Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом за змістом якого просить винести рішення про визнання за ним права власності на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом після смерті батька. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідачі, в свою чергу, позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Дослідив матеріали справи, заслухав пояснення учасників судового розгляду, суд встановив наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. [INFO] року помер батько позивача - [PERSON] (а.с.4, 10). Померлому [PERSON] за життя на праві приватної власності належало домоволодіння [ADDRESS] (а.с.5, 7), а також земельна ділянка 0,25 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,03 га - для ведення особистого підсобного господарства (а.с.14). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.13). [INFO] року померла мати позивача та дружина померлого [PERSON], [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 30 вересня 2008 року (а.с.15) та 23 грудня 2014 року (а.с.16) позивач та його брат [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.12), вступили у фактичне користування спадковим майном в шестимісячний строк з дня смерті батька. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 17 жовтня 2012 року (а.с.17) у справі за позовом [PERSON], тобто позивача у даній справі, до третьої Житомирської державної нотаріальної контори про визнання незаконною відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, третя особа - [PERSON], дану постанову нотаріуса від 10 липня 2012 року за № 1226 було визнано незаконною. Рішенням цього ж суду від 25 грудня 2014 року (а.с.18-21), серед іншого, за відповідачами у даній справі, в порядку спадкування після смерті [PERSON], визнано право власності в рівних частках, по 1/3 частині за кожним, на 2/3 частини домоволодіння [ADDRESS]. Правовідносини у справі врегульовані наступними нормами матеріального права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)( ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз вищезазначених норм права та фактичних обставин справи у своїй сукупності, дають суду підстави для часткового задоволення позову, а саме в частині визнання за ним права власності на 1/3 частини домоволодіння, що вказане вище. Також, судом встановлено, що позивач як спадкоємець має законне право на отримання у власність даної частини житлового будинку, і не може бути позбавлений цього права. Підсумовуючи вищевикладене суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення, як такий, що доведений позивачем. Разом з тим, частковість задоволення позовних вимог суд аргументує тим, що заявлена позивачем вимога про визнання права власності на спірну частину домоволодіння в редакції із зазначенням її вартості в розмірі 83 065,00 гривень, задоволена бути не може, адже доказів на підтвердження саме такої її вартості в ході розгляду справи ані позивачем, ані його представником надано не було, що унеможливлює суд дійти висновку про дійсну вартість спірної 1/3 частини домоволодіння. Окрім цього, оскільки позов підлягає до часткового задоволення, на підставі положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку слід стягнути понесені і документально підтвердженні останнім судові витрати, що склдаються з судового збору за розгляд справи в розмірі 276,88 гривень, тобто по 138,44 гривень з кожного з відповідачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial