Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] борг за договором позики в сумі 59950,0 гривень, з врахуванням суми інфляції за час прострочення платежу і три відсотки річних від простороченої суми за весь час прострочення. В обґрунтування позову він зазначив, що 17.10.2012 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] взяв у нього в борг грошові кошти в розмірі 2500 доларів США і зобов'язався їх повернути до 18.01.2013 року. До цього часу борг відповідач не повернув, ніяких пояснень з цього приводу він не надає, і ухиляється від повернення боргу, тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач не зявився в судове засідання, про час і місце якого був повідомлений судом у встановленому порядку у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України, тому згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій кількості і у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позовні вимоги підтверджуються розпискою [PERSON] про отримання від [PERSON] грошових коштів в сумі 2500,0 доларів США із строком повернення до 18.01.2013 року (а.с.6) За курсом НБУ станом на 23.11.2015 року, на час звернення до суду (23,98 грн. за 1 долар США), 2500,0 доларів США становить 59950, 0 грн. Частиною 1 ст.1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що кінцевий термін повернення боргу за договором позики 18.01.2013 року, який до цього часу не сплачений, то з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення і три проценти річних від простроченої суми, що згідно наведених розрахунків становить 104065,55 грн., з яких 59950,0 грн. -сума боргу, 38907,55 грн.-інфляцфійні кошти (індекс інфляції за 2013 рік-100,5%, за 2014 рік-124,9%, по жовтень 2015 р.-139,5%), 5208,0 грн.-три проценти річних за 1057 днів прострочення. Таким чином вимоги позивача є обгрунтованими і підтверджені відповідними документами і розрахунками, відповідач до суду не з'явився, заперечень на позов не надав, іншого не довів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, які підтверджені документально, а саме: сплачений позивачем при подані позову до суду судовий збір в сумі 600,0 грн., і з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 440,66 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved