Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 25 вересня 1982 року Ленінградським відділом РАГС м. Калінінграда, актовий запис №657. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 25 вересня 1982 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В позовній заяві позивач зазначає, що причинами звернення з заявою про розірвання шлюбу стали втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного, несумісність характерів з відповідачкою та різні погляди на життєві цінності і ведення спільного господарства. Також вказує, що вони з відповідачкою не підтримують подружніх відносин з 2008 року, тому шлюб носить суто формальний характер. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, була сповіщена про розгляд справи належним чином за місцем її реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Зважаючи на викладене, вважається, що судовий виклик на 22 квітня 2014 року [PERSON] вручено належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 25 вересня 1982 року між [PERSON] та [PERSON] Ленінградським відділом РАГС м. Калінінграда був зареєстрований шлюб, актовий запис №657, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У судовому засіданні встановлено, що причинами звернення з заявою про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] стали втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного, несумісність характерів та різні погляди на життєві цінності і ведення спільного господарства. Також встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин з 2008 року, тому шлюб носить суто формальний характер. Тому подальше сумісне життя та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимогі на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Outcome: approved