Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що у 1973 році батьки позивача [PERSON] та [PERSON] отримали квартиру за адресою: [ADDRESS], від підприємства ТОВ «Металургмонтаж» (сьогоднішня назва). На сьогодні спірна квартира є неприватизованою. Після смерті батьків відповідальним квартиронаймачем спірної квартири став [PERSON] рідний брат позивача, який був прописаний за вказаною адресою з 14.04.2010 року по 28.02.2016 року. 28.02.2016 року [PERSON] помер, після його смерті позивач звернувся до районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради із заявою про зміну Договору найму на житло та переоформлення особового рахунку на квартиру [ADDRESS]. Однак, 30.08.2016 року позивач отримав відмову у розгляді його питання у звязку із тим, що відповідно до ст.ст. 64, 106 Житлового кодексу України право вимагати зміни договору найму житлового приміщення у разі смерті наймача або з вибуттям головного квартиронаймача належить будь-якому члену сімї наймача, до яких належить дружина наймача, їх діти і батьки, та запропоновано звернутися до суду з питання визнання [PERSON] членом родини громадянина [PERSON], який помер 28.02.2016 року. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд встановити юридичний факт того, що він, [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], є членом родини [PERSON], який помер 28.02.2016 року, визнати його, [PERSON], [INFO], наймачем квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача [PERSON], який помер 28.02.2016 року. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, покладався на розсуд суду. Представник третьої особи КП „Наше місто в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляду справи за його відсутністю, ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, допитавши свідків, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що у 1973 році родина позивача [PERSON] та [PERSON] отримали квартиру за адресою: [ADDRESS], від підприємства ТОВ «Металургмонтаж». На сьогодні спірна квартира є неприватизованою. 23.10.2004 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим ЗМВРАЦС Запорізького обласного управління юстиції від 24.10.2004 року, актовий запис 9397 (а.с. 10). 09.01.2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 349328, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 10.03.2016 року, актовий запис № 296 (а.с. 9). Після смерті [PERSON], відповідальним квартиронаймачем спірної квартири став [PERSON], який був братом позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, де батьками обох записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11, 12). 28.02.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 349329, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 10.03.2016 року, актовий запис № 1643 (а.с. 8). Після смерті [PERSON], позивач звернувся до районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради із заявою про зміну Договору найму на житло та переоформлення особового рахунку на квартиру [ADDRESS]. 30.08.2016 року позивач отримав відмову у розгляді його питання у звязку із тим, що відповідно до ст.ст. 64, 106 Житлового кодексу України право вимагати зміни договору найму житлового приміщення у разі смерті наймача або з вибуттям головного квартиронаймача належить будь-якому члену сімї наймача, до яких належить дружина наймача, їх діти і батьки, та запропоновано звернутися до суду з питання визнання [PERSON] членом родини громадянина [PERSON], який помер 28.02.2016 року Згідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.\~\~ Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За положеннями ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено у судовому порядку. Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року (з відповідними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив, які обставини мають бути з'ясовані судом, при вирішенні спорів про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 липня 2012р. (справа № 6-60цс12) у осіб, які вселились до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача. Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які поживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. У разі вселення особи до житлового приміщення за договором піднайму, вона не набуває самостійного права користування жилим приміщенням, якщо не буде встановлено, що ця особа вселилась як член сім'ї наймача. При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселились до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певного порядку користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Згідно до довідки № 3475 від 14.03.2017 року, виданої Центром обслуговування абонентів № 1, [PERSON] був прописаний та постійно мешкав за адресою: [ADDRESS], з 14.04.2010 року по день смерті 28.02.2016 року, спільно з ним проживав [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до довідки № 04-19/5-5544 від 15.09.2016 року, виданої відділом РФО по Вознесенівському районну місця проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [INFO] з 08.05.1984 року по теперішній час, за вказаною адресою зареєстрована одна особа (а.с. 14). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що мати та два брати [PERSON] та [PERSON] мешкали разом, мали спільний побут, турбувалися один про одного та вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Померлий [PERSON] на момент смерті родини не мав, мешкав разом із братом як одна родина. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 824 ЦК України на вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним, та за згодою наймодавця наймач у договорі найму житла може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що [PERSON] набув права постійного користування спірною квартирою на підставі ст.ст. 64, 65 ЖК України, оскільки перебував в спірному житловому приміщенні з метою постійного проживання, був близьким родичем померлого, які мали прояв нормальних людських стосунків, враховуючи доведеність факту постійного проживання позивача з [PERSON] однією сімєю та ведення з ним спільного господарства, тому суд проходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved