Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилався на те, що відповідно до свідоцтва на спадщину за заповітом від 19 грудня 2007 року він є власником ? частини жилого будинку з надвірними побудовами, що знаходяться в с.Івашки Полтавського району Полтавської області по вул.Миру,10. За вищевказаною адресою крім нього, у вказаному будинку зареєстровані колишня його дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] та онук [PERSON]. Подружні відносини між ним та [PERSON] фактично були припинені 29 грудня 2006 року. Відповідач забрала всі належні їй речі і виїхала на постійне місце проживання до в м.Полтави, а 09 жовтня 2007 року в Книзі реєстрації розірвання шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського районного управління юстиції Полтавської області зроблено актовий запис №186 про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] З того часу [PERSON] належним йому житлом не користується. Факт не проживання відповідача у будинку, який йому належить, зафіксовано відповідним актом. Він є інвалідом другої групи загального захворювання та отримує пенсію. Внаслідок реєстрації відповідача у його будинку, він не має можливості оформити субсидію. Враховуючи вказане, просив визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку, розташованому по вул.Миру,10 в с.Івашки Полтавського району Полтавської області. До суду позивач [PERSON] направив заяву, в якій позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, а справу розглянути без його участі. В судове засіданні відповідач [PERSON] не зявилась по невідомим суду причинам, хоча належним чином була повідомлена про день і час слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на спадщину за заповітом від 19 грудня 2007 року, виданого державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] є власником ? частини жилого будинку з надвірними побудовами, що знаходяться в с.Івашки Полтавського району Полтавської області по вул.Миру,10. Вказане право власності зареєстроване в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» 16 червня 2011 року за реєстраційним номером 7528346 (а.с.3, 4). Згідно довідки №843 від 12 листопада 2015 року виконавчого комітету Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області у вказаному житловому будинку крім позивача, власника житла, зареєстровані як члени сімї власника [PERSON] колишня дружина власника, [PERSON] син власника, [PERSON] дочка власника та [PERSON] онук власника (а.с.5). 29 грудня 2006 року подружні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично були припинені. Відповідач забрала всі належні їй речі і виїхала для проживання в м.Полтаву. З часу виїзду [PERSON] належним йому житлом не користується. Комісією у складі депутата Супрунівської сільської ради Полтавського району 10 листопада 2015 року складено акт про те, що [PERSON] в будинку №10 по вул.Миру в с.Івашки Полтавського району Полтавської області не проживає (а.с.7). 09 жовтня 2007 року в Книзі реєстрації розірвання шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського районного управління юстиції Полтавської області зроблено актовий запис №186 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. З часу виїзду [PERSON] житловим приміщенням у будинку №10 по вул.Миру в с.Івашки Полтавського району Полтавської області не користується. Позивач є інвалідом другої групи загального захворювання та отримує пенсію, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі про перебування на обліку №274/2015 від 19 листопада 2015 року (а.с.8). Відповідач [PERSON] у добровільному порядку не знімається з реєстрації по вул.Миру,10 в с.Івашки Полтавського району, що створює позивачу перешкоди, як власнику, в користуванні та розпорядженні нерухомим майном. Статтею 41 Конституції України громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому на праві особистої власності майном. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2 ст.405 ЦК України). Відповідач [PERSON] припинила бути членом сімї власника позивача [PERSON] Таким чином, відповідно до вищевказаних норм законів, право члена сімї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сімї власника будинку на користування цим будинком та обсяг цих прав належить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сімї на користування цим будинком. Право членів сімї власника будинку на обєкт власності є похідними від прав самого власника. Системний аналіз наведених та інших норм права, які містить Цивільний та Житловий Кодекси України (зокрема, ст.405 ЦК України, ст.ст.156, 163 ЖК України) свідчить про те, що ними урегульовані відносини з фактичного користування житловим приміщенням членів (колишніх членів) сімї власника будинку, які, у разі вибуття на інше постійне місце проживання та припинення сімейних стосунків із власником це право втрачають. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, право члена сімї власника жилого будинку, який не є співвласником, на користування цим будинком, відповідно до ст.156 ЖК України, обумовлене наявністю сімейних відносин із власником, спільним із ним проживанням у даному будинку, веденням із ним спільного господарства.\~\~ Відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, їй не чинилося жодних перешкод у користуванні житлом, витрати по утриманню будинку, оплаті комунальних послуг відповідач не несе, тому суд приходить до висновку, що вона добровільно втратила правовий звязок із приміщенням. До того ж, відповідач не проживає у житловому будинку по вул.Миру,10 в с.Івашки Полтавського району Полтавської області без поважних причин з грудня 2006 року, тобто понад один рік, і у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України може бути визнана такою, що втратила право користування житлом. [PERSON] вільно обрала місцем проживання для себе інше житло. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] понад\~\~одного року\~ не проживає у будинку, що належить позивачу, а її реєстрація заважає позивачу у повній мірі володіти та користуватися житловим будинком, позовні вимоги щодо визнання відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщення, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved