overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом 15.10.2015р., мотивуючи свої вимоги тим, що 25 квітня 2001року у відділі РАГС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області він зареєстрував шлюб з [PERSON] за актовим записом № 35. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище Середа. Від шлюбу мають доньку [PERSON] - 19 червня 2001р. народження. За час перебування у шлюбі вони втратили любов та повагу одне до одного, маючи різні погляди на життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого між ними постійно виникали суперечки та претензії один до одного, що призвело до припинення між ними подружніх стосунків. Шлюбні відносини між ними припинено в 2009 році, коли відповідач залишила їх спільне місце проживання [INFO] та перейшла проживати з донькою в будинок своїх батьків по вулиці Кочури,10. Спору щодо місця проживання доньки між ними немає, донька проживає з матірю, а він надає матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі, який влаштовує відповідача. Між ними відсутній спір щодо поділу спільного майна. Оскільки вони тривалий час проживають окремо, строк для примирення надавати недоцільно. Вважає, що шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить як їх інтересам так і інтересам дитини. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, просить розірвати шлюб, судові витрати залишити за ним. Відповідач в судовому засіданні, не заперечуючи проти розірвання шлюбу, пояснила, що, на її думку, примирення між ним неможливе, у неї фактично інша сімя, тому надавати строк для примирення недоцільно. Позивач надає матеріальну допомогу на дитину за взаємною домовленістю. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - Середа. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлено: сторони зареєстрували шлюб 25 квітня 2001року у відділі РАГС Кролевецького районного управління юстиції за актовим записом № 35; від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], 19 червня 2001року народження (а.с.7). Сторони припинили подружні стосунки в 2009 році, зараз проживають окремо і не мають наміру їх поновлювати. З пояснень сторін вбачається, що, на їх думку, сімя розпалася і примирення між ними вже не буде. За таких обставин суд вважає, що звернення позивача до суду відповідає положенням ст. 110 Сімейного кодексу України, а, враховуючи положення ст. 112 СК України щодо підстав для розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами не буде, надавати строк для примирення відповідно до ст. 111 СК України недоцільно, і шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи думку відповідача, після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище - Середа. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом 17.07.2015р., мотивуючи свої вимоги тим, що 31.01.2014р. у виконкомі Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області він зареєстрував шлюб з відповідачем за актовим записом №1. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] 21.02.2014р. народження. [PERSON] з відповідачем розпалася, з 10 квітня 2015 року вони проживають окремо, він не має наміру поновлювати подружні стосунки. Причиною цьому стало те, що відповідач неправильно вела себе в сімї, зловживала спиртними напоями, вчиняла сварки, в результаті чого між ними склалися недоброзичливі стосунки, при яких спільне життя стало неможливим. Спору про місце проживання дитини та про поділ спільного майна немає. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, судові витрати просить залишити за ним. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнала, згодна на розірвання шлюбу з позивачем, після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для ухвалення судового рішення в попередньому судовому засіданні з задоволенням позову. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони зареєстрували шлюб 31.01.2014р. у виконкомі Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області за актовим записом №1 (а.с.4). Від шлюбу вони мають сина [PERSON] 21.02.2014р. народження (а. с.13). Сторони спільно не проживають, обоє вважають за доцільне розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси сторін, відсутні підстави для неприйняття визнання позову, а тому є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом 21.07.2014 р., мотивуючи свої вимоги тим, що 20.10.2007 р. у виконкомі Ленінської сільської ради Кролевецького району він зареєстрував шлюб з відповідачкою за актовим записом № 08. ЇЇ дошлюбне прізвище - [PERSON], шлюб в обох перший. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них з відповідачкою не склалося. Вони втратили любов та повагу одне до одного, мають різні погляди на ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними фактично припинені в травні 2014 року і поновлювати їх вони не збираються, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу неможливе, це суперечитиме їх інтересам. Питання проживання та утримання дитини, а також питання поділу спільного майна вони вирішать окремо. Судові витрати просить залишити за ним. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених в позові і просить їх задовольнити, ухваливши рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згодна, не заперечує проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні . Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для ухвалення судового рішення в попередньому судовому засіданні з задоволенням позову. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони зареєстрували шлюб 20 жовтня 2007 р. у виконкомі Ленінської сільської ради Кролевецького району Сумської області за актовим записом № 08 (а.с.6), від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як вбачається з позову, сторони спільно не проживають з травня 2014 року. Відповідачка визнала позов. За таких обставин визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси сторін чи інших осіб, а тому підстави для неприйняття визнання відповідачем позову немає. Визнання відповідачем позову є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом 23.09.2015року, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 червня 2005року у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції він зареєстрував шлюб з відповідачем за актовим записом № 42, дошлюбне прізвище відповідача - Герасимець. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] - 12.05.2006року народження. Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони втратили любов та повагу одне до одного. Він зрозумів, що вони не мають нічого спільного (інтересів, планів на майбутнє і т.д.). Шлюбні відносини між ними припинено в листопаді 2014 року і вони проживають окремо. У них було достатньо часу для налагодження відносин, але вони, навпаки, ще більше віддалилися одне від одного. Після розірвання шлюбу донька залишиться проживати з дружиною, спору щодо виховання дитини та її матеріального забезпечення між ними немає. Майно, придбане в період шлюбу, він залишає дружині, враховуючи, що донька буде жити з нею. Судові витрати позивач просить залишити за ним. Позивач в судове засідання не зявився, повідомивши про те, що він підтримує позов, і просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що згодна на розірвання шлюбу, оскільки вони з позивачем обоє прийшли до висновку щодо неможливості збереження шлюбу; на її думку, примирення між ними не буде. У них немає спору щодо виховання та забезпечення дитини, відповідач в добровільному порядку бере участь в матеріальному забезпеченні доньки. Після розірвання шлюбу вона просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлено: сторони зареєстрували шлюб 03 червня 2005року у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції за актовим записом № 42 (а. с. 7). Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON] - 12 травня 2006року народження ( а. с. 8). Сторони припинили подружні стосунки у 2014 році і проживають окремо, не маючи наміру їх поновлювати. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згодна на розірвання шлюбу, вважаючи, що примирення неможливе, сімя фактично розпалася. 07 жовтня 2015 року за клопотання позивача сторонам було надано строк для примирення 6 місяців, однак воно не відбулося. За таких обставин суд приходить до висновку, що звернення позивача до суду відповідає положенням ст. 110 Сімейного кодексу України, а, враховуючи положення ст. 112 СК України щодо підстав для розірвання шлюбу, суд вважає, що примирення між сторонами не буде, сімя фактично розпалася і шлюб між сторонами слід розірвати, що буде як в інтересах сторін так і в інтересах дитини сторін. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом 28.10.2015р., мотивуючи свої вимоги тим, що 01 серпня 2009 р. у відділі ДРАЦС Кролевецького районного управління юстиції Сумської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою за актовим записом № 69. Дошлюбне прізвище відповідачки - Вербицька. Від шлюбу мають доньку [PERSON], 03.06.2010р. народження. Спільне подружнє життя у них з відповідачкою не склалося, вони втратили любов та повагу одне до одного, мають різні погляди на ведення спільного господарства. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, такими, як повага до чоловіка; поводиться з ним непорядно, зраджує йому. Шлюбні відносини між ними припинено у вересні 2015року і поновлювати їх вони не збираються. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Питання щодо поділу майна та утримання доньки буде вирішено окремо. Вважає, що збереження сімї неможливе. Судові витрати просить залишити за ним. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить розірвати шлюб з підстав, зазначених у позові. Відповідачка в судовому засіданні, не заперечуючи проти розірвання шлюбу, пояснила, що, на її думку, примирення між ними неможливе. Послання позивача на подружню зраду з її боку безпідставні. Причиною розпаду їх сімї є відношення позивача до сімї, який зловживає спиртними напоями, значний час проводить з друзями, не приділяючи належної уваги сімї. Вона зазначила, що вони раніше двічі припиняли подружні відносини, відповідач обіцяв припинити пиячити, закодуватися, змінити своє ставлення до сімї і вони поновлювали спільне проживання, однак це тривало недовго і зараз вона остаточно прийшла до висновку про неможливість збереження сімї. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлено: сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2009 року у відділі ДРАЦС Кролевецького районного управління юстиції за актовим записом № 69 (а. с. 8), від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а. с. 9). Сторони припинили подружні стосунки у вересні 2015року, зараз проживають окремо і не мають наміру їх поновлювати. З пояснень сторін вбачається, що вони і раніше припиняли подружні стосунки, а потім їх поновлювали; зараз, на їх думку, сімя розпалася і примирення між ними вже не буде. За таких обставин суд вважає, що звернення позивача до суду відповідає положенням ст. 110 Сімейного кодексу України, а, враховуючи положення ст. 112 СК України щодо підстав для розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами не буде, надавати строк для примирення відповідно до ст. 111 СК України недоцільно, і шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи думку відповідачки, після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом 30.07.2014 р., мотивуючи свої вимоги тим, що 05 серпня 2006 року у виконкомі Реутинської сільради Кролевецького району за актовим записом №04 було зареєстровано шлюб з [PERSON] Вони мають дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. За останні шість років відносини між ним та дружиною погіршилися. Вони неодноразово припиняли подружні стосунки та проживали окремо, примирення між ними було нетривалим. З січня 2014 року вони знову проживають окремо. Вони з дружиною різні за характером люди, у них різні погляди на життя, на виховання дітей, шлюб між ними існує формально. Вони намагалися зберегти сім'ю, однак це їм не вдалося, тому вважає, що надавати їм строк для примирення недоцільно. Діти проживають з ним, спору з цього приводу у них немає. Немає спору і про поділ майна. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві і просить позов задовольнити, судові витрати залишити за ним. Відповідачка не заперечує проти позову, пояснивши при цьому, що вони роками намагалися зберегти сім'ю, однак цього не сталося і, на її погляд це неможливо. Раніше вона двічі зверталася до суду з аналогічним позовом, після чого примирялися, однак зараз примирення неможливе. Вони обоє займаються вихованням дітей, позивач є гарним батьком, однак стосунки, які склалися між нею та позивачем негативно впливають як на них безпосередньо так і шкодить інтересам дітей, тому розірвання шлюбу буде як в їх інтересах так і в інтересах дітей, вихованням та матеріальним забезпеченням яких вони будуть турбуватися обоє. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 серпня 2006 року у виконкомі Реутинської сільради Кролевецького району за актовим записом №04 (а.с. 5). Вони мають дочку- [PERSON], [INFO], та сина- [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, проживають окремо, вони не мають наміру поновлювати шлюбні відносини, вважаючи примирення неможливим. Спір про місце проживання дітей та про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин суд вважає, що звернення позивача до суду відповідає положенням ст. 110 Сімейного кодексу України, а, враховуючи положення ст. 112 СК України щодо підстав для розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами не буде, надавати строк для примирення відповідно до ст. 111 СК України недоцільно, і шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом 30 січня 2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 серпня 1994 року у відділі ДРАЦС Кролевецького районного управління юстиції він зареєстрував шлюб з відповідачкою за актовим записом № 108. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття. Спільне життя з відповідачкою не склалося і протягом останніх 13 років він фактично з нею не проживає, ніяких спільних відносин не має; приїжджаючи в м. Кролевець, він проживає у своїх батьків. Шлюбні відносини між ними припинені, при цьому втрачено почуття любові та взаємопорозуміння, примирення між ними та збереження сім'ї неможливі, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги свого довірителя, пояснивши, що сторони не мають наміру поновлювати подружні стосунки, між ними вирішено питання щодо утримання доньки на час її навчання, тому просить розірвати шлюб, судові витрати залишити за позивачем. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час розгляду справи. Від [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати за її відсутності, зазначивши при цьому, що позовні вимоги [PERSON] вона визнає, згодна на розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище - [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлено: сторони зареєстрували шлюб 06 серпня 1994 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 108, дошлюбне прізвище відповідача - [PERSON] ( а. с. 4). Сторони тривалий час, більше 10 років, проживають окремо, не маючи наміру поновлювати подружні стосунки. За таких обставин суд приходить до висновку, що звернення позивача до суду відповідає положенням ст. 110 Сімейного кодексу України, а, враховуючи положення ст. 112 СК України щодо підстав для розірвання шлюбу та їх наявність, суд вважає, що примирення між сторонами не буде, надавати строк для примирення відповідно до ст. 111 СК України недоцільно, і шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилався на те, що відповідачі [PERSON], [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO]. З 2007 року батьки дитини мешкають окремо від дитини, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, ведуть аморальний, розпусний образ життя, зловживають спиртними напоями. З того ж часу, неповнолітній [PERSON] проживає в його сім'ї. Таким чином, просить позбавити батьківських прав відповідачів. Крім того, враховуючи, що батьки дитини не надають допомоги просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини, з кожного з відповідачів, щомісяця. Орган опіки Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради та Служба у справах дітей Одеської міської ради надіслали клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників та підтримують висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] [INFO]. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про місце та час його проведення повідомлені належним чином через публікацію у пресі оголошення про виклик, причини неявки не повідомляли, заява про розгляд справи за їх відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України про що не заперечував позивач. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі який розірвано 16.08.2007р., (а.с. 7). Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON] [INFO] про що зроблено відповідний актовий запис № 721 від 01 червня 2005 року по Першому відділу РАЦС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси (а.с. 6). Після розірвання шлюбу, батьки дитини залишили місце проживання, мешкають окремо, розвитком та вихованням дитини не займаються, не надають добровільно допомоги на утримання дитини, яка залишилася проживати з [PERSON], який є рідним братом [PERSON] Згідно висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 31.08.2015р., № 01-05-1/2062вх, орган опіки вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] [INFO], який особисто подав до органу опіки письмову заяву з проханням позбавити батьків батьківських прав відносно нього. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів, утримання інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON], законні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. ст. 164, 166, 180, 184, 191 СК України,

Outcome: approved