Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду\~\~з позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 08 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиціїі, актовий запис №1611. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 08 жовтня 2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що подружнє життя з відповідачкою не склалось у звязку з несумісністю характерів, різними поглядами на шлюб, сімю та плани на майбутнє. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги. Також позивач зазначає, що сторони з осені 2016 року не проживають разом, не ведуть спільного господарства, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинені. Примирення, подальше спільне життя та збереження шлюбу, на думку позивача, суперечить їх інтересам. Cпору з приводу проживання та утримання дітей немає. [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають\~\~задоволенню, виходячи з наступного. Судом було розяснено сторонам право на примирення згідно ч. 5 ст. 191 ЦПК України, яким вони не бажали скористатись, про що свідчать відповідні розписки сторін. Тому, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання відповідачкою позовних вимог [PERSON] Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 08 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиціїі був зареєстрований шлюб, актовий запис №1611, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №276018. Від шлюбу мають двоє малолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачкою. Подружнє життя в [PERSON] з відповідачкою не склалось у звязку з несумісністю характерів. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги. Також судом встановлено, що сторони з осені 2016 року не проживають разом, не ведуть спільного господарства, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинені. Кожен з них живе своїм життям, не турбуючись проблемами один одного. Примирення між ними неможливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору з приводу проживання та утримання дітей між ними немає. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Outcome: approved