Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розтрочення заборгованості по сплаті аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 435 грн. щомісячно, на підставі виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області від 08.09.2011 року № 2-525/11. Станом на 01.03.2018 року у позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів на суму 30987,92 грн. через те, що останній з 03.07.2012 року по 12.04.2017 року перебував у місцях позбавлення волі. Наразі [PERSON] почав частково погашати заборгованість, проте сплатити всю суму єдиним платежем він не в змозі внаслідок матеріального становища та перебування на його дружини та новонародженої дитини. У звязку з вищевказаним позивач звернувся до суду з відповідним позовом в якому просив суд розстрочити йому сплату аліментів на 20 місяців, щомісячними платежем по 1549,40 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити, пояснила, що позивач вже більше року звільнився з місць позбавлення волі, працює, встиг одружитися та народити дитину, придбав автомобіль проте заборгованість не сплачує. Судом встановлено, що згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30.08.2011 року по справі № 2-525/2011 позов [PERSON] про зміну розміру аліментів задоволено частково і вирішено збільшити розмір стягуваних з [PERSON],[INFO], аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], до досягнення ним повноліття з 300 грн. до 435 грн. та стягувати їх щомісячно. З довідки про звільнення від 12.04.2017 року, Серії ДНП 01025 вбачається, що [PERSON], [INFO], судимий 09.01.2013 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі відбув покарання з 03.07.2012 року по 12.04.2017 року. Звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Самарського районного суду м. Дінпро від 04.04.2017 року. 03.11.2017 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис 25, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб від 03.11.2017 року, Серії І-СР№142818. При реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до листка непрацездатності від 13.03.2018 року, виданого Шполянською центральною районною лікарнею, [PERSON] перебуває на амбулаторному стаціонарі до 17.08.2018 року. Згідно медичного свідоцтва про народження № 359 від 05.05.2018 року [PERSON] народила дівчинку 05.05.2018 року. З розрахунку заборгованості по аліментах в рамках виконавчого провадження №51628848 з примусового виконання виконавчого листа № 2-525/11 від 08.09.2011 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в сумі 4325 грн. вбачається наявність заборгованості на суму 30263,03 грн. станом на 06.03.2018 року. Згідно копій квитанцій та розрахунку, [PERSON] сплатив [PERSON] аліменти за липень 2017 року 485 грн., за вересень 2017 року 500 грн., за листопад 2017 року 1000 грн., за лютий 2018 року 990 грн., за березень 2018 року - 800 грн. З травня 2017 року по березень 2018 року заборгованість зросла на 1866,19 грн. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 197 Сімейного кодексу України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Отже, позивач є повнолітньою працездатною особою, звільнений з місць позбавлення волі рік тому, доказів на підтвердження наявності тяжкої хвороби чи тяжкого матеріального становища позивачем суду не надав. Аналізуючи доводи позивача, суд зазначає, що наявність у нього дружини, а також народження іншої дитини, не позбавляє його обов'язку утримувати першу дитину та сплачувати аліменти на її утримання. Перебування позивача в місцях позбавлення волі суд також до уваги не приймає, оскільки позивач вже більше року перебуває на свободі проте за цей час фактично жодних дій для погашення наявної заборгованості не вчинив, а навпаки за період з травня 2017 року по березень 2018 року заборгованість по сплаті аліментів зросла. Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Заборгованість позивача по аліментам в сумі 30263,03 свідчить про те, що він не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, чим грубо порушує її права на належні умови життя. Розстрочення сплати заборгованості по аліментам призведе до повторного порушення прав дитини, отже підстави для такого розстрочення повинні бути виключними, разом з тим, суду не вказано про обставини, що мають істотне значення, які свідчили б про неможливість позивача сплатити заборгованість по аліментам. У звязку з вищевикладеним суд вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення. Судові витрати по справі, що складаються з судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: dismissed