Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Троян Яна Миколаївна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Зайцев Олексій Володимирович про визнання договору дарування квартири недійсним, скасування свідоцтва про спадщину за законом та визнання права власності 2/3 частки квартири, в якому просить визнати договір дарування 2/3 частки квартири [ADDRESS] від 10 серпня 2010 р. №1295 недійсним; скасувати реєстрацію права власності від 16.08.2010 року, реєстраційний номер 15768617, номер запису 58422 в книзі:1, згідно витягу про реєстрацію права власності № 27019386; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.11.2014 року № 2085, виданого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Троян Яною Миколаївною [PERSON] . на спадщину, яка складається з 2/3 частки квартири [ADDRESS] . недійсним та скасувати Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 22.11.2014 року на 2/3 частки квартири [ADDRESS] за [PERSON] , номер запису про право власності: 7791341; визнати право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] за [PERSON] . В обґрунтування позову вказує, що 4 березня 1999 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, номер спадкової справи №143/99р., зареєстрованого в реєстрі за №3-679. Відповідачка маючи шахрайські умисли, після того як її чоловік виїхав до Польщі на заробіток, у 1995 році звернулася до Комінтернівського районного суду м.Харкова з позовною заявою про визнання громадянина [PERSON] померлим. Згодом за рішенням суду було . визнано за [PERSON] та за [PERSON] право власності по 1/3 частини квартири [ADDRESS] , які вони згодом за договором дарування передали у власність [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. 22 листопада 2014 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом №2085, виданий приватним нотаріусом ХМНО Троян Я.М., спадщина складається з 2/3 часток квартири [ADDRESS] . Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.10.2018 року зазначену позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представники позивача в судовому засідання підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Від відповідача у встановленому законом порядку та строки надійшов відзив на позовну заяву в якому вона вказує, що заперечує проти позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають задоволенню. Обґрунтовуючи це тим, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку, набуття права власності на 1/3 частину спірної квартири відповідачем [PERSON] та набуття права власності на 1/3 частину спірної квартири сином сторін по справі- [PERSON] виникло на підставі заочного рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова №2-3253/2008 від 10.09.2009 року, яке вступило в законну силу на законних підставах. Після отримання права власності [PERSON] та її спільним з позивачем сином [PERSON] загалом на 2/3 частини спірної квартири, у зв`язку з тим, що позивачем в 1993 році було покинуто свою сім`ю і в подальшому на утримання ані на квартиру, ані на сина ніколи не надавалось, син був позбавлений батьківського виховання, а відповідач самостійно не змогла впоратись з його вихованням і утриманням, їх син [PERSON] почав вести асоціальний образ життя, неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. [PERSON] усвідомлюючи, що може у безпорадному стані позбутися набутої ним частини спірної квартири, тому щоб вберегти квартиру разом з [PERSON] вирішили подарувати свої частини [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після чого 22 листопада 2014 року, відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом №2085, запис №7791341, посвідчене та видане приватним нотаріусом ХМНО Троян Я.М., на 2/3 частини квартири [ADDRESS] . У відповіді на відзив [PERSON] зазначає, що відповідач у своєму відзиві не вказує,що данне заочне рішення 21 квітня 2017 року ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова- скасовано. 19.10.2017 року Комінтернівським районним судом м.Харкова було ухвалено рішення по цивільній справі №2-3253/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину квартири в порядку набувальної давності, яким суд відмовив в позовних вимогах [PERSON] , а саме у задоволенні визнання права власності в порядку набувальної давності. Також позивач зазначає, що [PERSON] жодного разу не згадувала, що [PERSON] вів аморальний образ життя, неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності виносив речі та документи з дому, відповідач завжди усіх судових справах №2-3253/2008,№641/8118/17 заявляла, що [PERSON] хвора дитина, перебуває на обліку у медичних закладах, потребує постійної медичної допомоги, надавала суду медичні довідки про хворобу [PERSON] . Відповідач постійно приховувала від позивача та суду той факт, що вона разом з [PERSON] є власниками 2/3 частини. У запереченні на відповідь на відзив [PERSON] зазначає, що доводи у відзиві на позовну заяву вона підтримує повністю, проти позовних вимог заперечує та додає , що однією з позовних вимог [PERSON] є визнання права власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] , але як було вказано у відзиві на позовну заяву, підстави набуття права власності зазначені в ст.328 ЦК України, зокрема там йдеться про правочин, також право власності може набуватись на підставах вказаних в ст. 344 ЦК України. Тому [PERSON] вважає, що позовна заява не може бути задоволена судом. Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Троян Яна Миколаївна в судове засідання не заявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Зайцев Олексій Володимирович в судове засідання не з`явився надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 04 березня 1999 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, номер спадкової справи №143/99р., зареєстрованого в реєстрі за №3-679. У 1990 році позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] , що посвідчується свідоцтвом від 24.09.1977р. [NUMBER] . 10.09.2009 року Комінтернівським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину квартири, перерозподіл часток- задоволено в повному обсязі. Відповідно до якого було визнано за [PERSON] та за [PERSON] право власності по 1/3 частини квартири [ADDRESS] . 11 березня 2010 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова №2-3253/2008 було виконано та зареєстровано права власності по 1/3 квартири [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до договору дарування № 1295 від 10 серпня 2010 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Зайцевим О.В., [PERSON] та [PERSON] подарували свої частки, разом 2/3 квартири [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] померла. Свідоцтвом про право на спадщину від 22.11.2014 року №2085 визначено, що спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] . Спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з 2/3 часток на квартиру [ADDRESS] . 21 квітня 2017 року ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова заочне рішення від 10.09.2009 року у справі №2-3253/2008 - скасовано. 30.11.2017 року Комінтернівським районним судом м.Харкова було постановленно ухвалу, якою допущено поворот виконання заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2009 року по справі № 2-3253/2008 за позовом [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину квартири та перерозподіл ідеальних часток шляхом скасування державної реєстрації права власності, яка була здійснена 11 березня 2010 року на підставі заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2009 року по справі № 2-3253/2008 за [PERSON] на 1/3 частки квартири [ADDRESS] , [PERSON] на 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Так згідно сг. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст.215 ЦК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, може бути заявлена як однією із сторін правочину. так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Статтею 216 ЦК України визначені правові наслідки недійсності правочину, а саме недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а згідно зі ст.236 ЦК України правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача. Згідно ч. І ст, 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. У зв`язку з тим, що заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.09.2009 року за яким набуто право власності на 2\\3 частки квартири [ADDRESS] скасовано, , суд приходить до висновку що договір дарування 2/3 часток квартири [ADDRESS] від 10 серпня 2010 року №1295 посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зайцевим О.В. слід визнати недійсним. Вимога щодо скасування реєстрації права власності КП «Харківське МБТІ» від 16.08.2010 року реєстраційний номер 15768617 номер запису 58422 в книзі:1 згідно витягу про реєстрацію права власності №27019386 від 16.08.2010 року задоволенню не підлягає так як суд не може підміняти Органи і особи, які вчиняють реєстраційні дії. У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі №13-рп/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Відповідно до п37 ПП ВССУ № 5 3 урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власносп. Виходячи я змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли ідами особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Таким чином, враховуючи ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.11.2017 року про поворот виконання заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2009 року по справі № 2-3253/2008 за позовом [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину квартири та перерозподіл ідеальних часток шляхом скасування державної реєстрації права власності, яка була здійснена 11 березня 2010 року на підставі заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2009 року по справі № 2-3253/2008 за [PERSON] на 1/3 частки квартири [ADDRESS] , [PERSON] на 1/3 частки квартири [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] . Стосовно позовної вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2014 р. №2085 виданого приватним нотаріусом ХМНО Троян Я.М. та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно від 22.11.2014 р. на 2/3 частини квартири [ADDRESS] за [PERSON] суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування. Таким чином після померлої [PERSON] відповідач [PERSON] отримала спадщину у встановленому законом порядку , підстави вважати, що вона не мала права на спадкування у суду відсутні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен арґумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial