Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] у якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Зазначав, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . На даний час, разом з ним у квартирі зареєстровані - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Вказав, що [PERSON] та [PERSON] за цією адресою не проживають з 1995 року, оскільки виїхали на постійне місце проживання до США. Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив його задовольнити. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача. [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з тим, що повістки, адресовані [PERSON] , [PERSON] були повернуті поштовим відділенням у зв`язку з тим, що адресат відсутній за місцем проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, в силу норм ст. 128 ЦПК України [PERSON] , [PERSON] є такими, які належним чином повідомлені про дату та час судового засідання. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності [PERSON] , [PERSON] , які були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, причини неявки суду не повідомили. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 23.10.2020 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (далі-договір) (а.с. 8-9). Відповідно до п. 1 договору Продавець продала, а Покупець купив двокімнатну квартиру, загалною площею 45 кв. м., у тому числі житловою - 26,30 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] , відповідно до договору, є [PERSON] . Зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є - квартира [ADDRESS] , зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є - квартира [ADDRESS] (а.с. 17, 38). Обгрунтовуючи позов про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] , позивач посилався на те, що [PERSON] та [PERSON] не проживають за вищевказаною адресою з 1995 року по теперішній час. На підтвердження даної обставини [PERSON] додав до позовної заяви акт про непроживання від 17.11.2020, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з 1995 року по теперішній час (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ураховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак у квартирі не проживають, вищевказана квартира належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.10.2020, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] . Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по 420 грн. 40 коп. з кожної.

Outcome: approved