Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Знам?янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, в якому просить визнати за ним право власності на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] на земельні ділянки, що розташовані на території Знам?янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 27 грудня 2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Знам'янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області № 40 від 09 жовтня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] помер його дідусь - [PERSON], який за життя склав заповіт та все своє майно заповів йому. До складу спадкового майна входить: земельна ділянка площею 6,7843 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь - рілля; земельна ділянка площею 1,1903 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь - пасовища та земельна ділянка площею 0,2793 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь - сіножаті, що розташовані на території Знам'янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області. У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючкової Л.А. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 18 липня 2016 року було заведено спадкову справу № 101/2016 щодо майна померлого, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на земельні ділянки, а саме Державний акт на право приватної власності на [NUMBER] містить незастережні виправлення, підтертості, дописки. Таким чином враховуючи, що при оформленні спадку у позивача виникли певні труднощі, він вимушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, але надав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності . Представник відповідача по справі - Знам'янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву відповідно до якої позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, розгляд справи провести без участі представника сільської ради. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.ст. 59, 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Як вбачається із матеріалів справи [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01 квітня 2016 року Знам'янською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, актовий запис № 05 (а.с.10) . З матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] своїх спадкоємців шляхом складання заповіту. Так згідно заповіту, посвідченого 26 травня 2011 року секретарем Знамянської сільської ради Нововодолазького району Харківської області Великою Т.М. за реєстраційним № 10, [PERSON] все своє майно де б таке не було та з чого б воно не складалося та все те, що буде належати на день смерті та на що він за законом буде мати право заповів позивачу - [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46406545 від 12.01.2017 року, наданої Нововодолазькою державною нотаріальною конторою в Харківській області від 12.01.2017 року за № 2/01-16, вищезазначений заповіт, на час розгляду справи у суді є чинним (а.с. 42, 44). З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. ст. 1233,1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обв'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Судом встановлено, що до складу спадкового майна, на яке [PERSON] мав право приватної власності за життя, входять: земельна ділянка площею 6,7843 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь - рілля, вартістю 160109,00 гривень; земельна ділянка площею 1,1903 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь - пасовища, вартістю 28091,00 гривень; земельна ділянка площею 0,2793 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь - сіножаті, вартістю 6591,00 гривень, які розташовані на території Знам'янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим 27 грудня 2001 року Знам'янською сільською радою Нововодолазького району Харківської області на ім'я [PERSON] та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю [NUMBER], а також копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] від 03.11.2017 року (а.с. 13, 15 - 23). Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, у зв'язку з чим 18 липня 2016 року приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючковою Л.А. заведено спадкову справу № 101/2016 та виданий витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № [NUMBER] від 18.07.2016 року (а.с. 14). Зазначений факт також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № [NUMBER] від 12.01.2017 року, наданої Нововодолазькою державною нотаріальною конторою в Харківській області (а.с.43). Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язку долю у спадщині, а також виявили бажання на отримання спадщини та звернулися з відповідною заявою до нотаріальної контори, судом не встановлено. Дружина спадкодавця - [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим Знам'янською сільською радою Нововодолазького району Харківської області (а.с.47). Син спадкодавця та батько позивача - [PERSON], помер [INFO], що підтверджуєть копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим Нововодолазьким відділом РАЦС Харківської області 15 січня 1991 року (а.с. 46). 17 листопада 2016 року приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючковою Л.А. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки правовстановлюючий документ на земельні ділянки, а саме Державний акт на право приватної власності серії [NUMBER], виданий 27 грудня 2001 року Знам'янською сільською радою Нововодолазького району Харківської області містить незастережні виправлення, підтертості, дописки, закреслення і тому згідно ст.47 Закону України «Про нотаріат» та п.1 глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не приймається нотаріусом для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.12). Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що в силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст. 1217, 1218 ЦК України). Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкоємця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положеннями ст. 80 ЗК України закріплено право громадян мати у приватній власності земельні ділянки. Пунктом «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Можливість видачі дублікатів державних актів або внесення у них виправлень визначалася розділом 5 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему від 04.05.1999 року № 43, яка тратила чинність 23.08.2013 року на підставі наказу Мінагрополітики від 03.07.2013 року № 404. З набранням чинності змін до Земельного кодексу та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01.01.2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Таким чином, у позивача відсутня можливість отримання нового державного акту на право власності на земельну ділянку, який не містить виправлень та дописок, оскільки законодавством така процедура не визначена. Зважаючи на наявність в матеріалах справи необхідних доказів належності померлому [PERSON] земельних ділянок площею 6,7843 гектарів, 1,1903 гектарів та 0,2793 гектарів, розташованих на території Знам'янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, а також враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] на дані земельні ділянки, подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але в нього відсутня можливість у нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті спадкодавця через наявність виправлень та дописок у правовстановлюючих документів, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на належні померлому земельні ділянки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved