Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Гадяцький лісгосп» про зобов`язання внесення виправлень неправильних записів відомостей про роботу у наказі та трудовій книжці. У заяві вказує, що з 06 жовтня 1982 року працює в ДП «Гадяцький лісгосп». За час роботи, у період з 06 жовтня 1982 року по 24 вересня 2003 року, він фактично виконував обов`язки водія лісовозного автомобіля в автогаражі. 11 січня 2015 року йому виповнилося 55 років. Тому у січні 2015 року в консультативному порядку він звернувся до УПФ України у Гадяцькому районі з питанням призначення та виплати пенсії на пільгових умовах, проте йому було пояснено, що за наявними документами пенсія йому не може бути призначена, оскільки, як виявилось, у наказі про прийняття на роботу від 05 жовтня 1982 року № 74 та його трудовій книжці невірно зазначена його посада, а саме не «водій лісовозного автомобіля», а «водій автобуса другого класу». Для виправлення вказаної помилки, 08 липня 2015 року, він письмово звертався до директора ДП «Гадяцький лісгосп» з проханням внести зміни до наказу про прийняття на роботу та трудової книжки та виправити неточність, проте йому було відмовлено. Враховуючи, що зазначена у трудовій книжці посада «водій автобуса другого класу» не дає йому права на пенсію за вислугу років, тому позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив зобов'язати ДП «Гадяцький лісгосп» внести зміни до наказу № 74 від 05 жовтня 1982 року, зазначивши, що його прийнято на роботу не «водієм другого класу на автобус в автогараж», а «водієм лісовозного автомобіля в автогараж»; зобов'язати відповідача внести зміни до трудової книжки, зазначивши у графі «відомості про роботу» за 1982 рік, запис № 5: «прийнятий водієм лісовозного автомобіля в автогараж» замість «водієм другого класу на автобус в автогараж». У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача ДП «Гадяцький лісгосп» Тіцька Н.М. суду пояснила, що ДП «Гадяцький лісгосп» не може внести зміни до наказу № 74 від 05 жовтня 1982 року та змінити відповідний запис у трудовій книжці позивача, в зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів на це. Окрім того представник також не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача, оскільки він дійсно працював водієм лісовозного автомобіля. Представник третьої особи Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про можливість розгляду справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Гадяцький лісгосп» про зобов`язання внесення виправлень неправильних записів відомостей про роботу у наказі та трудовій книжці, підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до наказу Гадяцького лісгоспзагу від 05 жовтня 1982 року № 74, [PERSON] зараховано водієм другого класу на автобус в автогараж з 06 жовтня 1982 року, що також відповідає запису № 5 від 06.10.1982 року в трудовій книжці, виданій на його ім'я. Згідно записів у трудовій книжці, Гадяцький лісгоспзаг 18.11.1991 року перейменовано в Держлісгосп, назву якого, в свою чергу 08.02.2005 року змінено на Державне підприємство «Гадяцький лісгосп». Відповідно до посвідчення водія, виданого на ім`я [PERSON], значиться, що серед категорій транспортних засобів, на керування якими видано посвідчення, відсутня категорія «D», тобто керування автомобілями, що призначені для перевезення пасажирів і мають більше восьми сидячих місць, крім сидіння водія. Тобто з вищевикладеного слідує, що позивач не мав права виконувати роботу водія автобуса, тобто займатися пасажирськими перевезеннями, про що значиться в його трудовій книжці так, як у його водійських правах не відкрита категорія «D», що дає таке право. Як свідчить лист ДП «Гадяцький лісгосп» від 27 липня 2015 року № 257, [PERSON] було відмовлено у внесенні виправлень до трудової книжки, мотивуючи тим, що виправлення повинні повністю відповідати оригіналу наказу, дана відповідність була встановлена, виходячи зі змісту наказу № 74 від 05.10.1982 року по підприємству, тому відсутні підстави для вчинення таких дій. Згідно п. 2.4., п. 2.9, п.2.10 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інше мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. У позовній заяві та судовому засіданні позивач стверджував, що за час роботи у період з 06.10.1982 року по 24.09.2003 року він фактично виконував обов`язки водія лісовозного автомобіля в автогаражі, що не відповідає наказу підприємства № 74 від 05 жовтня 1982 року та записам в його трудовій книжці, це в свою чергу позбавляє його права на пенсію за вислугу років, як робітника, безпосередньо зайнятого на лісозаготівлях. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], суду підтвердили, що позивач разом з ними дійсно працює в ДП ««Гадяцький лісгосп», з 1982 по 2003 рік, виконуючи обов`язки водія лісовозного автомобіля в автогаражі, на підтвердження чого надали записи у трудових книжках, виданих на їх ім'я. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. «в» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. У постанові Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах» значиться, що професія під назвою «шофери лісовозних автомобілів» відноситься до списку професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, про що значиться у розділі ХХІІ «Лісозаготівлі». Стаття 48 КЗпП України зазначає, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, до неї заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації. Відповідно до ст. 256 КЗпП України, працівники та члени їх сімей мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку із втратою годувальника, а також за вислугу років відповідно до закону. Судом встановлено, що роботодавцем допущена помилка, а саме невірно зазначена посада в наказі та трудовій книжці, що позбавляє позивача права на отримання пенсії за вислугу років. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що з 06.10.1982 року по 24.09.2003 року він виконував обов`язки водія лісовозного автомобіля та безпосередньо був зайнятий на лісозаготівлях.

Outcome: approved