Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому зазначив, що 01.06.2013 року між ними був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] надав відповідачеві готівкові кошти в сумі 20000 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 01.01.2014 року. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання у повному обсязі, однак відповідач не повернув позику в обумовлений термін та продовжує ухилятися від виконання взятих на себе зобов'язань . За таких обставин [PERSON] вважає, що має право вимагати повернення [PERSON] боргу в розмірі 20000 доларів США, що в перерахунок на національну валюту станом на 21.03.2016 року складає 524858 гривень 04 копійки. Сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, доказів про наявність поважних причин їх неявки та заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. Крім того від відповідача не надійшло заперечень проти позову . Від представника позивача надійшла заява в якій він просив розгляд справи провести за його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи . За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З розписки від 01.06.2013 року, складеної [PERSON], встановлено, що останній позичив у [PERSON] 20000 $ США та зобов'язався повернути борг до 01.01.2014 року . Зазначений документ підтверджує факт передачі позивачем предмету позики відповідачеві та факт існування по день розгляду спору цивільно-правових відносин між сторонами, які виникли з договору позики . Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Відповідно до вимог статті 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобовязанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором . Доказів, які б підтвердили факт повного чи часткового повернення позики позивачеві відповідачем не надано та не заявлялося суду клопотань про їх витребування . Крім того факт знаходження боргової розписки у позивача підтверджує невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності , суд прийшов до висновку, що позивач, являючись позикодавцем , вправі вимагати від відповідача, який є позичальником, повернення позики, а позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Судом з'ясовано, що станом на 21.03.2016 року офіційний курс гривні до долара США становив 2624,2902 гривень за 100 доларів США. Таким чином сума позики в перерахунку на національну валюту станом на 21.03.2016 року становила 524858 гривень 04 копійки . При визначенні суми боргу, яка підлягає поверненню позивачеві, судом звертається увага на ті обставини, що борговою розпискою не передбачено обов'язку сплати відповідачем відсотків . Сама позовна заява не містить вимог про повернення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних . Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача борг по договору позики в сумі 524858 гривень 04 копійки. На підставі ст.ст. 526, 1046,1047,1049,1050,1051 ЦК України,

Outcome: approved