overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 листопада 1990 року він з відповідачкою уклав шлюб, зареєстрований Першотравневою сільською радою Іванівського району Херсонської області, актовий запис № 11. Від сумісного проживання з відповідачкою мають двох дітей: Віталія, [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачкою припинені з 30 квітня 2015 року, разом не проживають, сімейні відносини не підтримують. Просить суд шлюб з відповідачкою розірвати, оскільки примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та просив задовольнити позов, строк для примирення не потрібен, згоден на заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання двічі не зявилася, в звязку з відсутністю за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого рішення справи. За таких обставин суд, зі згоди позивача, виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Чолій) [PERSON] зареєстрували шлюб у Першотравневій сільській раді Іванівського району Херсонської області 03 листопада 1990 року, актовий запис №11 (а.с.7); від сумісного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою (а.с.8). Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили з 30 квітня 2015 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які побудили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного, не підтримують подружніх відносин. Примирення між сторонами неможливо. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 листопада 2012 року між ними було укладено шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; на даний час їх сімейні стосунки припинені через подружню зраду дружини, втрату почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. Позивач в підготовчому судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав; наполягає на винесенні рішення про розірвання шлюбу в підготовчому засіданні, оскільки близько півтора року він з дружиною спільно не проживає й примирення між ними неможливе. Відповідачка відзиву на позов не подала, в підготовчому судовому засіданні з вимогами позивача погодилась й не заперечувала проти розірвання шлюбу, так як збереження сім`ї неможливе; має намір в подальшому йменуватися прізвищем [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За змістом положень ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 03 листопада 2012 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борзнянського районного управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом №68. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Близько півтора року сторони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, обоє наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому засіданні. Понесені [PERSON] у справі судові витрати по сплаті судового збору за його клопотанням залишаються за позивачем, що з огляду на засади диспозитивності цивільного судочинства не суперечить вимогам ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 травня 2009 року виконавчим комітетом Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою по справі, актовий запис №3. Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що причиною розпаду сім'ї стало те, що вони вступили до шлюбу не пізнавши один одного належним чином, постійні непорозуміння між ними по різним причинам негативно позначились на їх взаємовідносинах, а врешті призвели до розриву сімейних відносин, фактично більше 3-х років вони не проживають однією сім'єю. Їх сім'я розпалася і відновити її неможливо, тому позивач просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивач у судове засідання надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив справу слухати за його відсутності. Відповідачка в судове засідання також надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнала, просила справу слухати без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб (а.с.3) вбачається, що 03 травня 2009 року виконавчим комітетом Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №3. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку із чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04.01.1972 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис № 1. Спільне життя з відповідачем у них з часом стало погіршуватись. Через відсутність взаєморозуміння, різні характери, погляди на життя, плани на майбутнє, вони втратили почуття лобові один до одного. Все це призвело до того, що в 2000 році сімя повністю розпалась. На даний час вже 17 років вони спільно не проживають, між ними шлюб існує формально, примирення між ним та відповідачем неможливе, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. В судове засідання позивач зявився, позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання зявилась, не заперечує проти заявлених позовних вимог позивача. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 04.01.1972 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області зроблено актовий запис № 1 (а.с.5). По реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище «Андросова» на прізвище позивача «Чорна». Сторони не ведуть спільного господарства та припинили шлюбні відносини. У теперішній час примирення неможливе. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.3 ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б \~інтересам одного з них, інтересах їх дітей, що мають істотне значення для справи. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] На підставі ст.ст.104, 105, 109, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04.03.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі у Відділі РАЦС Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 09. В шлюбі дітей не мають. Сімейне життя у сторін не склалося, через відсутність взаєморозуміння між подружжям, різні погляди на сімейне життя. Спільно вони не проживають з квітня 2014 року, в зв'язку з чим позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, тому звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 04.03.2010 року та зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). В шлюбі в сторін дітей немає. Причинами розпаду сім'ї, згідно позовної заяви, є відсутність взаєморозуміння між сторонами, різні погляди на сімейне життя, сторони з квітня 2014 року проживають окремо, в зв'язку з чим позивач дійшов переконання про неможливість подальшого збереження шлюбу. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Згідно ст. 110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи обставини по даній справі, а також те, що сторони вже тривалий час спільно не проживають, зазначене дає суду законні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04.09.2010р. сторони уклали шлюб, який зареєстрований за №355 Відділом реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з 2014 між сторонами зникло взаєморозуміння і взаємоповага, оскільки вони різних поглядів на життя, різних вподобань. Від позивача [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу за відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи належним чином повідомлена, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.09.2010р., про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі складено актовий запис №355, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12). На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру спільно проживати, а збереження шлюбу істотно порушує права позивача через категоричність позивача до примирення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04.10.2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі в виконкомі Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 7. В шлюбі вони дітей не мають, однак відповідач не бажає розривати шлюб в органах РАЦС. Сімейне життя у сторін не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим з 2010 року припинили шлюбні стосунки і проживають окремо. Позивач прийшов до висновку, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе, тому звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 04.10.2009 року в виконкомі Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). В шлюбі сторони дітей не мають. Причинами розпаду сім'ї, згідно позовної заяви, є різні погляди сторін на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим з 2010 року припинили шлюбні стосунки і проживають окремо. Тому позивач прийшов до висновку, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе. Стаття 4 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім'ю. Згідно ст. 110 СК України подружжя має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, враховуючи обставини по даній справі - відсутність взаєморозуміння між подружжям, а також те, що з 2010 року сторони проживають окремо і примиритися не бажають, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Зазначене дає суду законні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04.11.1995 зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу у них народилось двоє дітей - доньки [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Через сімейні непорозуміння з дружиною шлюбні стосунки фактично припинилися, у зв'язку з чим позивач просить суд розірвати шлюб між ним і [PERSON] [INFO], зареєстрований 04.11.1995 у виконкомі Білківської сільської ради Тростянецького району, актовий запис № 27. В судове засідання позивач не з'явився, направив суду заяву, в якій розгляд справи просив провести без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій розгляд справи просила провести без її участі, позов визнала. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.11.1995 у виконкомі Білківської сільської ради Тростянецького району, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Через сімейні непорозуміння шлюбні стосунки між сторонами фактично припинилися. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому його подальше збереження недоцільне. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04 жовтня 2003 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований Генічеським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис № 128. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне проживання не склалося по причині того, що позивач зустрів іншу жінку. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2018 року. А тому вважає, що примирення між ними не можливо, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в підготовчому засіданні просить шлюб із відповідачкою розірвати, оскільки примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Також просить розглянути справу у підготовчому провадженні. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні просить розірвати шлюб із позивачем та розглянути справу у підготовчому провадженні. Враховуючи те, що відповідач визнала позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому провадженні на підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Москаль) [PERSON] уклали шлюб 04 жовтня 2003 року який був зареєстрований Генічеським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис № 128 (а.с. 3). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO](а.с.4). Відповідно до\~ст. 24 СК України,\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що причини, які побудили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують, загальне господарство не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного. Примирення між сторонами неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04 липня 2002 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 819. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на життя та несумісність характеру. Шлюбні відносини між ними припинені з березня 2016 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, скерувала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки з березня 2016 року та поновлювати їх наміру не мають. Сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст. ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved