Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням, мотивуючи це тим, що позивач являється власником житлового будинку за адресою [ADDRESS]. На даний час за вказаною адресою зареєстрований його син [PERSON] Позивач зазначив, що за місцем реєстрації [PERSON] не проживає понад три роки. [PERSON] вказує, що він як власник житла позбавлений можливості реалізувати своє законне право. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечував. Допитавши представника позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ст. 150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. [PERSON] являється власником будинку за адресою [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21 січня 2002 року, що підтверджується вказаним свідоцтвом, копія якого додана до матеріалів справи, технічним паспортом на будинок, оглянутим в ході судового розгляду. [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується поясненнями представника позивача, довідкою Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницькій області № 635 від 16 жовтня 2015 року, яка додана до матеріалів справи. Згідно ч. 1 ст. 405 Цивільного Кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною 2 ст. 64 Житлового Кодексу України визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. [PERSON] за адресою реєстрації в [ADDRESS], не проживає понад три роки, що підтверджується поясненими представника позивача, показами свідків [PERSON] та [PERSON], довідкою Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницькій області № 635 від 16 жовтня 2015 року, яка додана до матеріалів справи. Представник позивача звернув увагу суду на відсутність будь-якої домовленості між [PERSON] і [PERSON] щодо збереження права [PERSON] на користування житлом за адресою [ADDRESS]. Суду не було надано будь-яких доказів наявності такої домовленості між позивачем та відповідачем. За таких обставин суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved