Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом позбавлення відповідача права користування житловим будинком за [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач вказав, що він є співвласником житлового будинку за [ADDRESS] . У будинку, крім нього, також зареєстрована [PERSON] . Протягом п`яти років відповідач не проживає за вищевказаною адресою, не приймає будь-якої участі в утриманні майна. Відповідач відмовляється у добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку. Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює йому перешкоди у користуванні власністю, просив усунути йому перешкоди у користуванні житловим будинок шляхом позбавлення відповідача права користування житловим будинком по [ADDRESS] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. У судове позивач не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо представник позивача - адвокат Кузнєцова М.І. подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавала. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/3 частці належного їй житлового будинку за [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 29 лютого 2020 року, виданим державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайною І.В., зареєстрованими в реєстрі за №1-152, за №1-148. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №263539653 від 29 червня 2021 року, житловий будинок за [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] - 1/3 частки, [PERSON] - 1/3 частки та [PERSON] - 1/3 частки, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 29 лютого 2020 року. Як слідує з довідки за №284 від 17 лютого 2021 року, виданої Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] зареєстрована, але не проживає по [ADDRESS] . Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою також підтверджується копією будинкової книги долученої до матеріалів справи. Як вбачається з акту за №20 від 17 лютого 2021 року, складеного комісією Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в складі: адміністратора відділу «Центру надання адміністративних послуг» сільської ради Цаволик Т.М., спеціаліста першої категорії відділу «Центру надання адміністративних послуг» сільської ради Кузик Р.С. , відповідач [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , однак більше 5 років не проживає у вказаному будинку. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що позивач є співвласником спірного житлового будинку, де зареєстрована відповідач [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, що відповідач більше року добровільно не проживає у спірній квартирі, не цікавиться нею, не приймає участі в її утриманні, не сплачує комунальних платежів та із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталася. Реєстрація відповідача у спірному будинку створює позивачу перешкоди у вільному володінні та користуванні своєю власністю. Відповідач у судове засідання не з`явилася та не надала суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити усунувши [PERSON] перешкод у користуванні житловим будинком шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим будинком за [ADDRESS] . Крім того, на підставі вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved