Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Іванковецької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами № 24 по вул. Паркова в с. Іванківці Знамянського району Кіровоградської області, в порядку набувальної давності. Свої вимоги обґрунтував тим, що з весни 2007 року він почав проживати в будинку за вказаною вище адресою разом зі своєю родиною. До цього часу в будинку проживали [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 01.04.2006 та після його смерті [PERSON] забрала до себе проживати її родичка [PERSON] Остання і дала згоду на вселення позивача із родиною до будинку № 24 по вул.. Паркова в с. Іванківці. [PERSON] сплатив за будинок [PERSON] чотири тисячі гривень, що підтверджується наданими розписами про отримання грошей за будинок. [PERSON] померла 22.01.2008. Відомо, що будинок побудований в 1969 році, хто побудував будинок не відомо, правовстановлюючі документи на нього відсутні. Позивач разом із родиною більше десяти років проживає в будинку, зробив ремонт в будинку, сплачує комунальні послуги, обробляє присадибну ділянку. Претензій щодо проживання, користування та володіння будинком, ні сільська рада, ні інші громадяни ніколи позивачеві не предявляли. Позивач вважає, що в звязку з тим, що він проживає в будинку більше десяти років та іншим чином не можливо вирішити дане питання,змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без його представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до довідки Іванковецької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області та виписки із по господарської книги № 2, [PERSON] разом із дружиною та дітьми проживає в [INFO] з 2008 року по даний час. Будинок побудований в 1969 році, правовстановлюючі документи на будинок відсутні (а.с.12,13). Знамянським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на будинок (а.с.16-22). Факт проживання в [INFO] [PERSON], та відкритого і безперервного володіння ним будинком фактично з часу вселення в будинок в 2007 році, підтверджується довідкою Іванковецької сільської ради, поясненням свідка [PERSON], квитанціями про сплату комунальних послуг. З прояснення свідка вбачається, що фактично позивач проживає в будинку з весни 2007 року після смерті [PERSON], хоча про своє проживання заявив до сільської ради в 2008 році. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 344 ЦК України особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, потрібно враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Таким чином, враховуючи те, що позивач добросовісно заволодів майном та відкрито володіє ним більше 10 років поспіль, власник будинку не відомий, суд вважає, що позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved