Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Позивач обґрунтовував позов тим, що [INFO] померла [PERSON] . Він є її спадкоємцем за заповітом. Спадщину після смерті [PERSON] він прийняв, отримавши 09.12.2011 р. у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Після смерті [PERSON] також відкрилася спадщина на земельну частку (пай), площею 7,0 умовних кадастрових гектарів, що належала її матері - [PERSON] , померлій [INFO] , на підставі сертифікату серії СМ № 0055087, яку [PERSON] прийняла після смерті матері, оскільки на день смерті вони проживали разом, але за життя [PERSON] не оформила право на спадкове майно матері. Однак, коли він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну частку (пай), що належала померлій [PERSON] , нотаріус відмовила йому у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Оскільки сертифікат відсутній, він не може оформити спадщину після померлої [PERSON] на земельну частку (пай), що належала [PERSON] , тому і просить визнати за ним право на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Бачівська сільська рада Глухівського району Сумської області у судове засідання представника не направила, але надала заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову заперечує, надавши письмові пояснення стосовно позовних вимог, а саме, що у покійної [PERSON] було двоє дітей: донька [PERSON] та син [PERSON] , який, зі слів покійної [PERSON] , помер в 1983 році. Після смерті [PERSON] (зі слів померлої [PERSON] ) у нього залишилось п`ятеро дітей, тобто онуків [PERSON] , які проживають в Приморському краї. Місце проживання онуків [PERSON] Бачівській сільській раді невідомо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] у селі Бачівськ Глухівського району Сумської області (а.с. 8, 14), а відповідно до довідки виконкому Бачівської сільської ради, останнє місце проживання [PERSON] померлої [INFO] , було с. Бачівськ Глухівського району Сумської області. Заповіт від імені [PERSON] Бачівською сільською радою не посвідчувався. На час смерті зі спадкодавцем проживала [PERSON] - донька померлої (а.с. 11, 44-47). Згідно довідки Відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 536/103-20 від 07.07.2020 р., [PERSON] на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації № 226 від 31.05.1996 року було видано сертифікат на право на земельну (частку) пай Серія СМ № 0055087 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Родина» за № 87 від 18.06.1996 р. Розмір земельної частки (пай) складав 7,0 умовних кадастрових гектар (а.с. 13). Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови від 16.04. 2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і вразі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Враховуючи, що померла [PERSON] за життя була включена в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), площею 7,0 умовних кадастрових гектара, то вона набула право, яке позивач може успадкувати після її смерті. За інформацією нотаріальної контори, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, заповіти/ спадкові договори відсутні (а.с. 16, 17). Згідно наданих Бачівською сільською радою копії погосподарських книг з 1943 р. по 1969 р., разом з [PERSON] проживали донька [PERSON] , 1938 р.н., та син [PERSON] , 1940 р.н. (а.с. 55-62). Відповідно до інформації, наданої Коржівською сільською радою Роменського району Сумської області на адвокатський запит, згідно погосподарської книги № 2 [PERSON] разом з синами [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 14.02.1980 року вибули в Приморський край (а.с. 79-82). Згідно ст. 548 ЦК УРСР від 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, та якщо спадкоємець подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 529 ЦК УРСР від 1963 р., при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої чергиналежить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР від 1963 р. зазначено, що спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, представник позивача надала суду докази, що лише [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном [PERSON] , оскільки на день смерті останньої, [PERSON] проживала разом з матір`ю в будинку, який належав померлій [PERSON] . Також, представник позивача надала докази, що ніхто зі спадкоємців [PERSON] не подавав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, а отже ніхто інший зі спадкоємців, крім [PERSON] , спадщину не прийняв. Таким чином, відповідач не надав жодних доказів, що інші спадкоємці [PERSON] , померлої [INFO] , крім її дочки [PERSON] , прийняли спадщину. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у селі Бачівськ Глухівського району Сумської області (а.с. 7). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.12.2011 р., зареєстрованого в реєстрі № 4597, державним нотаріусом Глухівської районної державної нотаріальної контори Сумської області Міхно Д.В. посвідчено, що спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме земельної ділянки, площею 8,03 га в межах згідно з планом, що належала померлій [PERSON] , є [PERSON] (а.с. 12, 9). Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому, враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай), яка належала померлій [PERSON] , спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом, сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, і вказана обставина перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріальній конторі згідно, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за ним права в порядку спадкування після смерті [PERSON] на земельну частку (пай), яка належала померлій [PERSON] , є законними, і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 548, 549, 553 ЦК УРСР (від 1963 р.), ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1233 1268 ЦК України,

Outcome: approved