Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом . Під час судового засідання позивач надав уточнену позовну заяву, вказавши третьою особою Харківську міську рада та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло в порядку приватизації від 28.05.2004р. квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/3 частині кожному. [INFO] померла [PERSON], 1980р.н. Після її смерті спадщину, яка складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] прийняв її батько [PERSON]. Про що свідчить свідоцтво про право спадщину за законом від 27.09.2012р. Згідно із витягом КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 36453397 від 28.11.2012р. право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. [INFO]. [PERSON] померла про, що зроблено відповідний запис у книзі смертей № 3368 09.03.2012р. За життя [PERSON] заповіт не складала. Позивач та його батько до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини не звертався оскільки не володіє спеціальними знаннями щодо строків звернення. Таким чином, позивач змушений звернутись до суду з позовом. Сторони в судове засідання не з*явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло в порядку приватизації від 28.05.2004р. квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/3 частині кожному. (а.с.17) [INFO] померла [PERSON], 1980р.н.(а.с.10) Після її смерті спадщину, яка складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] прийняв її батько [PERSON]. Про свідчить свідоцтво про право спадщину за законом від 27.09.2012р. (а.с.12) Згідно із витягом КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 36453397 від 28.11.2012р. право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON].(а.с. 16) [INFO]. [PERSON] померла про, що зроблено відповідний запис у книзі смертей № 3368 09.03.2012р.(а.с.11) [PERSON] заповіт не складала. Позивач та його батько до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини не зверталися. Згідно ст. 1216 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 вказано, що До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ст 1221 місцем відкриття спадщини вважається останнє місце проживання спадкодавця. Ст. 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Так, згідно із ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Приписами ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Крім того, частиною 3 цієї статті визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Приписами ст. 1270 встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно заповіту 06.03.2012р. [PERSON], [INFO] заповів все майно, яке йому належить, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося [PERSON]. (а.с.8) [PERSON] проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається таким , що прийняв спадщину, заяву про відмову від спадщини не подавав. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. На підставі викладеного та

Outcome: approved