Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що в шлюбі з відповідачкою вони знаходяться з 13.09.2011, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №357. Від спільного життя вони мають двох неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачкою. Подружні стосунки між ними припинені в червні 2016 року, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть та взагалі не спілкуються. Їх сімейне життя склалося вкрай невдало через відсутність взаємопорозуміння, взаємоповаги та згоди при вирішенні більшості питань спільного проживання. Вважає, що за вказаних обставин їх подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Позивач у підготовче засідання не з`явився, але подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідачка в підготовче засідання не з'явилася, але подала суду заяву, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи встановив, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 13.09.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №357 (а.с.5). Від спільного життя вони мають двох неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 7). Подружні стосунки між сторонами припинені, примирення вони не бажають. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позов необхідно задовольнити. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З доданої до позовної заяви квитанції вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору в сумі 384 грн. 20 коп. Також, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача 50% сплаченого ним судового збору в сумі 384 грн. 20 коп. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved