Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Просив зменшити розмір аліментів з нього на користь [PERSON] , який визначений судовим наказом Христинівського районного суду від 26.02.2018 р. у справі 706/250/18, визначивши розмір стягнень з 01.02.2019 р. на дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в 1/3 частині з усіх видів його доходів, але не менше 500 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття та звільнити його від сплати заборгованості по аліментах за станом на 01.02.2019 р. в розмірі 12725,36 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що згідно з судовим наказом від 26.02.2018 р. у справі № 706/250/18 з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21.02.2018 р. і до досягнення старшою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Судовий наказ в 2018 р. не виконувався, оскільки на розгляді суду перебувала його заява про скасування судового наказу, яка розглянута ухвалою суду від 18.02.2019 р. з роз`ясненням його права звертатись в суд з позовом відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України з позовом про зменшення розміру аліментів. За станом на 01.02.2019 р. державною виконавчою службою нарахована заборгованість згідно з розрахунком від 26.02.2019 р. в розмірі 22125,36 грн. На даний час він не спроможний виплатити ні заборгованість, ні забезпечити регулярність сплати аліментів у визначеному наказом суду від 26.02.2018 р. розмірі. [PERSON] має інше сім`ю, від іншого чоловіка народила дитину. Він також має іншу сім`ю. В склад його сім`ї входять: дружина [PERSON] , [INFO] , дочка дружини [PERSON] , [INFO] , та спільна дочка [PERSON] , [INFO] . Дружина не працює, оскільки зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років. Аліменти на дитину від першого шлюбу не отримує. Єдиним джерелом існування сім`ї є його заробіток. Взимку з 2017 р. на 2018 р. він працював кочегаром у споживчому товаристві «Шанс». Його заробіток: січень 2018 р. 3723 грн., лютий 3723 грн. березень 4709, 84 грн. У зв`язку із завершенням опалювального сезону з квітня по серпень 2018 р. він перебував на обліку в Христинівському районному центрі зайнятості. Його дохід становив: квітень- 235,73 грн., травень 544 грн., червень 544 грн., липень 157,94 грн., всього за п`ять місяців 1762, 44 грн. З листопада 2018 р. він працює водієм автотранспортного засобу в Уманській станції швидкої медичної допомоги. Його дохід у листопаді 2018 р. 4613 грн., грудні 2018 р. 4064,61 грн., січні 2019 р. 5075,86 грн. Його загальний дохід з 01.03.2018 р. по 01.02.2019 р. становить 20226,65 грн. Між тим за цей же період згідно з розрахунком, проведеним Христинівським районним відділом Державної виконавчої служби 26.02.2019 р. заборгованість по сплаті аліментів на користь відповідачки становить 22125,36 грн. Тобто розмір боргу перевищує розмір доходу. При цьому дохід облікований без розрахування відрахувань прибуткового податку та військового збору. В лютому 2019 р. в погашення заборгованості ним виплачено відповідачці 9400 грн. Сума боргу залишилась 12725,36 грн. Він матеріально неспроможний сплатити цю суму заборгованості з огляду на викладені обставини. Наявність на його утриманні малолітньої дитини, дружини, яка не працює в зв`язку з доглядом за дитиною, дитини дружини від першого шлюбу, низький рівень його доходів є обставинами, які мають істотне значення для вирішення питання звільнення його від сплати заборгованості за період з 01.03.2018 р. до 01.02.2019 р. в розмірі 12725,36 грн. Він не спроможний в подальшому виплачувати на користь відповідачки аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З 01.01.2019 р. відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 р. встановлений у розмірі 2027 грн. Отже, на двох дітей він має платити мінімум 2027 грн. щомісячно. В січні 2019 р. його заробітна плата становить 5075,86 грн. Податок з доходу фізичних осіб становить 913,65 грн. До видачі: 4162,21 грн. З них при сплаті аліментів йому залишиться до отримання 1925,21 грн. За ці кошти має прожити місяць четверо членів його сім`ї. Його дочка [PERSON] , [INFO] , при виконанні судового наказу є ущемленою в правах у порівнянні з дітьми, які перебувають на утриманні відповідачки. Вважає, що розмір аліментів на дітей слід зменшити, визначивши його у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів, але не менше 500 грн. на кожну дитину. Відповідачем [PERSON] поданий до суду відзив на позов, в якому вона просила у позові відмовити повністю. Зазначила, що доводи позивача про недостатність доходів для сплати аліментів слід розцінювати критично. У власності позивача знаходяться об`єкти нерухомого майна: зокрема, будинок по [ADDRESS] , який той нещодавно придбав та до якого лише минулого року переїхав, а крім цього, у нього у власності перебуває квартира [ADDRESS] , а також автомобіль «Деу Ланос». Твердження позивача про те, що його нинішня дружина не працює, також не відповідає дійсності, остання працює на посаді кухара у Верхняцькій селекційній станції. Наявність у позивача на утриманні дочки та її матері сама по собі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки на момент винесення судового наказу 26.02.2018 р. ці обставини вже існували, вони були оцінені судом. Крім того, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. До позовної заяви не додано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності будь-яких передбачених ч. 2 ст. 197 СК України обставин, що мають істотне значення та могли б слугувати підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості з аліментів. Позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, в якому просив позов задовольнити повністю. Зазначив, що відповідач створила нову сім`ю, новий чоловік має в м. Умані трикімнатну квартиру, має значні доходи. Фактично [PERSON] та діти належно матеріально забезпечені. Він також має нову сім`ю, на яку отримує зарплати менше, ніж відповідачка на двох дітей. На праві власності та в користуванні він не має будь-якого автомобіля. Квартира по [ADDRESS] куплена його сім`ї його батьком, який з власної волі допомагає йому та його сім`ї вижити матеріально. Квартира по [ADDRESS] дісталась йому у спадщину після смерті матері, яка померла в 2007 р. При постановленні судового наказу 26.02.2018 р. він не викликався у судове засідання, від нього не вимагались докази на спростування заяви про видачу судового наказу. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовну вимогу про зменшення розміру аліментів на дітей підтримали повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. У той же час не підтримали вимогу про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала повністю, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позов. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові докази у справі: копії судового наказу від 26.02.2018 р. у справі № 706/250/18, ухвали суду від 18.02.2019 р. про повернення заяви про скасування судового наказу, довідку виконкому Верхняцької селищної ради Христинівського району № 413 від 20.02.2019 р. про склад сім`ї [PERSON] , розрахунок заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] № 13777 від 11.12.2019 р., довідки про доходи [PERSON] № 1 від 20.02.2019 р., № 25 від 11.02.2019 р., № 163 від 11.02.2019 р., № 341 від 11.12.2019 р., інші письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що судовим наказом Христинівського районного суду від 26.02.2018 р. у справі № 706/250/18 з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21.02.2018 р. і до досягнення старшою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Ухвалою суду від 18.02.2019 р. у справі № 706/250/18 повернуто заяву [PERSON] про скасування вказаного судового наказу. У задоволенні позовної вимоги про зміну розміру аліментів на дітей необхідно відмовити з таких підстав. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач у своєму позові просив зменшити розмір аліментів до 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 500 грн. на кожну дитину щомісячно, тобто зменшивши лише мінімальний поріг розміру аліментів, визначений судовим наказом у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. У разі задоволення такої позовної вимоги розмір аліментів на дітей не відповідав би вимогам чинного законодавства України. Встановлення такого розміру аліментів буде суперечити положенням ч. 2 ст. 182 СК України про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідно також\~врахувати,\~що Законом\~України від\~03\~липня 2018\~року №\~2475-VIII\~частину першу\~статті 71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» доповнено\~абзацом другим,\~яким передбачено,\~що виконавець\~стягує з\~боржника аліменти\~у розмірі,\~визначеному виконавчим\~документом,\~але не\~менше мінімального\~гарантованого розміру,\~передбаченого СК\~України (на\~даний час\~це 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку-\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України).\~Тобто законодавство\~передбачає механізм,\~який надає\~можливість забезпечити\~виплату аліментів\~у розмірі\~не нижче\~мінімального гарантованого\~розміру,\~передбаченого СК\~України, навіть за наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Зменшення розміру аліментів на дітей до розміру, який є нижчим від встановленого законом мінімального гарантованого, не ґрунтується на нормах матеріального права та фактично не змінить мінімальний розмір стягуваних державним виконавцем аліментів, незалежно від наявності судових рішень щодо цього. Тому у задоволенні позовної вимоги про зменшення розміру аліментів необхідно відмовити. У задоволенні позовної вимоги про звільнення від сплати заборгованості за аліментами необхідно також відмовити, оскільки у судовому засіданні позивач та його представник не підтримали вказану позовну вимогу. Враховуючи зазначені обставини, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed