Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що за рішеннями Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області на його користь з [PERSON] стягнуто 154073 грн. 22 коп. Вказані кошти відповідач - відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області з [PERSON] не стягує та ухиляється від виконання рішень суду. Працівники відділу ДВС постійно проявляюь недбалість щодо виконання рішень суду. У звязку із зазначеним позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) грн. через невиконання відповідачем рішень суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав позов, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника, також до суду надійшло заперечення проти позоних вимог в якому вдіповідач просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що позивачем не оскаржувалися дії державного виконавця, та не визнавалися неправомірними в частині виконання виконавчого провадження про стягнення боргу з [PERSON], крім того, відповідач вказує, що всі дії щодо виконання вимог виконавчого документу з приводу стягнення коштів з [PERSON] ним виконано, а тому не зрозуміло з яких підстав [PERSON] просить стягнути матеріальну шкоду. Суд відповідно до ст. 11 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на основі наданих сторонами належних і допустимих доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що із наданих позивачем рішень Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, а саме: рішення від 11.07.2012 року на його користь з [PERSON] було стягнуто борг за договором позики від 20.02.2011 року у сумі 47450 грн. 54 коп.; рішенням суду від 07.03.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто борг у розмірі 92680 грн. 52 коп. та несплачені проценти за користування позикою у розмірі 13942 грн. 16 коп. Відповідачем підтверджено, що на виконанні у відділі перебувають виконавчі провадження щодо: виконавчого листа № 2/1421/1051/12 від 11.09.2012 року, про стягнення з [PERSON] на користь позивача боргу у розмірі 47450 грн. 54 коп.; виконавчого листа № 2/1421/229/12 від 22.03.2012 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 92680 грн. 52 коп.; виконавчого листа № 2/1421/229/12 від 22.03.2012 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 13942 грн. 16 коп. Як вказує позивач, відповідачем не проводяться відповідні виконавчі дії для стягнення вказаних сум, але відповідних доказів на підтвердження даного факту позивачем не надано. Крім того, позивач не оскаржував дії відповідача та не визнавав такі дії неправомірними в частині виконання виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на його користь боргу. Оскільки згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені ст. 16 ЦК України, а відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Таким чином, підставою для відшкодування матеріальної шкоди [PERSON] в даному випадку має бути встановлення: наявності такої шкоди незалежно від вини відділу ДВС головного територіального управління юстиції в Миколаївській області; неправомірність дій чи бездіяльності відділу ДВС (державного виконавця); розмір завданої шкоди; а також відсутність підстав для звільнення від відшкодування завданої шкоди. Судом не встановлено факту заподіяння відділом ДВС головного територіального управління юстиції в Миколаївській області (державним виконавцем) матеріальної шкоди [PERSON] Як видно з наведеного вище, державним виконацем розпочаті виконавчі провадження № 50073023, № 50072719, № 50073147, сторонам виконавчого провадження направленні постанови про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до ч.3.ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають ст.ст. 58,59 ЦПК України. Враховуючи наведене, суд вважає, що відсутні підстави передбачені ст.ст. 1166, 1173 ЦК України для відшкодування матеріальної шкоди [PERSON] відділом ДВС головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, а тому в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 60 000 грн. слід відмовити. Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, а позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст.88 ЦПК України судові витрати в наданій справі слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed