Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Державної картографічної фабрики» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, мотивуючи позов тим, що 17.05.2013 року , наказом № 48-к позивача було звільнено з роботи у зв'язку з реорганізацією підприємства без сплати заробітної плати у сумі 2163,44 грн. Позивач неодноразово звертався до керівника підприємства про повернення заборгованості, однак йому надавались відповіді, що в процесі реорганізації підприємство не може сплатити заборгованість по заробітній платі. Враховуючи ситуацію, що склалася єдиним діючим заходом примусового стягнення належної заробітної плати є звернення до суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2015 року здійснено заміну неналежного відповідача на належного ДП «Державна картографічна фабрика». У судовому засіданні позивач [PERSON] надав суду заяву про уточнення позовних вимог, просив суд стягнути заробітну плату за травень 2013 року в сумі 2163, 44 грн. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 77000 грн. Представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав за обставин викладених в позові, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача Шостаківська Т.Д. в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в межах заборгованості по заробітній платі в сумі 2163,44 грн.,, надала суду письмові заперечення в яких зазначила, що процедура реорганізації ДП «Державна картографічна фабрика» не завершена, не відбулась державна реєстрація змін до установчих документів правонаступника та державна реєстрація припинення юридичної особи, що ліквідується. Виплата належних позивачу заборгованих сум ускладнилась в результаті закриття в процесі реорганізації всіх банківських рахунків ДП «Державна картографічна фабрика». Ви\-слу\-ха\-в\-ши по\-яс\-нен\-ня сторін, до\-слі\-ди\-в\-ши та оцінивши ма\-те\-рі\-а\-ли спра\-ви, суд вва\-жає, що по\-зов під\-ля\-гає до часткового задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] працював на державному підприємстві «Державна картографічна фабрика» з якого був звільнений 17.05.2013 року, відповідно до наказу 48-к у зв'язку з реорганізацією підприємства (а.с.7). Підприємством позивачу не виплачена заробітна плата в розмірі 2163, 44грн. у зв'язку з тим, що ДП «Державна картографічна фабрика» знаходиться у процесі реорганізації, відповідно до довідки № 109 від 10.03.2015 року (а.с. 9). Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 ч.1 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Рішенням Конституційного Суду України від 22.02.2012 року вирішено, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Оскільки, ДП «Державна картографічна фабрика» з [PERSON] не розрахувалася по виплаті заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати є передчасним. Враховуючи вище викладене з ДП «Державної картографічної фабрики» на користь [PERSON] слід стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 2163,44 грн. Оскільки позивача звільнено від оплати судового збору, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача на користь держави, згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial