Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, процентів та судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем 10 грудня 2007 року було надано відповідачу грошові кошти в сумі, еквівалентної 2000 доларів США. Позивач зазначає, що відповідачем була написана відповідна розписка про отримання грошових коштів. Також сторони обумовили, що грошові кошти надаються у позику під 5 процентів. Разом з цим, в розписці не було обумовлено строки повернення позичених грошових коштів, у зв'язку з чим, позивач відповідно до ст.1049 ЦК України пред'явив відповідачу відповідну письмову вимогу, після чого відповідач повинен був у тридцятиденний строк повернути позичальнику позику. Проте, відповідач до цього часу належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, грошові кошти позивачу не повернув. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача 15986 гривень у рахунок боргу виходячи з того, що 100 доларів США становлять 799 гривень 30 копійок та п'ять процентів від суми боргу у розмірі 799 гривень 30 копійок, а разом 16875 гривень 30 копійок. Позивач у судове засідання не з'явився, відповідно до приписів ст.38 ЦПК України брав участь у справі через свого представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надавши на адресу суду заяву, у якої просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує. Також у наданій суду заяві представник позивача зазначає, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, його повідомлення про час і місце розгляду справи було здійснено відповідно до приписів ч.3 ст.76 ЦПК України. Заява про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходила. З врахуванням зазначених обставин, беручи до уваги думку представника позивача, який у адресованій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів у справі, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Як вбачається з тексту розписки від 10 грудня 2007 року, наявної в матеріалах справи, [PERSON], відповідач по справі, взяв у борг в позивача грошові кошти у сумі, еквівалентної 2000 доларам США під 5 процентів (а.с.19). Положення статті 1047 Цивільного Кодексу України встановлюють, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який підтверджує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З тексту розписки вбачається, що сторонами не обумовлювався строк повернення грошових коштів. 08 жовтня 2013 року позивач надіслав відповідачу письмову вимогу про повернення позики, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.6). Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 599 ЦК України передбачає, що безумовною підставою для припинення зобов'язання є проведення його належним чином. Аналізом досліджених доказів встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми позики належним чином не виконав, що підтверджується наявністю в позивача оригіналу боргової розписки. У зв'язку з цим позивач у відповідності до ст.ст.526, 599 ЦК України має право вимагати належного виконання зобов'язань з боку [PERSON] За таких обставин позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача боргу за договором позики в сумі 15986 гривень, виходячи з того, що 100 доларів США на час пред'явлення позивачем вимоги про повернення позики дорівнювали 799 гривнам 30 копійкам, що підтверджується відповідною Довідкою №1108, виданою ТОБО №10011/057 філії - Кримське республіканське управління ПАТ «Державний Ощадний банк України» 29 жовтня 2013 року (а.с.4). Разом з цим, відповідно до положень ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За таких обставин, суд доходе висновку, що позовні вимоги в частині стягнення процентів за договором позики у розмірі 5 процентів, визначених сторонами у правочині, також підлягають задоволенню, а саме у розмірі 799 гривень 30 копійок. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 229 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved