Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

[PERSON]\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~[PERSON], третьої\~особи,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог на\~стороні позивача\~ органу\~опіки та\~піклування Ізмаїльської\~міської ради\~(далі:\~орган опіки\~міста),\~про визначення\~місця проживання\~дитини неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та припинити стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання сина. Вимоги мотивує тим, що має більш комфортні умови для проживання дитини, син з 2015 року проживає разом з ним, мати не цікавиться життям сина. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник органу опіки міста у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнала та підтримала. Відповідачка у судове засідання викликалась належним чином, але не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони мають сумісного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Представник позивача в судовому засіданні дав пояснення, що з 2015 року син проживає разом з ним за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Некрасова, 115. Після припинення спільного проживання між сторонами, відповідачка дитиною не цікавиться та не спілкується із сином. Відповідно до ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права\~не можуть\~здійснюватися всупереч\~інтересам дитини.\~Відповідно до\~ст.160\~СК України\~місце проживання\~дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків.\~ Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно до висновку та клопотання органу опіки міста, висловлена думка, що проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO], разом з батьком є більш доцільним для його виховання, що співпадає з бажанням самої дитини (а.с.46,47). При вищевказаних обставинах, суд аналізуючи умови проживання, висновок органу опіки, думку сторін, визначаючи місце проживання неповнолітньої керується вимогами Декларації з прав дитини, прийнятою 20 листопада 1959 року Генеральною Асамблеєю ООН, та Конвенції про права дитини, прийнятою 20 листопада 1989 року Генеральною Асамблеєю ООН, та першочергову увагу приділяє найкращому забезпеченню інтересів неповнолітньої дитини згідно до ст.3 Конвенції. Суд вважає необхідними визначити місце проживання неповнолітнього сина сторін за місцем проживання батька. Крім того, суд враховує, що згідно до рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 25 січня 2012 року по цивільній справі № 2-5239/11, провадження № 2/1510/14558/12 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тому, визначаючи місце проживання дитини разом із батьком, суд вважає за необхідне припинити стягнення аліментів із позивача за вищевказаним рішенням суду. Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надала суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст.77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову. За таких обставин, суд доходить висновку, що вимоги позивача [PERSON] базуються на нормах закону, обґрунтовані та доведені дослідженими у судовому засіданні доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved