Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи Бердянський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, Бердянський міській відділ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про внесення змін в актовий запис про народження дитини, усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, мотивуючи свої вимоги наступним. З 2005 року по 2010 рік позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою. 15 січня 2008 року у них народився син [PERSON], якого зі слів матері зареєстровано як [PERSON] В 2014 році відповідачка почала проживати з [PERSON], який 11 липня 2014 року визнав батьківство щодо біологічного сина позивача [PERSON], в результаті чого дитині були змінені прізвище з «Панарін» на «Дрожча», по-батькові з «Володимирович» на «Олександрович». Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 березня 2017 року [PERSON] визнано батьком дитини та внесені зміни до актового запису про народження дитини, батьком записано позивача, але актовий запис про народження дитини не має повної інформації про батька, а саме щодо громадянства та місця його проживання, а також позивач вважає, що прізвище дитини необхідно вказати «Шерстюк». Крім того, з часу спільного проживання відповідачки з [PERSON], вона чинить перешкоди у спілкуванні позивача з сином. Мирним шляхом врегулювати спір щодо спілкування батька з сином неможливо. Позивач бажає налагодити нормальний звязок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей, спілкуватися без участі інших осіб, вирішувати питання, повязані з фізичним та духовним розвитком дитини, підвищувати її свідомість щодо навколишнього світу, забезпечувати усім необхідним та виховувати сина. Просив задовольнити позов, внести зміни до актового запису № 154 від 14 лютого 2008 року про народження [PERSON] та вказати відомості про батька: громадянство громадянин України, місце проживання батька Україна, [ADDRESS], у відомості про прізвище дитини запис «Дрожча» замінити на «Шерстюк»; зобовязати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON], визначивши способи участі позивача у вихованні сина побачення п'ять раз на тиждень з 15.00 год. до 18.00 год., довгострокові побачення з вечора пятниці до вечора неділі, проведення з батьком першої половини шкільних канікул, проведення з батьком спільних свят (через рік), необмежене спілкування батька з сином особисто засобами телефонного, поштового та іншого засобу звязку. Крім зазначеного, просив визначити порядок передачі сторонами дитини, а також зобовязати відповідачку надавати позивачу інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання дитини. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 жовтня 2017 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради. Відповідно до ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 січня 2018 року до участі в справі в якості третьої особи залучено Бердянський міській відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених в позові підстав, просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи, в якій зазначила, що вона позов визнає частково, бажає, щоб позивач усі дії по вихованню дитини та зустрічі з нею завжди узгоджував з відповідачкою до досягнення дитиною повноліття, згодна на зміну прізвища дитини. Представник Бердянського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник Бердянського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без участі представника відділу та зазначив, що позовні вимоги він визнає частково з наступних підстав. Стосовно вимог про внесення змін до актового запису про народження дитини третя особа не заперечує. Відповідно до ч. 5 ст. 148 СК України у разі заперечення одним із батьків щодо прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися судом. В даному випадку зазначене питання може бути вирішено тільки при всебічному розгляді справи в суді. Тому вказану вимогу відділ ДРАЦС залишив на розсуд суду. Щодо вимоги позивача анулювати запис про видання повторного свідоцтва про народження, відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні. Після внесення змін до актового запису цивільного стану свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку. Таким чином, для анулювання повторно виданого свідоцтва після внесення змін до актового запису його необхідно надати до відділу ДРАЦС разом із заявою про внесення змін. Представник органу опіки та піклування позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, зміни її прізвища, але при визначенні часу спілкування батька з сином просила врахувати думку дитини, яка має бажання спілкуватися з батьком під час канікул. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Ст. 121 СК України врегульовано, що права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 123, 125 цього Кодексу. Ст. 125 СК України визначає походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері і батька дитини; за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; за рішенням суду. Ст. 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у книзі реєстрацій народжень провадиться за прізвищем матері, а імя та по-батькові батька дитини записується за її вказівкою. Як вбачається з пояснень [PERSON] та матеріалів справи, позивач з відповідачкою перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час яких у них народився син [PERSON]. Відповідно до ст. 135 СК України на підставі заяви матері в актовому записі про народження № 154 від 14 лютого 2008 року відомості про батька дитини були записані зі слів матері [PERSON] 10 липня 2014 року за заявою матері та батька про визнання батьківства та на підставі свідоцтва про шлюб у вищевказаний актовий запис були внесені зміни та батьком дитини вказано [PERSON] Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 березня 2017 року [PERSON] визнано батьком [PERSON], виключено відомості про [PERSON] як про батька дитини з актового запису № 154 від 14 лютого 2008 року про народження, батьком дитини визнано [PERSON]; зобов'язано відділ ДРАЦС по м. Бердянську Бердянського МРУЮ Запорізької області внести зміни до актового запису про народження № 154 від 14 лютого 2008 року, а саме запис про батька «[PERSON], [INFO]» змінити на «[PERSON], [INFO]». Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] серії № І-ЖС № 334517, виданим повторно 18 травня 2017 року Бердянським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, батьком дитини вкзаний [PERSON], матір'ю [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно повязані із фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути субєктом цивільних прав та обовязків. Згідно зі ст. 9 вказаного Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Оскільки на підставі рішення суду від 28 березня 2017 року до актового запису про народження дитини № 154 від 14 лютого 2008 року внесено зміни щодо відомостей про батька дитини, однак, не змінено відомості про його місце проживання, вимоги позивача щодо зазначення в актовому записі про народження дитини місця його проживання є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вимога про внесення в актовий запис про народження дитини відомостей щодо громадянства батька є безпідставними, так як в актовому записи про народження дитини № 154 від 14 лютого 2008 року в графі «громадянство» вказано громадянин України. Відповідно до ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Окрім цього за правилами ст. 148 СК України у разі зміни прізвища одного із батьків прізвище дитини може бути змінено за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може також вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обовязків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення\~\~батьками своїх прав та виконання\~\~обовязків\~\~мають\~\~ґрунтуватися на повазі\~\~до прав\~\~дитини та її людської гідності.\~\~Батьківські права не\~\~можуть\~здійснюватися\~\~всупереч\~\~інтересам дитини. Згідно ст. 8\~\~Конвенції про права дитини, держави-учасниці\~\~зобовязуються\~\~поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Судом встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 28 березня 2017 року [PERSON] було визнано батьком [PERSON] Прізвище «Дрожча» дитині було записано на підставі заяви про встановлення батьківства [PERSON], який фактично не є батьком дитини, тому вимога позивача про зміну прізвища дитини на прізвище «Шерстюк», тобто на прізвище біологічного батька, ґрунтується на законі, буде відповідатиме правам і інтересам як позивача, так і самої дитини. Щодо вимоги про зобов'язання відділ ДРАЦС доповнити актовий запис про народження дитини № 154 від 14 лютого 2008 року записом про анулювання запису про видання повторного свідоцтва про народження, суд зазначає наступне. Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні. Після внесення змін до актового запису цивільного стану свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку. Таким чином, для анулювання повторно виданого свідоцтва після внесення змін до актового запису його необхідно надати до відділу ДРАЦС разом із заявою про внесення змін. Таким чином, на даний час право позивача в цій частині його вимог не порушено, тому звернення [PERSON] із вимогою про внесення змін про анулювання запису про видання повторного свідоцтва про народження є передчасним і задоволенню не підлягає. Згідно із ст. 7 Сімейного кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року і набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.\~\~ Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 151, 153 батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків коли таке право обмежене законом. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суд, відповідно до ст. 159 СК України, може визначити способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що сторони самостійно не дійшли згоди щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини. Відповідно до висновку № 01-7595/47 від 01 грудня 2017 року орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради вважає доцільним встановити [PERSON] час для особистого спілкування з сином [PERSON], [INFO], наступним чином на осінніх, весняних та зимових канікулах дитина перебуває з батьком, а в період довгострокових літніх канікул, за домовленістю з матірю дитини, [PERSON], тиждень з батьком, тиждень з матірю. Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково та приходить до висновку, що вимога позивача про побачення позивача з сином п'ять раз на тиждень не буде відповідати як інтересам дитини, так і інтересам батьків, оскільки дитина проживає в іншій області і проведення щоденних зустрічей є неможливою. Найбільш оптимальним, і таким, що буде відповідатиме інтересам батьків і дитини, це надання позивачу можливості безперешкодних зустрічей з дитиною без участі будь-яких інших осіб з 16.00 години пятниці до 16.00 години неділі два рази на місяць; спільного відпочину батька та сина під час весняних, літніх, осінніх та зимових шкільних канікул протягом половини строку канікул; безперешкодної участі у спільному святкуванні державних свят України (через рік); необмеженого спілкування батька з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку. Крім зазначеного, суд вважає обґрунтованою вимогу про зобовязання відповідачки інформувати позивача про місце навчання, перебування сина, оскільки батько для виконання своїх батьківських обовязків та реалізації прав повинен мати таку інформацію. Питання щодо передачі дитини батьками один одному повинно вирішуватися між сторонами самостійно, на даний час спір з цього питання між ними відсутній, тому такі вимоги також є передчасними та задоволенню не підлягають.

Outcome: partial