Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що 13 жовтня 2001 року він, [PERSON] , [INFO] , з відповідачкою - [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград - Волинському реєстраційної служби Новоград - Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області (актовий запис № 304). Вказує, що від цього шлюбу вони з відповідачкою мають сина: [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, вони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя та сімейні відносини. Шлюбні відносини між ними існують тільки формально. За таких обставин, подальше збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи наведені обставини, просить суд строк на примирення не давати. Стверджує, що спору щодо утримання сина та визначення місця його проживання з матір`ю між ними немає. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.05.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач не з`явився, однак, 21.06.2019 року зареєстрував через канцелярію суду заяву від 03.04.2019 року, посвідчену приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Борисовою О.С. про розгляд справи без його участі, зареєстровану в реєстрі за № 219, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд шлюб між ним та [PERSON] розірвати. У підготовче засідання відповідачка не з`явилася, однак, 21.06.2019 року зареєструвала через канцелярію суду заяву від 03.04.2019 року, посвідчену приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Борисовою О.С. про розгляд справи без її участі, зареєстровану в реєстрі за № 218. В заяві зазначає, що позовні вимоги позивача підтримує, просить суд шлюб між нею та [PERSON] .. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 13.10.2001 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом № 304, що стверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим повторно 27.11.2014 року. Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.01.2010 року. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, вони разом не проживають та сімейних стосунків не підтримують. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 384,20 грн. судового збору.

Outcome: approved