Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що 26 квітня 2016 року він надав в позику відповідачу під розписку грошові кошти в сумі 6600 доларів США, строком до 01 квітня 2018 року, з щомісячною сплатою 275 доларів США. Станом на день подання позову до суду відповідач прострочив виконання договору, та не повернув визначену договором суму позики. Відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 30 серпня 2016 року сума позики в еквіваленті складає 167904 гривень. Оскільки відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобовязання та майнові права позивача, просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] 167904 гривень та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 квітня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі шість тисяч 600 доларів США, і останній зобов'язався повернути кошти в термін до 01 квітня 2018 року з щомісячною сплатою 275 доларів США, що підтверджується розпискою. На теперішній час, відповідач не сплатив жодної суми щомісячного платежу, не повернувши кошти позивачу. Стаття 526 Цивільного кодексу України\~визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~ст.1047 Цивільного кодексу України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом. Відповідно до\~ст. 1046 Цивільного кодексу України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як передбачено ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1ст.192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Враховуючи наведене, визнання вимог відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 26 квітня 2016 року в розмірі 167904 гривень, що по курсу НБУ станом на день подання позову становить 6600 доларів США. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України в розмірі 1679,04 слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved