Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, про визнання [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], та просив внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини від 04.08.1989 р. №15, складеного виконавчим комітетом Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, шляхом виключення відомостей про [PERSON] як батька [PERSON], вказавши батьком [PERSON], а також змінити по-батькові дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]». Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що нещодавно зі слів матері йому стало відомо, що його батьком є [PERSON], з яким у матері були стосунки впродовж червня-жовтня 1988 року. В подальшому їх відносини не склались, що призвело до того, що мати через образу вказала в свідоцтві про народження невірні відомості стосовно батька дитини, а саме: вказала власне прізвище, та вигадані нею ім'я та по-батькові. Мати жодного разу не була одружена. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, також зазначив, що експертиза не була проведена через неможливість батька прибути з [PERSON] через наявне в нього онкозахворювання. Один раз він приїздив на територію України, написав заяву та поїхав додому до призначення експертизи судом. Відповідач до суду не з'явився, в матеріалах справи є його заява про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Вислухавши думку позивача та його адвоката, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 15 червня 2012 року виконавчим комітетом Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області було повторно видано свідоцтво про народження [PERSON], який народився [INFO] року в с. Бурдівка Роздільнянського району Одеської області, про що 04 серпня 1989 року складено відповідний актовий запис №15. В графі «Батько» зазначено «[PERSON]», в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.6). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2014 р. по справі було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу , яку не було проведено в зв'язку з неприбуттям до експертної установи [PERSON] та [PERSON] для одночасного відбору біологічних зразків. За положеннями ч.2,3 ст. 53 КпШС України, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Норми ч.1 ст 55 КпШС України визначають, що якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. Пленум Верховного Суду України в пункті 13 своєї постанови від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу України про шлюб та сім'ю України» вказував, що підставою встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що з відповідачем вона познайомилася на дачах, коли виконувала роботу кухаря, готувала їжу робітникам, серед яких був і [PERSON]. З відповідачем в них були інтимні відносини, а коли вона дізналася про вагітність і повідомила відповідача, останній запропонував зробити аборт, однак вона вирішила народити дитину, але вже після цієї розмови з ним не спілкувалася. Лише коли її син виріс та став допитуватися про батька, вона дізналася від знайомих де відповідач знаходиться та спілкувалася з ним по телефону. Суд критично оцінює наявну в матеріалах справи заяву відповідача, оскільки в ній відсутні також посилання на вказані обставини, які б могли бути прийняті судом до уваги. Крім того, суд звертає увагу на те, що заява, складена від імені [PERSON], надходила до суду від позивача [PERSON], що підтверджується експрес накладною ТОВ «Нова пошта» №59000080780486 від 03 листопада 2014 року, проставлений в ній підпис викликає сумнів в достовірності, оскільки не завірений належним чином, відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат». Також складення відповідачем даної заяви та його приїзд на територію України викликає сумнів і у зв'язку з тим, що з доданої до заяви позивача копії закордонного паспорту відповідача не вбачається перетину [PERSON] кордону України в 2014 році. Враховуючи вказані норми, оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог, оскільки суду не було представлено належних доказів в підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільного виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Outcome: dismissed