Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення плати за проживання, моральної шкоди та виселення. Позов мотивує тим, що позивач є власником квартири по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] проживає у вказаній квартирі з 2007р., плату за проживання не проводить. З розрахунку того, що найм квартири в місяць в м.Свалява коштує 100 доларів США щомісячно, за 132 місяці [PERSON] повинна була сплатити позивачу 13200 доларів США. Факт проживання [PERSON] у квартирі позивача [PERSON] доводить Типовим договором про надання населенню полуг з газопостачання та інвентаризаційною карткою споживача. Крім цього, позивач вважає, що відповідачем не проводилася оплата за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, заборгованість станом на 01.10.2018р. становить 2484,42грн. З врахуванням того, що позивач тривалий час не може користуватись своєю квартирою, що потягло за собою судові тяганини, просить стягнути з [PERSON] на його корись 300 000 грн. моральної шкоди. Крім цього, просить виселити позивача з спірної квартири. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на майно. Зустрічний позов мотивує тим, що [PERSON] усно домовилась із донькою позивача [PERSON] про купівлю-продаж квартири за адресою: [ADDRESS] . 28.10.2008р. [PERSON] передала [PERSON] 5000 доларів США як частину оплати вартості квартири. [PERSON] дозволила [PERSON] вселитись в квартиру та почати ремонт. З часу вселення, [PERSON] витратила на покращення умов проживання в квартирі 186 510,96грн. Дані кошти просить стягнути з [PERSON] на її користь. В судовому засіданні представники позивача за первісним позовом позов підтримали повністю, не визнали зустрічний позов повністю та пояснили, що [PERSON] вселилася без будь-яких правових підстав в квартиру [ADDRESS] . Дійсно [PERSON] витратила кошти на ремонт квартири, проте домовленості між [PERSON] та [PERSON] про купівлю-продаж та ремонт квартири не було. Сіпр з приводу коштів був між донькою позивача [PERSON] та [PERSON] , який не має ніякого відношення до даного спору. Таким чином, просять первісний позов задоволити. Щодо зустрічного позову просять відмовити в зв`язку з пропуском строку позовної давності із застосуванням вимог ст.267 ЦК України. Пропуск строку позовної давності обчислюють з 2018р., тобто з часу звернення до суду з даним позовом та мотивують тим, що із-за неявки [PERSON] на судові засідання та тривалість оплачування послуг за проведення експертизи потягло в свою чергу сплив трьохрічного строку позовної давності на день вирішення справи по суті. Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні первісний позов фактично визнала частково, а саме в частині безпідставного проживання [PERSON] в спірній квартирі. Щодо інших позовних вимог, первісний позов не визнала, так як ніякої домовленості між [PERSON] та [PERSON] з приводу оренди квартири та ціни оренди укладено не було, суд не може брати до уваги докази, надані представниками [PERSON] з приводу ціни оренди в межах 100 доларів США. Дані обставини підтверджує тим, що [PERSON] тривалий час перебуває за кордоном, ніяких доручень своїй доньці з приводу вчинення будь-яких дій щодо квартири не надавав. Щодо самих обставин пояснила, що між [PERSON] та [PERSON] була усна домовленість з приводу купівлі [PERSON] квартири та частково було сплачено [PERSON] кошти за квартиру як аванс за купівлю квартири. Між [PERSON] та [PERSON] були судові тягинини з приводу повернення авансу. В подальшу [PERSON] не бажала придбати спірну квартиру, так як квартира є в боргових зобов`язаннях перед банками. Разом з тим, [PERSON] за час проживання в квартирі витратила з дозволу [PERSON] кошти на покращення квартири, які і хоче в даний час повернути. Щодо застосування спливу строку позовної давності, заявлені представниками позивача за первіним позовом, вважає, що строк давності не пропущено. Стосовно моральної шкоди вважає, що в цій частині первісний позов недоведено, просить у задоволені первісного позову відмовити в частині стягнення коштів та задоволити зустрічний збільшений позов, стягнувши з [PERSON] кошти витрачені на ремонтні роботи в розмірі 186510, 96грн.. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються нормами ст.ст.257, 267, 810, 810-1- 821, 319, 391 ЦК України. Згідно ч.1 ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ст.811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Стаття 815. Обов`язки наймача житла 1. Наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. 2. Наймач не має права провадити перевлаштування та реконструкцію житла без згоди наймодавця. 3. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Стаття 820 ЦК України - Плата за найм житла 1. Розмір плати за найм житла встановлюється у договорі найму житла. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За первісним позовом судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . (а.с.3). [PERSON] виїхав за межі України 25.04.2014р. (а.с.84). [PERSON] за домовленістю з донькою [PERSON] - [PERSON] (за поясненнями сторін) вселилася в жовтні 2007р. у квартиру позивача за попередньою домовленістю про майбутню купівлю [PERSON] даної квартири. [PERSON] не була уповноважена укладати будь-які договори щодо оренди чи відчудження квартири позивача за первісним позовом. Таким чином, у зв`язку з тим, що між [PERSON] та [PERSON] договір найму квартири за адресою [ADDRESS] не укладався, не підлягає до стягнення і кошти за найм квартири. Моральна шкода, завдана [PERSON] не доведена, поскільки судова тяганина з приводу коштів за квартиру була між донькою позивача [PERSON] та [PERSON] .. В зв`язку з тим, що правових підстав проживання [PERSON] у спірній квартирі немає, остання підлягає виселенню. Щодо стягнення коштів за комунальні послуги, в даному випадку, між [PERSON] та юридичними особами щодо надання послуг було укладено договори (про надання послуг з газопостачання, утримання будинку), то дані кошти юридичні особи можуть стягнути з [PERSON] відповідно до умов договорів (а.с.4, 6). Таким чином, первісний позов підлягає до задоволення в частині виселення, щодо позовних вимог про стягнення плати за проживання в розмірі 369 600грн. та 300 000 моральної шкоди - відмовити. Відносно зустрічного позову, суд доходить наступного висновку. Позивач за первісним позовом просить відмовити в задоволенні зустрічного позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності в порядку ст.ст.257, 267 ЦК України. Суд не може взяти до уваги дану обставину як пропущений строк позовної давності, поскільки з дня звернення до суду із зустрічним позовом строк позовної давності переривається. Інших доказів щодо пропущення строку позовної давності суду не надано. Таким чином, в зв`язку з відсутністю підстав застосування ст.267 ЦК України, суд розглядає зустрічний позов по суті. [PERSON] покращила умови проживання, що підтверджується висновком експерта (а.с.179-202). Разом з тим, проживаючи в квартирі без правових підстав, [PERSON] , проводячи ремонтні роботи з власної ініціативи, не узгодивши це із власником квартири, мала ризик невідшкодування в майбутньому понесені витрати. З врахуванням того, суд ввжає, що дані витрати не підлягають до стягнення - у задоволенні зустрічного позову відмовити повністю. В зв`язку із задоволення первісного позову частково, з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. на користь держави.

Outcome: approved