Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16.09.2000 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі в Гальчинецькій сільській раді Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис № 8. В шлюбі в них [INFO] народилась дочка [PERSON], яка після розірвання шлюбу буде проживати разом з відповідачем. Протягом 2013-2014 років сімейне життя між сторонами по справі поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний момент сторони спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх стосунків, сумісне проживання припинено. Тому позивач прийшов до висновку, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе, в зв'язку з чим звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 16.09.2000 року в Гальчинецькій сільській раді Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 16.09.2000 року (а.с. 4). В шлюбі в сторін [INFO] народилась дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.02.2005 року (а.с. 8), яка згідно позовної заяви після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Причинами розпаду сім'ї, згідно позовної заяви, є те, що протягом 2013-2014 років сімейне життя у сторін поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний момент сторони спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх стосунків, сумісне проживання між ними припинено. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Згідно ст. 110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи обставини по даній справі - відсутність взаєморозуміння між подружжям, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на виховання та розвиток їхньої неповнолітньої дочки. Крім того, на даний момент сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх стосунків. Зазначене дає суду законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved