Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що 04 грудня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис 984, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Вказує, що від шлюбу у них дітей немає. Пояснює, що в шлюбі подружжя прожило близько пів року, після чого спільне проживання однією сім`єю у подружжя було фактично припинено. Зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме його інтересам, які мають істотне значення, зокрема між позивачем та відповідачем не має спільного погляду на життя в шлюбі, різняться погляди на сімейні цінності, здійснення сімейних прав та виконання сімейних обов`язків. Між ними часто виникали спірні ситуації, які завершувалися сваркою. Стверджує, що спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують. На підставі вищевикладеного, просить суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явився, однак від його представника адвоката Ігнатьо Б., надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, водночас подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 04.12.2018 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] ), [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 984, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.12.2018 року. Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін дітей немає. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, шлюбних стосунків вони не підтримують, даний шлюб існує тільки формально. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, відповідач визнала позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved