Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності у порядку спадкування за законом та встановлення юридичного факту. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08 березня 2016 року помер його батько [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] в м. Нікополі Дніпропетровської області . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями № 33 по вул. Кронштадська в м. Нікополі Дніпропетровської області. На випадок своєї смерті [PERSON] спадковим майном не розпорядився. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, мати позивача та відповідно дружина померлого [PERSON] померла раніше свого чоловіка, а саме 24 грудня 1983 року. Позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: Дніпропетровська область м.\~Нікополь, вул. Кронштадська, буд. 33 та в установлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. 03 листопада 2017 року приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] своєю постановою № 309/02-31 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що право власності на спірний житловий будинок належним чином не оформлено відсутній акт про введення його в експлуатацію, а також свідоцтво про право власності на нього. Так, спадкодавцю [PERSON] на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 21 червня 1958 року, посвідченого Першою [PERSON] Нотаріальною конторою, реєстровий № 1-2920, була виділена земельна ділянка за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Кронштадтська, 57. За життя [PERSON] побудував на виділеній йому земельній ділянці житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 53,4 кв.м., будівництво якого було остаточно завершено у 1960 році. Однак після нарізки земельних ділянок у 1958 році та забудови їх вулиці, фактичний номер спірного житлового будинку змінився з № 57 на № 33 та на даний час по зазначеній вулиці будинку з порядковим номером 57 не існує. З цих підстав позивач просить суд встановити факт належності його батькові [PERSON] житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Кронштадській в м. Нікополі Дніпропетровської області, номер якого був змінений з № 57 (який зазначено в договорі про право забудови від 21 червня 1958 року) на фактичний № 33. Крім того, після завершення будівництва житлового будинку, [PERSON] не отримав відповідний акт про введення житлового будинку в експлуатацію. Враховуючи те, що спірний житловий будинок збудований на земельній ділянці, яка була йому для цього відведена та його будівництво було завершено у 1960 році, позивач просив суд визнати за ним в поряду спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 33 по вул. Кронштадська в м.\~Нікополі Дніпропетровської області. В судове засідання позивач не зявися, 19 листопада 2018 року від його представника [PERSON] надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, розгляд справи просив проводити без їх участі (а.с.102). Відповідач [PERSON] міська рада з позовом ознайомлені, в своєму відзиві від 17 квітня 2018 року, представник відповідача [PERSON] зазначила, що позивачем не доведено факт належності спадкодавцю [PERSON] житлового будинку з надвірними будівлями саме за № 33 по вул. Кронштадська в м. Нікополі Дніпропетровської області. До того ж, вказаний житловий будинок не був прийнятий в експлуатацію. 19 листопада 2018 року від представника [PERSON] міської ради [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача з урахуванням пояснень, які містяться в матеріалах справи. Представник третьої особи КП «НМБТІ» [PERSON] в судове засідання не зявився, 19 листопада 2018 року надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій також зазначив, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на обєкт нерухомого майна за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Кронштадська, 57 не зареєстровано. Технічна інвентаризація обєкту нерухомого майна КП «НМБТІ» не проводилась. Розглянувши позовну заяву, повно та всебічно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08 березня 2016 року помер [PERSON], який доводиться позивачу батьком (а.с.6,8). [PERSON] на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 21 червня 1958 року, посвідченого Першою [PERSON] Нотаріальною конторою, за реєстровим № 1-2920, була виділена земельна ділянка за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Кронштадтська, 57 (а.с.13,14). За життя спадкодавець [PERSON] побудував на виділеній йому земельній ділянці житловий будинок загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 37,7 кв.м. з надвірними будівлями літня кухня-сарай літ. Б, Б1; навіси літ. Б2, Б3; підвал, вхід літ. Бпд; вбиральня літ. В; душ літ. В1; сарай літ. Г; спорудження 1-2, 4, 5, І. Однак після нарізки земельних ділянок та забудови вулиці Кронштадська в м. Нікополі Дніпропетровської області, фактичний номер побудованого спадкодавцем житлового будинку змінився з № 57 на № 33. На даний час по вулиці Кронштадська в м. Нікополі Дніпропетровської області житлового будинку з порядковим номером 57 не існує. Також, згідно заяви представника КП «НМБТІ» [PERSON], станом на 31 грудня 2012 року право власності на обєкт нерухомого майна за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Кронштадська, 57 не зареєстровано. Технічна інвентаризація обєкту нерухомого майна КП «НМБТІ» не проводилась. Таким чином, у суду не викликає сумніву той факт, що побудований спадкодавцем житловий будинок має порядковий № 33. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина житловий будинок з надвірними будівлями № 33 по вул. Кронштадська в м.\~Нікополі Дніпропетровської області. На випадок своєї смерті [PERSON] спадковим майном не розпорядився, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.62). Єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті є його син [PERSON] позивач по справі. Дружина померлого [PERSON] померла раніше свого чоловіка, а саме 24 грудня 1983 року (а.с.10). Позивач прийняв спадщину, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України оскільки постійно проживав разом та був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: Дніпропетровська область м.\~Нікополь, вул. Кронштадська, буд. 33 (а.с.7). Факт прийняття позивачем спадщини судом та сторонами не оспорюється. 18 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до Приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.52). Однак приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] своєю постановою від 03 листопада 2017 року № 309/02-31 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що право власності на спірний житловий будинок належним чином не оформлено відсутній акт про введення його в експлуатацію, а також свідоцтво про право власності на нього (а.с.5). У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 зазначено, що порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 33 по вул. Кронштадська в м. Нікополі Дніпропетровської області, виготовленого 15 вересня 2016 року, будівництво спірного житлового будинку та надвірних будівель було завершено у 1960 році (а.с.18-21), тобто до\~прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] прийняв спадщину, та приймаючи до уваги те, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями добудований в 1960 році та відповідає вимогам будівельних норм та стандартів, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 33 по вул. Кронштадська в м.\~Нікополі Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 08 березня 2016 року в м. Нікополь Дніпропетровської області. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved