Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, який згодом уточнив, мотивуючи тим, що з відповідачкою перебувають у шлюбі, проживають окремо, мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Відповідачка перешкоджає йому бачитися з дитиною, не зважаючи на наявність рішення Органу опіки та піклування про дозвіл йому бачитись з дитиною кожної суботи та неділі. Вважає, що таким чином порушені його права як батька та права дитини. Зазначає, що має постійне місце роботи, проживання, за яким характеризується позитивно, має умови та можливість виховувати дитину, забезпечити їй належний догляд і просить суд зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у його спілкуванні з сином, визначити такий спосіб участі у вихованні дитини: побачення кожної середи з 18.00 до 20.00 години без присутності матері; безперешкодне відвідування його місця проживання з можливістю залишатися на ніч з 17.00 години п'ятниці до 18.00 години неділі протягом року через тиждень, а також у святкові дні: на Різдво Христове з 1.00 години 6 січня до 18.00 години 7 січня щороку, у День Перемоги з 17.00 години 8 травня до 18.00 години 9 травня щороку, у День незалежності з 17.00. години 23 серпня до 18.00 години 24 серпня щороку, а також у його день народження з 17.00 години 30 січня до 18.00 години 31 січня щороку; побачення з сином в його день народження з 18.00 до 19.30 години щороку 4 травня не залежно від того, з ким у цей день він буде перебувати; спільний відпочинок під час літніх канікул щороку з 1 липня по 15 липня включно; безперешкодне спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв'язку, які не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; дозволити йому в день побачення з сином забирати його з дому/шкоди особисто; та зобов'язати матір дитини на його усне прохання сповіщати його про місце перебування дитини напередодні побачення. В судовому засіданні позивач [PERSON] частково підтримав позовні вимоги. Не наполягав на побаченнях по середам, а також напередодні Різдва 6 січня, в День Перемоги, напередодні його дня народження 30 січня, а також просив зазначити, що в день народження сина той перебуває з матір'ю, а він має право на побачення з ним у вище зазначений час. В іншій частині наполягав на задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково. Погодилася з тим, що батько має право приймати участь у вихованні дитини, спілкуватися з сином, однак категорично заперечувала проти ночівлі дитини у батька, мотивуючи тим, що дитина має ряд захворювань, потребує особливого догляду, через що вона навіть продовжила відпустку по догляду за дитиною до 6 років; вважає, що батько не зможе вночі забезпечити належного догляду за дитиною, крім того зазначила, що батько під час перебування у нього сина не слідкує за його розкладом, дозволяє тривалий час гратися в комп'ютер, тобто фактично не спілкується з ним, а також не забезпечує належного дієтичного харчування, схильний до насильства. Вважає, що ночівлі у батька будуть травмувати психіку дитини і погіршать захворювання, яке носить психо-соматичний характер. Просила задовольнити позов частково, дозволити побачення батька з дитиною щосуботи та щонеділі протягом року з 9.00 години ранку до 19.00 години вечора, а також на Різдво Христове з 17.00 години до 20.00 години, у день народження батька 31 січня з 18.00 години до 20.00 години; у День незалежності з 9.00 ранку до 19.00 години вечора за місцем проживання батька; також не заперечувала проти того, що в день народження дитини вона перебуватиме з нею, а батько зможе побачитись з дитиною для привітання 4 травня в період часу з 18.00 до 19.30 години. Категорично заперечувала проти спільного відпочинку дитини з батьком під час літніх канікул без її участі; не заперечувала проти спілкування дитини з батьком засобами зв'язку, але у час, коли дитина не спить; не заперечувала проти того, щоб повідомляти батька про місце знаходження дитини; просила зобов'язати батька дозволити їй перевіряти стан дитини під час побачень з батьком. Представник органу опіки та піклування, а також прокурор в судовому засіданні просили задовольнити позов частково. Враховуючи вік дитини та неприязні стосунки між батьками, належні умови для проживання дитини, створені батьками, їх характеристики, вважали за необхідне дозволити батьку побачення з дитиною у кожну другу суботу та неділю у денний час без залишення на ніч. Прокурор також вважав за доцільне дозволити спільний літній відпочином батька та сина. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак проживають окремо. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] року народження, який проживає з матір'ю, що підтверджено свідоцтвом про народження дитини, довідкою про склад сім'ї відповідачки та актом обстеження її житлово-побутових умов. Дитина відвідує ДНЗ «Гвоздичка» в м. Первомайську за тимчасовим місцем проживання матері. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка не заперечує проти спілкування дитини з батьком, однак сторони не можуть дійти згоди щодо часу, періодів та умов такого спілкування, через що фактично відповідачка такому спілкуванню перешкоджає. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Таким чином, позивач як батько дитини має такі самі права щодо дитини як і позивачка, з якою дитина проживає. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Таким чином, оскільки дитина проживає з матір'ю, позивач має право на особисте спілкування з дитиною, однак відповідачка в порушення ст. 157 СК України перешкоджає такому спілкуванню. Мирно дійти згоди щодо періодів та форми участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею сторони не можуть. Судом встановлено, що сторони мають майже рівні умови проживання, достатку, характеристики, що підтверджується Актами обстеження умов проживання обох батьків, довідками про склад сім'ї, характеристиками, поясненнями сторін щодо їх роботи та заробітку. Відповідачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 6 років у зв'язку із захворюваннями дитини, позивач сплачує аліменти на утримання дитини. Згідно довідки ДНЗ «Ромашка», який відвідувала дитина під час спільного проживання батьків, позивач приймав участь у житті дитячого закладу, у житті дитини, проявляв батьківську турботу. Посилання відповідачки на те, що позивач проявляв раніше агресію щодо неї, не доведене. Також не доведена неспроможність батька забезпечити належне годування дитини. Всі спірні питання виникають між сторонами лише через неприязні відносини між ними, не бажання стати до діалогу і без емоцій вирішувати питання щодо виховання та розвитку дитини. Будь-яке спілкування батька та матері призводить до сварок. З матеріалів справи вбачається, що питання участі батька у вихованні дитини вирішувалось органом опіки та піклування, яким зокрема 16.01.2014 року вирішено, що [PERSON] дозволено бачитись зі своїм сином [PERSON] кожної суботи та неділі. Таке рішення відповідає вимогам ст. 158 СК України. Як пояснив представник Органу опіки та піклування, рішення приймалося після ретельного вивчення ситуації, осіб батьків, умов їх проживання, характеристик, в інтересах дитини. В порушення ч.2 ст. 158 СК України відповідачка не виконувала зазначене рішення. Відповідно до ч.1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Таким чином, [PERSON] має підстави для звернення до суду з наданим позовом, а його вимоги є законними та обґрунтованими, адже його права як батька дитини порушені матір'ю дитини. Враховуючи адекватне ставлення обох батьків до виконання своїх обов'язків, малолітній вік дитини, яка ще потребує особливої уваги та турботи, наявність деяких захворювань у дитини, у зв'язку з якими вона потребує дієтичного харчування та особливої уваги (згідно медичних довідок), нормальний стан здоров'я батьків (іншого не встановлено), нормальні умови їх проживання, позитивні характеристики, коло спілкування, на підставі ч.2,3 ст. 159 СК України суд вважає за необхідне захистити права батька і визначити спосіб участі його у вихованні сина шляхом надання можливості отримувати періодичні побачення з дитиною, спільного відпочинку, відвідування дитиною його місця проживання, однак такі побачення можуть відбуватися лише у денний час, з врахуванням розкладу, за яким живе дитина. Враховуючи вік дитини, суд вважає недоцільним в даному випадку дозволяти батьку залишати дитину у себе на ніч під час побачень. Періодичність побачень слід визначити кожної суботи та неділі місяця, проти чого не заперечує відповідачка, крім випадків, коли: дитина хворіє, перебуває на відпочинку за межами місця проживання, задіяна у дитячих заходах, у день народження дитини, у день народження матері дитини; напередодні Різдва 6 січня, а також у Новий рік 1 січня, 8 березня, 1,2 Травня, 28 червня, оскільки такі свята за погодженням сторін дитина має бути з матір'ю, а з батьком має бути у Різдвяний вечір 7 січня, в день народження батька та у День незалежності України. Також суд вважає, що в день народження дитини, коли вона перебуває з матір'ю (за згодою сторін), батько має право бачитися з сином у визначений вечірній час для привітання. Також батько має право безперешкодно спілкуватися з дитиною засобами зв'язку з врахуванням розкладу дитини, тобто крім часу відпочинку, і, крім того, має право в любий час дізнатися, де знаходиться його син, чим займається та який стан його здоров'я. Такі самі права має і матір під час перебування дитини з батьком. Суд вважає, що в даний час недоцільно дозволяти спільний відпочинок батька та дитини протягом двох тижнів влітку за межами місця проживання батька. Однак можливе перебування дитини у батька вдома протягом цього часу влітку під час відпустки батька. Враховуючи вік дитини, її стан здоров'я, а також те, що фактично батьки мають можливість проживати в одному населеному пункті у цей час, оскільки згідно довідок та характеристик обидва мають в [ADDRESS] зареєстроване місце проживання, суд вважає, що таке спільне проживання батька і сина не зашкодить дитині, а матір матиме змогу спостерігати за дитиною і в разі необхідності надавати батькові необхідну допомогу по догляду за дитиною. По мірі зростання дитини, зміни її розкладу, потреб, стану здоров'я, прихильностей таке питання може бути переглянуте судом за заявою будь-кого з батьків, як і інші питання участі батька у спілкуванні з дитиною, адже неможливо наперед передбачити всі зміни, які відбудуться з дитиною до повноліття, так само як і зміни, що відбудуться в житті батьків. Також суд вважає, що недоцільно надавати можливість батькові забирати дитину з навчального закладу у певний час. По-перше, часи побачення визначені судом у вихідні, світкові дні з ранку, коли такі заклади не працюють. По-друге, не можливо наперед визначити, чи зможе у певний конкретний день батько забрати дитину, адже він працює, може затриматися на роботі, виїхати у відрядження, захворіти тощо. Враховуючи труднощі у спілкуванні між батьками, за таких обставин дитина може залишитися не забраною з дитсадка. Крім того, за день в навчальному закладі дитина може захворіти, забруднитися і матір має побачити, в якому стані дитина знаходиться, щоб визначитися, чи не потребує дитина особливої уваги. Суд вважає, що таке вирішення питання дозволить уникнути зайвої напруги між батьками. При зменшенні напруги між батьками та відновленні довіри між ними таке питання може бути переглянуте. Для попередження конфліктів між матір'ю та батьком дитини, а також для усунення можливості з боку матері з різних необґрунтованих причин відмовляти батьку у побаченні з дитиною, суд вважає за необхідне покласти на батька обов'язок забезпечити телефонний зв'язок з матір'ю дитини та інформувати її за її бажанням про місце перебування дитини та її стан протягом побачення. Матір дитини слід зобов'язати не перешкоджати спілкуванню батька з сином, а в разі неможливості побачення у визначений строк з поважних причин (хвороба, виїзд на відпочинок, свято тощо) заздалегідь повідомити про це батька.

Outcome: partial