Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його батьківство відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з серпня 2015 року по вересень 2018 року проживав з відповідачем [PERSON] однією сім`єю у незареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] . Проте відповідач самостійно звернулася до органу РАЦС та зареєструвала народження дитини, зазначивши відомості про батька на підставі ч. 1 ст. 135 СК України - за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 31.07.2020 року у справі була призначена генетична експертиза щодо визначення батьківства позивача. Відбір зразків крові експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи призначався на 10 годину 30 хвилин 17 вересня 2020 року та на 11 годину 16 жовтня 2020 року. Проте у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] разом з дитиною на відбір зразків крові призначена експертиза проведена не була, ухвала суду повернута без виконання. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Порхун О.П. позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. При цьому, достовірно знаючи про розгляд судом справи за позовом [PERSON] до неї про встановлення батьківства (була повідомлена в телефонному режимі), відповідач судові повістки, які направлялися їй судом, не отримувала, на телефонні дзвінки перестала відповідати, у зв`язку з чим суд у відповідності ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у її відсутності. Представник Тетіївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про слухання справи у відсутності представника третьої особи, проти позову не заперечує. Свідок [PERSON] суду пояснив, що добре знає сторін по справі, вони проживали як сім?я. Будучи їх сусідом, він неодноразово бачив як позивач [PERSON] доглядав за дитиною. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім?єю, потім у них народився син, якого з пологового будинку забирав позивач. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є братом позивача та достовірно знає, що останній відносився до дитини [PERSON] , [INFO] , як до сина, забирав його з пологового будинку, забезпечував матеріально. Будучи на родинних святах, він бачив, що дитина була прихильною до [PERSON] та вже почала говорити на нього «тато». Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника та свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні за даними копії актового запису про народження [PERSON] № 46, складеного Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 22.02.2017 року, встановлено, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , громадянка України, жителька [ADDRESS] . Підставою запису до актового запису відомостей про батька дитини є заява матері [PERSON] , таким чином запис про батька дитини вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.27). Малолітній [PERSON] народився у період спільного проживання сторін як подружжя з серпня 2015 року по вересень 2018 року, виховувався та утримувався ними спільно, що підтверджується поясненнями позивача та свідків[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім того, з довідки Денихівського ДНЗ «Віночок» від 28.11.2019 року вбачається, що [PERSON] періодично приводить та забирає [PERSON] , [INFO] , з дитячого садка, приймає участь у піклуванні та вихованні дитини (а.с.7). Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано ст.ст. 125, 126 СК України. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України визнання батьківства за рішенням суду відбувається за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу - за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою. Рішення суду щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Доказування у даній категорії справ СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved