overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.02.1989 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №72, мотивуючи тим, що фактичні шлюбні відносини припинені з 14.08.2014 року у зв'язку з втратою взаєморозуміння. В судове засідання позивач не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, що підтверджено документально, про причини неявки не повідомив, заперечень на позов не надавав, тому відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 04.02.1989 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 14.06.2016 року серії [NUMBER], виданого повторно Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області актовий запис №72. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з 14.08.2014 року у зв'язку з втратою взаєморозуміння. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.03.1995 року Новоградівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 2, на тій підставі, що спільне життя між ними не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя з відповідачем як подружжя і збереження сімї вважає неможливим, а тому на підставі ст.ст. 105, 110 СК України просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов визнала та не заперечує проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 4 березня 1995 року Новоградівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ОЛ № 098704 виданого 02.12.2016 року (а.с. 6). Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 201577 виданого 2 грудня 2016 року (а.с.7). Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюбні стосунки з відповідачем припинили по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, що призводило до постійних конфліктів і сварок та поступової втрати почуттів любові та поваги один до одного. З огляду на викладене, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, і подальше збереження його суперечить інтересам подружжя та дитини, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.03.2004року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №03, мотивуючи тим, що з 2013року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що через деякий час після реєстрації шлюбу між ними стали виникати протиріччя з різних питань, зясувалось, що вони мають несумісні характери та різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 04.03.2004року, від шлюбу є дитина [PERSON], 26.03.2004року народження, яка залишається проживати з відповідачем. Сторони шлюбно-сімейні стосунки з 2013року не підтримують, однією сімєю не проживають та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що через деякий час після реєстрації шлюбу між ними стали виникати протиріччя з різних питань, зясувалось, що вони мають несумісні характери та різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №239, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини припинені у звязку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, спільне господарство не ведуть біля шести років. Спір щодо розподілу спільного сумісного майна відсутній. Також позивач повідомив, що від шлюбу з відповідачем мають дитину: [PERSON], [INFO]. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач не з'явилася, надала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №239. Від спільного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дітей у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.07.1998 р. Шарівською сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, посилаючись на те, що їх сім`я не може бути збережена. Позовна\~заява\~мотивована\~неможливістю\~збереження\~сім`ї. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати, не надаючи терміну на примирення, а справу слухати без його участі. Відповідач в судове\~засідання не з`явилась, подала заяву, в якій\~позов\~визнала та просила шлюб\~розірвати, не надаючи\~терміну на примирення, а справу слухати без її\~участі. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Оцінивши\~наявні у матеріалах\~справи\~докази в їх\~сукупності, суд приходить до висновку, що\~позов\~підлягає\~задоволенню. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що з 04.07.1998 р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Шарівською сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 04.07.1998 р.. В шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 18.05.2007 р.. Сторони\~визнали, що припинили подружні відносини, примирення вважають неможливим. Шлюб існує формально. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі\~рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із\~ст. 112 СК України, суд з`ясовує\~фактичні\~взаємини\~подружжя, дійсні причини позову про розірвання\~шлюбу, бере до уваги\~наявність\~малолітньої\~дитини, дитини-інваліда та інші\~обставини\~життя\~подружжя. Суд постановляє\~рішення про розірвання\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне\~життя\~подружжя і збереження\~шлюбу\~суперечило б інтересам одного з них, інтересам\~їхніх\~дітей, що\~мають\~істотне\~значення. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі\~наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 04.08.2012 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №466. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що подружнє життя не склалось, через різні погляди на життя, шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу неможливо. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 13.04.2021 року заяву розподілено судді Дзержинського районного суду м.Харкова Невеніцину Є.В. Ухвалою суд від 21.04.2021 року відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. 11.05.2021 року через канцелярію суду надійшла заява від представника відповідача про відсутність заперечень щодо розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, представник відповідача проти розірвання шлюбу не заперечувала, пояснила, що зберігти шлюб неможливо. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між сторонами 04.08.2012 року зареєстровано шлюб, актовий запис №466. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дитину - [PERSON] , [INFO] . За положенням ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, оскільки фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе та суперечить інтересам позивача та відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.09.2004 р., посилаючись на те, що на протязі останнього року подружні стосунки не склалися через психологічну несумісність характерів, вони з дружиною втратили інтерес один до одного, з березня 2017 року вони шлюбні відносини припинили взагалі та проживають окремо. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і заявив, що примирення він вважає неможливим. Відповідач позов визнала, пояснивши, що вона фактично створила нову сімю з іншим чоловіком і примирення також вважає неможливим. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджені такі докази. Згідно з свідоцтвом про шлюб сторони зареєстрували шлюб 4 вересня 2004 року у Малобурлуцькій сільській раді Великобурлуцького району Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 03 (а.с.7). Від шлюбу у подружжя є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Суд дійшов висновку про можливість ухвалити рішення про задоволення позову згідно з ст. 112 СК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.10.1986 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ковельського району Волинської області. Від шлюбу мають повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову [PERSON] зазначає, що з відповідачкою близько двадцяти років проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх стосунків як чоловік і жінка. Дуже тривалий час спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. Подальше спільне життя з відповідачкою неможливе через різні погляди на життя та різні характери. Шлюб існує лише формально, а тому зберігати шлюбні відносини не доцільно. Оскільки подальші спільні подружні відносини з відповідачкою і збереження шлюбу будуть суперечити його інтересам, як чоловіка, змушений звернутись до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач свої вимоги повністю підтримував з підстав зазначених вище. Просить шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, погодилася на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, з свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ковельського району Волинської області вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 04.10.1986 року. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. Судові витрати по справі залишити за сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.10.2013 року відділом ДРАЦС по місту Каховка Каховського місьрайонного управління юстиції Херсонської області, про що зроблено актовий запис № 205. В обґрунтування позову зазначається, що з 04.10.2013 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну малолітню дитину. За час сумісного проживання спільне життя не склалося, в сім'ї постійні сварки. На даний час подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Спору про місце проживання дитини, про поділ майна не виникає. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач на позові наполягає, відповідачка з позовом згодна. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 жовтня 2013 року відділом ДРАЦС по місту Каховка Каховського місьрайонного управління юстиції Херсонської області, про що зроблено актовий запис № 205. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу мають одну дитину, [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження (а.с.4). Враховуючи той факт, що позивач категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомив про те, що подружжя на цей час окремо проживають, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved