Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 16.12.2014 року [PERSON] взяв у нього в борг 2000,00 доларів США., які зобов'язався повернути до 08 березня 2015 року. Свої зобов'язання відповідач не виконав і до вказаного в розписці строку гроші йому не сплатив. На його не однократні вимоги повернути борг він відповідав, що у нього поки що грошей не має і борг він йому повернути не в змозі, так як, він заборгував перед іншими кредиторами. З 18 травня 2015 року він йому особисто став посилати СМС повідомлення про виконання зобов'язань за розпискою, які він отримував і весь час повідомляв, що борг обов'язково поверне. На час подання позову курс долара США складає: 100 дол. США 2712,00грн. (купівля), 2725,00грн. (продаж). До теперішнього часу борг не повернуто, тому він просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 54024,00грн., та судові витрати які він поніс при зверненні до суду. Позивач в судове засідання не зявився, але він надав заяву про слухання справи за його відсутності, на позові наполягає. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До Мелітопольського міськрайонного суду повернулися конверти з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» так як адресата не було дома. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло. Суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5\~ст.263\~ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, 16 грудня 2014 року відповідач [PERSON] згідно розписки позичив у позивача [PERSON] гроші у розмірі 2000,00 доларів США. строком до 08 березня 2015 року, що підтверджується розпискою (а.с.7). Відповідно ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. До теперішнього часу відповідач суму займу не повернув та його заборгованість складає 2000,00 доларів США, грн., яка час подання позову, згідно курсу долар станом на 07.12.2017р. США складає: 100 дол. США 2712,00грн. (купівля), 2725,00грн. (продаж) (а.с.9), становить 54024,00гривень. Враховуючи вищевикладене, те, що на даний час сума боргу не повернута в повному обсязі, відповідач всіляко ухиляється від виконання зобовязань, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу, та згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved