Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. У позовній заяві позивач вказує, що 11 травня 2016 року, між ним та [PERSON], укладено договір про надання інформаційно-консультативних послуг (Договір 1). 15 серпня 2016 року, між ним та відповідачем, укладено договір про розірвання інформаційно-консультативних візових послуг (Договір 2). Згідно положень вказаного договору, відповідач зобовязався повернути йому отримані ним при підписанні Договору 1 грошові кошти у розмірі 250 євро (еквівалент 7808,85 грн) протягом 90 днів з моменту підписання Договору 2, тобто до 14 листопада 2016 року. Проте у зазначений у договорі термін [PERSON] борг не повернув. На його звернення щодо добровільного вирішення спору відповідач не реагує. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення 8955,48 грн, три проценти річних 234,27 грн, а всього 9189 (девять тисяч сто вісімдесят девять) грн 75 грн та судові витрати, повязані зі сплатою судового збору. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судові засідання, що призначалися на 18.12.2017 та 25.01.2018 не зявився, повістки, що направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача: вул. Будька, 18, м. Гадяч Полтавської області, повернуті до суду без вручення за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 6 та п. 4 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 11 травня 2016 року, між [PERSON] та [PERSON], укладено договір про надання інформаційно-консультативних послуг. На копії вищевказаного договору, відповідач [PERSON] власноручно зазначив, що ним отримано від [PERSON] кошти в сумі 250 (двісті пятдесят) євро. Крім того, 15 серпня 2016 року, між [PERSON] та [PERSON], укладено договір про розірвання інформаційно-консультативних візових послуг. Відповідно до п. 2.3 та п. 2.4 договору про розірвання інформаційно-консультативних візових послуг, відповідач зобовязався повернути [PERSON] отримані ним при підписанні договору про надання інформаційно-консультативних послуг грошові кошти у розмірі 250 (двісті пятдесят) євро протягом 90 днів з моменту підписання договору про розірвання інформаційно-консультативних візових послуг. У відповідності до довідки Пирятинського відділення ПАТ «Полтава-Банк» від 22.09.2017, офіційний курс Національного банку України гривні до іноземних валют, станом на 22 вересня 2017 року, становить 100 євро 3123,5364 грн, тобто враховуючи дані відомості, 250 євро в еквіваленті до гривні, станом на 22.09.2017, становить 7808,85 грн. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі ч. 1 ст. 527 ЦК України - боржник зобовязаний виконати свій обовязок. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України - виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У звязку з невиконанням [PERSON] зобовязання по договору, за яким [PERSON] виконав умови договору повністю і своєчасно, а відповідач умови договору не виконує, чим порушує майнові права позивача. За вищевикладених обставин, суд вважає, що заборгованість по договору в сумі 7808,85 грн слід стягнути з відповідача. Окрім того, знайшли своє підтвердження вимоги позивача і в частині щодо стягнення з відповідача 3% річних та суми інфляційних витрат, у зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання за договором. Так, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд бере до уваги розрахунки наведені позивачем у позовній заяві, здійснені станом на 01.12.2017, оскільки вони є обґрунтованими. Таким чином, сума боргу відповідача з урахуванням індексу інфляції становить 8955,48 грн (7808,85 грн х 1,018 індекс інфляції за листопад 2016 року) х 1,009 (індекс інфляції за грудень 2016 року) х 1,011 (індекс інфляції за січень 2017 року) х 1,010 (індекс інфляції за лютий 2017 року) х 1,018 (індекс інфляції за березень 2017 року) х 1,009 (індекс інфляції за квітень 2017 року) х 1,013 (індекс інфляції за травень 2017 року) х 1,016 (індекс інфляції за червень 2017 року) х 1,002 (індекс інфляції за липень 2017 року) х 1,020 (індекс інфляції за вересень 2017 року) х 1,012 (індекс інфляції за жовтень 2017 року) = 8955,48 грн) Три процента річних від простроченої суми складає 234, 27 грн (7808,85 грн х 3% : 365 х 395 днів = 234,27 грн). Враховуючи те, що позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн, що підтверджується банківською квитанцією від 22.09.2017, тому згідно ст. 141 ЦПК України, сплачена позивачем сума судових витрат, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved