Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай) розміром 4,4 умовних кадастрових гектари, що знаходиться на території Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, яке посвідчене сертифікатом серії ЧН №0168905 , зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів від 02.09.1996р. за №567 на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що він прийняв спадщину після смерті свого діда по материній лінії [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, його мати [PERSON] також померла [INFO] , але він позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказану земельну частку (пай) через нотаріальну контору, оскільки правоустановлюючий документ на неї спадкодавцем був втрачений. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснив, що за життя його дід [PERSON] заповіту не складав; у діда була єдина дочка, а його мати, [PERSON] , яка померла у 2012 році; він проживав з дідом на час його смерті й прийняв спадщину, в зв`язку з чим вважає себе таким, що як онук, має право на успадкування належного померлому [PERSON] земельного паю. Відповідач Комарівська сільська рада своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалась, у встановлений судом строк відзиву на позов не подала, надавши заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, в розгляді справи покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер дід позивача по материній лінії [PERSON] , який був зареєстрований і постійно проживав разом з позивачем у [ADDRESS] ; заповіту при житті не складав. До складу спадкового майна померлого [PERSON] входить посвідчене втраченим сертифікатом серії ЧН № 0168905 право на земельну частку (пай) на площу розміром 4,4 умовних кадастрових гектари із земель колишнього колгоспу ім. Леніна на території Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області. Дочка спадкодавця [PERSON] (мати позивача) [PERSON] померла [INFO] . Окрім позивача на спадкове майно померлого [PERSON] ніхто не претендує. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорту, свідоцтв про народження, смерть, витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, реєстрацію шлюбу, довідками Комарівської сільської ради №1220, 1221 від 24.09.2019р., відділу у Борзнянському районі ГУДЧО від 27.09.2019р., Борзнянської районної державної нотаріальної контори №1293 від 07.10.2019р., копіями Державного акта на право колективної власності на землю колгоспу ім. Леніна с. Комарівка серії ЧН №000006 від 29.11.1995р. зі списком осіб ( [PERSON] значиться під №552), відомостями книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Комарівською сільською радою ( [PERSON] значиться під №567), оголошенням в газеті «Вісті Борзнянщини» №39 за 28.09.2019р. В обгрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що він є онуком померлого [INFO] [PERSON] , прийняв спадщину, інших спадкоємців немає, в зв`язку з чим має право на спадкування за законом. Відповідно до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. В п.1 постанови №7 від 30.05.2008р. Пленум Верховного Суду України зазначив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Отже, положення п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Наведений висновок також узгоджується з позиціями, викладеними в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. Отже, оскільки смерть спадкодавця [PERSON] настала [INFO] (тобто до 01 липня 2003 року), що спадкове законодавство визначає як час відкриття спадщини, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно зі ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого; до числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Водночас, оскільки мати позивача [PERSON] , яка є дочкою спадкодавця [PERSON] померла пізніше свого батька, то ступінь спорідненості позивача стосовно спадкодавця (онук - дід) в даному випадку не відносить його до кола спадкоємців за законом згідно вищевказаних норм ЦК УРСР, а відтак [PERSON] відповідно до заявлених позовних вимог не має права на спадкування після смерті свого діда [PERSON] . Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] є необгрунтованими і не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed