Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 14.08.1999 р. між ним і відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб. 03.10.2003 р. подружжя придбало у рівних частках, по 12 кожний, квартиру [ADDRESS]. 17.10.2003 р. сторони оформили право власності на свої частки. 03.06.2013 р. шлюб між сторонами було розірвано. Вони припинили сумісне проживання і у позивача виникла потреба у придбанні нового житла. Він неодноразово пропонував відповідачці продати спірну квартиру, але вона відмовляється. Тому, він хоче виділити належну йому 12 частку спірної квартири. Спірна квартира є трикімнатною, що має загальну площу 71,1 кв.м., з яких: 48,7 кв.м становить жила площа, 21,2 кв.м. становить підсобна площа. Житлова площа складається з : житлової кімнати № 3 - 12,5 кв.м., житлової кімнати № 7 - 17,4 кв.м.; житлової кімнати № 6 - 18,8 кв.м. Підсобна площа складається з : кухні №4 - 8,1 кв.м.; санвузла № 5 - 4.7 кв.м.; коридора № 1 - 7,5 кв.м.; кладової № 2 - 0,5 кв.м.; кладової № 8- 0,4 кв.м. Позивач просить суд виділити йому в натурі у спірній квартирі житлову кімнату №6 площею 18,8 кв.м, підсобні приміщення залишити у загальному користуванні йому та [PERSON], стягнути з [PERSON] на його користь 37 042 грн. 14 коп., що становить різницю вартості житлових кімнат №3 та №7 загальною площею 29,9 кв.м. та виділеної позивачу житлової кімнати №6 площею 18,8 кв.м. спірної квартири. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому зазначила, що в спірній квартирі залишились проживати разом з нею неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] і просить суд визнати право користування спірною квартирою за дітьми в рівних долях. У судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримав, з зустрічним позовом не згоден. [PERSON] проти позову [PERSON] заперечує, просить задовольнити її позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає первісний і зустрічний позови такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав: судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 14.08.1999 р. по 03.06.2013 р. знаходились у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу 03.10.2003 р. придбали у рівних частках, по 12 кожний, квартиру [ADDRESS]. 17.10.2003 р. сторони оформили право власності на свої частки, що підтверджено договором купівлі-продажу квартири і витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.16-18). Згідно ст..364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Позивач у своєму позові не просить виділити його частку -12 у спільній частковій власності, а просить виділити кімнату площею 18,8 кв.м., яка не відповідає його частці. Представник позивача посилається на висновок експертизи № 1935 від 02.04.2014 р. Але, у висновку експерт не виділяє частку позивача в спірній квартирі в натурі. Експерт не дав відповіді на питання, чи можливий виділ в натурі 12 частини спірної квартири позивачу. Експерт пропонує порядок користування спірною квартирою. Позивачем не заявлявся позов про порядок користування відособленими приміщеннями у спірній квартирі. Виходити за межі позовних вимог і надавати в користування позивачу кімнату № 6 площею 18,8 кв.м суд не має права у відповідності до вимог ст..11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. З положень ч.2 ст.364 ЦК України не вбачається наявність обов»язку співвласника сплатити грошову або іншу матеріальну компенсацію вартості частки іншого співвласника, який бажає виділу. [PERSON] не бажає виплачувати [PERSON] компенсацію, оскільки не має грошей, і зобов»язання її сплатити позивачу компенсацію без її згоди зазначеною нормою права не передбачено. Суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову. Згідно ст..3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Неповнолітні [PERSON] і [PERSON] зареєстровані у спірній квартирі і проживають в ній разом з [PERSON] Позивачка у своєму зустрічному позові посилається на норми ст..ст.64,65 Житлового кодексу Української РСР. Але, відповідно до цих статей права дітей не порушені і не має потреби у судовому захисті цих прав, принаймні доказів порушення прав дітей суду позивачем не надано. Крім того, визнання за дітьми права користування спірною квартирою в рівних долях ст..ст.64,65 Житлового кодексу Української РСР не передбачено. Власниками спірної квартири є [PERSON] і [PERSON] Відповідно до ст..321 ЦК України вони не можуть бути позбавлені цього права власності чи обмежені у його здійсненні на підставі статей 64,65 Житлового Кодексу Української РСР.

Outcome: dismissed