Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04 липня 1992 року вони з відповідачем уклали шлюб у виконкомі Новодавидківської сільської Ради Мукачівського району, про що зроблений актовий запис № 26. На протязі останнього часу їх спільного життя часто виникають непорозуміння, у них різні погляди на вирішення сімейних проблеми, тому проживають окремо. Шлюб носить тільки формальний характер, подальше його існування вважає неможливим, тому звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявився, до початку судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується повідомленням про вручення їй поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 04 липня 1992 року Новодавидківською сільською Радою народних депутатів Мукачівського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що зроблений запис № 26 Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає, про що свідчить пояснення позивача в позовній заяві. На протязі останнього періоду часу сторони проживають окремо один від одного і спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Судом вживалися заходи для примирення подружжя, а саме надався строк для примирення два місяці, але сторони за вказаний час не дійшли примирення. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст. 110 СК України). Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач має стійке переконання до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~\~іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явилася, не ставила питання про зміну прізвища, суд вважає за необхідне залишить їй після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved