Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 29.03.2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Московського районного управління юстиції, актовий запис №300. Підставою для розірвання шлюбу зазначає відсутність спільних інтересів, різність поглядів на життя, втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутність спільного господарства. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини сторони не підтримують. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] 13.10.2020 надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідачка у судові засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 13.10.2020 від відповідачки до суду надійшла заява, у якій вона проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. 29.03.2003 між [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції укладено шлюб, актовий запис за № 300, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с. 4). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, ч. 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК України, участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд. Враховуючи наведене та визнання позову відповідачем, суд на підставі положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення про розірвання шлюбу за відсутності сторін. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу порушуватиме засади добровільності шлюбу та суперечитиме інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до заяви відповідачки суд залишає їй прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved