Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати договір про спільну діяльність від 23 квітня 2013 року, укладений між ним та відповідачкою, стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти у сумі 25 000, 00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 10 жовтня 2013 рік складає 199 825, 00 грн., а також суму судового збору у розмірі 1 998, 25 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 23 квітня 2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про спільну діяльність, відповідно до умов якого сторони зобов'язались інвестувати по 22 000, 00 дол. США кожний для ведення спільного готельного бізнесу. Відповідальною особою за договором була призначена відповідачка, яка також зобов'язалась керувати хостелом в цілому, вести бухгалтерський облік та всі пов'язані з ним справи, а також направляти позивачу щомісячний звіт про діяльність хостелу та ділити порівну прибуток від такої діяльності. Загалом [PERSON] було внесено в готельний бізнес 22 000, 00 дол. США, а згодом ще 3 000, 00 дол. США перераховано на рахунок відповідачки на її особисте прохання. Проте, зазначає позивач, що всупереч умовам вищевказаного договору, [PERSON] не інвестувала в діяльність хостелу необхідної частки у розмірі 22 000, 00 дол. США, не зареєструвала договір у встановленому законом порядку, а також жодного разу не надала позивачу звіт про діяльність хостелу, що виключало його можливість брати участь в управлінні справами. Крім того, в позивача існує сумнів щодо реального створення та функціонування хостелу, передбаченого умовами вказаного договору. Представник [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. [PERSON] та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] та вказали, що діяльність хостелу виявилась неприбутковою, а його утримання потребувало значних витрат, тому подальше існування хостелу виявилось неможливим і вважається припиненим з моменту розірвання договору оренди приміщення від 25 липня 2013 року. Також зазначили, що договором про спільну діяльність від 23 квітня 2013 року не передбачалось обов'язку [PERSON] зареєструвати договір, а 3 000, 00 дол. США позивачем були перераховані на рахунок відповідачки не на виконання умов вищевказаного договору. Щодо порушення права позивача на інформацію, то [PERSON] у судовому засіданні вказала, що позивач та його представники жодного разу не звертались до неї з вимогою надання інформації стосовно діяльності хостелу, тому за весь період дії договору нею не чинились будь-які перешкоди в доступі до інформації щодо управління хостелом. Доказом же функціонування хостелу є договір оренди приміщення від 01 лютого 2013 року, роздруківка сайту хостела [INFO], а також квитанції про оплату за комунальні послуги орендованого приміщення. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши докази, що є наявними у матеріалах справи, вислухавши думку сторін та їх представників та пояснення свідків, повно і всебічно з'ясувавши обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про спільну діяльність хостелу ([INFO]), відповідно до умов якого сторони зобов'язались інвестувати по 22 000, 00 дол. США кожний для ведення спільного готельного бізнесу (а. с. 7). Згідно умов вищевказаного договору, підписанням договору [PERSON] підтвердила, що вже отримала 22 000, 00 дол. США. Крім того, перерахування відповідачці коштів підтверджується відповідною заявою на іноземний вихідний переказ від 18 лютого 2013 року (а. с. 14). Також згідно умов договору [PERSON] погодилась надавати позивачу долю прибутку у розмірі 50 %, що отриманий від розміщення у хостелі клієнтів. Крім того, [PERSON] за умовами договору була визначена уповноваженою особою, та зобов'язалась щомісячно підраховувати долю прибутку, отриманого під час діяльності хостелу, та щомісячно надсилати [PERSON] бухгалтерський звіт з 1-го по 7-ме число кожного місяця. Згідно ст. 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників. Відповідно до ст. 1132 ЦК України за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети. Відповідно до ч. 1 ст. 1136 ЦК України кожний учасник договору простого товариства має право ознайомлюватися з усіма документами щодо ведення спільних справ учасників. Відмова від цього права або його обмеження, в тому числі за погодженням учасників, є нікчемною. Також судом встановлено, що 02 травня 2013 року [PERSON] було внесено на прохання відповідачки на її особистий рахунок ще 3 000, 00 дол. США, що також підтверджується відповідною заявою на іноземний вихідний переказ від 02 травня 2013 року (а. с. 16). Проте позивачем до суду не надано доказів, та не доведено в подальшому у судовому засіданні факт того, що дані кошти були перечисленні на рахунок [PERSON] саме для забезпечення діяльності хостелу. Крім того, у вищевказаній заяві на іноземний вихідний переказ відсутня відмітка про те, що кошти надсилаються саме на виконання умов договору про спільну діяльність. Таким чином, суд вважає, що загалом позивачем на підставі договору сумісного інвестування у діяльність хостелу від 23 квітня 2013 року було внесено у готельний бізнес 22 000, 00 дол. США. В свою чергу, всупереч вищевказаним умовам договору відповідачка не інвестувала в діяльність хостелу необхідної частки у розмірі 22 000, 00 дол. США, а також жодного разу не надала позивачу звіт про діяльність хостелу, що виключало його можливість брати участь в управлінні справами. У судовому засіданні а ні [PERSON], а ні її представник не надали жодного доказу того, що відповідачкою були інвестовані в діяльність хостелу грошові кошти у розмірі 22 000, 00 дол. США на виконання умов договору. Крім того, твердження [PERSON] про те, що позивач жодного разу не звертався до неї з вимогою про надання інформації стосовно діяльності хостелу, є необґрунтованим, оскільки обов'язок її по наданню відповідного звіту передбачений умовами договору від 23 квітня 2013 року. Також судом встановлено, що 01 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди квартири за адресою: [ADDRESS] (а. с. 43), де, за твердженнями