Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Дружба» згідно сертифікату серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №214. Дану спадщину прийняла його дружина [PERSON], яка [INFO] померла, нотаріально не оформивши своїх спадкових прав. Після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно та на: земельну ділянку площею 0,41 га, розташовану на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; земельну ділянку площею 1,22 га, розташовану на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Позивач прийняла спадщину, проте нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не оформила спадкових прав на майно, що залишилось після смерті [PERSON] та втрачений правовстановлюючий документ на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. З приводу втрати сертифіката на право на земельну частку (пай) та державного акта на право приватної власності на землю позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністров'я». Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON], представник позивача - адвокат Андрусенко І.Я. у судове засідання не з»явилися, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримали. Відповідач Велеснівська сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечили. Судом встановлено такі обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.02.2016 року батьками позивача [PERSON]. були: [PERSON] та [PERSON]. При укладенні шлюбу із [PERSON] позивач змінила своє дошлюбне прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.03.2013 року. Зі змісту інформаційної довідки про грошову оцінку земельної ділянки (паю) №29-1912-99.61-719/2-16 виданої 17.08.2016 року Відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області вбачається, що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Дружба» зареєстровано сертифікат серії [NUMBER] під №214, виписаний на [PERSON] Даний сертифікат на право на земельну частку (пай) на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністров'я» (тираж № 1479) розміщено оголошення. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.09.2001 року [PERSON] помер [INFO] в с. Велеснів Монастириського району Тернопільської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на право на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Дружба» згідно сертифікату серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №214. У силу ст. 529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно довідки №147, виданої 04.07.2016 року виконавчим комітетом Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, на час смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON], 1936 р.н., внучка [PERSON], 1977 р.н., зять [PERSON], 1973 р.н., правнук [PERSON]., 1996 р.н., правнук [PERSON]., 1999 р.н., правнука [PERSON]., 2001 р.н. Судом встановлено, що майно, яке залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] успадкувала [PERSON], вступивши у володіння спадковим майном, проте нотаріально не оформила своїх спадкових прав. Зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №1606/01-16 від 21.12.2016 року, спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. Як убачається зі змісту листа №29-1912-0.9-1022/2-16 від 06.12.2016 року, адресованого Відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області адвокату Андрусенко І.Я., [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 1,63 га, розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністров'я» (тираж 1479) розміщено оголошення. [PERSON] померла [INFO] в с. Велеснів Монастириського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.09.2006 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно: право на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Дружба» згідно сертифікату серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 214; земельну ділянку площею 0,41 га, розташовану на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; земельну ділянку площею 1,22 га, розташовану на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У силу ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як убачається зі змісту довідки №307, виданої 08.12.2016 року виконавчим комітетом Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] на час смерті спадкодавця проживала разом з нею. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, відмови від прийняття спадщини не заявляла, прийнявши спадщину, у зв»язку з втратою правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, які підлягають спадкуванню, не оформленням спадкодавцем за життя своїх спадкових прав, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (інформаційний лист приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу Садівського М.А. №346/01-30 від 04.08.2016 року). Як вбачається зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №1607/01-16 від 21.12.2016 року, за заявою [PERSON] про прийняття спадщини нотаріальною конторою заведена спадкова справа №44 за 2007 рік до майна померлої [INFO] [PERSON] 15.03.2007 року за реєстром №474 на ім»я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок (ксерокопія свідоцтва додана до матеріалів справи). Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як встановлено у судовому засіданні, сертифікат на право на земельну (частку) пай серії [NUMBER] від 28.03.1996 року на час розгляду справи втрачений, що унеможливлює належним чином реалізувати позивачу належні їй права на спадкове майно. Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Як вбачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю [PERSON] належали: право на земельну частку (пай) в господарстві спілки селян «Дружба» згідно сертифікату серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 214; земельна ділянка площею 0,41 га, розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; земельна ділянка площею 1,22 га, розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], позивач є спадкоємцем за законом, спадщину прийняла, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) у господарстві спілки селян «Дружба», права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON]

Outcome: approved