Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними довіреності, договору купівлі-продажу квартири, зазначивши наступне. Він та його дружина, яка померла в 2004 році, придбали у 2002 році квартиру [ADDRESS]. В подальшому він позбувся своєї квартири шляхом заволодіння нею іншими особами, що було встановлено вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя. Невідомі раніше йому особи вивезли його в невідоме йому місце, де з застосуванням погроз та побиттям. його змусили підписати довіреність на право розпорядження його квартирою на імя невідомого йому [PERSON]. В подальшому він був вивезений в с.Путилівка Нікопольського району Дніпропетровської області до кинутої будівлі. Він позбавився свого житла шляхом насильства, та не бажав продавати свою квартиру. У звязку з чим, просить суд визнати недійсною довіреність від 18 липня 2008 року за реєстровим № 3768, видану від імені [PERSON] на ім»я [PERSON] на розпорядження належної йому на праві власності квартири [ADDRESS], посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS], укладений 24.11.2008 року [PERSON], який діяв від імені [PERSON], на підставі довіреності від 18.07.2008 року, та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 2206. У судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у ньому, та просить їх задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що свого єдиного житла він позбувся шляхом застосування до нього насильства з боку невідомих йому осіб, які забрали у нього ключі від квартири, в якій знаходились документи на житло, вивезли його до покинутої будівлі в с.Путилівка Нікопольського району Дніпропетровської області, примусово утримували його там, спричиняли побої, від яких він до сих пір страждає від болі в кінцівках. Потім його привезли в м.Запоріжжя до недобудованого приміщення в Космічному мікрорайоні м.Запоріжжя, де жінка по імені „Даша з невідомим чоловіком примусили його підписати довіреність на право розпорядження його квартирою на імя невідомого йому [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] та її представник за дорученням [PERSON]Л у судове засідання не зявилися, надавши письмові заперечення проти позову. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, звернувшись з заявою про слухання справи у її відсутність. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, звернувшись з письмовими поясненнями та заявою про слухання справи у її відсутність. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши і перевіривши належність та допустимість письмових доказів, доданих сторонами до справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з довіреністю, яка посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 18 липня 2008 року, та зареєстрована в реєстрі № 3768 [PERSON] уповноважив [PERSON] продати за ціною та на умовах на його розсуд квартиру [ADDRESS](а/с 66). Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 24.11.2008 року, зареєстрованим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 2206, [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON], як представник продавця, передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], яка згідно з витягом про реєстрацію права власності № 21264223 від 15.12.2008 року зареєстрована за [PERSON]І.(а/с 41-42). Вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.02.2011 року, який на підставі ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 30.05.2011 року набув законної сили, встановлені факти щодо заволодіння шахрайським шляхом майном [PERSON], а саме квартирою № 42 в будинку № 4-б по вул.Нижньодніпровській в м.Запоріжжя. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Пояснення, які позивач надавав у якості потерпілого при розгляді кримінальної справи у Шевченківському районному суді м.Запоріжжя ( а/с 17) повністю співпадають з його поясненнями у судовому засіданні. Іншими доказами твердження позивача не спростовано. Отже, суд вважає доведеним той факт, що добровільного представництва між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] на належне виконання повіреним вказівок довірителя не було, а тому довіреність, яка ніби-то легалізувала повіреного як представника довірителя, в даному випадку позивача, перед третіми особами, повинна бути визнана недійсною. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] фактично не надавав згоди на відчуження належної йому на праві власності квартири\~\~[ADDRESS], а тому, відповідно, укладення договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS], від 24.11.2008 року, укладеного [PERSON], який діяв від імені [PERSON], на підставі довіреності від 18.07.2008 року, та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 2206, відбувалися в порядку, який порушував норми закону, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Крім того, діюче законодавство, зокрема\~ст. 203 ЦК України, встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;\~\~\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Судом в судовому засіданні було встановлено, що всі ці вимоги сторонами при укладенні між ними договору купівлі-продажу належної позивачу квартири не були дотримані, у звязку з чим у суду є підстави для визнання договору купівлі-продажу недійсним щодо власності позивача. Відповідно до\~ст. 231 ЦК України\~правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Крім того, у\~ст.215 ЦК України\~зазначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~ст. 203 ЦК України. Ст. 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. У\~ст. 321 ЦК України\~зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Суд також при вирішенні спору керувався ст.ст. 237,238, 1000 ЦК України. Стосовно письмових заперечень представника відповідача [PERSON] [PERSON] з приводу того, що [PERSON] не причетна до факту незаконного володіння майном [PERSON] не впливають на висновки суду щодо встановлених судом фактів. Посилання на те, що спірні довіреність та договір купівлі-продажу вже були предметом розгляду судами всіх інстанцій у вересні 2011 року та суд надавав їм оцінку, не заслуговують на увагу. Так, рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2011 року визнано недійсним договір купівлі-продажу від 24.11.2008 року, укладений між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] за довіреністю від 18.07.2008 року, та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]В, зареєстрований в реєстрі № 2206; скасовано за [PERSON] державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS]; поновлено за [PERSON] державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS]; зобовязано [PERSON] звільнити квартиру [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 29.01.2013 року рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2011 року скасовано, та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору недійсним та визнання права власності на майно відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.06.2013 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 29.01.2013 року залишено без змін. Однак, предметом спору було визнання недійсним на підставі ч.1 ст.230 ЦК України, укладеного 24.11.2008 р. договору купівлі-продажу квартири № 42 в буд..4 б по вул.Нижньодніпровській в м.Запоріжжі, внаслідок введення сторони в оману, тобто з інших правових підстав. Доводи в запереченнях представника відповідача з приводу подання позову не самим [PERSON] спростовуються особистою участю позивача [PERSON] у судовому засіданні. Щодо заперечень представника відповідача з приводу пропуску строку позовної давності, суд

Outcome: approved