Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між його батьком [PERSON], померлим 23.02.2018, та [PERSON], посвідчений 04.04.2018 ПН ХМНО [PERSON], реєстровий № 378. До суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог в повному обсязі та винесення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті доходить наступного. Право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради 09.02.1999, реєстровий № 3-99-167852, було зареєстровано за [PERSON] та [PERSON]; державна реєстрація права власності від 16.02.1999. 17 лютого 2015 року [PERSON] померла, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 2744 від 17.02.2015. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 16 лютого 2015 року ПН ХМНО [PERSON], в якому зробила розпорядження, а саме заповіла належну їй частку квартири [ADDRESS] [PERSON], [INFO] 07 травня 2015 року ПН ХМНО [PERSON] за заявою [PERSON] заведено спадкову справу № 14/2015 після [PERSON], померлої 17.02.2015. Згідно довідки дільниці № 23 КП «Жилкомсервіс» від 20.03.2015 в квартирі [ADDRESS] після 17.02.2015 (померла [PERSON]П.) зареєстрована одна особа [PERSON]. 23 лютого 2018 року [PERSON] помер, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис № 5985 від 17.04.2018. Згідно відомостей, що містяться у дублікаті лікарського свідоцтва про смерть № 56 від 17.04.2018, виданого Державною установою «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. Зайцевої Національної академії медичних наук» [PERSON], [INFO], помер у стаціонарі 23.02.2018 від цирозу печінки. При цьому,\~04\~квітня2018 року ПН ХМНО [PERSON] посвідчено договір купівлі-продажу в цілому квартири [ADDRESS], за умовами якого присутній у нотаріуса особисто [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв у власність дану квартиру. Відповідно до\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 203 ЦК України\~встановлено вичерпний перелік підстав, за яких правочин може бути визнаний недійсним. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Враховуючи, що на момент вчинення правочину [PERSON] не міг мати цивільної дієздатності, оскільки вже помер, квартира не належала йому в цілому, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved