Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про повернення стягненого за виконавчим написом. Обґрунтовано позов тим, що 08.05.2018\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Харою Н.С.\~було вчинено\~виконавчий напис,\~зареєстрований за\~№ 3254,\~за яким\~стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь Публічного\~акціонерного товариства\~«Перший Український\~Міжнародний Банк»\~заборгованість у\~розмірі 29329\~грн.\~20\~коп. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 квітня 2021 року вказаний виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню. Водночас, до визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню із заробітної плати позивача було утримано на користь відповідача 2096 грн. 24 коп., які підлягають поверненню, як безпідставно набуті відповідачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06\~липня 2021\~року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними в справі матеріалами. Треті особи у судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення повідомлялись завчасно та належним чином. Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 08\~травня 2018\~року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 3254, за яким стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість у розмірі 29329 грн. 20 коп. (а.с. 16). Рішенням Деснянського районного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 750/1225/21 виконавчий напис № 3254, вчинений 08 травня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість у розмірі 29329 грн. 20 коп. визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с. 18-24). Згідно інформації приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. на виконання у приватного виконавця перебуває виконавче провадження ВП № 57965604 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Станом на 24.06.2021 з боржника [PERSON] стягнуто грошові кошти в розмірі 2096 грн. 24 коп., з яких: 169 грн. 30 коп. основна винагорода приватного виконавця; 403 грн. 27 коп. витрати виконавчого провадження; 1523 грн. 67 коп. борг за виконавчим документом, який перерахований на рахунок стягувача (а.с. 27). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи, що рішенням суду у справі № 750/1225/21 визнано виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідно і стягнення заборгованості з позивача є протиправним, а тому суд вважає, що стягнуті кошти підлягають поверненню [PERSON] , як безпідставно набуті відповідачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Також, у зв`язку з наявністю підстав для задоволення позову, позивачу мають бути відшкодовані понесені у справі судові витрати на правничу допомогу. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із\~частинами першою,\~другою статті\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідачу правничу допомогу надавав адвокат Солдаткін О.С. на підставі договору № 3 про надання професійної правничої допомоги та ордеру серії АІ 1003895 від 30.06.2021 (а.с. 35-36, 40). Згідно квитанції № 62Е3-377М-2В11-СРК1 від 15.06.2021 позивач сплатив згідно договору № 3 від 19.01.2021 адвокату 3000 грн. (а.с. 38). Відповідно до\~частини другої\~статті 137\~ЦПК України,\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із\~частиною четвертою\~статті 137\~ЦПК України,\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі у сумі 3000 грн. Також,\~відповідно до\~статті 141\~ЦПК України,\~з відповідача\~на користь\~позивача належить\~стягнути витрати\~по сплаті\~судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved