Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства « Київський обласний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про визнання незаконним і скасування наказу про притягнення до матеріальної відповідальності, повернення відрахувань із заробітної плати та стягнення моральної шкоди. У якості третьої особи зазначений виконуючий обовязки генерального директора ДП « Київоблстандартметрологія» [PERSON]. В обґрунтування вимог позивач [PERSON] послався на те, що з 16.11.2011 року він перебуває в трудових відносинах з ДП «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (ДП «Київоблстандартметрологія»). За наказом № 40-к від 10.09.2013 року його було переведено на посаду заступника начальника відділу сертифікації ДП «Київоблстандартметрологія». Вказану посаду він обіймає і на даний час. Юридична і фактична адреса підприємства відповідача Київська область, м. Біла Церква, вул. Січневого прориву, 84, а тому його постійне робоче місце розташоване саме за вказаною адресою. Згідно положення про відділ сертифікації ДП «Київоблстандартметрологія» до його складу входить Броварський (Київський) сектор відділу сертифікації, розташований за адресою: м. Київ, Червонозоряний проспект, 119. У вересні 2014 року за наказом генерального директора його у складі комісії з шести чоловік, як голову вказаної комісії, було відряджено до Київського сектору з метою проведення інвентаризації. В ході інвентаризації комісією було виявлено нестачу у Київському секторі системного блоку ПК Aser Verition M290 G 540, інвентарний номер 613002, про що 26.09.2014 року ним було складено відповідний акт, який підписали всі члени інвентаризаційної комісії. Вказаний акт невідкладно було подано генеральному директору ДП «Київоблстандартметрологія». Під час інвентаризації працівники Київського сектору повідомляли про те, що вказаний системний блок було забрано з Київського сектору колишнім генеральним директором ДП «Київоблстандартметрологія» [PERSON] та його водієм у жовтні-листопаді 2013 року. На підтвердження вказаних обставин провідним інженером відділу оцінки відповідності [PERSON] та інженером із стандартизації [PERSON] було подано доповідні записки на імя керівництва підприємства. Після цього за наказом заступника генерального директора ДП «Київоблстандартметрологія» [PERSON] від 28.10.2014 року № 62-АГ було створено інвентаризаційну комісію для проведення інвентаризації на всьому підприємстві станом на листопад 2014 року. Вказаною комісією по результатам інвентаризації було складено протокол та оформлено акт. З наданої йому за заявою копії протоколу (без номера і дати) вбачається, що під час інвентаризації в Київському секторі комісією була виявлена нестача, а саме відсутність системного блоку ПК Aser Verition M290 G540, інвентарний номер 613002, що знаходиться в підзвіті матеріально-відповідальної особи [PERSON]. В пояснювальній записці від 04.12.2014 року на імя виконуючого обовязки генерального директора ДП «Київоблстандартметрологія» [PERSON] він повідомив, що: - його постійне робоче місце знаходиться в м. Біла Церква; - передача матеріальних цінностей по Київському сектору відбувалась та відбувається без його безпосередньої участі; - йому не було забезпечено умов по зберіганню матеріальних цінностей, а тому він не мав можливості нести відповідальність за збереження матеріальних цінностей, а тому просив провести службове розслідування по вказаному питанню. Той факт, що передача (зняття з обліку та перевезення) матеріальних цінностей з Київського сектору проводилась без йорго відома та участі, без оформлення акту прийому- передачі, підтверджується наказами по ДП «Київоблстандартметрологія» від 21.10.2014 року № 472-В та від 22.10 (без року) № 473-В. Не дивлячись на зазначене, без проведення службового розслідування 06.01.2015 року відповідачем було видано наказ № 02-К про притягнення його до матеріальної відповідальності. З вказаного наказу № 02-К від 06.01.2015 року вбачається, що на підставі акту інвентаризаційної комісії від 26.09.2014 року, матеріалів службового розслідування (якого фактично не було) та його службової записки, його було притягнуто до матеріальної відповідальності в розмірі 2358 гр. 33 коп.. Наказом від 20.01.2015 року № 03-К було внесено зміни до п.1 наказу № 02-К від 06.01.2015 року та збільшено розмір покладеної на нього матеріальної відповідальності до 2830 гр.. Зазначив, що з вказаними наказами про притягнення його до матеріальної відповідальності він не погоджується, вважає їх незаконними та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав. Так, за ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Згідно з п.2 ч.1 ст. 133 КЗпП України обмежену матеріальну відповідальність несуть керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям. В п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» вказано, що на підставі п. 2 ст. 133 КЗпП \~за шкоду, заподіяну зайвими грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних чи грошових цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям, випускові недоброякісної продукції, розкраданню, знищенню і зіпсуттю матеріальних чи грошових цінностей, матеріальну відповідальність в межах прямої дійсної шкоди, але не більше середнього місячного заробітку, несуть винні в цьому директори, начальники і інші керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники; керівники та їх заступники будь-яких структурних підрозділів, передбачених статутом підприємства, установи, організації чи іншим відповідним положенням. Зазначив, шо згідно Положення про відділ сертифікації ДП «Київоблстандартметрологія» та посадової інструкції заступника начальника відділу сертифікації на нього не покладено матеріальну відповідальність за збереження майна як по Київському сектору, так і по самому відділу сертифікації ДП «Київоблстандартметрологія». Жодних трудових обовязків, покладених на нього за посадовою інструкцією заступника начальника відділу сертифікації ДП «Київоблстандартметрологія», зокрема і таких, що спричинили б підприємству матеріальної шкоди, він не порушував. У відповідності до ст. 131 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов'язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді. Його, як заступника начальника відділу сертифікації, робоче місце знаходиться в м. Біла Церква. Саме у м. Біла Церква йому створено роботодавцем необхідні умови для нормальної роботи. Він ніколи не працював в Київському секторі і відповідач не створював йому там умов для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого майна. Він фізично не мав можливості забезпечувати збереження майна в Київському секторі. Крім того, зазначив, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 цього Кодексу (ст. 138 КЗпП України). В даному випадку підприємство відповідача не провело відповідного службового розслідування, не взяло до уваги доповідні записки співробітників Київського сектору та цілком безпідставно поклало на нього матеріальну відповідальність за нестачу системного блока. Крім того, за ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку. Виходячи з балансової вартості ( собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. Статтею 136 КЗпП України передбачено порядок покриття шкоди, заподіяної працівником. Так,покриття шкоди працівниками розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, а керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. В решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. За абзацу 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку. Зауважив на те, що перший акт інвентаризаційної комісії датовано 26.09.2014 року, однак наказ про покриття шкоди та притягнення його до матеріальної відповідальності датовано 06.01.2015 року, тобто через три з половиною місяці з дня виявлення шкоди, що вказує на порушення відповідачем визначеного Законом порядку покриття шкоди. Крім того, відповідач не реагує на його звернення щодо документального обґрунтування розміру матеріальної шкоди (балансової вартості системного блоку ПК Aser Verition M290 G 540, інвентарний номер 613002 за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами). Під час ознайомлення з оскаржуваними наказами він вказував про свою незгоду з діями відповідача, однак, не дивлячись на це, з його заробітної плати з лютого 2015 року проводиться відрахування вказаної в наказі суми у розмірі 2830 гр., відповідно до ст.128 КЗпП України по 1 000 гр. щомісячно. Всі зазначені обставини вказують на грубе порушення відповідачем його трудових прав. Зауважив на те, що за ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 УК України). Послався на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача з осені 2014 року він перебуває у пригніченому, стресовому стані, що негативно відображається на його стосунках з рідними і близькими йому людьми. Через неприйняття ним вказаної ситуації відчутно погіршились його стосунки з керівництвом. Через суттєве недоотримання заробітної плати його родина відчуває матеріальні труднощі. Враховуючи всі обставини, виходячи із принципів розумності і справедливості, він оцінює завдану йому відповідачем моральну шкоду в розмірі 10\~000 гр.. За приписами\~ст. 55 Конституції України\~права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право, в порядку встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 15 ЦПК України\~суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Частиною 1 ст. 233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Зазначив, що за захистом своїх порушених трудових прав він звернувся до суду в межах визначеного чинним законодавством тримісячного строку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору за подання позову з вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Просить визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 06.01.2015 року № 02-К про притягнення його, [PERSON], до матеріальної відповідальності в розмірі 2358 гр. 33 коп.. Також просить визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 20.01.2015 року № 03-К про внесення змін до п.1 наказу « Про притягнення до матеріальної відповідальності» від 06.01.2015 року № 02-К в частині розміру його, [PERSON] Станіславовича, матеріальної відповідальності, зміненої на 2830 гр.. Крім того, просить зобовязати Державне підприємство «Київський обласний науково- виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» повернути йому, [PERSON], грошові кошти, відраховані з його заробітної плати на підставі наказу від 06.01.2015 року № 02-К про притягнення до матеріальної відповідальності зі змінами, внесеними наказом від 20.01.2015 року № 03-К. Також просить стягнути з наказ Державного підприємства «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на його користь моральну шкоду в сумі 10\~000 гр.. Крім того, просить стягнути з відповідача на йог користь судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, однак уточнив та зменшив їх обєм. 10.08.2015 року позивач [PERSON] подав заяву про залишення без розгляду його позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10\~000 гр.. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.08.2015 року позовна заява [PERSON] в частині вимог щодо стягнення моральної шкоди була залишена без розгляду. В решті вимог позивач [PERSON] підтримує свої вимоги, просить задовольнити у повному обсязі. Також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, які становлять витрати за складання позовної заяви до суду у розмірі 570 гр.. Відповідач Державне підприємство « Київський обласний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» в судове засідання не зявився, 26.06.2015 року подав заперечення від 18.06.2015 року та 28.07.2015 року подав клопотання від 23.07.2015 року, в яких просив справу розглядати у відсутності свого представника у звязку із скрутним матеріальним становищем на підприємстві та відсутністю коштів на транспортні витрати. ( а.с. 117-119, 170-171) У запереченні від 18.06.2015 року відповідач ДП «Київоблстандартметрологія» зазначив що вимоги позивача [PERSON] не визнає у повному обсязі, вважає їх необґрунтованими з наступних підстав. У вересні 2014 року позивач [PERSON] у складі комісії був присутній під час проведення інвентаризації у Київському секторі, де було виявлено нестачу системного блоку ПК Aser Verition M290 G540, інвентарний номер 613002, про що ним складено акт від 26.019.2014 року. Вважає, що вказане твердження не відповідає дійсності, вводить суд в оману, оскільки відповідно до інвентаризаційного опису № 1 станом на 01.11.2013 року. Відповідно до наказу № 90АГ від 10.10.2013 року, по результатах перевірки майна Київського сектору, де на момент перевірки матеріально відповідальною особою був [PERSON], про зо поставив свій підпис у інвентаризаційному опису, ПК Aser Verition M290 G540, інвентарний номер 613002 був у наявності. Звернув увагу на те, що в інвентаризаційному описі № 1від 01.11.2013 року зазначено: « всі коштовності, поіменовані в цьому описі, комісією перевірені в натурі у моїй присутності і внесені в опис, у звязку з чим претензій до інвентаризаційної комісії не маю. Матеріально відповідальна особа [PERSON]С.». Таким чином, позивач [PERSON] офіційно погодився з обовязками та відповідальністю як матеріально відповідальної особи за майно Київського сектору ДП «Київоблстандартметрологія», що підтверджується наказом № 90-АГ від 10.10.2013 року. В проміжок часу між інвентаризаціями 01.11.2013 року, коли ПК Aser Verition M290 G540, інвентарний номер 613002 був у наявності і до 26.09.2014 року, коли виявлено його відсутність, матеріально відповідальною особою був позивач [PERSON], що підтверджується наказами № 90-АГ від 10.10.2013 року та № 56-АГ від 24.09.2014 року. Таким чином, матеріальна відповідальність за зникнення ПК Aser Verition M290 G540, інвентарний номер 613002 покладена на позивача [PERSON] на законних підставах, у звязку з неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних цінностей, згідно ст.ст. 130,133 КЗпП України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року, оскільки з 06.11.2012 року по теперішній час, відповідно до наказу № 80 -К від 06.11.2012 року позивач [PERSON] обіймає посаду заступника начальника відділу сертифікації,тобто займає посаду заступника керівника і повинен забезпечити правильну постановку на облік і зберігання матеріальних цінностей ДП «Київоблстандартметрологія». Також зазначив, що безпідставними є вимоги позивача [PERSON] в частині того, що власник не створив йому умов, необхідних для збереження майна, згідно ст. 131 КЗпП України, оскільки він працює у м. Біла Церква, а майно знаходиться у м. Київ, при цьому послався на те, що до моменту стягнення з позивача [PERSON] матеріального відшкодування за втрату належного підприємству майна, останній не піднімав питання про звільнення його від матеріальної відповідальності за майно Київського сектору. Навпаки, в інвентаризаційному описі № 1 від 01.11.2013 року зазначено: « всі коштовності, поіменовані в цьому описі, комісією перевірені в натурі у моїй присутності і внесені в опис, у звязку з чим претензій до інвентаризаційної комісії не маю. Матеріально відповідальна особа [PERSON]С.», тобто позивач [PERSON] погоджувався з покладеними на нього обовязками по зберіганню майна Київського сектору, та відповідальністю повязаною з виконанням обовязків матеріально відповідальної особи. Розмір заподіяної шкоди за втрату ПК Aser Verition M290 G540, інвентарний номер 613002, встановлено на підставі бухгалтерських документів і не викликає сумнівів. Крім того зазначив, що наведені доводи позивачем [PERSON] про те, що порушено вимоги ст. 136 КЗпП України необґрунтовані. Розмір, строки, порядок відрахувань проведено з дотриманням чинного законодавства України колективного договору ДП «Київоблстандартметрологія» та правил внутрішнього розпорядку ДП «Київоблстандартметрологія». Зауважив на те, що позивач [PERSON] послався у позовній заяві на те, що він був притягнений до матеріальної відповідальності через три з половиною місяця з дня виявлення шкоди, що вказує на порушення відповідачем чинного законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Місячний термін для застосування дисциплінарного стягнення обчислюється не з дня виявлення факту порушення, а саме проступку ( останнє поняття містить в собі не лише факт порушення, а й визначення винного у цьому працівника, встановлення шкідливих наслідків правопорушення, тощо)- цен дає час роботодавцеві певну можливість продовження строку, протягом якого він може застосувати дисциплінарне стягнення. У звязку з тим, що роботодавцем встановлювались шкідливі наслідки правопорушення, тому строк застосування дисциплінарного стягнення був автоматично продовжений. Просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити за необґрунтованістю. ( а.с. 117-119) Третья особа - [PERSON], виконуючий обовязки генерального директора ДП « Київоблстандартметрологія» в судове засідання також не зявився, 28.07.2015 року подав клопотання від 23.07.2015 року про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги позивача [PERSON] не визнає у повному обсязі, вважає їх необґрунтованими. В заперечення вимог позивача [PERSON] виклав позицію аналогічну позиції відповідача, що міститься в запереченні останнього на позов від 18.06.2015 року. ( а.с. 166-168, 117-119) Вислухавши позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212,213 ЦПК України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки на імя позивача [PERSON] від 15.03.2000 року, останній з 16.11.2011 року і по даний час працює на Державному підприємстві « Київський обласний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (ДП «Київоблстандартметрологія»). ( а.с. 37- 38) Згідно наказу № 80 К від 05.11.2012 року позивача [PERSON], провідного інженера із стандартизації відділу сертифікації, за його згодою, з 05.11.2012 року було призначено на посаду заступника начальника відділу сертифікації. ( а.с. 120) У період з 01.02.2013 року по 10.09.2013 року позивач [PERSON] обіймав посаду помічника генерального директора підприємства відповідача, а з 11.09.2013 року і по теперішній час позивач [PERSON] займає посаду заступника начальника відділу сертифікації підприємства відповідача, розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Січневого прориву, 84. ( а.с. 8) Згідно положення про відділ сертифікації ДП «Київоблстандартметрологія» до складу останнього входить Броварський (Київський) сектор відділу сертифікації, розташований за адресою: м. Київ, Червонозоряний проспект, 119. Відповідно до посадової інструкції заступника начальника відділу сертифікації [PERSON] від 11.09.2013 року останній призначається на посаду і звільняється з посади наказом генерального директора ДП «Київоблстандартметрологія»- керівника органу з сертифікації та підпорядкований безпосередньо начальнику відділу сертифікації. ( а.с. 28) Обовязками заступника начальника відділу сертифікації є: - організовувати роботу працівників відділу; - проводити раціональну розстановку кадрів; - брати участь у плануванні підвищення якості надання послуг; - у складі комісії проводити обстеження виробництв, технагляди; - контролювати оформлення свідоцтв про визнання, сертифікатів відповідності, ліцензійних угод на заявлену продукцію; - видавати завдання на проведення обстежень виробництва підприємств з метою сертифікації; - здійснювати планування та контроль технічних наглядів за сертифікованою продукцією, системами управління та атестованими виробництвами; - контролювати відбір зразків продукції, їх ідентифікацію та опломбування для випробувань з метою сертифікації чи періодичних випробуваннях при технічному нагляді; - здійснювати експертизу результатів випробувань з метою сертифікації в галузі акредитації; - узгоджувати проведення коригувальних дій по усуненню причин недоліків та порушень встановлених вимог, що виявлені; - проводити аналіз документації на продукцію вітчизняного та іноземного виробництва; - розробляти організаційно - методичну документацію з сертифікації продукції у визначеній галузі акредитації; - проводити експертизу нормативної документації на сертифіковану продукцію, проводити експертизу технічної документації та змін до неї; - постійно підвищувати свій технічний рівень; - вивчати та систематизувати передовий вітчизняний та зарубіжний досвід в галузі стандартизації та сертифікації; - вивчати вимоги міжнародних та європейських стандартів, що діють на території України; - здійснювати контроль за виконанням робіт та складанням звітів по виконаних роботах; - організовувати проведення технічного обслуговування оргтехніки, закріпленої за відділом сертифікації; - дотримуватись встановленого розпорядку дня інструкцій з охорони праці; - утримувати конфіденційною всю інформацію, отриману або створену протягом діяльності ОС; - повідомляти про ситуацію, яка може загрожувати конфліктом інтересів. ( а.с. 28-31) Наказом генерального директора ДП «Київоблстандартметрологія» № 56 АГ від 24.09.2014 року було створено інвентаризаційну комісію для проведення інвентаризації у Київському секторі з оцінки відповідальності ( сертифікації) з метою проведення інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, малоцінних необоротних матеріальних активів малоцінних швидкозношуваних предметів та інших активів. ( а.с. 124) Головою інвентаризаційної комісії за вказаним наказом був призначений позивач [PERSON]. ( а.с. 124) Під час проведення інвентаризації комісією було виявлено нестачу у Київському секторі системного блоку ПК Aser Verition M290 G 540, інвентарний номер 613002, про що 26.09.2014 року було складено відповідний акт та інвентаризаційний опис. ( а.с. 125) Згідно службової записки члена інвентаризаційної комісії економіста відділу бухгалтерського обліку [PERSON] інвентаризація, проведена 25.09.2014 року за наказом № 56 АГ від 24.09.2014 року, встановила наявність всіх матеріальних цінностей, крім ПК Aser Verition M290 G540, інвентарний номер 613002, матеріально відповідальною особою є [PERSON] ( а.с. 126) В судовому засіданні також встановлено, що під час вказаної інвентаризації було виявлено, що системний блок ПК Aser Verition M290 G 540, інвентарний номер 613002 у жовтні-листопаді 2013 року був забраний колишнім генеральним директором ДП «Київоблстандартметрологія» [PERSON] та його водієм, що вбачається з доповідної записки від 14.10.2014 провідного інженера відділу оцінки відповідності [PERSON] та доповідної записки від 21.11.2014 року інженера із стандартизації [PERSON] ( а.с. 9.10) Наказом заступника генерального директора ДП «Київоблстандартметрологія» [PERSON] від 28.10.2014 року № 62-АГ було створено інвентаризаційну комісію для проведення інвентаризації на підприємстві станом на 01 листопада 2014 року. ( а.с.11) За результатами інвентаризації вказаною комісією було складено протокол та оформлено акт, з яких вбачається, що під час інвентаризації в Київському секторі була виявлена нестача системного блоку ПК Aser Verition M290 G540, інвентарний номер 613002, що знаходиться в підзвіті матеріально-відповідальної особи [PERSON]. ( а.с. 23-24,80) В пояснювальній записці від 04.12.2014 року на імя виконуючого обовязки генерального директора ДП «Київоблстандартметрологія» [PERSON] позивач [PERSON] повідомив, що: - його постійне робоче місце знаходиться в м. Біла Церква; - передача матеріальних цінностей по Київському сектору відбувалась без його безпосередньої участі; - йому не було забезпечено умов по зберіганню матеріальних цінностей, а тому він не мав можливості нести відповідальність за збереження матеріальних цінностей, а тому просив провести службове розслідування по вказаному питанню. ( а.с. 18) Не дивлячись на вищевикладене, виконуючий обовязки генерального директора ДП «Київоблстандартметрологія» [PERSON] прийняв рішення про притягнення позивача [PERSON] до матеріальної відповідальності. Так, наказом № 02-К виконуючого обовязки генерального директора ДП «Київоблстандартметрологія» [PERSON] від 06.01.2015 року позивач [PERSON] був притягнутий до матеріальної відповідальності. ( а.с. 25) З вказаного наказу № 02-К від 06.01.2015 року вбачається, що на підставі акту інвентаризаційної комісії від 26.09.2014 року, матеріалів службового розслідування та службової записки [PERSON], останнього було притягнуто до матеріальної відповідальності в розмірі 2358 гр. 33 коп.. ( а.с. 25) Наказом № 03-К виконуючого обовязки генерального директора ДП «Київоблстандартметрологія» [PERSON] від 20.01.2015 року було внесено зміни до пункту1 наказу № 02-К від 06.01.2015 року та збільшено розмір покладеної на позивача [PERSON] матеріальної відповідальності до 2830 гр.. ( а.с. 26) Відшкодування вказаної суми проводилось підприємством відповідача із заробітної плати позивача [PERSON] з січня 2015 року. ( а.с. 35,36) Суд, оцінюючи видані відповідачем накази № 02-К від 06.01.2015 року та № 03-К від від 20.01.2015 року, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає що в судовому засіданні не найшли підтвердження підстави, застосовані відповідачем для притягнення позивача [PERSON] до матеріальної відповідальності. Згідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду,заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Згідно з п.2 ч.1 ст. 133 КЗпП України обмежену матеріальну відповідальність несуть керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям. В п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» вказано, що на підставі п. 2 ст. 133 КЗпП \~за шкоду, заподіяну зайвими грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних чи грошових цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям, випускові недоброякісної продукції, розкраданню, знищенню і зіпсуттю матеріальних чи грошових цінностей, матеріальну відповідальність в межах прямої дійсної шкоди, але не більше середнього місячного заробітку, несуть винні в цьому директори, начальники і інші керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники; керівники та їх заступники будь-яких структурних підрозділів, передбачених статутом підприємства, установи, організації чи іншим відповідним положенням. Згідно Положення про відділ сертифікації ДП «Київоблстандартметрологія» та посадової інструкції заступника начальника відділу сертифікації на позивача [PERSON] не покладено матеріальну відповідальність за збереження майна як по Київському сектору, так і по самому відділу сертифікації ДП «Київоблстандартметрологія». Підприємством відповідача так і не був наданий суду договір укладений з позивачем [PERSON] про матеріальну відповідальність. Також ДП «Київоблстандартметрологія» не було надано суду матеріалів службового розслідування, на підставі яких був виданий наказ № 02-К від 06.021.2015 року. Підприємством відповідача не були надані суду результати розгляду доповідної записки від 14.10.2014 провідного інженера відділу оцінки відповідності [PERSON] та доповідної записки від 21.11.2014 року інженера із стандартизації [PERSON] щодо вилученням системного блоку ПК Aser Verition M290 G 540, інвентарний номер 613002 у жовтні-листопаді 2013 року водієм на той час генерального директора ДП «Київоблстандартметрологія» [PERSON] за вказівкою останнього. Відповідачем ДП «Київоблстандартметрологія» не було надано суду докладного розрахунку розміру заподіяної шкоди за втрату ПК Aser Verition M290 G540, інвентарний номер 613002, який, як зазначив відповідач. встановлено на підставі бухгалтерських документів і не викликає сумнівів. Крім того, судом встановлено, що позивач [PERSON] не порушував трудових обовязків, покладених на нього за посадовою інструкцією заступника начальника відділу сертифікації ДП «Київоблстандартметрологія», зокрема і таких, що спричинили б підприємству матеріальну шкоду. На підставі вказаних обставин, суд приходить до висновку про необхідність визнання незаконним та скасування: - наказу Державного підприємства «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» № 02-К від 06.01.2015 року № 02-К про притягнення [PERSON] до матеріальної відповідальності в розмірі 2358 гр. 33 коп.; - наказу Державного підприємства «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» № 03-К від 20.01.2015 року № 03-К про внесення змін до п.1 наказу « Про притягнення до матеріальної відповідальності» від 06.01.2015 року № 02-К в частині розміру матеріальної відповідальності [PERSON], яким змінена сума на 2830 гр.. Також суд вважає на необхідне зобовязати Державне підприємство «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» повернути позивачу [PERSON] грошові кошти, відраховані із його заробітної плати на підставі наказу від 06.01.2015 року № 02-К про притягнення до матеріальної відповідальності зі змінами, внесеними наказом від 20.01.2015 року № 03-К. Крім того, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] в частині стягнення з відповідача судових витрат також підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору визначений Законом України « Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-УІ і з вимог майнового характеру становить 1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2015 року складає 1218 гр.. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог. За таких обставин, суд вважає на необхідне стягнути з відповідача ДП «Київоблстандартметрологія» на користь держави судовий збір у розмірі 243 гр. 60 коп. Крім того, до витрат, повязаних з розглядом справи відносяться, у тому числі, витрати на правову допомогу. Позивач [PERSON] поніс витрати на правову допомогу в сумі 570 гр. за складання позовної заяви, що підтверджується оригіналом квитанції № 034851 від 31.03.2015 року. ( а.с.113) Суд вважає на необхідне стягнути з відповідача ДП «Київоблстандартметрологія» на користь позивача [PERSON] вказану суму витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved