Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування квартирою, який в ході розгляду справи уточнив. В обґрунтування зазначив, що він з відповідачами на підставі свідоцтва про право власності № Д716 виданого УЖКГ виконкому Криворізької міськради від 26.12.2008 р. має на праві спільної часткової власності квартиру [ADDRESS] (колишня Гутовського) м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Кожному з них належить по 1/3 частці вказаної квартири, яка розташована на шостому поверсі девятиповерхового будинку та складається з трьох ізольованих кімнат житловою площею 42,8 кв.м., у тому числі 1-а кімната 12,6 кв.м., 2-а кімната 17,5 кв.м. та 3-я кімната 12,7 кв.м.; кухні, вбиральні, ванної кімнати та холу. Загальна площа квартири складає 75,7 кв.м. Шлюбні стосунки між ним та відповідачкою [PERSON] фактично припинені 6 років тому, однак юридично шлюб не розірвано. На сьогоднішній час між ним та відповідачами існують суперечності щодо оплати за житлово-комунальні послуги, відповідачі не визнають його права на квартиру, намагаючись чинити йому перешкоди в користуванні його власністю. Оскільки фактично порядок користування квартирою між ними вже склався, він займає більшу кімнату квартири, а відповідачки відповідно дві менших, тому просить визначити порядок користування квартирою № 29 в будинку № 27 по вулиці Вячеслава Чорновола м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, виділивши йому житлову площею 17,5 кв. м., [PERSON] житлову кімнату площею 12,6 кв. м., [PERSON] житлову кімнату площею 12,7 кв.м. Залишити в спільному користуванні решту допоміжних та службових приміщень кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги позову, наполягала на його задоволенні в повному обсязі. Зазначила, що позивач дійсно періодично проживає в квартирі, однак з метою захисту інтересів бажає визначити порядок користування квартирою Позивач [PERSON]Ю, в судове засідання не зявився. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що заявлений позов не ґрунтується на законі, оскільки відсутній спір між сторонами, про що позивач зазначає в позові вказавши, що фактично між ними визначено порядок користування квартирою. Позивач має доступ до квартири та приміщень загального користування. В квартирі проживають лише відповідачі, позивач з 23 грудня 2016 року не проживає в квартирі . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, до суду надійшли заперечення на позов (а.с. 21,22). Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (ч. 1 ст. 355 ЦК України). За правилом частини третьої статті 319 ЦК усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 8 копія свідоцтва про укладення шлюбу) та разом з донькою [PERSON] зареєстровані в [INFO] (а.с. 9 довідка, а.с. 32 - повідомлення). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.01.2009 р., інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 13.03.2017 р., [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № Д 716 від 26.12.2008 р. виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради згідно з розпорядженням за № Д 900 від 04.12.2008 р. на праві приватної спільної часткової власності кожному по 1/3 частці належить квартира [ADDRESS] (колишня Гутовського) м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 10-11 довідка, а.с. 27 копія витягу, а.с. 28 копія свідоцтва). Вказана квартира складається з 3 кімнат житловою площею 42,8 кв.м. у тому числі 1-а кімната житловою площею 12,6 кв.м., 2-а кімната житловою площею 17,5 кв.м., 3-я кімната житловою площею 12,7 кв.м., кухня площею 8,6 кв.м., ванна кімната площею 2,6 кв.м., вбиральня (поєднана) площею 1,0 кв.м., коридор площею 17,1 кв.м., лоджія площею 3,6 кв.м. (а.с. 26 копія техпаспорта). Відповідно до ст. ст. 355, 356, 358 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20. Відтак питання щодо встановлення порядку користування та виділу окремих кімнат можливе лише серед власників житла. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири), законодавець закріпив право членів сім'ї власника на проживання в цьому житлі. За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов'язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Заперечення представника відповідачів щодо незаконності обґрунтованих вимог суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовується вищезазначеними нормами цивільного та житлового законодавства, яке передбачає право позивача як співвласника на встановлення порядку користування приміщеннями квартири, та поясненнями представника позивача, яка зазначила, що на даний час між сторонами існує спір щодо належної їм квартири, через що з грудня 2016 року позивач перестав постійно проживати за адресою: [INFO]. Вказана обставина була підтверджена і представником відповідачів в судовому засіданні. Згідно статті 47 ЖК Української РСР, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Оскільки спірні правовідносини не стосуються визначення частки в майні чи розподілу майна для припинення права спільної сумісної власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі кімнати з врахуванням інтересів як сторін, так і їх спільної дитини, таке рішення не порушує права співвласників у праві їх власності на спільне майно, більш того, саме такий порядок користування квартирою було встановлено між сторонами справи тривалий час, тому заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В силу ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 640,00 грн., яка була сплачена останнім при подачі позовної заяви до суду (а.с.1). Згідно ч. 5,6 п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від\~17.10.2014\~№\~10, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно\~ до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. На підставі викладеного та

Outcome: approved