Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], встановивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця. В судове засідання позивач та представник позивача не зявились, відповідно до клопотання представника позивача останній просить проводити розгляд справи у відсутність сторони. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали в повному обсязі, пояснили, що позивачем не надано доказів на доведення зміни майнового стану, який би вплинув на його можливість сплачувати аліменти, а тому просять відмовити у задоволенні позову. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає вимоги [PERSON] необґрунтованими. Із наданої відповідачем копії свідоцтва про народження [PERSON] встановлено, що остання народилась 5 листопада 2008 року, батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] (як встановлено в суді прізвище змінено на Сергійчук внаслідок реєстрації шлюбу). Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 лютого 2014 року, копія якого долучена до матеріалів справи, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини : [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 4 лютого 2014 року і до повноліття дитини. Із позовної заяви [PERSON] вбачається, що останній просить змінити розмір стягуваних з нього аліментів, посилаючись на ті обставини, що на даний момент позивач одружився вдруге, в звязку з чим на його утриманні перебуває малолітня дитина та дружина, яка не працює. Крім цього позивач зазначає у позовній заяві, що також матеріально забезпечує батьків пенсіонерів та неповнолітніх братів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Із наданих позивачем доказів вбачається, що він дійсно 1 березня 2016 року зареєстрував шлюб із [PERSON], 16 травня 2016 року у позивача народилась дитина [PERSON]. Довідки № 4241від 29 грудня 2016 року та № 4234 від 26 грудня 2016 року, видані Городецькою сільською радою, доводять, що дружина та малолітня дитина проживають із позивачем у с.Городець Володимирецького району Рівненської області. Однак, доказів того, що внаслідок цих обставин у позивача суттєво погіршився матеріальний стан, останнім у відповідності до ст.60 ЦПК України надано не було. Таким чином, позивачем не доведено факт зміни матеріального стану позивача порівняно з часом винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів. Також, позивачем надана довідка № 4235 від 26 грудня 2016 року, видана Городецькою сільською радою, відповідно до якої до складу сімї позивача відносяться, окрім дружини та дитини, батьки та троє братів (двоє із яких неповнолітні). Судом не приймається до уваги вказаний документ, так як доказів утримання вказаних осіб саме позивачем, останнім надано не було. Разом з тим, судом при вирішенні даного спору враховуються ті обставини, що неповнолітня дитина - [PERSON], на утримання якої позивач зобовязаний сплачувати аліменти, має ряд хронічних захворювань, через що потребує обстеження та санаторно-курортного лікування, що підтверджено наданими відповідачем медичною довідкою від 27 лютого 2017 року, витягом із амбулаторної карти дитини та консультативним висновком спеціаліста від 4 липня 2013 року стосовно [PERSON]. Надана відповідачем довідка № 462 від 16 березня 2017 року, видана Стрільською сільською радою Сарненського району Рівненської області, доводить, що матеріальний стан відповідача, яка відповідно до цієї довідки є не працевлаштованою, суттєво не поліпшився. Таким чином, враховуючи надані сторонами докази, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] немає. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 192 СК України,

Outcome: dismissed