Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючі тим, що 20.03.2015 року він дав у борг відповідачу гроші в сумі 100 000 грн. під 2,5% за користування його грошима, які та зобовязалася повернути до 20 березня 2016 року, про що [PERSON] надала розписку. Відповідачка до цього часу з боргом не розрахувалася, проценти не сплатила. За таких обставин просить стягнути суму боргу з відповідачки з урахуванням процентів за весь час користування позиченими грішми. Просить стягнути з відповідачки на його користь борг в сумі 100 000 грн. 00 коп. та відсотки в сумі 67 500 грн. 00 коп. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідачки на його користь борг в сумі 100 000 грн. 00 коп. та відсотки в сумі 67 500 грн. 00 коп. Відповідачка [PERSON] в судовому засідані заперечувала проти позову, мотивуючи тим, що зазначена в розписці сума не є окремою позикою, а є відсотками за раніше взятою позикою, однак на прохання [PERSON] вона написала розписку про те, що це нова позика, хоча фактично грошей не отримувала. Потім стверджувала, що позивач просив її переписати розписку, оскільки за попередньою спливав строк позовної давності. В дебатах зазначила що просто не має грошей щоб повернути борг. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З оригіналу розписки від 20.03.2015 року вбачається, що [PERSON] позичила у [PERSON] 100 000 грн. під 2,5 відсотків річних. Гроші вона зобовязалася повернути до 20.03.2015 року. В судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що не вона власноручно писала таку розписку. Позиція відповідачки не доведена належними і допустимими доказами, оскільки договір позики не оспорений нею за безгрошовістю. Рішення суду з цього приводу не надано. Згідно ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Поясення свідків [PERSON] та [PERSON], про те, що відповідачка не отримувала гроші, не мають значення, тому що договір укладено в письмовій формі. Крім того свідки пояснили, що знають про існування боргових зобовязань, але скільки було позик, коли вони бралися і як поверталися - вони не знають. В матеріалах справи наявна розписка - письмовий договір. Факти укладення такого договору під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини, судом не встановлені, тож пояснення свідків відповідача не мають значення. Таким чином судом встановлено, що між сторонами було укладено договір позики, але відповідачка борг не повернула і сума боргу за договором позики від 20.03.2015 року становить 167 500 грн., з яких: 100 000 грн. 00 коп. сума позики; 67 500 грн. 00 коп. відсотки. Відповідно до ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак позивач не вимагає сплати боргу з урахуванням індексу інфляції, а договором передбачено сплату відсотків у розмірі 2,5%. Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком відсотків за користування його грошима відповідачкою. Їх розмір за 27 місяців складає 67 500 грн. Суд, відповідно до ст. 11 ЦПК України, розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Тому, на підставі вищевикладеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу за договором позики, яка складає 100 000 грн., оскільки факт укладення між сторонами договору позики в простій письмовій формі знайшов своє підтвердження під час судового розгляду справи, а зобовязання повинні виконуватись належним чином. Крім того, з відповідачки на користь позивача на підставі ст. ст. 625, 1048 ЦК України слід стягнути відсотки за користування кредитом в сумі 67 500 грн. Таким чином всього підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача 167 500 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави слід \~стягнути судовий збір в сумі 1 675 грн. 00 коп., оскільки [PERSON], позов якого задоволено повністю, як інвалід другої групи звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved