Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області в особі Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, в якій просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини від померлої 13 квітня 2006 року [PERSON] в девяносто днів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 13 квітня 2006 року померла його мати [PERSON], якою було складено заповіт, відповідно до якого у разі смерті дана особа заповідає позивачу земельну ділянку, площею 5,6726 га., яка знаходиться на території Рубленської сільської ради. Встановлений законом строк на прийняття спадщини позивач пропустив, однак він вважав, що оскільки заповіт складений на його імя, позивач фактично прийняв вищевказану земельну ділянку, то розраховував, що оформити документи в нотаріальній конторі він мав в любий час. Коли звернувся з заявою до Великобурлуцької державної нотаріальної контори про оформлення спадщини, тобто після шести місяців з дня смерті заповідача, йому в цьому питанні було відмовлено. В звязку з чим, [PERSON] звернувся до суду і просить захистити його право. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє не підставі довіреності за № 14 від 17.09.2015 року, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області до суду не зявився, про час і місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином, судову повістку отримано 07.11.2015 року (а.с.20), на адресу суду сільський голова направила листа, в якому вказала, що визнають позовні вимоги, просять розглядати справу без їх участі (а.с.21). Суд вважає можливим розглянути даний позов без представника відповідача. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, воно підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. Судом встановлено, що 13 квітня 2006 року у віці 75 років померла [PERSON], про що 14 квітня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 5 (а.с.08). Померла [PERSON] похована в с. Рублене Великобурлуцького району Харківської області, є матірю позивача [PERSON] і це підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯГ № 012390 (а.с.09). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 5,6726 га., розташованої на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, яка належала померлій на праві приватної власності і це підтверджено копією державного акту серії ХР № 148926 (а.с.06). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області від 19 квітня 2004 року та зареєстрований в реєстрі за № 37, яким заповіла вищевказану земельну ділянку своєму синові [PERSON], тобто позивачу (а.с.07). Згідно з ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини і протягом якого, відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Строк на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 14 жовтня 2006 року. [PERSON] звернувся з заявою до нотаріальної контори 11 вересня 2015 року, про що свідчить лист державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 915/01-16 від 11 вересня 2015 року (а.с.12). Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З'ясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved