Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.10.2021 року у справі № 484/4045/21 (провадження № 1-кс/484/730/21) в межах кримінального провадження № 12021153110000551 з метою збереження речових доказів було накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ, модель - 2106 1, реєстраційний номер - [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , а він є фактичним користувачем даного транспортного засобу, та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу № [NUMBER] , видане 21.04.2011 року Южноукраїнським ВРЕР УДАІ УМВС України в Миколаївській області. Старшим дізнавачем СД Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Шкодою М.Д. 28.10.2021 року надане кримінальне провадження було закрите за відсутністю складу кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 296 КПК України, про що винесено постанову, в якій не вирішено питання щодо зняття (скасування) накладеного арешту. Оскільки кримінальне провадження було закрито, то автоматично, всі накладені у рамках цього провадження арешти втратили дію, оскільки відпали підстави для його накладення. Він повністю відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки, у зв`язку із чим не було заявлено цивільного позову про стягнення шкоди. Він у наданому кримінальному провадженні не набув статусу підозрюваного. Посилаючись на неможливість скасування арешту після закриття кримінального провадження та завершення досудового розслідування позивач просить скасувати арешт, оскільки наявність обтяження на майно за відсутності правових підстав порушує право власності та унеможливлює користування та розпорядження майном. Ухвалою суду від 23.11.2021 року позов прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено прядок розгляду справи, подання відзиву і доказів. Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. Відповідач відзиву на позовну заяву та доказів проти заперечення позовних вимог не надав. Пояснення від третьої особи до суду не надходили. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.10.2021 року у справі № 484/4045/21 (провадження № 1-кс/484/730/21) в межах кримінального провадження №12021153110000551, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 12.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ, модель - 2106 1, колір - коричневий, реєстраційний номер - [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , рік випуску - 1987, власником якого є [PERSON] , а фактичним користувачем є [PERSON] , і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] , видане 21.04.2011 року Южноукраїнським ВРЕР УДАІ УМВС України в Миколаївській області. Арештовані речі передані на зберігання до Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області до вирішення справи по суті. 28.10.2021 року старшим дізнавачем СД Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Шкодою М.Д. надане кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 196 КК Країни, що підтверджується постановою дізнавача та інформацією з ЄРДР. Вказана постанова не оскаржувалась. Питання щодо зняття (скасування) накладеного арешту не вирішене. [PERSON] не набув статусу підозрюваного в наданому кримінальному провадженні. Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в кримінальному провадженні за правилами КПК України 2012 року, регулюються главою 17 КПК України. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.1 ст. 174 КПК України). Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна. Частина третя, четверта ст. 174 КПК України регулює порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість кримінальне провадження закрив постановою дізнавач, який згідно з приписами КПК України, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування. Особа, яка вважає, що порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. У постанові від 30.06.2020 року у справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19) Велика Палата Верховного Суду конкретизувала висновки щодо юрисдикції спорів та зазначила, що питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу. Тобто, вирішення такого питання має відбуватись у межах кримінального судочинства. Водночас, вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Судом кримінальної юрисдикції повинні розглядатися скарги на законність і обґрунтованість арешту майна, розв`язання яких потребує перевірки наявності підстав і дотримання процедури, встановлених кримінальним процесуальним законом, тобто вирішення по суті питань, які безпосередньо стосуються порядку здійснення кримінального провадження. Разом із тим, скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні, після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового розслідування такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин. Крім того, слідчий суддя має право вирішувати питання в межах досудового розслідування, за винятком розгляду скарг на закриття кримінального провадження. В даному випадку досудове розслідування закінчено. Враховуючи зазначене, неоднозначність судової практики, суд вважає, що вирішення питання про скасування арешту майна судом у порядку цивільного судочинства не призведе до заміщення ним функцій суду кримінальної юрисдикції і не може завдати шкоди інтересам кримінального провадження. Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, тому право позивача підлягає захисту шляхом скасування накладеного обтяження на майно. Відповідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи зазначене, фактичні обставини справи та наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що збереження арешту є недоцільним після закриття провадження у справі, оскільки відпали підстави, які слугували для його накладення. За наведених обставин позов підлягає задоволенню повністю. Слід скасувати арешт, накладений ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.10.2021 року у справі № 484/4045/21 (провадження № 1-кс/484/730/21).

Outcome: approved