Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачки матеріальну шкоду у розмірі 1374366 (один мільйон триста сімдесят чотири тисячі триста шістдесят шість) гривень, 40 коп., при цьому посилається на те, що 21 листопада 2006 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована в м.Одесі по вул. Фонтанська дорога, 165, кадастровий номер 5110136900:39:007:0133, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріально округу [PERSON], та зареєстрований у реєстрі за №17465. Продаж земельної ділянки було вчинено за 1 374 366, 40 гривень, які [PERSON] отримала від позивача повністю до підписання вказаного договору. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.11.11 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04.06.2014 року, договір купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки визнаний недійсним та земельна ділянка, яка розташована в м.Одесі по вул. Фонтанська дорога, 165, площею 0,0992 га повернута територіальній громаді в особі Одеської міської ради. На даний час [PERSON] в добровільному порядку відмовляється повернути кошті, які були нею отримані при укладанні вищезазначеного договору, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не зявилась, повідомлялась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що реєстрація права власності за [PERSON] на земельну ділянку, що розташована в м.Одесі по вул. Фонтанська дорога, 165 не скасовано, а тому підстав у задоволені позову не має. У судове засідання призначене на 26 січня 2016 року не зявився, повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 21 листопада 2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована в м.Одесі по вул. Фонтанська дорога, 165, кадастровий номер 5110136900:39:007:0133, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріально округу [PERSON], та зареєстрований у реєстрі за №17465. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ №945703, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів 13 жовтня 2006 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 07.06.2006 року реєстровий № 7581, укладеному між [PERSON] та [PERSON] Продаж земельної ділянки було вчинено за 1 374 366, 40 грн. (один мільйон триста сімдесят чотири тисячі триста шістдесят шість) гривень 40 копійок, які продавець отримала від покупця повністю до підписання вказаного договору. Підписанням договору купівлі-продажу [PERSON] засвідчила про відсутність претензій до позивача з приводу оплати. На підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу, [PERSON] був отриманий Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ № 950616 від 21 грудня 2006 року, який підтверджує, що позивач є власником вказаної земельної ділянки, цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010650501774 кадастровий номер 5110136900:39:007:0133. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15.05.06 року, яке стало підставою для визнання за [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку, а в подальшому і відчуження земельної ділянки, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.06.2009 року скасовано. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2011 року у справі №2-5854/11, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04.06.2014 року, визнано недійсними договори купівлі-продажу земельної ділянки, укладені між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №7581, між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 17465 від 21.11.06 року. Визнано недійсним та скасовано Державний акт серії ЯГ № 950616 на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0992 га за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога,165, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Скасовано державну реєстрацію вказаного Державного акту серія ЯГ №950616 на право власності на земельну ділянку шляхом виключення з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Повернуто земельну ділянку площею 0,0992 га за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога,165, територіальній громаді м. Одеси, в особі Одеської міської ради. Відмовлено у задоволенні вимоги про приведення земельної ділянки у придатний для використання стан. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 04 грудня 2015 року, за [PERSON] право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Фонтанська дорога, 165 не зареєстровано. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає, або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року №9, реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. При таких обставинах та враховуючи, що після визнання договору від 21 листопада 2006 року купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована в м.Одесі по вул. Фонтанська дорога, 165, недійсним, кошти відповідачем не повернуті, суд вважає, що сума в розмірі 1 374 366, 40 гривень підлягає стягненню в судовому порядку, а вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги [PERSON] про стягнення судових витрат також підлягають задоволенню.

Outcome: approved