overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО». З січня 2018 утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати. Загальна сума заборгованості з січня 2018 по лютий 2019 включно становить 53912 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з заробітної плати з січня 2018 по лютий 2019 включно в сумі 53912 грн. Представник відповідача - АТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» працює на посаді провідного інженера з організації та нормування праці в Управління організації праці та заробітної плати (а.с.6-9). Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до статті 115 КЗпП України,- заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»,- працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як вбачається з наданих позивачем розрахункових листків за листопад 2019,- відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені законом: січень 2018 - 5605 грн., лютий 2018 - 5120 грн., березень 2018 - 5485 грн., травень 2018 - 4889 грн., червень 2018 - 4733 грн., липень 2018 - 5128 грн., вересень 2018 - 5569 грн., жовтень 2018 - 5053 грн., листопад 2018 - 6059 грн., січень 2019 - 3020 грн., лютий 2019 - 3251 грн. Всього 53912 грн. (а.с.10). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі з січня 2018 по лютий 2019 включно - 53912 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з АТ «СМНВО» необхідно стягнути 840,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО». З січня 2018 утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати. Загальна сума заборгованості з січня 2018 по лютий 2019 включно становить 60473 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з заробітної плати з січня 2018 по лютий 2019 включно в сумі 60473 грн. Представник відповідача - АТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» працює на посаді заступника начальника цеху з виробництва механоскладального цеху №17 (а.с.6-9). Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до статті 115 КЗпП України,- заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»,- працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як вбачається з наданих позивачем розрахункових листків за листопад 2019,- відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені законом 60473 грн. (цех 022 - 26606 грн. + цех 017 - 33867 грн.). Цех 017: січень 2018 - 5685 грн., лютий 2018 - 5671 грн., квітень 2018 - 6049 грн., червень 2018 - 5175 грн., липень 2018 - 3518 грн., серпень 2018 - 4306 грн., вересень 2018 - 3463 грн. Всього 33867 грн. (5685 грн. + 5671 грн. + 6049 грн. + 5175 грн. + 3518 грн. + 4306 грн. + 3463 грн.). Цех 022: жовтень 2018 - 7155 грн., грудень 2018 - 8488 грн., січень 2019 - 6615 грн., лютий 2019 - 4348 грн. Всього 26606 грн. (7155 грн. + 8488 грн. + 6615 грн. + 4348 грн.) (а.с.10). З огляду на викладене, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про здійснення розрахунку з виплати заробітної плати [PERSON] , то порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі з січня 2018 по лютий 2019 включно - 60473 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з АТ «СМНВО» необхідно стягнути 840,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО» працює на посаді майстра ковальської дільниці в ковальсько - пресовому цеху №19. Починаючи з 01.12.2017 р. по день звернення до суду, йому не виплачено заробітну плату в розмірі 51485,43 грн. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 51485,43 грн. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» працює на посаді провідного інженера - технолога в УГ-Мет (а.с.3-5). Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до статті 115 КЗпП України,- заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»,- працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листка за січень 2019 р.,- відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені законом: з грудня 2017 року - січень 2019 р. - 51485 грн. 43 коп. (а.с.18). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за грудень 2017 року - січень 2019 р. - 51485 грн. 43 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 768,40 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та вихідної допомоги. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що з 04.01.2004 р. він працював в ПАТ «СМНВО». 02.11.2018 р. він звільнився з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням умов колективного договору за ч. 3 ст.38 КЗпП України. На день звільнення його з роботи, відповідач нарахував заборгованість з заробітної плати, але виплатити її внаслідок відсутності грошових коштів відмовився. У зв'язку з цим, позивач просить суд стягнути на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату та вихідну допомогу згідно до розрахункового корінця у сумі 51651,82 грн. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» та 02.11.2018 р. був звільнений з займаної посади за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України (а.с.6). Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України,- при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачеві в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листка за листопад 2018 р., відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені законом, у розмірі 51651,82 грн., в тому числі вихідна допомога 17872,85 грн. (код 185) (а.с.14). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі та вихідній допомозі у розмірі 51651 грн. 82 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та вихідної допомоги. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що з 27.09.2000 р. він працював в ПАТ «СМНВО». 28.09.2018 р. він звільнився з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України. На день звільнення його з роботи, відповідач нарахував заборгованість з заробітної плати, але виплатити її внаслідок відсутності грошових коштів відмовився. У зв'язку з цим, позивач просить суд стягнути на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату відповідно до розрахункового корінця у сумі 90766,36 грн., в тому числі - 30663,89 грн. вихідної допомоги. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» та 28.09.2018 р. був звільнений з займаної посади за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України (а.с.7). Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України,- при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачеві в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листка за вересень 2018 р., відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені законом, у розмірі 90766,36 грн., в тому числі вихідна допомога 30663,89 грн. (код 185) ( (а.с.8). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі та вихідної допомоги у розмірі 90766 грн. 36 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він перебуває у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО». Згідно розрахункового листа за листопад 2018 р. відповідач заборгував йому заробітну плату в сумі 37197,91 грн. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 37197,91 грн. