Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 15.09.1989 р. він зареєстрований та постійно мешкає в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Разом із ним за вказаною адресою зареєстрована також його колишня дружина [PERSON], яка з квітня 2013 року і до теперішнього часу не мешкає за місцем реєстрації. Конкретне місце проживання відповідача йому не відоме. Факт не проживання відповідача підтверджує акт про не проживання відповідача за місцем реєстрації. Добровільно виписатися з квартири відповідач не має наміру, адже не з'являється взагалі за місцем реєстрації, при цьому позивач вимушений сплачувати комунальні послуги за житлове приміщення самостійно. У зв'язку з викладеним позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з подальшим зняттям відповідача з реєстрації за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд позов задовольнити з підстав, які викладені у позовній заяві. Також пояснив, що [PERSON], з якою він розірвав шлюб у 1997 році, не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], з квітня 2013 року, а до цього вона іноді приходила до вказаної квартири. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без її участі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 29.10.2014 року пояснила, що вона проживає в будинку [ADDRESS] та бачила, що [PERSON] іноді приходить до квартири позивача та перебуває там протягом ночі, останній раз вона бачила [PERSON] місяць тому. Вона часто бачить [PERSON] в квартирі позивача. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона та позивач є кумов'ями. Останній раз вона бачила [PERSON] приблизно у травні 2014 року з іншим чоловіком. [PERSON] проживає на [ADDRESS], точна адреса їй не відома, при цьому [PERSON] не проживає у квартирі позивача близько 2 останніх років. Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 08.12.1997 року згідно з розпорядженням (наказом) від 27.11.1997 року № 565, квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно з копією акту, складеного 11.11.2013 року представниками КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька», встановлено, що крім [PERSON] в квартирі [ADDRESS] ніхто фактично не проживає в період з квітня 2013 року по теперішній час. Позивач обґрунтовує факт відсутності [PERSON] у квартирі [ADDRESS] понад шість місяців копією вищеназваного акту від 11.11.2013 року та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Суд зазначає, що показання свідків в частині наявності чи відсутності [PERSON] у квартирі [ADDRESS] протягом останніх шести місяців є суперечливими, адже [PERSON] пояснила, що вона бачила [PERSON] в квартирі позивача місяць тому і відповідач перебуває там протягом ночі, в той час як [PERSON] пояснила, що [PERSON] не проживає у квартирі позивача близько 2 останніх років. Також, на думку суду, копія акту, складеного 11.11.2013 року представниками КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька», не може підтверджувати факт відсутності відповідача в квартирі позивача протягом останніх шести місяців, адже вказаний акт складений 11.11.2013 року, тобто більше одного року тому від дати судового засідання, яке відбулося 19.11.2014 року. Таким чином, позивачем не доведено факт відсутності [PERSON] у квартирі [ADDRESS] понад шість місяців, у зв'язку з чим суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, заявлено необґрунтовано та в його задоволенні належить відмовити.

Outcome: dismissed