Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно на період його навчання. Свої вимоги мотивував тим, що він народився від спільного шлюбу [PERSON] та [PERSON], який було розірвано 27.12.2000 року. На даний час він є повнолітнім і навчається у Київському національному університеті технологій та дизайну на І курсі на договірній основі та потребує матеріальної допомоги на період навчання. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча може її надавати, оскільки відповідач є працездатною людиною, працює неофіційно в м. Київ, а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви до закінчення ним навчання. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і згодний на стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 200,00 грн. щомісячно, пояснивши тим, що він офіційно не працює, їздить в м. Київ на заробітки, отримує в середньому заробітну плату в розмірі 1000,00 грн. 1500,00 грн. в місць. Проживає в [INFO] разом з дружиною та престарілою матірю. Підсобного господарства не мають. В судовому засіданні було встановлено, [PERSON] та [PERSON] від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 27.12.2000 року батьки дитини шлюб розірвали. Після розірвання шлюбу син [PERSON] проживав разом з матірю, [PERSON] З вересня 2015 року він вступив до Київського національного університету технологій та дизайну на І курс, навчається на платній договірній основі та потребує від батька матеріальної допомоги на час навчання. Крім того, він проживає в гуртожитку університету, за проживання в якому необхідно сплачувати кошти, також кошти необхідні на продукти харчування, одяг і т.д.. В даний час син [PERSON] перебуває на повному утриманні своєї матері. Після досягнення дитиною 18-річного віку батько дитини добровільно аліменти на її утримання не сплачує. Згідно ст.199 ч.1 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.199 ч.3 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач офіційно не працевлаштований, але виїзджає до м. Київ на заробітки. З слів відповідача було встановлено, що його середній заробіток в м. Київ складає 1000,00 грн. 1500,00 грн. в місяць. Також було встановлено, що [PERSON] є працездатним, здоровим, молодим чоловіком (стан його здоровя підтверджується довідкою Ямпільської ЦРЛ від 22.12.2015 року, л.с.46). Крім того, було встановлено, що [PERSON] має іншу сімю, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб (л.с.41). Його дружина в теперішній час не працює і доходів не отримує (відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, л.с.68). Згідно довідки, виданої виконкомом Шатрищенської сільської ради Ямпільського району Сумської області, №1039 від 23.12.2015 року (л.с.52) видно, що осіб, які знаходяться на утриманні [PERSON], немає, про що останній визнав і в судовому засіданні. Його мати, [PERSON], з якою він проживає, є пенсіонеркою, вона отримує пенсію в розмірі 1323,01 грн. на місяць, підсобного господарства не мають (л.с.40,47). Мати позивача у справі, [PERSON] працює в Шосткинському НВК: ЗШ І-ІІІ ступенів №6, ДНЗ на посаді помічника вихователя, її середній заробіток за період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року становив 2020,08 грн. (довідка Управління освіти Шосткинської міської ради №791 від 23.12.2015 року, л.с.55). Згідно довідки (л.с.37) видно, що [PERSON] дійсно є студентом І курсу денної форми навчання Київського національного університету технологій та дизайну, навчається на договірній основі строком до 30.06.2019 року. Згідно договору про навчання №МТБ-40 від 07.08.2015 року (л.с.54), плата за навчання [PERSON] в Київському національному університеті технологій та дизайну на весь строк навчання складає 42000,00 грн. та вноситься кожного семестру. Згідно ксерокопії квитанції №0.0.419459590.1 від 10.08.2015 року (л.с.57) видно, що [PERSON] було сплачено 10500,00 грн. за 1-й курс навчання в Київському національному університеті технологій та дизайну. Отже, згідно діючого законодавства, обовязок утримувати дітей, в т.ч. і повнолітніх, які продовжують навчання, покладено на обох батьків. Тому суд вважає, що батько позивача у справі, [PERSON], хоча офіційно і не працює, але їздить в м. Київ на заробітки, де отримує заробітну плату, є здоровим, працездатним чоловіком, інших осіб на утриманні не має, а також, враховуючи те, що прожитковий мінімум на працездатну особу з 01.01.2016 року збільшився та буде поетапно збільшуватися протягом 2016 року, та виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який її потребує на період навчання. Посилання відповідача на те, що він не в змозі сплачувати суму аліментів в розмірі 500,00 грн. щомісячно, суд не може прийняти до уваги і відноситься до цього критично, оскільки обовязок утримувати повнолітню дитину на період її навчання покладається на обох батьків, а з матеріалів справи вбачається, що утриманням сина [PERSON] займається тільки мати, [PERSON] і те, що відповідач офіційно не працевлаштований не звільняє його від обовязку утримувати повнолітнього сина на період навчання.

Outcome: approved