Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 січня 2015 року між сторонами був зареєстрований шлюб Покровським районним у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №108. До реєстрації шлюбу у сторін народився син [PERSON], 15 грудня 2013 року, який проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Після реєстрації шлюбу, між сторонами почали виникати постійні сварки, відповідачка не хотіла жити сімейним життям, а тому в 2015 році, залишила на нього сина та пішла. За два роки вона лише раз спілкувалась з сином на протязі години, більше його життям не цікавилась. Враховуючи, поведінку відповідача, яка не бажає жити в шлюбі та спілкуватись з ним, вважає, що сімя розпалась остаточно та просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON]\~\~не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, про розгляд справи повідомлена своєчасно та належним чином, судовими повістками про виклик та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обовязки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 січня 2015 року, Покровським районним у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №108, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьками дитини є [PERSON] та Шалімова ( дівоче прізвище відповідача) [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Суд встановив, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені в 2015 році. Сторони спільного господарства не ведуть, стали один одному чужими людьми. Відновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру позивач не має. Стаття 24 Сімейного Кодексу України\~визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи відсутність клопотання відповідача за зміну прізвища на дівоче, суд вважає можливим залишити їй прізвище «Семенко».

Outcome: approved