відповідачки, і був в подальшому створений хостел [INFO]. Згідно умов договору оренди [PERSON] як орендодавець зобов'язалась оплачувати всі комунальні послуги за вищевказану квартиру, що підтверджується відповідними наданим до суду квитанціями (а. с. 126-131). Відповідно до п. 6.1 вищевказаного договору оплата за орендовану квартиру складала 1 500, 00 дол. США в місяць. Проте відповідачкою до суду не було надано жодних доказів того, що нею здійснювалась орендна плата за користування вищевказаною квартиру. До того ж, до суду також не були надані докази того, що діяльність хостелу [INFO] була неприбутковою, і саме з цих причин відповідачка вимушена була розірвати договір оренди приміщення від 25 серпня 2013 року, що підтверджується заявою [PERSON], адресованою [PERSON] від 25 липня 2013 року (а. с. 48). Суд вважає необґрунтованими доводи відповідачки щодо припинення дії договору про спільну діяльність з 25 серпня 2013 року, тобто з дня розірвання договору оренди приміщення, оскільки згідно вимог ст. 1135 ЦК України рішення щодо спільних справ учасників приймаються учасниками за спільною згодою, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з договору про спільну діяльність, його умовами також не передбачене право [PERSON] самостійно приймати рішення про припинення діяльності хостелу. У судовому засіданні давали пояснення свідки зі сторони відповідачки - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зокрема, свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є родичкою [PERSON] - власниці квартири [ADDRESS], де відповідачка орендувала квартиру під хостел. Тому свідок бачила, що в квартирі був адміністратор, і відпочивали певні люди. Однак договір оренди вищевказаної квартири був розірваний 25 серпня 2013 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що 14 липня 2013 року в хостелі на одну ніч заселились чотири особи, які приїхали до міста на нараду. Свідок [PERSON], яка є матір'ю відповідачки, також пояснила у судовому засіданні, що хостел насправді діяв. Отже, судом встановлено, що вищевказані показання свідків підтверджують лише факт існування хостелу [INFO]. Проте такий факт не має правового значення для вирішення питання про те, що істотні умови договору про спільну діяльність були порушені відповідачкою, що підтверджується вищевикладеними обставинами. У відповідності до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У судовому засіданні також доведено, що [PERSON] як уповноважена особа не зареєструвала вищевказаний договір про спільну діяльність хостелу [INFO] в передбаченому законом порядку, що є також істотним порушенням даного договору. Згідно вимог Положення про порядок державної реєстрації договорів (контрактів) про спільну інвестиційну діяльність за участю іноземного інвестора затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 1997 року №112 державній реєстрації підлягають договори (контракти) про виробничу кооперацію, спільне виробництво та інші види спільної інвестиційної діяльності, не пов'язаної із створенням юридичної особи, укладені відповідно до законодавства суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності України за участю іноземного інвестора. Відповідно до п. 1.7 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09 грудня 2011 року, уповноважена особа за договором про спільну діяльність - учасник договору, який є платником податку на прибуток і уповноважений вести облік результатів спільної діяльності іншими сторонами згідно з умовами договору про спільну діяльність. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 20 серпня 2013 року [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець 23 серпня 2011 року та є платником податку на прибуток (а. с. 17-18). Тому відповідачка є уповноваженою особою за вищевказаним договором про спільну діяльність. Відповідно до п. 4.6 вищевказаного Порядку уповноважена особа здійснює реєстрацію договору про спільну діяльність у 10-денний строк з моменту його вступу в силу. Положення п. 153.14 Податкового кодексу України містять аналогічні положення. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про режим іноземного інвестування» сторони за договорами (контрактами) повинні вести окремий бухгалтерський облік та складати звітність про операції, пов'язані з виконанням умов цих договорів (контрактів), та відкрити окремі рахунки в установах банків України для проведення розрахунків за цими договорами (контрактами). Договори (контракти) повинні бути зареєстровані у терміни та в порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Тому вищевикладені норми спростовують доводи відповідачки та її представника щодо відсутності обов'язку [PERSON] зареєструвати договір про спільну діяльність від 23 квітня 2013 року. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для розірвання договору про спільну діяльність від 23 квітня 2013 року, у зв'язку з істотним порушенням [PERSON] умов даного договору. Згідно ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1141 ЦК України у разі припинення договору простого товариства речі, передані у спільне володіння та (або) користування учасників, повертаються учасникам, які їх надали, без винагороди, якщо інше не передбачено домовленістю сторін. Поділ майна, що є у спільній власності учасників, і спільних прав вимоги, які виникли у них, здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 623 ЦК України збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Також суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 22 000, 00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 15 жовтня 2013 року становить 175 846, 00 грн., які були перечислені позивачем на діяльність хостелу, у зв'язку з вищевказаними порушеннями [PERSON] істотних умов договору про спільну діяльність. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок порушення [PERSON] прав позивача, він поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 998, 25 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] За ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial