Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном, а саме просить суд: визнати за [PERSON] право власності на човновий гараж літ. «А», загальною площею 92,4 кв.м., розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Сухолужжя, пров. Набережний, 36; зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належним [PERSON] нерухомим майном, а саме човновим гаражем літ. «А», загальною площею 92,4 кв.м., розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Сухолужжя, пров. Набережний, 36. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно наявної в матеріалах справи письмової заяви просить справу розглянути у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно наявної в матеріалах справи письмової заяви просить справу розглянути у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13.05.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено мирову угоду, згідно якої [PERSON] передав позивачу у власність човновий гараж літ. «А», загальною площею 92,4 кв.м., розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Сухолужжя, пров. Набережний, 36. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 травня 2013 року вищевказану мирову угоду затверджено. Позивач зазначає, що до теперішнього часу ухвала суду від 15 травня 2013 року не виконується відповідачем, більше того, він чинить позивачеві перешкоди у користуванні майном, а саме: змінив замки на гаражі; не дає можливості позивачеві виготовити технічну документацію на гараж, що позбавляє його можливості здійснити державну реєстрацію права власності. Таким чином, відповідач не визнає право власності позивача на передане йому за мировою угодою нерухоме майно та чинить перешкоди у користуванні ним. Згідно ч.ч.1, 4 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 ч.2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права. За таких обставин, відповідач безпідставно не виконує умови укладеної з позивачем мирової угоди та чинить перешкоди останньому у повноцінній реалізації права власності на спірне нерухоме майно, а отже право власності [PERSON] підлягає захисту. Крім того, як вже зазначалося вище, відповідач [PERSON] позов визнає, що з урахуванням вищевикладених обставин та положень ч.4 ст.174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved