Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.12.2013 р. він під розписку позичив відповідачу [PERSON] 8500 доларів США, що еквівалентно 102 000 грн., з поверненням коштів до 07.12.2013 р. Відповідач не повернув йому борг, а тому просить стягнути з [PERSON] 102 000 грн. боргу та 10 000 грн. моральної шкоди, яка полягає в тому, що він переживає стрес, погіршився стан його здоров'я, постраждало благополуччя. Також просить стягнути з відповідача в його користь судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, зіславшись на обставини викладені вище, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, не подав заяви про розгляд справи в його відсутність. Відповідно до п. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за наявності згоди позивача та його представника вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали та дослідивши дійсні обставини справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності суд вважає позов підлягає до часткового задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що 03.12.2013 р. [PERSON] отримав від [PERSON] 8500 доларів, які зобов'язався повернути до 07.12.2013 р., про що написав розписку, проставивши власний підпис. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При цьому, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач просить стягнути з відповідача позичені кошти в сумі 8500 доларів в гривневому еквівалентів, який момент укладення договору позики становив 102 000 грн., що є правом позивача. У разі невиконання зобов'язання по поверненню предмету позики настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Відповідач [PERSON] не виконав взятого на себе зобов'язання щодо повернення позичених коштів, а тому суд вважає, що вимога позивача про стягнення боргу є правомірною і такою, що підлягає до задоволення. Позивач також заявив вимогу про стягнення в його користь моральної шкоди в сумі 10000 грн. Виходячи з положень закріплених у ст.ст. 23, 1167 ЦК, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення в розмірі 2000 грн., з врахуванням душевних страждань, незручностей, які зазнав позивач неповерненням йому коштів, що в свою чергу також негативно відобразилось на стані його здоров'я. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У данному випадку, в користь позивача з відповідача слід стягнути 1241 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: partial