Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до АК «Харківобленерго» , в якому з урахуванням уточнень просив визнати неправомірними та такими що порушують його права як споживача дії відповідача щодо: - не усунення недоліків у відновленні енергопостачання у розумний строк ; - ненадання повної достовірної інформації щодо встановленого у нього приладу обліку MTX 1A10.DF.2LO-P04 зав. № 01078242; - нечесної підприємницької практики щодо агресивних дій у вигляді неналежного впливу. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що він зі своєю родиною мешкає в квартирі № 1, що розташована за адресою м. Харків пр-т Московський б. 44. 25.06.2010 року між ним, як споживачем електричної енергії, та АК «Харківобленерго» був укладений договір про користування електричною енергією, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов*язання постачати йому електричну енергію.17.06.2015 року працівниками АК «Харківобленерго» в квартирі позивача замість зазначеного у договорі приладу обліку типу ГП-4-01 був встановлений інший - МТХ. Заміна приладу обліку сталася без звернення з боку позивача, без його згоди, дозволу. Після заміни приладу обліку та по 31.05.2016 року енергопостачання в приміщенні позивача постійно припинялося 2-3 рази на добу на строк від 15 до 30 хвилин, а з 31.05.2016 року та по 27.03.2017 року взагалі було припинено. 04.08.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою для роз*яснення причин та підстав заміни приладу обліку , його характеристик, та причин тимчасового припинення електропостачання . У відповідь на звернення відповідач 13.08.2015 року повідомив позивачу, що встановлений йому прилад обліку не обладнаний системою віддаленого контролю, системами зв*язку через будь-які мережі, у тому числі системами радіо-хвильового зв*язку. Позивачу також було повідомлено, що встановлений прилад обліку є однофазним з обмеженням потужності до 1,3 кВт . 01.06.2016 року у зв*язку з порушенням відповідачем умов договору та відключенням електричної енергії позивач звернувся до відповідача з заявою про поновлення енергопостачання електричної енергії та заміни приладу обліку. Листом від 13.06.2016 року відповідач повідомив, що за період з 01.01.2016 року по 07.06.2016 року відключення електроустановки ними не проводилося. У зв*язку з тим , що представники відповідача для перевірки фактів, викладених в його зверненні, не виїжджали до помешкання позивача, та направили на його звернення необґрунтовану відповідь, 22.06.2016 року позивачем складено акт -претензію , де зазначено, що енергопостачання відсутнє. Акт-претензію було вручено відповідачу 23.06.2016 року , але і після цього ніяких дій з боку відповідача не відбулося, та він змушений був для захисту своїх прав звернутися до суду . Крім того, позивач звернувся до НКРЕКП та Держенергонагляду, де на комісії 26.07.2016 року відповідачу було вказано про необхідність відновлення енергопостачання . Лише після цього , 28.06.2016 року представники АК «Харківобленерго» відвідали приміщення позивача, та склали акт, яким встановили факт відсутності енергопостачання з рекомендацією позивачу звернутися до АК «Харківобленерго» для відновлення енергопостачання та заміни приладу обліку. Позивач вважає таку рекомендацію безпідставною, оскільки він ще 31.05.2016 року та письмово 01.06.2016 року та повторно 17.07.2016 року звертався до відповідача з ідентичними заявами. В процесі огляду приміщення, позивач надав представникам відповідача лічильник, але він відмовився його встановлювати. Позивач вважає, що дії відповідача порушують його права як споживача у частині не усунення недоліків електропостачання у розумний строк. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем порушено його право як споживача на отримання інформації про продукцію. Відключення його приміщення від енергопостачання відбулося саме лічильником , а позивач при встановленні йому цього лічильника не був проінформований про вказані властивості даного приладу обліку належним чином, тому не мав можливості реалізувати своє право вибору надане йому, як споживачу. Властивості лічильника, встановленого позивачу, суттєво впливали на процес постачання йому електричної енергії, так як лічильник самостійно може зупиняти постачання електроенергії на довгий строк. Відповідач взагалі приховав від нього такі властивості лічильника. Постановою Харківського окружного суду за позовом [PERSON] до АК «Харківобленерго» було встановлено, що позивачу не надано інформацію щодо приладу обліку у повному обсязі, та відповідача зобов*язано надати належну відповідь. Позивач вважає, що з боку відповідача було здійснено низку дій, які вказують на агресивну підприємницьку практику з боку відповідача, загрозу здійснити незаконні та неправомірні дії, встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором. Позивач незаконно та необґрунтовано був відключений від енергопостачання в наслідок невиконання акту-вимоги № 28 від 06.04.2015 року, якою висувалася вимога на переукладення договору на інших умовах , для розробки «технічних умов, збільшення потужності ». В ніч з 19 на 20.07.2015 року енергопостачання квартири позивача було припинено, але після звернення позивача було відновлено 22.07.2015 року . З 31.05.2016 року постачання електроенергії було повторно припинено, та незважаючи на неодноразові звернення позивача, відновлено тривалий час не було . Позивач вважає, що враховуючи, ту обставину що відповідачу було відомо про відсутність у його приміщенні електроенергії, та її відновлення є обов*язком відповідача, останній свідомо припинив енергопостачання в односторонньому порядку , та не зробив жодної дії у встановлений законом строк для її відновлення. Позивач також вважає необґрунтованим обмеження йому постачання електричної енергії до 1,3 кВт, так як вважає, що ця потужність повинна бути не як максимальна, а як номінальна , враховуючи відхилення. Стосовно наведених обставин , позивач вважає, що у даному випадку мають місце агресивні дії та бездіяльність , направлені на спонукання його як споживача , до переукладення договору на невигідних для нього умовах та замовлення не потрібних послуг Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що позовні вимоги щодо визнання неправомірними та такими що порушують права споживача щодо не усунення недоліків у розумний строк суперечать ст. 16 ЦК України щодо обрання способу захисту. Окрім цього сама позовна вимога має суперечливий характер, оскільки позивач просить визнати дії які полягають у бездіяльності (не усунення недоліків) неправомірними. Позивач стверджує, що відповідачем після відключення електропостачання не здійснено підключення квартири [ADDRESS]. Однак зазначене твердження є хибним. АК «Харківобленерго» не проводило відключення електроенергії за вказаною адресою. Також [PERSON] посилається на те, що відповідач відмовився встановлювати прилад облік, який він придбав. Однак це суперечить дійсності. 23.02.2017 року [PERSON] звернувся до АК «Харківобленерго» з заявою про встановлення приладу обліку «Система ОЕ- 009» № 035350 та надав зазначений прилад обліку. 27.03.2017 року прилад обліку встановлено за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункових засобів обліку у побутовому секторі. Отже, Позивачем не доведено порушення його прав, як споживача у частині не усунення недоліків у розумний строк відповідачем, щодо відключення електропостачання та не встановлення приладу обліку. Щодо визнання неправомірними та такими, що порушують права позивача, як споживача дії АК «Харківобленерго», щодо порушення права споживача на отримання інформації, щодо лічильника встановленого у 2015 році , то представник зазначив, що такаж позовна вимога була предметом розгляду Харківського окружного адміністративного суду (Постанова від 31.01.2017 по справі № 820/4174/16, яка набрала чинності) Щодо визнання неправомірними та такими що порушують права позивача, як споживача дій АК «Харківобленерго», щодо нечесної підприємницької практики, щодо агресивних дій у вигляді неналежного впливу , то представник відповідача також вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню оскільки позивач вважає, що загроза здійснити незаконні або неправомірні дії полягає у складенні акта-вимоги № 28 від 06.04.2015 року та повідомленні про припинення подачі електроенергії. Однак складання вищезазначених документів не призвело до жодних наслідків для позивача, тобто права [PERSON], як споживача електричної енергії не порушені в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Відключення помешкання позивача відповідачем не проводилися , та позивачем не доведено відповідними доказами, що в його приміщенні припинення постачання електричної енергії відбулося саме відповідачем, отже відсутні докази винних дій відповідача щодо споживача [PERSON] Відповідно до п. 1 Договору, укладеному між позивачем та відповідачем, потужність становить 1,3 кВт. У порядку п. 37 Правил енергопостачальник має право встановлювати технічні засоби, які обмежують постачання електричної енергії споживачу у межах, передбачених договором. Таким чином, енергопостачальник може встановлювати перед розрахунковим приладом обліку захисний вимикаючий пристрій для обмеження споживання споживачем потужності до рівня величини, зазначеної у договорі. За адресою Позивача 12.06.2015 було встановлено прилад обліку типу MTX 1A10.DF.2LO-P04, який обмежує користування електричною енергією у рамках дозволеної договірної потужності 1,3 кВт, тобто відповідачем Закону порушено не було. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), регулюються Законом України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 № 575/97В, « Правилами користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 № 1357 ( далі - ПКЕЕН) та іншими нормативно-правовими актами В вищенаведених документах визначені права, обов'язки та відповідальність сторін, обов'язкові як для енергопостачальника, так і для споживача електричної енергії. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] ( т.1.а.с. 13) Між АК «Харківобленерго» та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією від 25.06.2010 року (далі - Договір).( т.1.а.с.40-41) Відповідно до п. 1 зазначеного Договору Енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,3 кВт електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п. 38 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 № 1357( Далі - ПКЕЕН) енергопостачальник зобов'язується: забезпечувати надійне постачання електричної енергії згідно з умовами ліцензій та договором та надавати інформацію про послуги, пов'язані з електропостачанням, та про терміни обмежень і відключень. Пунктом 19 частини 1 ст. 1 Закону України « Про захист прав споживачів» споживачів» ( далі - Закон) продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; Відповідно п.п.4 ч.1 ст. 4 Закону під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб споживачі мають право на необхідну , доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість , якість, асортимент, а також про її виробника. Згідно ч.ч.1,2 ст. 6 Закону Продавець ( виробник, виконавець) зобов*язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про якість продукції. Продавець ( виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов*язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції . Частиною 5 ст. 15 Закону передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи ( послуги). Пунктом 5 ч.1 ст.21 Закону встановлено, що права споживача вважаються у будь-якому разі порушеними якщо, будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Стосовно позовної вимоги щодо визнати неправомірною та такою що порушує права [PERSON] як споживача дії АК «Харківобленерго» щодо ненадання повної достовірної інформації щодо встановленого у нього приладу обліку MTX 1A10.DF.2LO-P04 зав. № 01078242 12.06.2015 року працівниками АК «Харківобленерго» в квартирі позивача замість вказаного у Договорі приладу обліку було встановлено інший прилад МТХ ( т.1.а.с. 59) 04.08.2015 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою з приводу роз*ясень причин та підстав встановлення даного приладу обліку, його характеристик, та причин неякісного виконання Договору, яке виразилося у тимчасових припиненнях постачання електричної енергії.( т.1.а.с.9-10) Відповідач на звернення позивача 13.08.2015 року повідомив, що всі параметри встановленого у нього приладу обліку зазначені в Акті програмування від 10.06.2015 року , та лічильник не обладнаний системою віддаленого контролю, системою зв*язку через будь-які мережі, у тому числі системами радіо-хвильового зв*язку. ( т.1.а.с.8) З висновку судової електротехнічної та комп*ютернотехнічної експертизи № 11684/3598 від 28.04.2017 року ( т.1 а.с. 210-227) вбачається що лічильник MTX 1A10.DF.2LO-P04 зав. № 01078242 має можливість самостійно обчислювати сальдо споживача, отримувати команду на відключення через оптопорт та підтримує зв*язок по РLС-каналу. Харківським окружним судом розглядалася справа за позовом [PERSON] до АК «Харківобленерго» в якому він просив визнати неправомірними дії відповідача відносно надання недостовірної інформації щодо властивостей лічильника MTX 1A10.DF.2LO-P04 , зобов*язати відповідача надати достовірну та офіційну інформацію щодо цього приладу обліку , підтвердить наявність в ньому системи телекомунікацій , надати документи до даного лічильника. Постановою суду від 31.01.2017 року позов задоволено частково - зобов*язано АК «Харківобленерго» надати відповідь на інформаційний запит [PERSON] від 02.06.2016 року. ( т.1 а.с. 234-236) Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо визнання такими що порушують його права як споживача дій АК «Харківобленерго» щодо ненадання достовірної інформації щодо встановленого в його квартирі приладу обліку MTX 1A10.DF.2LO-P04 підлягає задоволенню. Суд не може прийняти до уваги заперечення представника відповідача, що позовна вимога [PERSON] про визнання неправомірною та такою що порушує його права як споживача дії відповідача щодо ненадання повної достовірної інформації щодо встановленого у нього приладу обліку MTX 1A10.DF.2LO-P04 зав. № 01078242 , яку суд розглядає зараз, є тотожною вимозі, яку розглядав Харківський окружний суд, так як зараз Позивач звернувся до суду про захист прав його як споживача, а у окружному суді він висував вимоги щодо ненадання публічної інформації відповідно до Закону України « Про доступ до публічної інформації». В наслідок встановлення позивачу лічильника про властивості якого йому не було надано відповідачем повної та достовірної інформації, 31.05.2016 року в квартирі позивача було зупинено енергопостачання. 31.05.2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою, в який повідомив про зупинення електричного постачання в його квартирі з 31.05.2016 року та просив повідомити причини зупинення електропостачання та провести заміну лічильника. Вимога отримана відповідачем 01.06.2016 року ( т.1.а.с.42-43) АК «Харківобленерго» листом від 17.06.2016 року повідомила позивача що відключення електричної енергії в період з 01.01.2016 року по 07.06.2016 року ними не проводилося. Стосовно встановленого лічильника зазначила, що він обмежує користування електричною енергією у рамках дозволеної потужності за договором, яка встановлена у [PERSON] в розмірі 1,3 Кв.( т.1.а.с.44) Позивач звернувся до АК «Харківобленерго» з актом-претензією від 22.06.2016 року , яка підписана ним та трьома споживачами . В акті-претензії зазначено, що 31.05.2016 року було усне звернення [PERSON] до АК «Харківобленерго» стосовно заміни лічильника та відновлення енергопостачання в квартирі [ADDRESS] , 01.06.2016 року направлена письмова вимога, але ніяких дії з боку АК «Харківобленерго» по відновленню енергопостачання в квартирі не відбулося. Акт-претензія отриманий відповідачем 23.06.2016 року ( т.1.а.с. 45-46) 07.07.2016 року АК «Харківобленерго» на акт-претензію [PERSON] повідомила , що не відключала від енергопостачання його квартири ( т.1.а.с. 47) 28.07.2016 року АК «Харківобленерго « був складений акт технічної перевірки лічильника, встановленого в квартирі [PERSON] , згідно якого прилад обліку без пошкоджень ізоляції, працездатність не перевірялася у зв*язку з відсутністю напруги під час обстеження. Абоненту роз*яснена робота приладу та рекомендовано для подальшого відновлення електропостачання письмово звернутися до Південного РОЕ ( т.1 а.с. 48) Відділом НКРЕКП у Харківській області було розглянуто звернення [PERSON] та надана відповідь від 12.08.2016 року в який було зазначено, що за дорученням Комісії ІКВ, працівниками Південного РВЕ АК Харківобленерго» 28.07.2016 було перевірено електроустановку на предмет відсутності електропостачання за адресою: [ADDRESS], та встановлено, що електропостачання було припинено автоматично,відповідно до акта програмування (параметризації) багатофункціонального лічильника електричної енергії від 10.06.2015 року.Оскільки, потужність електроустановки споживача перевищувала договірну потужність, автомат відключав постачання електричної енергії автоматично, запрограмований на 10 відключень прилад обліку, підлягає повторній параметризації. Крім того , в листі НКРЕКП зазначено, що не реагування на звернення споживача щодо дотримання надійного постачання електричної енергії згідно з умовами ліцензій та договором та не вжиття заходів до відновлення електропостачання за адресою: [ADDRESS] є порушенням АК «Харківобленерго» «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 № 1357. ( т.1.а.с.65-70) Постачання електричної енергії до квартири Позивача було відновлено лише 27.03.2017 року ( т.1.а.с. 239-240) Відповідно до вимог п.п.1.ч,4 ч. 3 ст. 10 Закону у разі виявлення недоліків у виконанні робіт ( наданій послузі) споживач має право безоплатного усунення недоліків у розумний строк та відшкодування збитків. Пунктом 36 ПКЕЕН передбачено, що відновлення постачання електричної енергії побутовому споживачу здійснюється протягом трьох робочих днів у містах та п'яти робочих днів у сільській місцевості після оплати витрат на повторне підключення, усунення виявлених порушень та/або відшкодування збитків, завданих електропостачальнику (електророзподільному підприємству), крім випадку, коли електроустановку побутового споживача відключено у зв'язку з наявністю заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію. У разі розгляду спірних питань у судовому порядку термін відключення не повинен перевищувати 1 місяця за умови відсутності у побутового споживача заборгованості за спожиту електричну енергію. Положеннями п. 49 ПКЕЕН визначено, що у разі порушення енергопостачальником умов договору побутовий споживач викликає представника енергопостачальника для складання та підписання акта-претензії побутового споживача, в якому зазначаються терміни, види, відхилення показників з надання послуг тощо Відповідно до п. 50 ПКЕЕН Акт-претензія складається побутовим споживачем та представником енергопостачальника і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника енергопостачальника протягом 3 днів з дня звернення у містах або 7 днів - у сільській місцевості побутовий споживач має право скласти акт-претензію у довільній формі. У разі відмови представника енергопостачальника від підписання акта, акт вважається дійсним, якщо його підписали не менше ніж три побутових споживачі або побутовий споживач і виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування. Згідно п.51 ПКЕЕН Акт-претензія побутового споживача подається енергопостачальнику, який у десятиденний термін усуває недоліки або надає побутовому споживачеві обґрунтовану відмову щодо задоволення його претензій. Відмову у задоволення його претензій [PERSON] отримав листом від 17.07.2016 № 01-46е/14-4650. Допитані у судовому засіданні свідки - [PERSON], [PERSON], пояснили, що 28.08.2016 року вони знаходився в квартирі [PERSON] святкували день народження [PERSON] Прийшла комісія АК «Харківобленерго», оглянула квартиру. [PERSON] бажав поставити свій лічильник, який він придбав на Южкабелі, Свідок [PERSON]- батько позивача пояснив у судовому засіданні, що він мешкає в одному будинку з позивачем, але у різних квартирах. 12.06.2015 року в квартиру сина прийшли представники АК «Харківобленерго» и зазначили, що вони будуть замінювати лічильник. Він погодився. Син згоду на це не надавав так як його на той час не було вдома. Таким чином, не реагування на звернення споживача щодо дотримання надійного постачання електричної енергії згідно з умовами ліцензій та договором, та не вжиття відповідачем заходів до відновлення електропостачання за адресою: [ADDRESS] є порушенням АК «Харківобленерго» п.п. 49-51 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 № 1357, а тому суд задовольняє вимогу позивача про визнання неправомірними та такими що порушують права [PERSON] як споживача дій відповідача щодо не усунення недоліків з відновлення енергопостачання у розумний строк . Щодо позовної вимоги про визнання неправомірними та такими що порушують права [PERSON] як споживача дій АК «Харківобленерго» щодо не усунення недоліків у відновленні енергопостачання у розумний строк. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Визначення ст. 16 ЦК способів захисту цивільних прав та інтересів має важливе значення в реалізації завдань цивільного судочинства - забезпечення справедливого неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Однак вимоги цієї статті та ст. 4 ЦПК стосовно того, що зазначені права та інтереси можуть захищатися лише способами, передбаченими законом або договором, призводять до відмови в захисті цих прав та інтересів у правовідносинах, для яких законом або договором не встановлено спосіб їх захисту. Положення цих статей не узгоджуються зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, норми яких поширюються на всі без винятку правовідносини, що виникають у державі, загальними принципами ст. 3 ЦК про право звернення до суду за захистом і не відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконання вимог якої є обов'язковим для України. За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Відтак суд не може прийняти заперечення представника щодо відмовлення позивачу у позові у зв'язку з тим, що позивач, звертаючись до суду, обрав спосіб захисту, не встановлений законом або договором для захисту права чи інтересу, що порушене, невизнане або оспорюється. Суд вважає, що у таких випадках слід виходити із загальних засад захисту прав, свобод та інтересів, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного суду України, зробленого ним 15.04.2015 року при розгляді справи № 6-55цс15. Стосовно позовної вимоги [PERSON] стосовно визнання неправомірними та такими що порушують його права як споживача дії АК «Хакрівобленерго» щодо нечесної підприємницької практики у вигляді здійснення тиску. Відповідно до п.п.4,5 ч.4 ст. 19 Закону агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції, встановлення обтяжливих або непропорційних позадовогірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, загроза здійснити незаконні або неправомірні дії. При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться : 1.час, характер та повторюваність пропозицій щодо придбання продукції; 2. вживання образливих або загрозливих висловів; 3. використання тяжкої для споживача обставини, про яку продавцю або виконавцю було відомо, для впливу на рішення споживача;4.встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію чи укласти договір з іншим суб'єктом господарювання;5 загроза здійснити незаконні або неправомірні дії. Позивач вважав складення незаконних та необґрунтованих документів Відповідачем - акту від 06.04.2015 року, повідомлення про відключення від мереж енергопостачання в наслідок невиконання акту-вимоги № 28 від 06.04.2015 року, вимога на переукладення договору, розробку технічних умов , збільшення потужності є загрозою здійснення незаконної або неправомірної дії з боку відповідача, а відключення його квартири від енергопостачання вважав встановленням обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення ним своїх прав за договором. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Однак, суд вважає, що позивач не надав суду доказів агресивної практики з боку АК «Харківобленерго», не довів елементи примусу, докучання або неналежного впливу на його свободу вибору або поведінку, як споживача стосовно придбання продукції та встановлення обтяжливих або непропорційних позадовогірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, або загрозу здійснити незаконні або неправомірні дії. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial