Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до\~ [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про припинення права спільної часткової власності на житловий будинок за [ADDRESS] шляхом поділу в натурі житлового будинку та господарських споруд передавши та визнавши за сторонами право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку та господарських споруд, що відповідають розміру 24/100 та 48/100 часток сторін у спільному майні; виділення в натурі позивачу 24/100 частки земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій відповідно відокремлена частка житлового будинку, що передається позивачу в результаті його поділу в натурі. Позовні вимоги мотивував тим, що 27.03.2009 р. Івано-Франківським міським судом у справі за № 2- 594/20 09р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, визнано мирову угоду укладеною між [PERSON] та [PERSON] за якою: за [PERSON] визнано право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 24/100 будинковолодіння по [ADDRESS] . Проте, відповідачка [PERSON] чинить йому перешкоди в користуванні належною йому часткою майна 24/100 мотивуючи це тим, що визначена судом належна [PERSON] частка майна в будинковолодінні перебуває у спільній частковій власності і не виділена в натурі і тому визначитися, яку саме частину будинку виділити позивачу не має можливості. Таким чином, позивач не може домовитися з відповідачем про виділ в натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності. Позивач, в квітні 2016 р. звернувся до відповідачки з усною пропозицією укласти договір про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки як об`єктів права спільної часткової власності. Однак, така пропозиція була залишена без розгляду відповідачем, який в п`ятиденний строк, передбачений для відповіді, не виявив бажання укласти відповідний договір, погодити його умови або ж вчинити будь-які інші дії, що свідчили б про намір укласти відповідний правочин. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, що призвело до не можливості вчинити договір про поділ спільного майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України, позивач\~ просить здійснити поділ житлового буднику та виділу земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. 17.06.2016 року відповідачкою [PERSON] подано заперечення, відповідно до якого повідомила, що жодної конфліктної ситуації між нею та співвласником жилого будинку [PERSON] не виникало. Жодного разу не пропонували здійснити виділення майна в натурі, і дана тема жодного разу не обговорювалась ні з співвласником майна [PERSON] ні з представником позивача [PERSON] . Позивачу достовірно відомо, що як будинок так і земельна ділянка, що знаходиться під будинком та навколо нього перейшла відповідачці у власність в порядку спадкування згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.01.2008 року та Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія ІФ №045658 від 19.05.2005 року. Частка в будинковолодінні набута [PERSON] шляхом отримання її за мировою угодою зі згоди відповідачки, а не за договором купівлі-продажу чи дарування, і передана йому у власність виключно частина будинку (споруди), однак земельна ділянка йому не належить і належати не може. Вказані дії позивача, його необгрунтований позов до відповідачки створюють між ними конфліктну ситуацію. 3 метою усунення конфлікту, відповідачка пропонує позивачу взяти земельну ділянку під будинком в оренду за попередньо узгодженою сумою. Оскільки, частка позивача стоїть на її землі, виділення може здійснюватись з залученням і використанням належної їй земельної ділянки, оскільки і через її територію, та доступ до виділеної частки теж може здійснюватись виключно через земельну ділянку, що знаходиться у її власності, вважає неприпустимим здійснювати виділення майна в натурі до моменту вирішення питання оренди земельної ділянки(а.с.40-42). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.09.2016 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності на житловий будинок за [ADDRESS] шляхом поділу в натурі житлового будинку та господарських споруд передавши та визнавши за сторонами право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку та господарських споруд, що відповідають розміру 24/100 та 48/100 часток сторін у спільному майні; виділення в натурі позивачу 24/100 частки земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій відповідно відокремлена частка житлового будинку, що передається позивачу в результаті його поділу в натурі - призначено судову будівельно-технічну експертизу(а.с.61). 26.04.2018 року надійшов висновок судового експерта №008/04-2018 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №344/6019/16-ц від 24.04.2018 року(а.с.111-137). 31.01.2019 ухвалою Івано-Франквського міського суду до участі в розгляді справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності на житловий будинок за [ADDRESS] шляхом поділу в натурі житлового будинку та господарських споруд передавши та визнавши за сторонами право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку та господарських споруд, що відповідають розміру 24/100 та 48/100 часток сторін у спільному майні; виділення в натурі позивачу 24/100 частки земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій відповідно відокремлена частка житлового будинку, що передається позивачу в результаті його поділу в натурі залучено в якості третьої особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради(а.с.196,197). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, крім того зазначила, що не заперечує проти покладення на позивача обовязку по встановленні перегородки між приміщеннями. Відповідачка, представник відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав наведених у запереченні, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні просила прийняти рішення, яким позов задоволити частково, врахувати те, що по будинку необхідно провести облаштування опалювальної системи, а земельна ділянка належить відповідачці, а тому винесене рішення не повинно порушувати прав та інтересів малолітньої дитини. Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено. Статтею 12 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до копії свідоцтва про права на спадщину за законом від 10.10.2003 року [PERSON] успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] спадкове майно, на яке видано свідоцтво, що складається: з земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських приміщень і споруд, площа 0,0262 га, що знаходиться на території [ADDRESS] (а.с.46). Відповідно до копії свідоцтва про права на спадщину за законом від 10.10.2003 року [PERSON] успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] спадкове майно, на яке видано свідоцтво, що складається: з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.47). Як вбачається з копії витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно Івано-Франквського ОБТІ від 05.11.2003 року [PERSON] є власником домоволодіння в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину /6-1355/10.10.2003/нотаріус [PERSON] [ADDRESS] - [PERSON] ДНК, частка 1 [ADDRESS] 2(а.с.48). 04.04.2008 року [PERSON] оформила право власності на нерухоме майно, яке\~ знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.04.2008 року на підставі свідоцтва про право власності /б/н /04.04.2008 року/ виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, частка 72/100(а.с.43,45). Копією державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ІФ №045658 видане 29.05.2005 року, яка знаходиться в [ADDRESS] встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.2003 року, №6-1357 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0268 га. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.(а.с.49). Згідно ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.03.2009 року затверджено мирову угоду укладену між [PERSON] та [PERSON] за якою: 1. За [PERSON] визнано право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 24/100 будинковолодіння на [ADDRESS] , яке складається із житлового будинку площею 198.1 кв.м. (в інвентарній справі під літ. А), сараю площею 10,9 кв.м. (в інвентарній справі під літ. Б), літньої кухні площею 25.2 кв.м. (в інвентарній справі під літ. В), вбиральні, огорожі, воріт. [PERSON] погоджується на визнання за [PERSON] права власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 48/100(будинковолодіння на [ADDRESS] . 2. За [PERSON] визнається право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 48/100 будинковолодіння на [ADDRESS] , яке складається із житлового будинку площею 198,1 кв.м. (в інвентарній справі під літ. А), сараю площею 10,9 кв.м.(в інвентарній справі під літ.Б), літньої кухні площею 25,2 кв.м.(в інвентарній справі під літ.В), вбиральні, огорожі, воріт. [PERSON] погоджується на визнання за [PERSON] права власності в порядку поділу спільного майна подружжя на 24/100 будинковолодіння на [ADDRESS] . [ADDRESS] . Відшкодування судових витрат по даній справі покладається на [PERSON] . Провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності закрито(а.с.21,22). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 16.03.2016 року [PERSON] є власником житловий будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] часткова власність, розмір частки 24/100. Підстава набуття ухвала Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.03.2009 року(а.с.53,54). Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Ч. 1 ст. 364 ЦК України, встановлено співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності Відповідно ч.ч.1,2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до постанови ВСУ від 03.04.2013 р. № 6-12цс13, поділ (виділ) спільного часткового майна проводиться в натурі відповідно до часток кожного зі співвласників. На виконання ухвали Івано-Франківського міського суду від 16.09.2016 року було проведено судову будівельно-технічну експертизу, відповідно до якої встановлено лише один варіант розподілу майна. З даного приводу в судовому засіданні експертом було надано розяснення. Представник позивача з висновком експерта погодилась у повному обсязв та зазначила, так як, можливий лише один варіант розподілу, просила розділити спільне майно подружжя в натурі відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 24.04.2018 року. Відповідачка, представник відповідачки з висновком судового експерта не погодились, оскільки, при такому розподілі будинковолодіння, усі комунікації знаходяться зі сторони позивача і відповідачка, яка проживає з малолітньою дитиною буде позбавлена доступу до газо-, електропостачання, опалення. А для встановлення таких комунікацій необхідні немалі додаткові витрати. Як вбачається з висновку судового експерта №008/04-2018 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №344/6019/16-ц від 24.04.2018 року, експертом запропоновано один варіант розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] (Додаток N98-9), відповідно до якого встановлено. Виділити співвласнику 1/3 частини житлового будинку наступні приміщення в житловому будинку (червоний колір): 2-1 частину коридору площею 8,7м2; 2-3 житлову кімнату площею 20,2м2; 2-4 кухню площею 12,1м2; 2-5 ванну площею 5,3м2. Разом по житловому будинку 46,Зм2. Виділити наступні господарські будівлі і споруди: літню кухню літ. «В» площею 25,2м2. Виділити співвласнику 2/3 частини житлового будинку наступні приміщення в житловому будинку (синій колір): 2-1 частину коридору площею 6,8м2; 2-2 житлову кімнату площею 15,7м2;\~ 2-6 сходову клітку площею 7,3м2; 2-7 гардероб площею 3,7м2; 2-8 житлову кімнату площею 13,8м2; 2-9 житлову кімнату площею 32,3м2; 2-10 ванну площею 5,2м2. Разом по житловому будинку 84,8м2.. Виділити наступні господарські будівлі і споруди: вбиральню літ. «Г» - площею 1,1м2. У спільному користуванні обох співвласників залишити: ворота №2 - вартість 5570,0грн.; огорожу №3 - вартість 4543,0 грн. За перевищення реальної частки над ідеальною співвласник 1/3 частини будинковолодіння повинен виплатити співвласнику 2/3 частини будинковолодіння компенсацію у розмірі перевищення частки над ідеальною (3,44%): 1018177,0 х 3,44/100 = 35025 грн. 28 коп. При запропонованому варіанті розподілу необхідно провести наступні переобладнання житлового будинку(додаток №8-9): двом співвласникам встановити перегородку між приміщеннями коридору (2-1); співвласнику 1/3 частини влаштувати вхідні двері в приміщення (2-5). При даному варіанті розподілу кожному із співвласників необхідно влаштувати індивідуальне електропостачання, газопостачання (якщо є) і опалення своїх приміщень. Для здійснення всіх переобладнань необхідно розробити та погодити в установленому порядку проектну документацію. При розподілі житлового будинку частина робіт по його реальному розподілу у внутрішніх приміщеннях виконується спільно, як позивачем, так і відповідачем. Також, експерту невідомо яким методом будуть проводитись ці роботи (господарським чи підрядним). Господарський метод полягає у виконанні робіт власними силами. Підрядний метод полягає у виконанні робіт з залученням будівельних організацій. Вартість виконання робіт цими способами суттєво відрізняється. В зв`язку з чим вартість даних робіт не визначається(а.с. 110-137). Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Оскільки, сторона відповідача не погоджується із запропонованим експертом варіантом розподілу житлового будинку та відповідачкою не представлено суду іншого варіанту розподілу, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної вимоги щодо розподілу будинковолодіння, а саме: припинити право спільної часткової власності; поділити в натурі житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться за адресою [ADDRESS] , таким чином. Визнати за [PERSON] та [PERSON] право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку та господарських споруд, що відповідають розміру 24/100 та 48/100 часток сторін у спільному майні. Виділити [PERSON] власнику 1/3 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , згідно експертного висновку №008/04-2018 судової будівельно-технічної експертизи від 24.04.2018 року(червоний колір): 2-1 частину коридору площею 8,7м2; 2-3 житлову кімнату площею 20,2м2; 2-4 кухню площею 12,1м2; 2-5 ванну площею 5,3м2. Разом по житловому будинку 46,Зм2. Виділити позивачу наступні господарські будівлі і споруди: літню кухню літ. «В» площею 25,2м2. Виділити [PERSON] власнику 2/3 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , згідно експертного висновку №008/04-2018 судової будівельно-технічної експертизи від 24.04.2018 року(синій колір). 2-1 частину коридору площею 6,8м2; 2-2 житлову кімнату площею 15,7м2;\~ 2-6 сходову клітку площею 7,3м2; 2-7 гардероб площею 3,7м2; 2-8 житлову кімнату площею 13,8м2; 2-9 житлову кімнату площею 32,3м2; 2-10 ванну площею 5,2м2. Разом по житловому будинку 84,8м2.\~ Виділити відповідачці наступні господарські будівлі і споруди: вбиральню літ. «Г» - площею 1,1м2. У спільному користуванні сторін залишити: ворота №2 вартість 5 570 грн.; огорожу №3 вартість 4 543 грн. Відповідно до ухвали ВССУ від 30.05.2012 року при обранні варіанта поділу зазначеного майна в натурі, слід обирати такий варіант при якому частки майна, які виділяються співвласникам, найближче відповідають їхнім ідеальним часткам. За найменшого відхилення від ідеальних часток підлягає стягненню відповідна грошова компенсація співвласнику за зменшення його частки в спільному майні у разі його поділу (виділу). Аналогічний висновок про обов`язковість сплати грошової компенсації співвласнику за зменшення його частки у спільному майні у разі його поділу (виділу) міститься також в ухвалах ВССУ від 05.11.12, 21.11.12. А тому, зобов`язати позивача [PERSON] виплатити відповідачці [PERSON] компенсацію у розмірі перевищення частки над ідеальною (3,44%), що становить - 35 025 грн. 28 коп.(а.с.110-137). Зобов`язати позивача [PERSON] , влаштувати вхідні двері в приміщення (2-5). Зобов`язати позивача [PERSON] та відповідачку [PERSON] провести переобладнання житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , а саме: встановити перегородку між приміщеннями коридору (2-1); влаштувати індивідуальне електропостачання, газопостачання (якщо є) і опалення своїх приміщень; розробити та погодити у встановленому порядку проектну документацію. Оскільки, висновком експерта не встановлено розміру горшових витрат, які сторони мають понести у випадку переобладнання будинку, тому, витрати при розподілі житлового будинку, а саме: частини робіт по його реальному розподілу у внутрішніх приміщеннях, влаштуванні індивідуального електропостачання, газопостачання (якщо є) і опалення приміщень, розробці та погодженні у встановленому порядку проектної документації, покласти на сторін порівно. Щодо позовної вимоги про виділення в натурі позивачу 24/100 частки земельної ділянки, на якій відповідно відокремлена частка житлового будинку, що передається позивачу в результаті його поділу в натурі, то суд приходить до висновку про часткове задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо поділу зазначеної земельної ділянки. Тому за клопотанням сторони позивача була призначена та проведена судова будівельно-технічна експертиза для вирішення питання про технічну можливість проведення поділу земельної ділянки відповідно до часток кожного з співвласників будинку, що розташований на цій земельній ділянці. З даного приводу в судовому засіданні експертом було надано розяснення. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Ч.1 ст. 120 ЗК України, передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Ч. 4\~ст. 120 ЗК України\~визначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Згідно висновку судового експерта №008/04-2018 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №344/6019/16-ц від 24.04.2018 року надано один варіант розподілу земельної ділянки відповідно до варіанту поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Беручи до уваги те, що сторона позивача просить виділити частину земельної ділянки відповідно до висновку експерта, а сторона відповідача заперечує, щодо розподілу земельної ділянки за запропонованим варіантом та нею не надано іншого варіанту розподілу земельної ділянки, то суд прийшов до висновку про виділ в натурі позивачу [PERSON] частину земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій відповідно відокремлена частка житлового будинку з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах (по ходу годинникової стрілки): 4,76; 6,40; 4,76; 3,94; 2,77 - площею 31,00 кв.м., (червоний колір додатку №10)(а.с.110-137). Що стосується решти земельної ділянки, яка необхідна для проїзду, проходу до житлового будинку, то оскільки, позивачем не ставилось питання про встановлення порядку користування даною земельною ділянкою, то суд розяснює сторонам право укладення земельного сервітуту. Відповідно ст. 99 ЗК України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: право проходу та проїзду на велосипеді; право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); право на будівництво та розміщення об`єктів нафтогазовидобування; право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту; право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; право розміщення (переміщення, пересування) об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем; право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; право прогону худоби по наявному шляху; право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; інші земельні сервітути. Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Совтрансавто-Холдинг проти України» тоді як ст. 6 Конвенції гарантує право на справедливий суд, ст.6 не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів чи способу їх оцінки. Це питання регулюється, головним чином, національними законодавством та судами. Суд нагадує, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди аргументувати прийняті ними рішення, це не можна розуміти як вимогу надавати вичерпну відповідь на кожне питання, підняте стороною під час судового розгляду справи. Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є частково обгрунтованими, а тому підлягають до часткового задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 99, 120 ЗК України, ст.ст. 317, 319, 358, 364, 367, 377 ЦК України,

Outcome: dismissed