Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить суд розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачкою. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 05 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції у Луганській області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою за актовим записом №93. Від шлюбу спільних дітей не мають. Приблизно з жовтня-листопада 2016 року вони остаточно припинили сімейні та шлюбні стосунки, перестали спілкуватися, зважаючи на розбіжності поглядів по веденню спільного господарства та інших питань, які суттєво впливають на можливість проживання разом, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам та інтересам дружини. [PERSON] проживають окремо один від одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Спору про майно не заявлено. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в позовній заяві просив суд розглянути справу без його участі. У судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не зявився, надавши заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки та телефонограмою № 123 від 26.10.2017 року. В судовому засіданні 18.08.2017 року позовні вимоги про розірвання шлюбу не визнала та просила надати строк на примирення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим задоволенню за наступними підставами: Сторони знаходяться у шлюбі з 05 серпня 2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції у Луганській області за актовим записом №93. Шлюбні стосунки припинені з осені 2016 року. Позивач наполягав на розірванні шлюбу. Сторони проживають окремо. Дітей від шлюбу не мають. Відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 роз'яснено, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1\~ст. 111 СК\~вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи\~\~ слуханням та надання сторонам строку на\~\~ примирення\~\~ (ч. 5\~ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. 18 серпня 2017 року судом сторонам надавався строк для примирення один місяць, однак примирення подружжя не досягли, позивач категорично наполягав на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved