Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вказуючи, що він перебував з 03.06.2006 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] , який було розірвано за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.02.2009 року. В шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , на утримання якої, з нього на користь відповідачки [PERSON] утримуються аліменти за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31.01.2008 року, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття. Також, з 06.02.2010 року, він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] , який було розірвано за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.05.2014 року. В шлюбі з відповідачкою [PERSON] в них народилася спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого, з нього на користь відповідачки [PERSON] утримуються аліменти за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.05.2014 року, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття. Крім того, рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, було змінено розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки [PERSON] з 1\\4 частини до 1/6 частини з усіх видів його доходу до виповнення дитині [PERSON] повноліття, а також змінено розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки [PERSON] з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його доходу до виповнення дитині [PERSON] повноліття. Однак, до винесення зазначеного вище рішення суду про зміну розмірів аліментів, які стягувались з нього на користь обох відповідачок на утримання двох неповнолітніх дітей, з нього стягувались аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходу. За період часу, за який з нього мали б стягуватись аліменти на користь відповідачок, у зв`язку з його роботою за межами України та відсутністю даних про нього, як про безробітного, Вільногірським міським відділом ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області було визначено заборгованість у нього зі сплати аліментів перед відповідачкою [PERSON] в розмірі 31813,80 грн. станом на 18.11.2019 р., перед відповідачкою [PERSON] в розмірі 57604,13 грн. станом на 18.11.2019 року. Однак, перебуваючи як за межами України у зв`язку з його працевлаштуванням на роботу в РФ, так і під час перебування в Україні, він добровільно, шляхом грошових переказів як через банківські установи, так і через відділення пошти за місцем свого перебування, перераховував у рахунок сплати аліментів грошові кошти на користь обох відповідачок як у гривні, так і в рублях РФ. Так, на користь відповідачки [PERSON] , ним було сплачено кошти у якості аліментів: у 2013 році - 4040,00 грн., у 2014 році - 5295,00 грн., у 2015 році - 3100,00 грн. та 6000 рублів РФ, що за офіційним курсом НБУ на 2015 рік становило: 0,334 грн. за 1 руб. РФ, або 2004,00 грн., а всього 5104,00 грн., у 2016 році - 1300,00 грн. та 3000 рублів РФ, що за офіційним курсом НБУ на 2016 рік становило: 0,403 грн. за 1 руб. РФ, або 1209,00 грн., а всього 2509,00 грн., у 2017 році - 3758 рублів РФ, що за офіційним курсом НБУ на 2017 рік становило: 0,469 грн. за 1 руб. РФ, або 1762,50 грн. Таким чином, ним, відповідачці [PERSON] за період 2013-2017 років, були сплачені у якості виконання ним своїх аліментних зобов`язань грошові кошти на загальну суму 18710 грн. 50 коп., на яку може бути зменшений розмір заборгованості, визначений Вільногірським МВ ДВС. Так само на користь відповідачки [PERSON] , ним було сплачено кошти у якості аліментів: у 2015 році - 19500 рублів РФ, що за офіційним курсом НБУ на 2015 рік становило: 0,334 грн. за 1 руб. РФ, або 6513,00 грн., у 2016 році - 1150,00 грн. та 23700 рублів РФ, що за офіційним курсом НБУ на 2016 рік становило: 0,403 грн. за 1 руб. РФ, або 9551,10 грн., а всього 10701,10 грн., у 2017 році ним було сплачено відповідачці в якості аліментів 700,00 грн. та 2158 рублів РФ, що за офіційним курсом НБУ на 2017 рік становило: 0,469 грн. за 1 руб. РФ, або 1012,10 грн., а всього 3170,10 грн., у 2018 році - 450,00 грн.. Таким чином, ним, відповідачці [PERSON] , за період 2015-2018 років, були сплачені у якості виконання ним своїх аліментних зобов`язань грошові кошти на загальну суму 20834,20 коп., на яку може бути зменшений розмір заборгованості, визначений Вільногірським МВ ДВС. Він вважає, що доцільним та справедливим, було б визначити розмір його заборгованості зі сплати аліментів перед відповідачкою [PERSON] в розмірі: 57604,13грн. (заборгованість визначена ВДВС) - 18710,50 грн. (кошти, сплачені ним [PERSON] добровільно) = 38893,63 грн., а розмір його заборгованості зі сплати аліментів перед відповідачкою [PERSON] визначити в розмірі: 31813,80 грн. (заборгованість визначена ВДВС) - 20834,20 грн. (кошти, сплачені ним [PERSON] добровільно) = 10979,60грн. Позивач просить визначити розмір його заборгованості зі сплати аліментів щодо відповідачки [PERSON] на утримання їхньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 38893,63 грн., а розмір його заборгованості зі сплати аліментів перед відповідачкою [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , визначити в розмірі 10979,60 грн. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09.01.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що підтримує позов повністю. (а.с. 59) Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов не визнала, проти його задоволення заперечує. (а.с. 60) Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. (а.с. 56,57) Представник Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 58) Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, оглянувши матеріали виконавчих проваджень № 18396800, № 54510668, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Так, з матеріалів виконавчого провадження №18396800, вбачається, що з 08.02.2008 року на виконанні у Вільногірському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) знаходиться виконавчий лист № 2-155 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого в Україні для дитини відповідного віку. 27.