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» працює старшим диспетчером в Інженерно - технічному центрі (а.с.7). Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до статті 115 КЗпП України,- заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»,- працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листка за листопад 2018 р.,- на день звернення до суду відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] у строки, встановлені законом: за грудень 2017 року - листопад 2018 р. - 37197,91 грн. (а.с.8). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за грудень 2017 року - листопад 2018 р. - 37197,91 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. 03.12.2017 року о 9:00 годині громадянин [PERSON] рухався на власному автомобілі «Хюндай Елантра», д/н [NUMBER] по Наддніпрянському шосе в м. Києві попутному напрямі стояв автомобіль «Chevrolet Авео», д/н [NUMBER] , який належить позивачу. Не дотримавшись належної швидкості та безпечної дистанції автомобіль «Хюндай Елантра» порушив ПДР, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Авео». Постановою Печерського районного суду міста Києва від 06 лютого 2018 року громадянина [PERSON] визнано винним в скоєння ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Згідно звіту №29 експертного авто товарознавчого дослідження з визначення матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу від 26 грудня 2017 року виконаного ФОП судовий експерт [PERSON] вартість відновлювальних робіт автомобіля «Chevrolet Авео», д/н [NUMBER] , складає 149361, 84 грн., розмір матеріальної шкоди завданої в наслідок ДТП становить 85421,00 грн. 23.05.2018 року на розрахунковий рахунок позивача страховою компанією були перераховані кошти в розмірі 42 607,95 грн. Позивач просив суд стягнути на його користь суму матеріальної шкоди в розмірі 42 607,95 грн., 2500,00 грн. витрат на експертизу та судові витрати. 04.03.2019 року у даній справі відкрито провадження, відповідно до положень ст.ст. 19,274 ЦПК України а вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити вимоги в повному обсязі. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] не скористався правом подати відзив на позов. Також відповідач не з`явився в судове засідання, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. За таких обставин суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, зважаючи на наступне.03.12.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною на підставі звернення відповідача вчинено виконавчий напис № 5423 про стягнення з [PERSON] та користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 731134 грн. 40 коп. Позивач вважає, що вчинений напис з порушенням вимог чинного законодавства України , з огляду на рішення, яке прийняв Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 1 листопада 2017 року касаційні скарги Кабміну та ПАТ «КБ «Приватбанк» залишив без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року без змін.За таких обставин, позивача просить суд визнати виконавчий напис №4 5423 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною від 03.12.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» коштів у сумі 731 134 грн. 40 коп. та ким, що не підлягає виконанню та припинити виконавче провадження № 63955060, відкрите приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Маляр Яном Анатолійовичем від 17 грудня 2020 р. Провадження у даній справі відкрито 23.10.2021 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача просив розглядати справу за його відсутністю та задовольнити позов. Представник відповідача подав заяву про визнання позову де зазначив наступне.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. 30.10.1991 року позивач отримав 2 групу інвалідності у зв`язку із захворюванням на епілепсію, що підтверджується довідкою МСЕК. Після отримання інвалідності позивач втратив працездатність та позбавився можливості влаштуватися на роботу. Пенсія, яку отримує позивач, не є достатньою для того, щоб нормально існувати. Відповідачі - є рідними дітьми [PERSON] . Позивач належним чином виконував батьківський обов`язок по утриманню та вихованню дітей до досягнення ними повноліття. Станом на день звернення д суду пенсія позивача становить 1452 грн. 17 коп., яких не вистачає на існування. Зважаючи на такі обставини, беручи до увагу відсутність інших джерел доходу, крім пенсії позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 2 000.00 грн. з кожного щомісячно з моменту звернення до суду з позовною заявою і довічно. 01.11.2018 року суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, з урахуванням положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Від представника позивача надійшли додаткові докази та заява по розгляд справи за його відсутності з проханням задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі, які згідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України викликались в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а отже повідомлені про день та час розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, також не скористались правом надати відзив на позовну заяву. Суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом і в обгрунтування позовних вимог вказав, що з 25.10.1996 року він перебував у шлюбі з [PERSON]. І хоча, впродовж останніх десяти років вони не проживали разом, не вели спільного господарства та не підтримували жодних стосунків, але шлюб не розривали. Позивач зазначає, що в кінці 2016 року відповідач запропонувала розірвати шлюб, оскільки вона чекала на народження дитини, батьком якої він не являється. 13.12.2016 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу, 01.01.2017року, відповідач народила дитину, сина [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження був записаний він. Оскільки [PERSON] не є біологічним батьком дитини, а тому просить виключити з актового запису про народження дитини відомості про нього як про батька [PERSON]. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, подала до суду нотаріально завірену заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову, оскільки [PERSON] не являється батьком її дитини та просить розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідив матеріали справи та встановив наступне. Сторони з 25.10.1996 року перебували у шлюбі, який 13.12.2016 року було розірвано (а.с.4). 01.01.2017 року [PERSON] народила сина [PERSON], батьком якого в актовому записі та свідоцтві про народження, відповідно до ч. 2 ст.122 Сімейного кодексу України: дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя, було вказано позивача- Білічака Р.О.(а.с. 5). Реєстрація народження дитини проведена згідно зі ст..133 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст..136 Сімейного кодексу України позивач має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини. Враховуючи, що відповідач позов визнала повністю, суд постановляє рішення про задоволення позову - виключення з актового запису про народження [PERSON] відомостей про [PERSON] як про батька дитини.

Outcome: approved