Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 25.02.2001 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з 1/2 частини житлового будинку з погосподарськими спорудами, розташованого с.Мала Стратіївка, вул.Дружби,10, Тростянецького району Вінницької області. Єдиним спадкоємцем після смерті матері був батько позивача, [PERSON] 02.10.2013 року помер батько позивача [PERSON] За життя батьки постійно проживали в с.М.Стратіївка, Тростянецького району Вінницької області, вул.Дружби, 10. Даний житловий будинок станом на 15.04.1991 року відносився до групи колгоспних дворів, членами якого були померлі батьки позивача, тобто їм кожному належало по ? частині житлового будинку. Батько прийняв спадщину після своєї дружини [PERSON], фактично вступивши в управління спадковим майном, постійно проживаючи разом за однією адресою. Таким чином, будучи власником 1/2 частини житлового будинку як член колгоспного двору та набувши право власності на 1/2 частину, що належала [PERSON], він за життя був власником цілого житлового будинку з погосподарськими спорудами в с.М.Стратіївка, вул.Дружби,10, Тростянецького району Вінницької області. Спадкоємцем щодо майна батька являється позивач, інші спадкоємці відмовились від своєї частки. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, вчасно звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. В звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок отримав відмову нотаріуса в оформленні спадщини. Тому [PERSON] змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с.М.Стратіївка, вул.Дружби,10, Тростянецького району Вінницької області. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок, що розташований в с.М.Стратіївка, вул.Дружби,10, Тростянецького району Вінницької області за [PERSON] та просить справу розглянути в його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №134661, виданого 26.02.2001 року та зареєстрованого Новоободівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області [PERSON] померла 25.02.2001 року(а.с.6). Свідоцтво про шлюб серії І- УР №944490, видане 21.09.1963 року підтверджує, що за життя [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]Ф.(а.с.11). Відповідно до довідки №263 від 03.03.2017 року виданої виконкомом Новободівської сільської ради Тростянецького району встановлено, що спадкоємцем до майна [PERSON] являється її чоловік [PERSON], який своєчасно прийняв спадщину, тому що був зареєстрований та проживав за однією адресою з померлою з 14.02.1979 року, що підтверджується записами в погосподарських книгах.(а.с.9). Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №271466, виданого 03.10.2013 року та зареєстрованого Новоободівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області [PERSON] помер 02.10.2013 року(а.с.7). Вищевказаною довідкою №263 від 03.03.2017 року підтверджено також, що [PERSON] за життя був зареєстрований та проживав в с.М.Стратіївка, вул.Дружби, 10, Тростянецького району Вінницької області. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку немає. Спадкоємцем щодо майна [PERSON] являється його син [PERSON], який своєчасно прийняв спадщину. Станом на 15.04.1991 року житловий будинок з господарськими спорудами відносився до групи колгоспних дворів, головою був [PERSON], членами його дружина [PERSON]В.(а.с.9). Родинний звязок позивача з померлим [PERSON] та [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження серії І-АМ №347939, виданим повторно 23.11.2016 року, в якому в графі батьки значаться [PERSON] та [PERSON]В.(а.с.8). Крім позивача спадкоємцем до майна батька являється його брат [PERSON], однак останній відмовився від своєї частки спадщини на користь позивача, про що в матеріалах справи наявна належним чином завірена заява [PERSON]О.(а.с.10). Позивач вчасно прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.14). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді відмови завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] за №185/02-17 від 15.03.2017 року випливає, що позивач [PERSON] має право на визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті [PERSON], однак за відсутності правовстановлюючих документів не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.13). Випискою з погосподарської книги №265 від 03.03.2017 року за 1991-1995 роки встановлено, що домогосподарство по вул.Дружби, 10, с.Мала Стратіївка, Тростянецького району Вінницької області особовий рахунок №132 відноситься до групи колгоспних дворів, головою двору був [PERSON], членами [PERSON]В.(а.с.15). Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 20.12.2016 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в с.Мала Стратіївка, вул.Дружби, 10, Тростянецького району Вінницької області, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальною площею 55,6кв.м., житловою площею 32,5кв.м., допоміжною площею 23,1кв.м.(а.с. 17-22). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме кожному з них належало по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в с.Мала Стратіївка, вул.Дружби, 10, Тростянецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved