Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є сином відповідача [PERSON]. Шлюб між відповідачем та матірю позивача [PERSON] розірвано. Позивач проживав разом із матірю до свого повноліття. Відповідач сплачував аліменти до досягнення позивачем повноліття. З 19.10.2016 року виплата аліментів припинилася. Зараз він навчається у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», є студентом першого курсу, групи СГТ-16 В, факультету соціально-гуманітарних технологій денної форми навчання, за контрактом. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Позивач працює завідувачем сектору з питань кадрової роботи та державної служби апарату Новоайдарської районної державної адміністрації, отримує заробітну плату, має власний будинок, веде домашнє господарство, має земельну частку (пай), за яку отримує орендну плату. Інших дітей чи утриманців відповідач немає. Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення ним 23-х років за умови, якщо він буде продовжувати навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмір 1/4 частини від усіх видів заробітку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судом розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 091683, виданого 19.11.1998 року Новоайдарським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області (а.с. 3). Згідно довідки №66-300/1287 від 09.11.2016 року, виданої Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут», [PERSON] є студентом першого курсу, групи СГТ-16 В, факультету соціально-гуманітарних технологій денної форми навчання, за контрактом. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, наказ про зарахування № [NUMBER] від 01.09.2016 р. (а.с.10), що також підтверджується договором №6385 від 08.08.2016р. (а.с.11-12). Згідно договору б/н на проживання у гуртожитку від 29.08.2016 р. позивач [PERSON] проживає у гуртожитку № 15 кімн. 212а, оплата в місяць складає 330 грн. (а.с. 13). Відповідно до довідки, виданої Новоайдарським РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області від 16.06.2017 р. № 1853/16-21-31, що згідно виконавчого листа № 2/419/79/2013 від 04.03.2013 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], утримання припинено у звязку з досягненням повноліття дитини. Заборгованість за виконавчим листом відсутня (а.с. 32). Відповідно до довідки про склад сімї від 16.06.2017р. № 2427, виданої Новоайдарською селищною радою, відповідач [PERSON] проживає за адресою: [INFO], у складі сімї один (а.с. 31). Відповідно до довідки, виданої Новоайдарською районною державною адміністрацією, про те, що [PERSON] дійсно працює у Новоайдарській районній державній адміністрації за основним місцем роботи та займає посаду завідувача сектору по роботі з персоналом, та у період з червня 2016 р. по травень 2017 р. заробітна плата складає 78 364,84 грн., аліменти 4 809, 90 грн. (а.с. 34). Відповідно до\~ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, то батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років але за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, при цьому суду необхідно врахувати матеріальний стан відповідача, його працездатність, стан його здоров'я, наявність у нього інших утриманців, інші обставини, що мають важливе значення для вирішення зазначеного питання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до довідки № 27 від 24.11.2016 р., виданої Новоайдарською районною державною адміністрацією, про заробітну плату та інші доходи за V 2016 - Х 2016 р. [PERSON], її загальна заробітна плата за шість місяців складає 24465 грн. (а.с. 14), тому виходячи з норм ст. 200 СК України, суд бере до уваги можливість надання матірю позивача йому матеріальної допомоги. Згідно ст. 181 СК України по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу (заробітку) або в твердій грошовій сумі. Так, у ст. 182 СК України, визначено, що «при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення». Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснював, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, детальний аналіз наведених норм, надані письмові докази, дають суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] зобовязаний надавати матеріальну допомогу сину [PERSON], але враховуючи майновий стан відповідача, заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що сплату судового збору необхідно покласти на відповідача у розмірі, встановленому законом. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 181, 182, 184, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial