Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 9000,00 (девять тисяч гривень 00 копійок) за письмовою розпискою. 19.12.2014 року представник відповідача [PERSON] подала суду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання розписки про отримання у борг 9000,00 (девять тисяч гривень 00 копійок) недійсною. В обґрунтування своїх вимог позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначив, що 15.03.2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] було надано грошові кошти у розмірі 9000,00 (девять тисяч гривень 00 копійок) строком повернення до 15.04.2014 року. Проте [PERSON] зобовязання за договором не виконав, грошові кошти у визначений строк не повернув, у звязку з чим позивач змушений був звернутися до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] з'явилися, підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач на судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими відправленнями наявними в матеріалах справи, причини неявки суду не відомі. Представник відповідача [PERSON] до суду зявилась заперечувала проти позову вказала, що позивач заволодів грошима та змусив надати боргову розписку на 9\~000 грн., відповідач ніяких грошей у позивача не брав. У звязку з тим, що представник позивача за зустрічним позовом не зявилася в судове засідання Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу від 21.07.2015 року було винесено ухвалу про залишення зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання розписки про отримання у борг 9000,00 (девять тисяч гривень 00 копійок) недійною без розгляду. Позовні вимоги підтверджуються показами свідка. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив що, з позивачем знайомий з початку 2013 року з відповідачем з кінця 2013 року їх познайомив позивач [PERSON] В березні 2014 року відповідач [PERSON] попросив у нього та у [PERSON] в борг гроші. Він йому передав гроші, потім відповідач зник, вимикнув телефон. Коли він та [PERSON] знайшли [PERSON], той їм запропонував написати розписку а через місяць повернути борг. Але так нічого не повернув. Проаналізувавши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 15.03.2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] було надано грошові кошти у розмірі 9000,00 (девять тисяч гривень 00 копійок) строком повернення до 15.04.2014 року. Вдповідно до ст.. 625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. ст.. 526 ЦКУ \~Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~ ст.. 1046 ЦКУ за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов повинна бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, є підстави вважати, що вказана розписка складена між сторонами 15.03.2014 року є формою вираження договору позики, згідно якого позикодавець фактично передає позичальнику грошові кошти, а позичальник зобовязаний повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів та проценти, які визначені умовами договору. Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, тому суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 9000,00 (девять тисяч гривень 00 копійок) за договором позики, в рахунок повернення суми грошової позики. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати по справі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved