Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що 09.09.2009 року він позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 75 000 дол. США, які останній зобов'язався повернути до 30.12.2010 року, про що власноручно написав розписку. Однак, у порушення умов, зазначених в розписці, відповідач у вказаний строк борг не повернув. На неодноразові вимоги позивача повернути борг в добровільному порядку, відповідач не реагує. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню грошових коштів, то позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу, в розмірі 75 000 дол. США, що еквівалентна 599 250 грн. Представник [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, однак надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги і просить розглянути справу у її відсутності. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач та його представник [PERSON], в судове засідання повторно не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином (про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення), не повідомили суд про причини неявки, а тому суд в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2009 року [PERSON] позичив у [PERSON] 75 000 дол. США., які відповідач зобов'язався повернути до 30.12.2010 року. Вказані обставини стверджуються наявною в матеріалах справи власноручно написаною відповідачем розпискою від 09.09.2009 року (а.с. 3). Встановлено, що на день розгляду справи, відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів не виконав та грошові кошти позивачу не повернув. Оскільки встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що були спрямовані на набуття, зміну або припинення прав та обов'язків, укладений між сторонами правочин ґрунтувався на внутрішній волі учасників укладення такого та був спрямований на реальне настання правових наслідків, то суд вважає, що з метою захисту майнових прав сторін, до вказаних правовідносин підлягають застосування положення ст.ст. 1046, 1047 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1046 та 1047 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики укладається у письмовій формі, і на підтвердження укладення такого договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і у разі прострочення такого зобов'язання повинен на вимогу кредитора сплатити суму боргу. В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги вищенаведене та те, що відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення позичених грошових коштів не виконав, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 75 000 дол. США, що еквівалентна 599 250 грн.

Outcome: approved