Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступні обставини. Йому на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS]. 30 квітня 2008 року він зареєстрував шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу він відповідачку та її дітей від першого шлюбу зареєстрував у належному йому будинку. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року шлюб між ними було розірвано. Починаючи з 01 листопада 2014 року відповідачка разом зі своїми дітьми за адресою реєстрації не проживають. У зв»язку з тим, відповідачка зареєстрована за адресою [ADDRESS], позивач змушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів, крім того позбавлений можливості вільно розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та просив суд поставити рішення, яким визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням [ADDRESS] та зняти їх з реєстраційного обліку, на задоволенні позовних вимог наполягав. Допитані у судовому засіданні у якості свідків [PERSON] та [PERSON] обставини, викладені у позові підтвердили. Відповідачка [PERSON] про день слухання справи повідомлялася та повідомлення було направлено відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання та місця перебування відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.17). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд розглядає справу в порядку ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 червня 2009 року належить житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] (а.с.18). Відповідачка по справі, яка доводиться колишньою дружиною позивачу зареєстрована в [ADDRESS], як член сім'ї, однак з листопада 2014 року та по теперішній час в вищевказаній квартирі не проживає. Факт не проживання [PERSON] разом з її дітьми [PERSON], [PERSON] за адресою реєстрації підтверджується актом від 28 жовтня 2015 року, виданим головуючим квартального комітету №12 (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнати особу такою, що втратила права проживання в квартирі є підставою для зняття її з реєстраційного обліку і тому додаткового рішення не потребує. На підставі вище викладенного,

Outcome: partial