Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою, зазначивши у позовній заяві, що 20 січня 2017 року він надав відповідачу у позику 28000,00 грн., які відповідач зобов`язалася повернути в строк до 20.05.2018 року, про що нею було 20.01.2017 року добровільно та власноручно написано розписку. У зв`язку із тим, що на момент звернення із позовом до суду [PERSON] не виконала зобов`язання, тому просить стягнути суму заборгованості в розмірі 28000,00 грн., три відсотки річних в сумі 1381,00 грн., індекс інфляції в сумі 2706,34 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн., витрати на правову допомогу в загальному розмірі 7000,00 грн.. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, поданий позов підтримує, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань від неї до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до боргової розписки від 20.01.2017 року відповідач [PERSON] отримала у борг від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 28000,00 грн.. Сторонами визначено строк повернення боргу - до 20.05.2018 року. Грошові кошти на момент звернення позивача до суду не повернуті. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1047 ЦПК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за борговою розпискою в розмірі 28000,00 грн., а також трьох відсотків річних в сумі 1381,00 грн. та індексу інфляції в сумі 2706,34 грн., які нараховані на суму заборгованості, є обґрунтованими, що підтверджено наявністю письмового зобов`язання відповідача про позику, у якому відповідачем підтверджено факт отримання коштів за позикою, тому заявлені вимоги в частині стягнення боргу з урахуванням положень ст.. 625 ЦК України за розпискою належить задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.. Крім того, із врахуванням положень ст.. 137, ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правову допомогу в загальному розмірі 7000,00 грн..

Outcome: approved