Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір стягнутих з нього аліментів за рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 29 березня 2004 року, відповідно до якого з нього стягнуто аліменти в розмірі 1\\4 частки від доходу на утримання сина [PERSON], [INFO] на користь відповідача [PERSON] В обґрунтування позову зазначив, що у 2004 році уклав шлюб від якого у нього народилися син та донька, внаслідок чого просить зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються з 1/4 до 1/6. В судове засідання позивач не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася про причини неявки суд не повідомила, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечувала проти задоволення позову з огляду на те, що вона є інвалідом, а нова дружина позивача, виходячи заміж знала, що у позивача є дитина. Відповідач має заборгованість по аліментам, притягувався до кримінальної відповідальності. Їх син займається професійно боксом, навчається у фізико-математичному ліцеї та за все вимушена сплачувати вона. З огляду на наявність заборгованості станом на 01.05.2016 року в розмірі 18592,00 грн. просить у задоволенні позову відмовити. Треті особи в судове засідання не зявилися про причини своєї неявки суд не повідомили. За приписами ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Судом встановлено, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 29 березня 2004 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 22 липня 2004 року стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з 03.03.2004 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджено копією виконавчого листа та не є спірним у справі (арк. справи 4,5). Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 21.06.2004 року (арк. справи 27). Позивач [PERSON] 14.08.2004 року одружився з Михалюк (після шлюбу [PERSON]) Ю.В., що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу (арк. справи 6). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ФП № 006285, виданого 21.06.2005 року Горохівською сільською радою, 11 червня 2005 року у [PERSON] та [PERSON]. народився син Кіріл (арк. справи 7). 12 жовтня 2009 року у позивача [PERSON] народилася донька Варвара, що підтверджено копією свідоцтва серії 1-КГ № 093178, виданого 28 жовтня 2009 року Надеждівською сільською радою (арк. справи 8). З довідки Горохівської сільської ради № 1136 від 26.05.2016 року вбачається, що позивач [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: с.Садове Снігурівського району разом дружиною [PERSON] та дітьми сином [PERSON] [INFO] та донькою Варварою [INFO] (арк. справи 9). Вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 25 вересня 2006 року позивач був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 164 ч.1 КК України та йому було призначено покарання у вигляді ста годин громадських робіт (арк. справи 28). За розрахунком заборгованості, складеному державним виконавцем ВДВС Білозерського РУЮ (арк. справи 29) станом на 01.02.2016 року заборгованість позивача по аліментам складає 16526,89 грн. З довідки розрахунку № 3809/02-36 від 18.05.2016 року, складеною старшим державним виконавцем Снігурівського РВДВС Головного ТУЮ, вбачається, що станом на 18.05.2016 року заборгованість за виконавчим листом позивача перед відповідачем по аліментам складає 18592,15 грн. (арк. справи 30). Довідкою № 437 від 27.01.2016 року, виданою ВДВС Білозерського РУЮ в Херсонській області посвідчено, що [PERSON] у період з 01.07.2015 року до 31.12.2015 року аліменти на утримання сина [PERSON] від [PERSON] не отримувала (арк. справи 31). Згідно листа військового комісару до ВДВС [PERSON] станом на 18.03.2015 року на військову службу за мобілізацією не призивався, відомості щодо його участі в АТО відсутні (арк. справи 32). Листом № П-392/5/8.1-07 від 23.05.2016 року відповідачу [PERSON] повідомлено про розгляд її звернення та про хід виконавчого провадження про стягнення аліментів (арк. справи 33-34). [PERSON] відмовили у наданні державної допомоги сімям з дітьми (арк. справи 39). Відповідач є інвалідом 3 групи до 01.07.2017 року, отримує допомогу як інвалід з дитинства 3 групи (арк. справи 35). Дитина на яку стягнуті аліменти [PERSON] приймав участь у чемпіонаті Херсонської області з боксу серед юнаків, школярів (підтверджено грамотами арк. справи 36-37), навчається у 10-Ж класі Херсонського фізико-технічного ліцею ХМР при ХНТУ та ДНУ, мати дитини здійснює оплату за додаткові освітні послуги ліцею згідно угоди у сумі 200,00 грн. на місяць (арк. справи 38). З розрахункових листів позивача встановлено, що він протягом липня-серпня 2016 року працюючи трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва у машинно-тракторному парку Горіхівське ПСП Агорфирма Родничок має утримання з заробітної плати, що перевищують 50 %, в тому числі щомісячні утримання по аліментам та утримання за виконавчим листом до межі (арк. справи 45-47). Спірним у справі є питання щодо можливості зміни розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача. Вказані правовідносини врегульовані статтею 192 СК України, відповідно до ч.1 якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. При вирішені справи необхідно встановити чи змінився матеріальний або сімейний стан позивача, що мало місце після стягнення аліментів, оскільки судом при визначенні розміру аліментів бралися до уваги всі повідомлені сторонами обставини. В судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що після стягнення з позивача аліментів на утримання сина [PERSON] за судовим рішенням, що мало місце 29 березня 20014 року, між позивачем та відповідачем розірвано шлюб у червні 2004 року, позивач у серпні 2004 року одружився, у червні 2005 року у нього народився син [PERSON], а у жовтні 2009 року донька Варвара. Вказане свідчить про зміну матеріального та сімейного стану позивача, наявність на його утриманні ще двох малолітніх дітей, що відбулося після ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів в березні 2004 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для\~розвитку дитини.\~За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1\~ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналогічно, при зміні сімейного стану платника аліментів у випадку, якщо, у платника аліментів зявилися додаткові утриманці розмір аліментів може бути збільшено. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо обізнаності третьої особи про обовязок позивача сплачувати аліменти, про притягнення позивача у 2006 році до кримінальної відповідальності щодо ухилення від сплати аліментів, наявність великої заборгованості, оскільки не є доказами щодо зміни сімейного стану позивача після стягнення з нього аліментів. Наявність додаткових витрат на дитину у розмірі 200,00 грн. на місяць на навчання в ліцеї, розвиток дитини у вигляді захопленням боксом, інвалідність відповідача не є предметом розгляду справи, зустрічна позовна заява не подавалася. Крім того, інвалідність у відповідача існує з дитинства. Позивачем доведено, що на час подачі позовної заяви та розгляду справи в суді змінилося його матеріальне становище та сімейний стан, він став батьком ще двох дітей, які потребують утримання. Суд вважає справедливим зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача до 1/6 частини його доходу, оскільки виходячи з принципу рівності інші діти позивача повинні отримувати утримання не в меншому розмірі, чим перша дитина позивача, а з рівності часток та залишку коштів, які підлягають виплаті позивачеві після усіх утримань виходить, що сума яка видається позивачеві на руки становить лише подвійну суму щомісячних аліментів на сина [PERSON], що ставить інших дітей позивача у гірше становище. Дана обставина не існувала, а тому не була врахована при прийнятті рішення Білозерським районним судом Херсонської області від 29 березня 2004 року. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст.ст. 75, 84, 182, 184, 192, 199 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved