Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: секретар Коржівської сільської ради Уманського району Черкаської області Гончарова Т.В. про визнання заповіту складеного 20 грудня 2011 року [PERSON], [INFO], посвідченого секретарем Коржівської сільської ради Уманського району Гончаровою Т.В. у присутності двох свідків, зареєстрованого в реєстрі за № 19, нікчемним. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його матір - [PERSON], після її смерті спадкоємцями є він та відповідачка у справі, яка є його сестрою. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, дізнався, що із заявою звернулася відповідачка та що за життя спадкодавець склала заповіт на ім'я дочки [PERSON] від 20 грудня 2011 року посвідченого секретарем Коржівської сільської ради Уманського району Гончаровою Т.В. Вважає даний заповіт нікчемним у відповідності до ст.1257 ЦК України, так як заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. У заповіті не зазначено, що перед підписанням заповідачем він був прочитаний уголос та про що не зазначену у заповіті перед його підписанням, чим порушено п.1.4 підрозділу 1 «Посвідчення заповітів» розділ ІІІ «Правила вчинення окремих процесуальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування. Також, даний заповіт посвідчувався при свідках за бажанням заповідача, при цьому не виконано вимоги закону, згідно якого свідки заповіт прочитують вголос та ставлять свої підписи на ньому та зазначається ПІБ свідків, дату народження, місце проживання, перед підписанням заповіту встановлюється особа свідка, зазначаються паспортні дані свідка, даних вимог закону виконано не було. Крім того, посвідчу вальний напис на заповіті зроблений секретарем Коржівської сільської ради Уманського району Гончаровою Т.В. не відповідає формі та змісту вищезазначеного посвідчу вального напису, а саме: не вказано про місце вчиненні посвідчу вального напису; не зазначено словами число та місяць його вчинення; повне ім'я та по-батькові заповідача, ім'я та ініціали особи, якою був записаний заповіт, тобто секретарі сільської ради; не вказано повні імена та по-батькові свідків та причини по яких заповіт посвідчувався при свідках. Даними порушенням було порушено вимоги ст.43 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.17 Постанови ПВС України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним, тому на підставі ст.215 ЦК України, визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається, але згідно п.5 Постанови ПВС України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору, у такому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або про відмову в цьому. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити та пояснив, що заповіт нікчемний, так як складений з порушенням вимог закону щодо його форми та посвідчення. При цьому факт підписання заповіту матір'ю він не оспорює та погоджується що він підписаний заповідачем, але в заповіті не вказано повне ПІБ особи, яка посвідчувала заповіт, про місце вчинення заповіту, прописом дату посвідчення, про повне ПІБ заповідача, не встановлено свідків та не вказано їх дані: повне ПІБ, дані, що ідентифікують особу. Перед складанням заповіту 20 грудня 2011 року мати складала попередній заповіт, де належне їй майно вона заповідала частину йому, а частину відповідачці. В судовому засіданні відповідачка позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні та пояснила, що заповіт складений і посвідчений у відповідності до закону, мати проявила своє волевиявлення і сама розпорядилася спадковим майном, тому заповіт є чинним і визнанню нікчемним не підлягає. Заповіт посвідчувався в дома заповідача в присутності 2-х свідків, особу яких встановлювала секретар сільської ради Гончарова Т.В., заповіт прочитувався свідками, матір запитували чи відповідає він її волі, вона відповідала, що так. Роз'яснювався зміст статтей ЦК України, про що зазначено в заповіті, якщо і є порушення при посвідченні заповіту, то вони незначні і не тягнуть за собою його скасування. Третя особа Гончарова Т.В. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні та пояснила, що вона працює секретарем Коржівської сільської ради Уманського району та на неї покладені обов'язки посвідчувати заповіти, тому 20 грудня 2011 року вона посвідчувала заповідальне розпорядження зроблене [PERSON], яка проживала в [ADDRESS], відповідно до ст.37 З.У. «Про нотаріат». При посвідченні заповіту було встановлено та перевірено особу заповідача, яка надала свій паспорт, дані якого були переписані в заповіт та перевірено дієздатність особи. Заповіт був складений із слів [PERSON], прочитаний заповідачкою та підписаний нею особисто, зміст відповідав її волі, про що мені та свідкам заповідачка повідомила особисто. Свідки також перечитували заповіт. В зв'язку з тим, що заповідачка незадовго до даного заповіту складала заповіт на свого сина, тому були запрошені двоє свідків, особу яких вона по паспорту не встановлювала, оскільки достовірно знала їх, що це жителі села, хто вони та де проживають. В разі скасування заповіту буде змінено волю заповідачки, тому вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він був запрошений секретарем Коржівської сільської ради Гончаровою Т.В. бути присутнім під час посвідчення заповіту 20 грудня 2011 року, також була присутня жителька села [PERSON]. Даний заповіт посвідчувався на дому в будинку [ADDRESS]. При собі в нього був паспорт, але його секретар сільської ради не дивилася, тому що добре його знає, як жителя села і сумнівів в його особі ні в кого не було. Заповіт Гончарова Т.В. писала зі слів [PERSON], а потім читала вголос, заповідачка також читала заповіт особисто, вони, як свідки також перед підписом перечитували заповіт. [PERSON] сама проявила волевиявлення щодо розпорядження своїм майном, ніяких порушень при посвідченні не було, також тиску не було, заповідачка була при здоровому глузді. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, свідка, суд вважає, що підстав для визнання заповіту від 20 грудня 2011 року складеного [PERSON] та посвідченого Секретарем Коржівської сільської ради Уманського району нікчемним, не має, тому в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати сторін у справі - [PERSON], яка за життя склала заповіт від 20 грудня 2011 року та заповіла належне їй майно дочці [PERSON], заповіт складений на дому в будинку [ADDRESS] Черкаської області в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем Коржівської сільської ради Уманського району Гончаровою Т.В. Зазначений заповіт складений зі слів [PERSON] без будь-якого примусу та відповідає її волі, підписаний нею особисто, що не оспорюють сторони в судовому засіданні. У відповідності до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, право на заповіт здійснюється особисто, вчинення заповіту через представника не допускається (ст.1234 ЦК України). Загальні вимоги до форми заповіту визначені ст. 1247 ЦК України, згідно якої заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначених у статтях 1251-1252 ЦК України, тобто заповіт може бути посвідчений посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, що також відображено у ст.37 З.У. «Про нотаріат». Повноваження Гончарової Т.В. підтверджуються рішенням про обрання секретаря Коржівської сільської ради від 15 листопада 2010 року № 1-2/VІ. Факт відсутності на території Коржівської сільської ради Уманського району нотаріуса є загальновідомим фактом і сторонами не оскаржується. Таким чином, при посвідченні оскаржуваного заповіту від 20 грудня 2011 року секретарем Коржівської сільської ради Уманського району, повністю дотримано вимог закону щодо його форми та посвідчення, тому заповіт не може бути визнаний нікчемним, оскільки буде змінювати волю [PERSON] щодо розпорядження своїм майном. Крім того, заповіт на вимогу [PERSON] посвідчувався при свідках, у відповідності до ст.1253 ЦК України, хоча обставин, при яких здійснюється посвідчення заповіту при свідках, не встановлено, що свідчить про дійсну волю заповідача. Посилання позивача на обставини, що в заповіті не вказано повне ПІБ особи, яка посвідчувала заповіт, прописом часу його посвідчення, про місце вчинення заповіту, про повне ПІБ заповідача, що не встановлено свідків та не вказано їх дані: повне ПІБ, паспортні дані, що ідентифікують особу та інші, суд вважає не істотними та такими, що не тягнуть за собою визнання заповіту нікчемним. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1233-1236, 1247, 1251, 1253, 1257 ЦК України, Постанови ПВС України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: dismissed