Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Карабачинської сільської ради Брусилівського району Житомирської області про визнання права власності на 1/4 частину земельних ділянок: розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,3444 га та 0,2372 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Карабачинської сільської ради Житомирської області. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що його батько [PERSON] помер [INFO]. Після смерті батька відкрилася спадщина на 1/4 частку вищевказаних земельних ділянок, які належали спадкодавцю на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Спадкоємцем майна, яке залишилося після смерті [PERSON] є він - позивач. Інших спадкоємців немає. Після смерті спадкодавця у встановлений законом строк позивач звернувся з заявою до Брусилівської державної нотаріальної контори Житомирської області про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. В отриманні свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 1/4 частку інших земельних ділянок, що належали спадкодавцю, позивачу в нотаріальній конторі відмовлено з тієї причини, що кадастрові номери зазначені в державних актах серії [NUMBER] та серії [NUMBER] не відповідають відомостям про кадастрові номери зазначені в витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/4 частку земельних ділянок розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,3444 га та 0,2372 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві. Пояснив, що невідповідність кадастрових номерів у державних актах та у Державному земельному кадастрі обумовлена технічною помилкою. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив, що відмінність кадастрових номерів обумовлена технічною помилкою при оформленні правовстановлюючих документів. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З наданих представником позивача письмових доказів суд встановив, що [PERSON] дійсно прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на майно свого покійного батька [PERSON], який помер [INFO]. До складу спадщини війшла 1/4 частина у праві власності на кілька земельних ділянок, зокрема, ділянок розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розміром 0,2372 га та 0,3444 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Це підтверджено свідоцтвом про народження позивача [NUMBER], свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НАО №643462, виданим 27.08.2015 р., державними актами на вищевказані земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Під час оформлення спадщини нотаріусом виявлено, що згідно даних державних актів на вищевказані земельні ділянки, їх кадастрові номери зазначені як: [NUMBER] - 0,25 га, [NUMBER] - 0,2372 га, [NUMBER] - 0,3444 га, тоді як згідно витягів з Державного земельного кадастру, кадастрові номери, відповідно: [NUMBER] - 0,25 га, [NUMBER] - 0,2372 га, [NUMBER] - 0,3444 га. Через це в оформленні права на спадщину на частку у праві власності на вказані земельні ділянки нотаріусом було відмовлено. Це підтверджується наданими позивачем письмовим повідомленням нотаріуса Пилипчука Л.А. від 27.08.2015 р. та державними актами на вищевказані земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Відділом Дерземагенства у Брусилівському районі вказана помилка виявлена, підтверджена та виправлена шляхом зміни кадастрових номерів: з [NUMBER] на [NUMBER], [NUMBER] на [NUMBER], [NUMBER] на [NUMBER] з внесенням відповідних даних до Державного земельного кадастру, що підтверджено протоколами виправлення помилки №84940, №84944, №84959 від 02.09.2015 р. та повідомленнями Державного кадастрового реєстратора про виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру №1801979642015, №1801979662015, №1801979652015 від 02.09.2015 р., . Отже судом встановлено, що земельні ділянки, частка у праві власності на які належала спадкодавцю існують як об'єкти цивільних прав. В наслідок технічних помилок у зазначенні кадастрових номерів їхні якісні та кількісні характеристики не змінились, і зі зміною кадастрових номерів, ці речі не втратили своїх ознак, зокрема, щодо права власності на них. Вказаним фактичним обставинам відповідають правовідносини у сфері набуття права власності внаслідок спадкування за законом та захисту права власності в разі його невизнання, врегульовані ст. 328, 392, 1223, 1268 ЦК України, згідно з якими позивач як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, має право на спадщину, яка належить йому з моменту її відкриття. А в разі невизнання, або оспорювання свого права власності, може подати позов про його визнання. При цьому суд не вдається до визначення факту прийняття спадщини та розміру частки позивача у спадковому майні, оскільки ці обставини встановлені та доведені у передбачений законом спосіб свідоцтвом про право на спадщину за законом, наданим суду представником позивача. Суд вважає, що за таких обставин позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню повністю. Судові витрати по оплаті судового збору сплачені позивачем, який не бажає їх відшкодування з відповідача.

Outcome: approved