Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що сторони 12.08.2001 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON] На даний час сторони разом не проживають. Відповідачка самостійно матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з цим позивач вимушений звернутися з даним позовом. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від всіх видів доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позові. Просив позов задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин. Враховуючи думку позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та винести заочне рішення в справі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб 12.08.2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №1530 (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Відповідно до довідки ЖЕК №7 від 26.12.2014року № 3453 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом із батьком [PERSON] без реєстрації з 12.12.2011 року (а.с.20). Згідно справки - інформації загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 25.12.2014 року №735 [PERSON] є учень 2Б класу та проживає за адресою [ADDRESS] з батьком [PERSON] Мати - [PERSON] за час навчання сина у даному закладі жодного разу не поцікавилась навчанням та успіхами сина, батьківські збори не відвідує (а.с.21). В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 180,181 ч.3 СК України, батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182ч.2 СК України. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст.ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги дитині, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини від усіх його видів доходу (заробітку), щомісяця, починаючи з дати подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на те, що позивач був звільнений від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved