Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: виключити відомості про його батьківство з актового запису № 1144 від 12.07.2001 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції. Позов мотивовано тим, що з відповідачкою з 09.07.1996 року перебував у зареєстрованому шлюбі, який 01.06.2001 року було розірвано. [INFO] року відповідач народила сина - [PERSON], а 12.07.2001 року, вже після розірвання шлюбу, відповідач самостійно зареєструвала народження дитини у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1144. В момент народження дитини він не знав того факту, що не є біологічним батьком дитини, про подружню зраду йому було повідомлено пізніше, що і стало причиною розлучення. Ухвалою судді від 03.12.2018 року дана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі й призначено підготовче судове засідання. У зв'язку з неявкою відповідача у підготовче судове засідання 21.12.2018 року, справу розглядом було відкладено до 14.01.2019 року. У зв'язку з неявкою відповідача у підготовче судове засідання 14.01.2019 року, справу розглядом було відкладено до 31.01.2019 року. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.01.2019 року закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду. Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечували. Також позивач додатково пояснив, що після перенесеної хвороби у дитинстві він не здатний мати дітей, тому під час шлюбу з відповідачкою він усиновив її сина [PERSON], [INFO]. Син відповідачки [PERSON], [INFO], хоча і народився під час шлюбу, але він не є його біологічним батьком, відповідачка самостійно зареєструвала народження дитини у відділі ДРАЦС, без його відома. Він є інвалідом 2-ї групи, отримує мінімальну пенсію по інвалідності, та ще й змушений платити аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини, яка не його. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 128 ЦПК України, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не зверталася. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд в порядку ч.1 ст.281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Вислухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 01.06.2001 року було розірвано, актовий запис №90 (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке видано повторно, [INFO] року народився [PERSON], у відомостях про батьківство батьком дитини записано [PERSON], матір'ю [PERSON], про що відділом ДРАЦС реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 12.07.2001 року складено відповідний актовий запис №1144 (а.с.8). З копії актового запису про народження [PERSON] № 1144 від 12.07.2001 року вбачається, що відомості про батька записані на підставі свідоцтва про укладення шлюбу від 09.07.1996 року (а.с.40). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 21.02.2014 року вона проживала разом з позивачем без реєстрації шлюбі, а з 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Зі слів чоловіка їй відомо, що він усиновив сина [PERSON] - [PERSON], а коли відповідач народила другу дитину, то батьком записала позивача. Позивач не може мати дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її сином, у дитинстві він переніс хворобу «свинка», а тому не може мати дітей. Відповідачка є її колишньою невісткою, позивач не є біологічним батьком дітей відповідачки, старшого сина [PERSON] він усиновив, а батьком молодшого сина відповідачка самостійно записала позивача, останній про те не знав. Згідно ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч. 2 ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача відзиву на позов не надійшло і суд виходить з об'єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України. Враховуючи досліджені у справі докази у їх сукупності, наведені позивачем доводи про те, що він не може бути біологічним батьком дитини, які не спростовані відповідачем, те, що сторони не проживали разом з лютого 2014 року, на час реєстрації народження дитини позивач вже не перебував у шлюбі з відповідачем, однак на підставі ч. 1 ст. 122 СК України був записаний батьком дитини, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved