Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом від імені та в інтересах [PERSON], посилаючись на те, що 13.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого останньому було надано грошові кошти в розмірі 470000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 01.03.2013 року. Свої зобов'язання за договором позики відповідач виконав частково, грошові кошти повернуто в розмірі 180000 доларів США. 31.03.2015 року представником позивача [PERSON] через приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косенко Л.А. було направлено на адресу відповідача письмову вимогу щодо повернення частини позики в сумі 290000 доларів США протягом семи днів з дати отримання вимоги. 08.04.2015 року відповідач отримав письмову вимогу, однак грошові кошти не повернув. У зв'язку з цим позивач змушений звернутися до суду із даним позовом та просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] борг за договором позики від 13.11.2012 року у сумі 290000 доларів США, що еквівалентно 6800878,45 гривень, а також понесені судові витрати в розмірі 6090 гривень. В ході судового розгляду справи представник [PERSON] - [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] на користь позивача борг за договором позики від 13.11.2012 року у сумі 290000 доларів США, що еквівалентно 7308436,74 гривень, та 6890,00 гривень судового збору. Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, вказав, що станом 24.03.2015 року відповідачем повернуто [PERSON] 180000 доларів США, що за курсом НБУ становить 4191811,92 гривень. З урахуванням того, що відповідач взяв у позивача у борг 3800000,00 гривень, які вже повернув, представник відповідача просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого [PERSON] - позикодавець передав, а [PERSON] - позичальник прийняв у власність грошові кошти у сумі 3800000 гривень, що еквівалентно 470000,00 доларів США. Згідно умов Договору позики, повернення суми позики має бути здійснено об 12 годині 01.03.2013 року за адресою: [ADDRESS]. Позичальник в праві повернути, а позикодавець прийняти суму позики, або її частину, до настання строку, зазначеного в пункті 3 цього договору. Сторони домовились, що документом, який підтверджуватиме прострочення виконання позичальником зобов'язання за цим договором та безспірність заборгованості, буде письмова вимога про усунення порушень ( у вигляді заяви) позикодавця про суму заборгованості, яка підлягає поверненню, та строк платежу, передана зі зворотним повідомленням позичальникові у порядку, передбаченому ст. 84 Закону України «Про нотаріат».( а.с.9-10) Факт отримання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі, згідно якої [PERSON] взяв в борг у [PERSON] гроші в сумі 3800000,00 гривень 13.11.2012 року, та зобов'язується повернути 01.03.2013 року( а.с.11). Відповідно до заяви [PERSON], яка діє від імені [PERSON], через приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косенко Л.А. було направлено на адресу відповідача письмову вимогу щодо повернення частини позики в сумі 290000 долари США протягом семи днів з дати отримання вимоги. Також із даної заяви вбачається, що станом на 24.03.2015 року позичальник повернув частково грошові кошти в сумі 180000,00 доларів США(а.с.12). Згідно свідоцтва від 20.05.2015 року заява [PERSON], яка містила вимогу про повернення протягом семи днів з моменту отримання цієї заяв, грошові кошти в розмірі 290000,00 доларів США за договором позики від 13.11.2012 року, була передана шляхом рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про отримання. Згідно відмітки органу зв'язку, зазначено на рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення, поштове відправлення отримане [PERSON] 08 квітня 2015 року. Відповідно до ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором. Ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено із договору позики від 13.11.2012 року та розписки [PERSON], що відповідач взяв у [PERSON] грошові кошти у сумі 3800000,00 гривень, еквівалент яких на той час складав 470000,00 доларів США. Із заяви [PERSON] від 31.03.2015 року (а.с.12) встановлено та сторонами в судовому засіданні не було заперечено, що станом на 24.03.2015 року [PERSON] повернув [PERSON] грошові кошти в сумі 180000,00 доларів США. Згідно довідки НБУ (а.с.130) станом на 24.03.2015 року 180000,00 доларів США еквівалентно 4191811,92 гривень. З урахування того, що [PERSON] взяв у [PERSON] грошові кошти у сумі 3800000,00 гривень, суд дійшов переконання, що розрахунок з позивачем здійснено в повному обсязі, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім цього, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача не підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного, заявлені [PERSON], в інтересах [PERSON], задоволенню не підлягають в повному обсязі. Разом з цим, у відповідності до ст.154 ЦПК України, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 26.01.2016 року у вигляді арешту на 1/2 частку однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], [INFO] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed