Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб укладений між ними 15 червня 2016 року у Котелевському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, обґрунтовуючи позов тим, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, часті сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин. В звязку з цим в подальшому не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачкою. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] зазначив що позовні вимоги підтримує повністю та просить шлюб розірвати, також надав письмову заяву від 18.05.2017 року, в якій просить провести розгляд справи у попередньому судовому засіданні, зазначивши що строк для примирення не потрібен (а.с.23). У попередньому судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю , та не заперечує проти розірвання шлюбу та винесення рішення у попередньому судовому засіданні, зазначивши що строк для примирення не потрібен, про що надала відповідну письмову заяву від 18.05.2017 року. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище «Тибур» (а.с. 22). Ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачає ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову. Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи (а.с. 1-24), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 червня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Котелевському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 25, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії I-КЕ № 142454 виданим 15.06.2016 року (а.с. 4). Від цього шлюбу, сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії I-КЕ № 125991 від 30.04.2004 року(а.с.5 ) Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Котелевськаої селищної ради Котелевського району Полтавської області від 04.05.2017 року № 2090 [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [INFO] та має такий склад сімї дружина [PERSON], та син [PERSON] та донька [PERSON] (а.с. 9). Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони фактично не підтримують подружніх відносин , у них виникають постійні непорозуміння, на примирення не згодні, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача [PERSON], відповідачки [PERSON] та неповнолітньої дитини. Задовольняючи позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640, 00 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved