Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] як опікуна неповнолітнього [PERSON], про встановлення розміру часток у спільній сумісній власності. В позовній заяві покликається на ту обставину, що з 10 листопада 1990 року по 11 січня 2006 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. В 1998 році, згідно договору купівлі-продажу, вони як подружжя, придбали квартиру [ADDRESS]. В подальшому нумерація будинків була змінена і будинок №10, у якому розміщена квартира, став будинком №28. 10 червня 2014 року [PERSON] померла. Після смерті колишньої дружини, віня залишився проживати в даній квартирі. На даний момент виникло питання про укладення договорів з ПАТ «Волиньобленерго», житлово-експлуатаційною конторою №1, Володимир- Волинським УВКГ, однак цього він зробити не може, так як не має відповідних документів, що підтверджують його право власності на дану квартиру. У звязку з цим вимушений звернутись до суду, за встановленням розміру частки у спільній сумісній власності. Просить визнати квартиру №3 в будинку №28 (колишня нумерація 10) по вул. Академіка Глушкова в м.Володимир-Волинський Волинської області, об»єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], яка померла 10 червня 2014 року та виділити [PERSON] та [PERSON], яка померла 10 червня 2014 року, по ? частині кожному, належної їм на праві спільної сумісної власності квартири №3 в будинку №28 (колишня нумерація 10) по вул. Академіка Глушкова в м.Володимир-Волинський Волинської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та просять його задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Відповідач [PERSON], як опікун неповнолітнього [PERSON], визнала позов повністю та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] не заперечила проти задоволення даного позову. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що заяву відповідача про визнання позову слід прийняти, а позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено і сторонами не заперечується та обставина, що з 10 листопада 1990 року по 11 січня 2006 року позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Відповідач визнала ту обставину, що позивач та її сестра [PERSON] працювали та за спільні кошти подружжя в 1998 році, згідно договору купівлі-продажу, придбали квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири від 09.03.1998 року, зареєстрованого за р/н2-394 та посвідченого державним нотаріусом Володимир-Волинської держнотконтори [PERSON], власником придбаної квартири є [PERSON], про що КП «Волинське обласне БТІ» 30 березня 1998 року видано реєстраційне посвідчення за №3832. Судом також встановлено, що в подальшому нумерація будинків була змінена і будинок №10, у якому розміщена квартира, став будинком №28, що стверджується копією технічного паспорту на квартиру та копією реєстраційного посвідчення. Копією свідоцтва про смерть стверджується, що [PERSON] померла 10 червня 2014 року. Згідно ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної власності. Згідно ст.61 СК Україна об'єктом права спільної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком майна, виключеного з цивільного обороту. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Враховуючи заяву відповідача про визнання позову, з урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. На підставі викладеного, ст.ст.355, 357 ЦК України, ст.ст. 60, 61 СК України,

Outcome: approved