Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 01.06.2013 р. вони з дружиною зустрілись в м.Алчевську з [PERSON] та придбали автомобіль марки Opel omega [NUMBER], який вона продавала, за 24 000 грн. При цьому відповідачка, пославшись на зайнятість та відсутність коштів, попросила офіційне оформлення угоди перенести на пізніше, після чого він передав відповідачці гроші у вказаному розмірі, що складало повну вартість автомобіля, а вона написала розписку про це та власноруч письмово склала договір купівлі-продажу та разом з ключами віддала технічний паспорт автомобіля та сам автомобіль, розписку та договір купівлі-продажу, після чого, взявши гроші, поїхала. Пізніше, на його неодноразові прохання офіційно зняти автомобіль з реєстрації та відповідно до цивільного законодавства оформити угоду, відповідачка відмовлялась, посилаючись на відсутність часу та коштів. 16.08.2013 р. його на вказаному автомобілі було зупинено співробітниками ДАІ, які, посилаючись на постанову про розшук майна боржника [PERSON], вилучили автомобіль у нього та відправили його на штраф-майданчик, де він знаходиться й до тепер, з приводу заборгованості відповідачки з платежів єдиного внеску до ПФУ. Він відразу ж звернувся до відповідачки з проханням врегулювати ситуацію, повернути йому автомобіль та належним чином оформити угоду купівлі-продажу, та [PERSON] категорично відмовилась оформити угоду, повернути йому автомобіль чи кошти, які він сплатив їй за автомобіль. Оскільки відповідач ухиляється від повернення майна, а саме автомобіля, та ухиляється від належного оформлення угоди та перереєстрації автомобіля в органах МРЕВ, то відповідно, вважає угоду недійсною. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Вважає, що відповідачка повинна сплатити йому 24 000 грн., які він сплатив їй за автомобіль. Просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Opel omega, [NUMBER] від 01.06.2013 р., укладений між [PERSON] та [PERSON]; стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування заподіяних збитків у розмірі 24 000 грн. внаслідок недійсності договору купівлі-продажу автомобіля марки Opel omega, [NUMBER]; стягнути з [PERSON] на його користь 240 грн. судових витрат. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги та додатково пояснив, що вони у серпні 2013 їхали з дітьми на море та були зупинені працівником ДАІ, який сказав, що їх машина у розшуку, у господаря машини борг перед Пенсійним фондом. Їх з дітьми висадили з машини, і вони 6 годин сиділи на посту ДАІ. Купив автомобіль на ринку в м. Стаханові 27.11.2007 року, їздив на ньому. Продавав автомобіль чоловік [PERSON], потім вона приїхала. Оформили довіреність, у нього була генеральна довіреність і техпаспорт. Довіреність закінчилась 16.06.2013 року. Нову довіреність він не встиг отримати, довіреність не вимагалась. 01.06.2013 року переписали розписку і договір, але [PERSON] не говорила про проблеми з автомобілем, він їздив по своїй місцевості, його не зупиняли. Коли забрали машину, він поїхав до відповідачки додому, вона сказала, що допоможе забрати машину, що вона виграла суд з Пенсійним фондом, що нарахування там незаконні. Він чекав 1,5 місяці, потім він дізнався, що вона суд програла, вона сказала що подала у Київ. Потім у 2014 році зателефонував с держвиконавець з виконавчої служби і сказав, що вона сказала, що робіть з машиною, що хочете, вона їй не потрібна. Потім чекали до квітня, сподіваючись на вирішення спору без суду. Їй пропонували оплатити за штрафмайданчик, а потім все самі, вона сказала, що нікому нічого не винна і платити не буде. 24 000 грн. він заплатив у доларах у 2007 році, це було 3100 доларів США, він написав їх у гривнях по тому курсу, що був. Довіреність 2007 року давала йому право зняти автомобіль з реєстрації та зареєструвати на себе, але не було грошей, переписка коштувала біля 5 000 грн. Він користувався автомобілем з 2007 року постійно, рік не їздив до поїздки на море, бо вимагався ремонт двигуна та ходової частини. Автомобіль [PERSON] йому не дарувала, він сплатив їй кошти, при свідках. До 2008 року на машину був тимчасовий техпаспорт, коли отримали пластиковий техпаспорт, оформлена довіреність 2008 року. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та пояснив, що предметом розгляду у справі є договір купівлі продажу від 01.06.2013 року. Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1338, якої затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, згідно з п.2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних та фізичних осіб. П.7 Правил передбачено, що власники транспортних засобів мають зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання. Відповідно до п.8 зазначених Правил державна реєстрація транспортних засобів здійснюється за умови їх попереднього зняття з обліку в підрозділі ДАІ. Правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема довідкою-рахунком, виданою за затвердженою формою суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності в набувача виникає з моменту такої реєстрації. Як зазначив Пленум ВСУ в своїй Постанові від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.203 ЦК України саме на момент вчинення правочину, не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством вимоги, необхідні для їх укладення. Згідно зі ст.ст.210, 640 ЦК України не є вчиненими також правочини у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним, наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. У 2007 році [PERSON] був наданий автомобіль, який зазначено у позові, з метою подальшого продажу. Протягом часу дії довіреності він його нікому не продав. Вартість автомобіля була незначною, відповідач ніяких претензій не висував. Пенсійний фонд висунув вимогу про стягнення з [PERSON] недоїмки. Вона звернулась до суду, справа знаходиться у ВАСУ. Коли у серпні 2013 автомобіль був затриманий, [PERSON] звернувся до [PERSON] з проханням звільнити авто з - під арешту. Вона пішла на такий крок, як видання розписи та письмового договору купівлі - продажу, вона вважала, що цього буде достатньо. Грошей вона не отримувала, а розписку писала з метою звільнення стягнення на автомобіль. Автомобіль був у користуванні позивача після закінчення довіреності, він за 5 років міг зноситися, вона вже розпрощалась з цим автомобілем. Довіреність у 2007 році була видана на 5 років, вона її видала безоплатно. Домовленість була, що він її продасть, а гроші віддасть [PERSON], але він її не продав. Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В суді встановлено: 16 липня 2008 р. [PERSON] видала [PERSON] або [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважила їх на вирішення всіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля марки Opel omega, 1988 року випуску, номерний знак [NUMBER], строк дії довіреності 5 років, до 16 липня 2013 р. /а.с. 13/. 01.06.2013 р. [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) уклали письмовий договір про те, що продавець продає автомобіль марки Opel omega, [NUMBER], а покупець приймає автомобіль, технічний паспорт, ключі. Вартість автомобіля встановлена сторонами і складає 24 000 грн. Гроші покупець передає продавцю, про що між ними складається розписка /а.с. 5/. Згідно з розпискою [PERSON] отримала від [PERSON] грошову суму в розмірі 24 000 грн. за автомобіль марки Opel omega, [NUMBER], з зазначенням номера кузова. Розписка датована 01.06.2013 р. /а.с. 6/. Згідно з постановою про розшук майна боржника від 18.06.2013 р. державний виконавець ВДВС Первомайського МУЮ оголосив у розшук автомобіль марки Opel omega, сірого кольору, д/н [NUMBER], що належить боржнику [PERSON] Державний виконавець здійснює примусове виконання вимоги УПФУ від 13.02.2013 р. про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ боргу зі сплати єдиного внеску у сумі 7230,32 грн. /а.с. 8/. Згідно з актом огляду затриманого транспорту, що передається на тимчасове зберігання, 16.08.2013 р. в м.Волноваха на а/д Донецьк-Маріуполь був затриманий, оглянутий та прийнятий на зберігання легковий автомобіль сірого кольору марки Opel omega, [NUMBER], який належить [PERSON], підстави тимчасового затримання - код 4 /а.с. 7/. За даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавче провадження про стягнення на вимогу УПФУ в м.Первомайську від 13.02.2013 р., боржник [PERSON], боргу зі сплати єдиного внеску в сумі 7230,32 грн., зупинено /а.с. 9-11/. Оскільки [PERSON] та [PERSON] не є близькими родичами чи друзями, пояснення в суді представника відповідача в тій частині, що автомобіль був переданий [PERSON] безоплатно, суд не може прийняти за достовірні. Окрім того, зазначеною вище розпискою про отримання грошових коштів та письмовим договором купівлі-продажу автомобіля, підписи [PERSON] у яких стороною відповідача не заперечуються, пояснення про безоплатну передачу автомобіля повністю спростовуються. Виходячи з письмових доказів суд також прийшов до висновку, що датою остаточного укладення договору купівлю-продажу автомобіля слід вважати 01.06.2013 року. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що договір купівлі-продажу, укладений між сторонами в простій письмовій формі та фактично виконаний, оскільки [PERSON] отримав у користування автомобіль Opel omega, 1988 року випуску, [PERSON] отримала обумовлену сторонами вартість зазначеного автомобіля. Суд виходить з того, що вартість автомобіля визначена сторонами на 01.06.2013 року та становить 24 000 грн., клопотань про призначення експертизи для встановлення дійсної вартості автомобіля сторонами не заявлялось. Однак, відповідно до вимог ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації у випадках, встановлених законом. Такий правочин є чинним з моменту його державної реєстрації. Оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до законодавства України, зокрема Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, на які посилається відповідач, договір про його відчуження підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація переходу права власності на спірний автомобіль не проведена. На думку суду, ні позивач, ні відповідачка не вжили належних заходів для державної реєстрації угоди купівлі-продажу автомобіля. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» до державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі ст.396 ЦК України. При цьому, слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов'язання, яке виникло з договору про відчуження майна (п.1 ст.346 ЦК України), а покупець є його законним володільцем. У разі укладення нового договору про відчуження раніше переданого покупцю майна без розірвання попереднього договору чи визнання судом його недійсним продавець несе відповідальність за його невиконання у виді відшкодування збитків новому покупцеві. Забезпечуючи єдність судової практики, враховуючи обставини даної справи, за якою [PERSON] фактично втратив як автомобіль, так і гроші, і має право на судовий захист, виходячи з засад розумності та справедливості, на думку суду, він має право на відшкодування завданих йому збитків у розмірі 24 000 грн. з визнанням недійсним виконаного сторонами договору купівлі - продажу зазначеного автомобіля. На підставі викладеного та

Outcome: approved