Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з 1/4 частини квартири [ADDRESS] , накладений постановою АА № 031434 від 11.08.2008 року відділом державної виконавчої служби Кіровоградського районного управління юстиції та зареєстрованого 15.08.2008 року Кіровоградською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за реєстраційним номером обтяження 7746919. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні державної виконавчої служби перебував виконавчий лист № 2-5234 , виданий Кіровським районним судом м.Кіровограда про стягнення з нього аліментів на користь відповідача. Після звернення в березня 2019 року до державної виконавчої служби йому повідомлено, що відкриті виконавчі провадження щодо нього у відділі державної виконавчої служби відсутні. Оскільки виконавче провадження про стягнення з нього аліментів за виконавчим листом № 2-5234 завершено, наявність зазначеного обтяження обмежує позивача у реалізації прав відносно цього нерухомого майна, тому він звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Курлейко О.С. позовні вимоги підтримала, надала пояснення по обставинам справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в поданій до суду заяві позов визнала, просила розгляд справи проводити без її участі. В заяві повідомила про існування іншого арешту майна позивача, що накладений 11.07.2019 року. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно повідомлення про отримання поштового відправлення, причини його неявки суду не повідомлені. Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 158390328 від 04.03.2019 року [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/4 частина квартири [ADDRESS] (а.с.13). Згідно постанови серії АА № 031434 від 11.08.2008 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кіровоградського районного управління юстиції, для забезпечення примусового виконання виконавчого листа № 2-5234 виданого 16.11.2005 року Кіровським районним судом м.Кіровограда про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] , накладено арешт на 1/4 частину квартири, що належить [PERSON] , яка знаходиться за вищевказаною адресою (а.с.10). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 158391091 від 04.03.2019 року, містяться відомості про реєстрацію обтяження на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 7746919, зареєстрованого 15.08.2008 року, реєстратор: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, об`єкт обтяження: 1/4 частина квартира [ADDRESS] . Підстава обтяження: постанова про арешт майна, серія АА № 031434, видана 11.08.2008 року ВДВС Кіровоградського РУЮ, власник [PERSON] (а.с.11). На звернення [PERSON] в.о. начальника Кіровоградського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області надано відповідь № б/н від 22.03.2019 року, якою повідомлено, що перевіркою відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що відкритих виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] у відділі не перебувають. Підстави винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження встановити неможливо, так як строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих до архіву та відповідно до номенклатури справи відділу журнали реєстрації виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю становить 3 роки. Заявнику роз`яснено право звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна (а.с. 12). Відповідно до частини 3 статті 41 Конституції України, частини 1 статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В статті 319 ЦК України закріплено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України). Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. Приписами частини 1 статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно приписів ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На час виникнення спірних правовідносин процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалась Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до пункту 2.1. даного Положення підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є заява про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна, що подається, зокрема органами державної виконавчої служби - у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна. Згідно приписів ч.1, ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. У відповідності до частини 1 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (частина 2 статті 26 вищевказаного Закону). Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, вважає, що існують всі підстави для задоволення позовних вимог та зняття арешту з нерухомого майна. Надаючи оцінку повідомленню відповідача щодо наявності іншого арешту майна позивача, яке накладено постановою державного виконавця про арешт майна боржника від 11.07.20019 року у виконавчому провадженні № 59002383, суд зазначає, що правовідносини пов`язані із зазначеним обтяженням не входять до змісту позовних вимог у даній справі, та з урахуванням імперативних приписів ч.1 ст.13 ЦПК України суд позбавлений можливості розглядати справу за межами заявлених вимог. На підставі ст.ст. 16, 182, 319, 321 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved