Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування житловим приміщенням квартири, посилаючись на те, що за тривалий час спільного проживання в спірній квартирі №[ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], між сторонами був встановлений певний порядок користування нею, згідно якого позивач займав кімнату площею 10,0кв.м з виходом на окремий балкон, відповідач [PERSON] займає житлову кімнату площею 17,1кв.м, відповідач [PERSON] займав кімнату, площею 15,1кв.м з виходом на балкон. Однак, після розірвання шлюбу у позивача та відповідачів почали виникати непорозуміння та конфлікти з приводу участі сторін у оплаті комунальних послуг та питань щодо встановлення порядку користування квартирою. Оскільки питання встановлення порядку користування спірною квартирою постійно призводять до конфліктів та спорів, і врегулювати даний конфлікт досудовим шляхом сторонам не вдається і сторони неможуть дійти між собою згоди, позивач [PERSON] просить встановити порядок користування житловими приміщеннями квартири №[ADDRESS], за яким виділити [PERSON] житлову кімнату площею 10,0кв.м з виходом на окремий балкон. Відповідачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виділити житлові кімнати площею 17,1кв.м та 15,1кв.м з виходом на окремий балкон. Ухвалою суду від 14 березня 2017 року об'єднано в одне провадження з первісним позовом зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визначення порядку користування житловим приміщенням. В зустрічній позовній заяві [PERSON] просить встановити порядок користування житловими приміщеннями квартири №[ADDRESS], згідно якого житлову кімнату площею 10,0кв.м виділити позивачці за зустрічним позовом, а житлові кімнати площами 17,1кв.м та 15,1кв.м з виходом на окремий балкон виділити у користування [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в зустрічній позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що за тривалий час спільного проживання в спірній квартирі, а саме в кімнаті площею 10,0кв.м з балконом був проведений капітальний ремонт (заміна вікон на балконі, в кімнаті постелений ламінат, заміна батарей опалення, міжкімнатних дверей та ремонт стін та стелі). Після погіршення стосунків між позивачем та відповідачем [PERSON], останній неодноразово виганяв позивачку з кімнати. Після чергового конфлікту відповідач [PERSON] самовільно змінив замок в дверях кімнати площею 10,0кв.м, а тому позивачці довелось тривалий час проживати на кухні. Така ситуація призвела до того, що відповідач [PERSON] вимушений був з родиною орендувати житло, але на даний час, у зв'язку з скрутним матеріальним становищем та народженням дитини, має намір повернутись з родиною додому. З огляду на викладене, позивач [PERSON] вимушена була звернутись до суду з зустрічним позовом. Відповідач [PERSON] підтримала зустрічний позов за викладеними в ньому обставинами та заперечувала проти задоволення позовної заяви [PERSON] В судовому засіданні позивач за основним позовом [PERSON] та його представник підтримали позовну заяву за викладеними обставинами та просили про її задоволення, а також заперечували проти задоволення зустрічного позову. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] визнали зустрічний позов [PERSON] та заперечували проти задоволення позовної заяви [PERSON] Вислухавши пояснення позивача за основним позовом та його представника, а також відповідачів за основним позовом, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], судом встановлено наступне. Відповідно до копії ордеру на житлове приміщення 18313 серії Б [PERSON] отримала ордер на право заняття жилого приміщення квартири [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 30 грудня 1999 року, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Згідно копії рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року шлюб, зареєстрований 27.06.1980 року між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.9,10). Відповідно до викопіровки квартири із по поверхового плану, спірна квартира [ADDRESS] складається з трьох житлових кімнат площами 17,1кв.м, 15,1кв.м та 10,0кв.м. Кімнати житловою площею 10,0кв.м та 15,1кв.м мають вихід на окремі балкони (а.с.14). Оскільки сторони [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками спірної квартири в рівних долях, то кожному з них належить ідеальна частка в розмірі 10,55кв.м (17,1+15,1+10,0= 42,2:4(власника)=10,55). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], між сторонами по справі виникають конфліктні ситуації щодо користування та розпорядження їх спільною власністю. В судовому засіданні встановлено, що позивач за основним позовом [PERSON] користується кімнатою площею 10,0кв.м, кімнатою площею 17,1кв.м користується відповідач за основним позовом [PERSON], а кімнатою 15,1кв.м користується відповідач [PERSON] Відповідач за основним позовом [PERSON], як власник ј частини спірної квартири, на час розгляду справи в спірній квартирі не проживає. Як позивач за основним позовом [PERSON] так і позивач за зустрічним позовом [PERSON] просять виділити їм в користування кімнату площею 10,00кв.м. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до ч.3 ст. 319 ЦК України, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з приписами ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №15 від 22.12.1995 року, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Враховуючи, наявність конфлікту між сторонами щодо користування та розпорядження спірним майном, неможливість користування частиною власності відповідачем за основним позовом [PERSON], а також розмір ідеальної частки кожного власника спірної квартири, що становить 10,55кв.м, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] та зустрічна позовна заява [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки порушують право кожного співвласника на отримання в користування його частини в спірному майні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed