Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори, в якій просить скасувати заборону проводити будь-які нотаріальні дії та зняти арешт з квартири [ADDRESS]. Свій позов обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.08.1997 він є власником квартири [ADDRESS]. З єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна він дізнався, що стосовно належної йому квартири існує обтяження у вигляді арешту зареєстрованого реєстратором - Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою. Вказане обтяження зареєстровано на підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.09.2004 про забезпечення позову по цивільній справі № 2-10/04 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання угод купівлі-продажу квартири недійсними, виселення та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.06.2006 провадження по вищезгаданій справі було закрито у звязку з відмовою позивачки [PERSON] та представників відповідача [PERSON] від позовних вимог. Зазначає, що наявність вказаних заборон порушує його права як власника, а отже посилаючись на ст.. 321, 391 ЦК України звертається до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні 10.08.2017 було ухвалено залучити в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснивши, що на підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.09.2004 по цивільній справі № 2-10/04 заборонено проводити будь-які нотаріальні дії з квартирою № 77 в буд. 18 по вул.. Незалежності у м. Чернігові, власником якої є позивач. Відповідач на підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.09.2004 зареєстрував обтяження у вигляді арешт. Вказує на те, що підстави застосування заходів забезпечення позову відпали ще в 2006, але ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.06.2006 дане питання не було вирішено. Наявність арешту, який суд фактично не накладав ухвалою про забезпечення позову, порушує права позивача та обмежує його право володіння, користування, розпорядження належним нерухомим майном. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав заяву про слухання справ у його відсутність ( а.с. 37). В судовому засіданні третя особа [PERSON] проти зняття арешту з квартири [ADDRESS] заперечувала, вказавши, що бажає, щоб арешт продовжував залишатись ще протягом 5 років, мотивуючи тим, що можливо в подальшому вона буде звертатись до суду з позовними вимогами до [PERSON] Третя особа [PERSON] в судове зсідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення позивача, думку третьої особи [PERSON] , дослідивши матеріали справи, матеріали архівної справи № 2-10/04 (2-184/06) суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 08.08.1997( а.с. 26). Право власності за [PERSON] було зареєстровано Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 25.08.2005, реєстраційний номер 11843817 ( а.с. 27). Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.09.2004 по цивільній справі № 2-10/04 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та стягнення моральної шкоди забезпечено позов шляхом заборони проводити будь-які нотаріальні дії з квартирою № 77 в буд. 18 по вул.. Незалежності у м. Чернігові. Із вказаної ухвали вбачається, що вказана квартира належала на праві власності [PERSON] ( а.с. 7). З досліджених матеріалів цивільної справи 2-184 /06, на момент винесення судом ухвали від 08.09.2004 року, [PERSON] стороною (учасником) в даному цивільному провадженні не був. Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, 20.09.2004 за № 1316120 Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження у вигляді арешту на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] ( а.с. 8). Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.06.2006 провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання угод купівлі-продажу квартири недійсними, виселення та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності було закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України у звязку з відмовою [PERSON] від первісного позову та представників [PERSON] від зустрічної позовної заяви. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. ст. 321 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Зі змісту ст. 386 ЦК України вбачається, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Таким чином, існує зареєстроване обтяження у вигляді арешту на квартиру [ADDRESS], що на даний час належить позивачеві [PERSON] Дане обтяження є безпідставним, оскільки на підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.09.2004 року воно не застосовувалось, та таким, що порушує конституційні права позивача на власність. Отже, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги в частині зняття арешту із квартири [ADDRESS] - задоволенню. Щодо позовних вимог про скасування заборони проводити будь-які нотаріальні дії з квартирою № 77 в буд. 18 по вул.. Незалежності у м. Чернігів, суд вважає, що дане питання повинно вирішуватись відповідно до ст.. 154 ЦПК України в межах справи, у якій було застосовано заходи забезпечення позову.

Outcome: partial