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся з заявою до державного виконавця про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, надавши квитанції за період з 2012 року по 2018 рік. 18.11.2019 р. по ВП № 18396800 державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, який станом на 18.11.2019 року становить 57604,13 грн., при цьому з розрахунку вбачається, що за період з липня 2019 року по 17.11.2019 року нарахована заборгованість в розмірі 9396,74 грн., інша частина заборгованості нарахована за попередній період. (а.с. 8) Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16.10.2019 року, яке набрало законної сили 16.11.2019 р., змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31.01.2008 року на користь відповідачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , шляхом зменшення їх розміру з ј частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення його дочкою повноліття, що підтверджено копією виконавчого листа виданого 02.12.2019 року (а.с.6) Також, з матеріалів виконавчого провадження № 54510668, вбачається, що з 14.08.2017 року на виконанні у Вільногірському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) знаходиться виконавчий лист № 174/91/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. 27.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся з заявою до державного виконавця про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів по даному виконавчому провадженню, надавши квитанції за період з 2015 по 2018 роки. 18.11.2019р. по ВП № 54510668 державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, який станом на 18.11.2019 року становить 31813,80 грн., при цьому з розрахунку вбачається, що за період з липня 2019 року по 17.11.2019 року нарахована заборгованість в розмірі 9396,74 грн., інша частина заборгованості нарахована за попередній період. (а.с. 9) Також рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16.10.2019 року, яке набрало законної сили 16.11.2019 р. змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.05.2014 року на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , шляхом зменшення їх розміру з ј частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення його сином повноліття, що підтверджено копією виконавчого листа виданого 18.11.2019року (а.с.7) Згідно наданих позивачем квитанцій вбачається, що [PERSON] перераховував на користь [PERSON] та на користь [PERSON] грошові кошти в гривні та російських рублях. (а.с. 10-31) Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст. 12, ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними і допустимими. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно до ч.1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ч.ч. 1,3,8 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.ч. 3,4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч.4 ст.71 Закону «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших доку4ментів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04). Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо правильності нарахування заборгованості за аліментами, які стягуються з позивача на користь відповідачок. Оцінюючи надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту невірного нарахування заборгованості за аліментами, які стягуються на користь відповідачок. Так, для визначення судом заборгованості за аліментами у відповідності до вимог ст. 195 СК України, необхідні докази на підтвердження джерел і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном та в Україні за час, протягом якого провадилося стягнення аліментів, періоди коли позивач не працював, чітке та конкретне зазначення періодів за які необхідно визначити заборгованість за аліментами, дані про фактичне отримання відповідачками вказаних платежів за ці періоди. Разом з тим, позивач на підтвердження заявлених вимог надав суду квитанції про переказ ним грошових коштів у період з 24.01.2013 року по 08.08.2013 року на користь [PERSON] та у період з 01.10.2013 по 05.04.2017 року на користь [PERSON] , при цьому перекази здійснювались в російський рублях, а докази про суми, які були отримані відповідачкою [PERSON] в гривні відсутні. Крім того, позивач надав квитанції про переказ ним грошових коштів у період з 14.03.2015 року по 11.09.2015 року на користь [PERSON] та у період з 12.02.2016 по 21.12.2018 року на користь відповідачки [PERSON] , при цьому перекази здійснювались також в російський рублях, а докази про суми, які були отримані відповідачкою [PERSON] в гривні також відсутні. Вказаними доказами позивач підтвердив факт сплати ним аліментів або факт погашення заборгованості за аліментами, однак для правильного визначення розміру заборгованості за весь період, зазначений позивачем, також необхідні повні відомості для її нарахування, зокрема про джерела і розмір доходів позивача, які він отримував у вказаний період, розмір заборгованості за аліментами у разі її існування за вказаний період та дані про її погашення, які позивачем не надані. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем, поза розумним сумнівом, не доведено факт неправильного нарахування державним виконавцем Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачок, зокрема неврахування сплачених ним сум аліментів, оскільки достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин, позивачем не надано. При таких обставинах, підстави для визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів, у меншому розмірі, ніж нараховано державним виконавцем відсутні, а в задоволені позову слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно матеріалів справи позивач [PERSON] при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 768,40 грн. (а.с. 1), і ці судові витрати у зв`язку з відмовою у позові, слід покласти на позивача. На підставі, ст. 195 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ч.ч. 3,4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, та

Outcome: dismissed