Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати припиненою поруку [PERSON] за кредитним договором №50010087 від 16 серпня 2013 року, укладеним між [PERSON], [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальності «ПОРШЕ МОБІЛІТІ». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив задовольнити позов в повному обсязі, та пояснив, що 29 травня 2015 року позичальником і поручителем за кредитним договором була отримана вимога щодо необхідності дострокового, протягом 30 днів з моменту отримання, повернення кредиту. Через 6 місяців після визначеного ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» строку, останнє не звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості з поручителі, у звязку з чим, порука є припиненою. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, та пояснив, що відповідно до наданої йому усно інформації, працівники ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» помилково направили в травні 2015 року вимогу про дострокове повернення кредиту, яка не була завірена належним чином, та відповідно не створювала юридичних наслідків. При цьому йому не відомо, щоб [PERSON] чи [PERSON] повідомляли про помилкове направлення досудової вимоги, чи про притягнення будь яких осіб до відповідальності за помилкове направлення. Досудову вимогу, яку ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» вважає належною, було отримано позичальником 28 листопада 2015 року, та протягом 6 місяців із наданого позичальнику і поручителю строку для повернення кредиту, 19 травня 2016 року до них було предявлено позов про стягнення заборгованості. Крім того, строк виконання зобовязань за кредитним договором встановлено до 15 серпня 2018 року. Таким чином, в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою про розгляд справи в передбаченому п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України порядку, до суду не зявилась, що зважаючи на її четверту неявку, не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За частиною 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частина 3 статті 61 ЦПК України вказує, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 16 серпня 2013 року укладено кредитний договір №50010087 (а.с.3-9), за яким Товариством з обмеженою відповідальності «ПОРШЕ МОБІЛІТІ», для придбання автомобіля марки VW Polo Sedan, обємом двигуна 1598 куб.см., 2013 року випуску, надало [PERSON] кредит в сумі 111204,31 гривень (що еквівалентно 13685 доларів США) та додатковий кредит в сумі 34015,45 гривень (що еквівалентно 4186 доларів США), строком на 60 місяців, з процентною ставкою 9,90%. Договором передбачено щомісячне погашення кредиту рівними частинами, до 15 серпня 2018 року, відповідно до графіку погашення кредиту, який є додатком до кредитного договору. Цей самий кредитний договір підписано [PERSON], який в якості поручителя зобовязався нести матеріальну відповідальність перед ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» за виконання [PERSON] своїх зобовязань. 19 травня 2015 року ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» направило вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором (а.с.10, 102-103, 104-105, 109), згідно якої [PERSON] і [PERSON] зобовязані протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги, достроково повернути суму кредиту в повному обсязі, що на той час становив 214630,29 гривень (з яких: невиплачена сума кредиту 8565,89 доларів США, що відповідає 185665,67 гривень; несплачені чергові платежі 24841,40 гривень; штрафні санкції 4123,22 гривень). Зазначена вимога підписана директором ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» [PERSON], та завірена мокрою печаткою ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ». Вимога була отримана позичальником 29 травня 2015 року (а.с.106, 107). Відповідно до приписів частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Кредитним договором №50010087 від 16 серпня 2013 року (а.с.3-9) не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє (є чинним) до повного виконання всіх зобовязань позичальника за кредитним договором (а.с.9). Кінцевий термін повернення кредиту до 15 серпня 2018 року (а.с.3, 4зв.). Унаслідок порушення позичальником виконання зобовязання за кредитним договором ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати з позичальника та поручителя стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до кредитного договору (пункт 3.3. розділу Порядок дострокового повернення кредиту Загальних умов кредитування) позичальник зобовязаний повернути у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про вимогу дострокового повернення кредиту (а.с.6). Отже, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за його користування та пені, кредитор ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців від дати порушення позичальником і поручителем встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту (28 червня 2015 року). Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі ч.2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, то передбачений ч.4 ст. 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати. Направлення ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» позичальнику ще однієї вимоги від 05 жовтня 2015 року про необхідність дострокового повернення кредиту (а.с.38зв.-40) не спростовує направлення першої вимоги, та не продовжує вже визначений кредитором строк виконання зобовязання (до 28 червня 2015 року). Будь-якого підтвердження помилковості направлення 19 травня 2015 року вимоги про дострокове повернення кредиту і належне про це повідомлення [PERSON] і [PERSON], у справі встановлено не було. Крім того, вимога від 19 травня 2015 року підписана директором ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» [PERSON], та завірена мокрою печаткою підприємства, що спростовує сумніви у неналежному завіренні документу. Оскільки, як вказав представник відповідача, з позовом до суду ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» про стягнення заборгованості з позичальника і поручителя, звернувся лише у травні 2016 року (а.с.65, 40зв., 56), то у звязку з пропуском шестимісячного строку, порука [PERSON] за кредитним договором №50010087 від 16 серпня 2013 року є припиненою. Доказу подачі позову у строк до 28 грудня 2015 року суду не надано. Вищевказані висновки також відповідають Правові позиції Верховного Суду України, висловлені в постанові від 07 вересня 2016 року у справі № 6-691цс16. Зважаючи на викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання щодо відшкодування судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України у позові не заявлено, у звязку з чим, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України, судом не вирішується.

Outcome: approved