смерті [PERSON] Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON], як один із подружжя набув половину частки спільного майна подружжя та прийняв обов'язкову частку у спадковому майні після смерті дружини, що стверджується заявою про прийняття спадщини від 29.03.2012 року, яка міститься у спадковій справі, та яку після його смерті успадкував позивач, як спадкоємець за заповітом. Окрім того суд зазначає, що вирішення судом питання зменшення обов'язкової частки у праві спадщини не є правом суду, а може бути розглянуте у відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього кодексу. Таким чином, суд не бере до уваги свідчення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] оскільки вони не стосуються предмету спору та предмету доказування. На підставі ст. ст. 15, 16, 328, 368, 1218, 1268 ЦК України,

Outcome: approved