Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції про зняття арешт. Позовна заява мотивована тим, що на виконанні державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] знаходилося виконавче провадження № 44292336 від 08.08.2014 року, щодо примусового стягнення заборгованості в сумі 130398,01 грн. з [PERSON] в межах виконання виконавчого листа №127/26774/13ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості в сумі 130398,01 грн. по кредитному договору №6653 від 26.01.2011 р. 08.08.2014 року постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] накладений арешт на майно Позивача, що належить йому у межах суми заборгованості в розмірі 130398,01 грн. Згідно з довідкою за вихідним №2/919 від 10 грудня 2015 року виданою КС «Злагода» [PERSON], який є солідарним відповідачем за судовим наказом № 127/266774/13 ц від 28.01.2014 р., повністю розрахувався кредитною спілкою «Злагода». Однак незважаючи на те, що борг, у зв'язку із виникненням якого було накладено арешт на майно Позивача, погашено у повному обсязі, арешт з майна не знято, що порушує законні права та інтереси Позивача щодо розпорядження майном, власником якого він є. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] в судовому засіданні у вирішенні спору поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи було встановлено, що на виконанні державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] знаходилося виконавче провадження № 44292336 від 08.08.2014 року, щодо примусового стягнення заборгованості в сумі 130398,01 грн. з [PERSON], з виконання виконавчого листа №127/26774/13ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості в сумі 130398,01 грн. по кредитному договору №6653 від 26.01.2011 р. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.08.2014 року державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] накладений арешт на майно [PERSON], що належить йому у межах суми заборгованості в розмірі 130398,01 грн. Згідно довідки №2/919 від 10 грудня 2015 року виданої КС «Злагода» [PERSON], який є солідарним відповідачем за судовим наказом № 127/266774/13 ц від 28.01.2014 р., повністю розрахувався кредитною спілкою «Злагода» та Кредитна спілка «Злагода» претензій до [PERSON] немає. Відповідно до ст. 60 ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ч.3 та. ч.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом; у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, оскільки вони є підставними, обґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: approved