Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про звільнення майна з-під арешту. У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 12.07.201 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір на забезпечення виконання якого було укладено договір іпотеки, предметом якого є земельні ділянки площею 0,2600га, 0,2004га, 0,2200га, які розташовані у смт. Славське Сколівського району Львівської області та земельні ділянки площею 0,1550га, 0,1710га, 0,1505га, 0,1610га, 0,1575га, 0,0534га, що знаходяться у с. Тухля Сколівського району Львівської області. Вказав, що через невиконання відповідачем умов основного зобовязання 12.07.2015 року він, позивач, будучи іпотекодержателем повідомив про намір набути у власність предмет іпотеки. Однак, від нотаріуса йому стало відомо, що на предмет іпотеки накладено обтяження у виді арешту на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Вважає, що такими діями державного виконавця порушено його пріоритетне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позовних вимог, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Від ВПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області до суду надійшла заяву про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 12.07.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір позики. Одночасно з кредитним договором та на його виконання було укладено договір іпотеки предметом якого є: земельна ділянка площею 0,2600га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4624555700:01:009:0053, розташована у смт. Славське Сколівського району Львівської області; земельна ділянка площею 0,2004га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4624555700:01:009:0058, розташована у смт. Славське Сколівського району Львівської області; земельна ділянка площею 0,1500га для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 4624555700:01:009:0046, розташована у смт. Славське Сколівського району Львівської області; земельна ділянка площею 0,0700га для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 4624555700:01:009:0088, розташована у смт. Славське Сколівського району Львівської області; земельна ділянка площею 0,1550га для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 4624587800:01:032:0148, розташована у с. Тухля Сколівського району Львівської області; земельна ділянка площею 0,1710га для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 4624587800:01:032:0149, розташована у с. Тухля Сколівського району Львівської області; земельна ділянка площею 0,1505га для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 4624587800:01:032:0150, розташована у с. Тухля Сколівського району Львівської області; земельна ділянка площею 0,1610га для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 4624587800:01:032:0152, розташована у с. Тухля Сколівського району Львівської області; земельна ділянка площею 0,1575га для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 4624587800:01:032:0153, розташована у с. Тухля Сколівського району Львівської області; земельна ділянка площею 0,0534га для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 4624587800:01:032:0163, розташована у с. Тухля, урочище «Жолоб» Сколівського району Львівської області. У відповідності до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Статтею 36 цього ж Закону передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове регулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; В судовому засіданні встановлено, що через невиконання відповідачем [PERSON] умов договору позики позивач, як іпотекодержатель, з урахуванням вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку» може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі (п. 15.1 іпотечного договору), яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. 12.07.2015 року відповідача [PERSON] було повідомлено про намір позивача, як іпотекодержателя, набути у власність предмет іпотеки, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією такої вимоги. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.06.2015 року вбачається, що на все майно, що належить [PERSON] встановлено обтяження у виді арешту нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 16.06.2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Отже, позивач має пріоритетне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, оскільки таке право виникло у позивача з моменту державної реєстрації іпотеки, тобто з 12.07.2012 року. Ураховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved