Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей. Позов мотивує тим, що він з 24.09.1998 року по 19.03.2011 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишилися проживати з матір'ю - відповідачкою по справі. В 2011 році відповідачка виїхала за межі Івано-Франківської області, а діти залишилися проживати біля нього. Із вказаного часу, відповідачка не навідується до дітей, не цікавиться ними. Увесь час він опікується дочкою і сином, дбає про їхній добробут, забезпечує всіма необхідними речами для проживання, навчання. З дітьми у нього склалися хороші стосунки. Вважає, що інтересам дітей відповідатиме проживати з ним, оскільки він працевлаштований (виконує будівельні роботи на замовлення), має хороший заробіток, проживає у житловому будинку, що належить йому на праві власності, в ньому для дітей створені всі умови для нормального проживання. Спиртними напоями не зловживає, не палить, характеризується позитивно. Крім того вказав, що робочий графік дозволяє відводити дітей до школи, займатися із ними, спільно проводити вихідні дні, тобто дозволяє у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в призначене судове засідання не з'явилась, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її присутності, ствердила, що з метою матеріального забезпечення та утримання дітей змушена виїжджати на сезонні роботи по території України. Оскільки діти проживають з позивачем, так як вона дома буває періодично, не заперечує щодо задоволення позову [PERSON]. Від представника третьої особи органу опіки і піклування Городенківської РДА поступила заява про розгляд справи без їх участі. До суду подали акт обстеження матеріально-побутових умов та висновок про доцільність визначення місця проживання дітей з позивачем, який підтримують повністю. Передбачених ч.1 ст.169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.09.1998 року, який Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 10.03.2011 року по справі № 2-227/11 було розірвано та визначено місце проживання дітей разом із матір'ю (а.с.7). Від спільного проживання, у сторін народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). На час розгляду справи в суді, діти сторін проживають разом з батьком в будинку за адресою: [ADDRESS], який належить йому на приватній спільній частковій власності, згідно договору купівлі продажу № 1470 від 15.08.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав (а.с.11), що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Городенківської міської ради № 4074 від 03.08.2015 року (а.с.12) та копією Будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS] (а.с.13-17). Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2012 року визнано [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS], м.Городенка Івано-Франківської області. Зі змісту акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 03.09.2015 року вбачається, що діти сторін проживають разом із батьком, матеріально-побутові умови проживання добрі, санітарний стан житла в нормі, будинок облаштований усіма необхідними меблями, побутовою технікою, предметами побуту. Діти забезпечені всім необхідним для виховання та повноцінного розвитку. Згідно висновку служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації № 01-29/726 від 14.09.2015 року вбачається, що з урахуванням всіх обставин, які були досліджені під час перевірки вони вважають, що слід залишити проживати неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], біля батька [PERSON], жителя [ADDRESS], м.Городенка, де діти зареєстровані та фактично проживають. З поданої до канцелярії суду заяви вбачається, що відповідач- [PERSON] визнає позов та не заперечує, щоб діти проживали разом із батьком. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. За приписами ст. 7 Сімейного кодексу України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно із ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір може ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. В силу вимог ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. За ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст.8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. зазначено, що держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки. За ст.9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращіх інтересах дитини. Суд вважає, що позовні вимоги являються законними та обґрунтованими, оскільки в ході судового розгляду відповідач не заперечила того, щоб діти проживали разом із батьком, оскільки вона періодично перебуває в роз'їздах і не проживає разом із дітьми, а позивач в свою чергу довів, що в змозі забезпечити дітям належні умови проживання, та повноцінно займатися їх вихованням. За таких обставин, суд приходить до висновку, що при визначенні місця проживання дітей з батьком будуть найбільш оптимально на тепершній час враховані інтереси дітей, забезпечено їх матеріальні та духовні потреби, тому враховуючи зазначене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню

Outcome: approved