Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 05 грудня 2013 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки «Фольцфаген ЛТ-35», 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі [NUMBER]. На підставі цього договору за ним було зареєстровано право власності на вказаний автомобіль. Крім того вказує, що при зверненні в МРЕВ ВДАІ УМВС України в Рівненській області з метою зняття транспортного засобу з обліку та постановки на облік він дізнався про накладений арешт на вказаний автомобіль, як на майно [PERSON]. А тому просить суд визнати за ним право власності на транспортний засіб «Фольцфаген ЛТ-35», 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі [NUMBER], а також зняти арешт з вказаного автомобіля. Позивача в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву у якій позов підтримав та просить справу розглянути без їх із представником участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте надіслала заяву у якій просить позов задоволити та справу розглянути без її участі. Представник ВДВС Здолбунівського районного управління юстиції в Рівненській області в судове засідання не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. З копії свідоцтва про реєстрацію транспорнотного засобу серії [NUMBER] вбачається, що власником транспортного засобу «Фольцфаген ЛТ-35», 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі [NUMBER], є [PERSON]. Стаття 334 ЦК України визначає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає держаній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна, що згідно п.1 ч.1 ст.346 ЦК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Враховуючи, що автомобіль марки «Фольцфаген ЛТ-35», 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі [NUMBER] з моменту його реєстрації належить позивачу, що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспорнотного засобу серії [NUMBER], тому з позову не вбачається чим саме було порушено право власності позивача на вказаний автомобіль, за таких підстав позов в частині про визнання права власності на транспортний засіб до задоволення не підлягає. Відносно частини позову про зняття арешту з транспортного засобу марки «Фольцфаген ЛТ-35», суд дійшов наступних висновків. Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до копії ухвали Гощанського районного суду Рівненської області від 05 травня 2015 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності чоловіка і жінки, які перебувають у шлюбі, визнання права власності на ? частину спільного майна, залишено без розгляду. Вказана ухвала набрала законної сили 01.06.2015 року. Враховуючи, що цивільно-правовий спір відсутній, а також те, що власником спірного майна є позивач, суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з спірного транспортного засобу. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення. Беручи до уваги вищевикладене та

Outcome: dismissed