Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Глинської сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) площею 2,00 га., що розташована на території Глинської сільської ради Козівського району Тернопільської області та належала [PERSON] на підставі сертифіката серії [NUMBER] від 27.09.1996 року, зареєстрований 03.10.1996 року за №591. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що дідові [PERSON] згідно сертифіката серії [NUMBER] від 27.09.1996 року належала земельна частка (пай) плошею 2,00 га. Вказаний сертифікат було втрачено. Після смерті спадкодавця було здійснено звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказану земельну частку (пай). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. В судове засідання позивач не з'явився, однак подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує повністю, просить заяву задовольнити та розглядати справу за його відсутності без застосування технічних засобів (а.с.23). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого не заперечує щодо позовних вимог, просить справу розглядати без його участі (а.с.18). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що батьком позивача [PERSON] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19.01.1974 року (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.02.2006 року [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер у с.Золочівка Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.11.2002 р. (а.с.3). Відповідно до довідки Глинської сільської ради Козівського району Тернопільської області №355 від 28.07.2016 р., [PERSON] вступив в управління спадковим майном після смерті діда [PERSON] (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай)площею 2,00 га., що розташована на території Глинської сільської ради Козівського району Тернопільської області та належала спадкодавцю на підставі сертифіката серії [NUMBER] від 27.09.1996 року (а.с.7-8). Вказаний сертифікат втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Вільне Слово» №34 (7195) від 24.08.2012 року (а.с.5). Окрім цього, судом встановлено, що після смерті діда, [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак останньому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану вище земельну частку (пай), що підтверджується відмовою державного нотаріуса Козівської державної нотаріальної контори І.М.Гетьман (а.с.24). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи, що позивач прийняв спадщину в належному порядку, а також те, що ніхто не оскаржує його право на спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) площею 2,00 га. За встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому такі підлягають до задоволення.

Outcome: approved