Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом у якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» за №26033696 про державну реєстрацію права власності на 1/3 частину квартири [NUMBER] за ПАТ «Укрсоцбанк» та визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» за №26033613 про державну реєстрацію права власності на 2/3 частину квартири [NUMBER] за ПАТ «Укрсоцбанк» . Позов вмотивовано тим, що квартира [ADDRESS] належала йому та [PERSON] .. В подальшому між ним, [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено іпотечний договір, предметом якого була квартира [ADDRESS] . Зазначає, що ні він, ні [PERSON] , яка померла, не отримували повідомлень від Банку. Вважає, що його право власності порушено, тому просить позов задовольнити. Провадження у справі відкрито 19.11.2020р. Судом 24.03.2021р. замінено відповідача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк». Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачі відзиву не надали, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи. Представник АТ «Альфа-Банк» у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на недоведеність позову стороною позивача. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №123763892 від 14.05.2018р., право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано 3.05.2018р. за ПАТ «Укрсоцбанк»: рішенням державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» за №26033696 про державну реєстрацію права власності на 1/3 частину квартири та рішенням за №26033613 на 2/3 частину зазначеної квартири. Підставою виникнення права власності зазначено «рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення серії та номер 0530014890125». Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст.2ч.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 81ч.1 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З зазначеної Інформаційної довідки вбачається, що до прийняття оспорюємих рішень, право власності на 1/3 частину зазначеної квартири належало позивачу, а 2/3 частини - [PERSON] . Також з Довідки вбачається, що 16.11.2006р. вчинено обтяження щодо зазначеної квартири і підставою такого обтяження є Іпотечний договір. Також у позові позивач посилається на норми ст.1281-1282 ЦК України і зазначає, що [PERSON] померла, однак жодних доказів цього суду не надав, як не надав і доказів родинного зв`язку з нею. Суд зазначає, що стороною позивача жодних клопотань щодо витребування доказів, як то матеріалів на підставі яких були прийняті спірні рішення державного реєстратора, не заявлялося. Позивач у порушення вимог ст.81ч.1 ЦПК України не зазначив які саме його права щодо 2\\3 частин квартири [ADDRESS] порушені рішенням державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» за №26033613, з матеріалів справи такого порушення також не вбачається. Отже суд не вбачає порушення оспорюваним рішенням права позивача щодо 2\\3 частин квартири [ADDRESS] . Щодо рішення державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» за №26033696 суд зазначає, що у порушення вимог ст.81ч.1 ЦПК України стороною позивача не доведено обставин, на які вона посилалася як на підставу для визнання протиправним та скасування цього рішення, а отже у задоволенні позову в цій частині слід також відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed