Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт права власності за [PERSON], померлим 28 червня 2014 року, на житловий будинок №1-А з господарськими будівлями та на земельну ділянку площею 0,20 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель по провул.Новому с-щаЧемерне Сарненського району Рівненської області, визнати за позивачем право власності на будівельні матеріали, використані на будівництво зазначеного вище будинковолодіння та на земельну ділянку площею 0,20 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка знаходиться на території Тутовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю на землю серії РВ №00058 від 10 червня 1996 року в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, [PERSON], померлого 28 червня 2014 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні подані [PERSON] у позові вимоги підтримала повністю, дала пояснення відповідно до змісту позовної заяви, пояснила, що спадкодавцеві, який був батьком позивача, за життя на праві власності належала земельна ділянка, на якій останній розпочав будівництво житлового будинку. Вказане будівництво було завершено [PERSON], однак, оскільки за життя будинковолодіння зареєстровано останнім не було, позивач не має змоги у позасудовому порядку прийняти спадщину після смерті батька. Відповідачем, Тутовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області в особі сільського голови, подано письмову заяву, відповідно до якої відповідач не має заперечень щодо заявлених [PERSON] вимог. Співвідповідач [PERSON], яка також є спадкоємцем першої черги спадкування після смерті чоловіка, в звязку з чим була залучена до участі у справі за ініціативою суду, заявлені позивачем вимоги, визнала повністю. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Копія Державного акту серії РВ № 00058 доводить, що [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 0,20 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована на території Тутовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області. З огляду на наведене, суд вважає, що вказане майно належало [PERSON] на законних підставах. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON], помер 28 червня 2014 року. Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON]Д,, що встановлено із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження, а тому відноситься до першої черги спадкоємців за законом після смерті батька, на підставі ст.1261 ЦК України. Згідно із ст.ст.1268, 1269 ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину, оскільки звернувся із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у додатковий строк, встановлений йому рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 22 липня 2016 року, що підтверджується наданими позивачем копіями постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 25 жовтня 2016 року та Витягу про реєстрацію спадкової справи від 18 жовтня 2016 року. Копія повідомлення Управління Держгеокадастру у Сарненському районі від 18 жовтня 2016 року, надана позивачем, доводить, що позивач у позасудовому порядку не може реалізувати свої спадкові права, в звязку із відсутністю відомостей про належну спадкодавцеві земельну ділянку в Національній кадастровій системі Державного земельного кадастру. Таким чином, є обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті батька, однак, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, оскільки відповідного заповіту щодо спадкового майна земельної ділянки, суду надано не було, а згідно із ст.1245 ЦК України - частина спадщини, що не охоплюється заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. Крім цього, позивачем заявлено вимогу про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька на будівельні матеріали використані при будівництві житлового будинку із встановленням за спадкодавцем, [PERSON], факту права власності на житловий будинок із господарськими будівлями по провул.Новому,1А с-щаЧемерне Сарненського району Рівненської області. Копія заповіту, посвідченого 25 квітня 2014 року, наявна в матеріалах справи, доводить, що [PERSON] заповів житловий будинок із господарськими будівлями у селищі Чемерне по провулку Новому,1А, [PERSON]. Із копії технічного паспорту на будинковолодіння, розташоване по провул.Новому,1А с.Чемерне Сарненського району, встановлено, що станом на 14 грудня 2011 року за вказаною адресою розташований житловий будинок із господарськими будівлями. Зі слів представника позивача спірне будинковолодіння не було зареєстровано спадкодавцем за життя, що доводиться також, копією довідки № 100 від 14 грудня 2011 року, згідно із якою житловий будинок по провулку Новому,1А селища Чемерне, побудовано самочинно. Частиною 2 статті 376 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Враховуючи наведені норми закону та досліджені докази, суд вважає, що підстави для встановлення факту права власності за спадкодавцем на будинковолодіння по провулку Новому,1А селища Чемерне Сарненського району, відсутні. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Копії будівельного паспорту на забудову садиби в сільському населеному пункті України та пояснюючої записки до проекту забудови земельної ділянки доводять, що [PERSON]Д, дійсно отримав право забудови належної йому земельної ділянки, на якій станом на 2005 рік (тобто, за життя спадкодавця) було побудоване самочинне будівництво. Згідно із ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Оскільки в ході судового розгляду встановлено факт здійснення спадкодавцем самочинного будівництва, що виключає можливість встановлення за ним права власності на житловий будинок, однак, доведено належність останньому будівельних матеріалів, використаних для проведення цього будівництва є підставною вимога спадкоємця про визнання за ним права власності на такі будівельні матеріали в порядку спадкування. З огляду на наведене, позов [PERSON] підлягає до задоволення частково. На підставі наведеного, ст.ст.328, 1218, 1220, 1222, 1235, 1261 ЦК України,

Outcome: dismissed