Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28 листопада 2017 року між сторонами був укладений договір позики, згідно умов якого відповідач по справі отримав гроші у сумі 31000,00 грн., з обов`язком повернути борг до 28 січня 2018 року. Проте у вказаний строк відповідач свої зобов`язання не виконав. 07 лютого 2018 року відповідачу була направлена претензія про добровільну сплату боргу, яку відповідач отримав та проігнорував. Станом на 09.08.2019 року заборгованість відповідача складає 41354,00 грн., та складається з суми боргу- 31000,00 грн., 20 % від неповернутої суми згідно п.3 Договору у розмірі -6200,00 грн., та інфляційних втрат у сумі 4154,00 грн. Вказану заборгованість, а також понесені судові витрати позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 28.11.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно умов якого відповідач отримав 31000 гривень з обов`язком повернути суми в строк до 28 січня 2018 року. Згідно п.3 вказаного договору у разі неповернення суми боргу в зазначений строк, боржник додатково зобов`язаний сплатити кредитору 20% відсотків від суми неповернутої позики, що підтверджується копією договору позики від 28.11.2017 року (а.с.6). На виконання договору позики відповідач отримав від позивача гроші у сумі 31000 гривень, що підтверджується копією розписки від 28.11.2017 року (а.с.6). 07 лютого 2018 року відповідачу була направлена претензія про добровільну сплату боргу, вказану претензію відповідач отримав 13.02.2018 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с.7-8). Відповідно до вимог\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 41354,00 грн. Крім того, відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним судового збору при пред`явленні позову в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved