Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, уточненим 02.10.2017 року, в якому просив зняти обтяження - заборону на відчуження нерухомого майна [PERSON], а саме: квартири [ADDRESS] (нині Щаслива) в смт. Есхар Чугуївського району Харківської області, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 29.08.2007 року за реєстраційним номером 5565835, перенесеного з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстровим номером 5565835 від 29.08.2007 року Чугуївською держаною нотаріальною конторою на підставі заборони за постановою Чугуївського міського суду про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 15.05.1996 року, заборона № 36/1996, скасувавши при цьому ухвалу суду про накладення арешту. В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що йому на праві приватної власності належить [ADDRESS] (колишня - Терешкової) у смт. Есхар Чугуївського району Харківської області, згідно договору купівлі - продажу АЕВ № 911771 від 28.04.2006 року № 259, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] Право власності зареєстроване згідно чинного законодавства. У травні 2017 року позивачу стало відомо про наявність обтяження даної квартири. Згідно з довідкою з Державного з реєстру речових прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на [ADDRESS] (колишня - Терешкової) у смт. Есхар Чугуївського району Харківської області накладено арешт та оголошено заборону її відчуження, в якому власником квартири вказаний [PERSON] У звязку з вищезазначеним обтяженням позивачу відмовляють в здійснені продажу квартири, чим порушуються його права як наймача по володінню, розпорядженню та користуванню майном, яке належить йому на праві приватної власності. Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явились, подавши до суду заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Від представника Чугуївської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила винести рішення згідно з чинним законодавством. Інші учасники судового процесу в судове засідання не зявилися, незважаючи на те, що були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, ніяких заяв чи клопотань від них не надходило. Суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з'явилися, за наявними доказами у справі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на підставі ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 15.05.1996 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, заборони № 36/1996р. Чугуївської державної нотаріальної контори, зареєстровано обтяження № 3710458 від 09.09.2006 року, на [ADDRESS], власником якої вказаний [PERSON], перенесене до Єдиного реєстру заборон за № 5565835 від 29.08.2007 року (а.с. 6). Згідно копії інвентаризаційної справи на [ADDRESS] (Терешкової) у смт. Есхар Чугуївського району Харківської області, вказана квартира на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 14.08.1995 року належала [PERSON] Відповідно до договору купівлі-продажу від 30.08.1995 року дана квартира придбана у власність [PERSON] 15.05.1996 року. У звязку розглядом Чугуївським міським судом Харківської області справи про визнання вищевказаного договору купівлі-продажу недійсним судом встановлена заборона на здійснення будь-яких дій щодо відчуження квартири [ADDRESS] (Терешкової) у смт. Есхар Чугуївського району Харківської області. 07.02.1997 року рішенням Чугуївського міського суду Харківської області по вказаній справі договір купівлі-продажу від 30.08.1995 року визнаний недійсним (а.с. 7-12, 17, 57-58). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2004 року, після смерті власника квартири - [PERSON] право власності на квартиру перейшло спадкоємцям померлого: [PERSON] та [PERSON], по ? частині кожній (а.с. 13). 09.02.2004 року [PERSON] та [PERSON] продали [ADDRESS] (Терешкової) у смт. Есхар Чугуївського району Харківської області [PERSON], про що свідчить Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 14). Згідно Договору купівлі-продажу від 28.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] придбав у власність [ADDRESS] (Терешкової) у смт. Есхар Чугуївського району Харківської області, яка належала на той час [PERSON] (а.с. 15-16). Таким чином, арешт накладався на [ADDRESS] (Терешкової) у смт. Есхар Чугуївського району Харківської області з метою забезпечення позовних вимог по справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним до розгляду справи по суті. Як встановлено судом, справа розглянута 07.02.1997 року, однак заборона відчуження вказаного нерухомого майна не знята, що обмежує право позивача щодо вільного користування та розпорядження власним майном. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 7 ст. 319 ЦК України передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та враховуючи те, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Таким чином, оскільки позивачем при предявлені позову сплачений судовий збір за одну позовну вимогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір за другу позовну вимогу щодо скасування ухвали суду у розмірі передбаченому п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» щодо вимог немайнового характеру, який становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Outcome: approved