Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди. В судове засідання позивач зявився, але надав заяву про розгляд справи в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. В судове засідання відповідач не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за слідуючими підставами. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється власником транспортного засобу марки «Ford Transit», д/з ВН2380ЕМ, 2006 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САР №922950, виданого ВРЕР при ДАІ з обслуговування м.Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району Одеської області. 16 липня 2017 року о 23.00 год. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки «OPEL ZAFIRA», д/з ВН9739ЕН по вул.Кишинівській, с.Семенівка, Білгород-Дністровського району Одеській області у порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням автомобілю, виїхав на ліве узбіччя та скоїв зіткнення з припаркованими за межами проїзної частини двома автомобілями, у тому числі з автомобілем марки «FORD TRANSIT» власником якого являється позивач по справі, внаслідок автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП України. 17 липня 2017 року старшим слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області до ЄРДР за №12017160240002045 були внесені відомості про вказану дорожньо-транспортну пригоду. Постановою СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області від 10 серпня 2017 року кримінальне провадження закрито в звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Копії матеріалів кримінального провадження №12017160240002045 від 17 липня 2017 року направлені до ВПП Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за відповідними статтями КУпАП України, яка порушила ПДР. За даним фактом співробітниками відділу поліції Білгород-Дністровського МВП ГУНП України в Одеській області відносно [PERSON] 30 серпня 2017 року складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР №014041 за ст.124 КУпАП України та протокол про адміністративне правопорушення серії БР №014042 за ст.130 КУпАП України. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 вересня 2017 року відповідач [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн.. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 вересня 2017 року відповідач [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн.. Згідно висновку №1493-07-17 від 11.08.2017 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача склала 174210 грн. 57 коп.. На момент скоєння дорожньої-транспортної пригоди позивач [PERSON] мав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0214993. Страховою компанією позивачу було відшкодовано суму у розмірі 89100 грн.. Автомобіль марки «OPEL ZAFIRA», д/з ВН9739ЕН є джерелом підвищеної небезпеки, а тому згідно ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вбачається зі ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Для обґрунтування суми завданої матеріальної шкоди позивач був змушений звернутись до експертної установи для надання висновку, за що позивач сплатив грошові кошти у розмірі 1500 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером №1493-07 від 11.08.2017 року. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім того, в позовній заяві позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, позивач постійно знаходився в стресовому стані, було порушено звичайне життя, погіршилось здоровя, не міг використовувати транспортний засіб, заподіяну моральну шкоду оцінує у розмірі 30000 грн.. Так, відповідно до вимог чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сімї, и близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибин фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязаня з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльності, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року\~роз'яснюється, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та за якими доказами це підтверджено. Між тим, суд вважає, що розмір моральної шкоди підлягає зменшенню у зв'язку з тим, що в порушення положень\~постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року\~„Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~позивачем не визначено з яких міркувань виходив, визначаючи розмір шкоди саме у розмірі 30000 грн., якими доказами це підтверджується та з урахуванням яких обставин визначено саме такий розмір моральної шкоди. На підставі вищезазначеного, суд встановлює розмір відшкодування морального збитку в сумі 5000 грн.. Відновідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК україни, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову ? на відповідача. В контексті норми статті 137 ЦПК України витрати за надання правничої допомоги адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, якій такі послуги надавались та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Судом були враховані всі надані позивачем докази, але доказів оплати послуг за надання правничої допомоги адвоката суду позивачем не було надано. На підставі чого в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правничої допомоги адвоката відмовити. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial