Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача за рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.07.2015 року на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітної плати щомісяця до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача за рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.08.2015 року на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітної плати щомісяця до досягнення дитиною повноліття; стягнути сплачений судовий збір. Позивач посилається на те, що за рішеннями Лозівського міськрайонного суду Харківської області він сплачує на утримання доньки [PERSON] та доньки [PERSON] аліменти на користь відповідача по 1/4 частині на кожну дитину. Він раніше працював, мав стабільний дохід, тому сплачував аліменти, заборгованості по аліментам не було. Зараз його майновий стан сильно змінився, 07.10.2015 року він звільнений з ДП «Укрспецвагон», став на облік до центру зайнятості, але допомогу як безробітний ще не отримував, знаходиться на утриманні у своїх батьків, які є пенсіонерами, не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі. Позивач в судовому засіданні підтримав свою позовну заяву, посилаючись на обставини викладені в неї, просив її задовольнити, пояснив, що за рішеннями суду з нього на утримання двох дітей стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) на кожну дитину. Доки він працював, ніяких проблем не було, аліменти він сплачував, заборгованості не було. Але 07.10.2015 року він звільнений з ДП «Укрспецвагон», став на облік до центру зайнятості, отримує допомогу по безробіттю в розмірі 931,00 грн., тому не має змоги сплачувати аліменти в тому розмірі, що був визначений рішеннями суду. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що її доходів не вистачає на утримання двох дітей. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірваний, що підтверджується копією паспорту позивача по справі, де міститься відмітка про розірвання шлюбу між сторонами 13.05.2015 року. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою, але продовжує навчання, та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є позивач по справі, що підтверджується відповідно копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER], виданого 16.01.2013 року Панютинською селищною радою м. Лозова, актовий запис № 32, та серія [NUMBER], виданого 24.02.2006 року Панютинською селищною радою міста Лозова Харківської області, актовий запис № 21. Згідно рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.08.2015 року на користь [PERSON] з [PERSON] стягнуті на утримання дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2015 року і до повноліття дитини. Крім того, згідно рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.07.2015 року на користь [PERSON] з [PERSON] стягнуті на утримання доньки, що продовжує навчання - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2015 року і до закінчення донькою учбового закладу, тобто по 30 червня 2017 року, однак не далі як до досягнення останньою 23 років. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось з них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як вбачається з матеріалів справи позивач працездатний, в даний час не працює, перебуває на обліку в Лозівському міськрайонному центрі зайнятості населення з жовтня 2015 року, що підтверджується копією його трудової книжки, та отримує допомогу по безробіттю в розмірі 951,31 грн., що підтверджується довідкою Лозівського міськрайонного центру зайнятості населення № 714 від 11.02.2016 року. Тобто, матеріальний стан позивача [PERSON] суттєво змінився, погіршився. Відповідач по справі [PERSON] не довела в судовому засіданні, що позивач має додаткові доходи, крім тих, що він отримує в центрі зайнятості по безробіттю. З огляду на вищевикладене, враховуючи наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів, суд вважає можливим зменшити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів на утримання дітей до 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину.

Outcome: approved