Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що відповідно до Державного акту серії І-МК №024361 він є власником земельної ділянки, площею 8,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Казанківської селищної ради Миколаївської області, яку на підставі договору оренди №2, зареєстрованого 16.02.2010 року Казанківським сектором реєстрації Миколаївської філії центру ДЗК за №041049100142, передав в користування [PERSON] строком на десять років. З 2010 року і до теперішнього часу, відповідач не сплачував йому орендну плату за користування землею. Розмір орендної плати за період 2010 -2015 років з урахуванням пені та індексу інфляції складає 115783,71 грн. (орендна плата 111300 грн., пеня 1855,71 грн., 3% річних від простроченої суми 2628 грн.). Посилаючись на невиконання відповідачем своїх обовязків за договором оренди землі позивач просив розірвати спірний договір, стягнути з відповідача на його користь орендну плату за період 2010 -2015 років з урахуванням пені та індексу інфляції в сумі 115783,71 грн. та судові витрати. Згодом позивач [PERSON] заявою від 27.12.2016 року уточнив розрахунки за позовом і просив розірвати спірний договір, стягнути з відповідача на його користь орендну плату за період з 2010 року по 2015 рік включно в сумі 11134,26 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали заявлені (зменшенні) вимоги і просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За статтею 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Одним з них є Закон України «Про оренду землі». В силу ст. ст. 1, 21-22 та 24 названого закону, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Платою за користування земельною ділянкою є орендна плата, під якою розуміють платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій формах. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. \~\~Положеннями ст. 141 ЗК України передбачено, що\~\~підставою\~\~припинення права користування земельною ділянкою\~\~є систематична несплата орендної плати. \~\~Аналогічні положення\~\~містяться в ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон), де передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього\~\~Закону та умовами договору. Матеріалами справи встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], який в силу Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №024361 від 11.09.2001 року, є власником земельної ділянки, площею 8,04 га, розташованої на території Казанківської селищної ради Миколаївської області, була досягнута домовленість про передачу належної йому земельної ділянки в оренду строком на 10 років. Ця домовленість реалізована правочином (договором) з додержанням визначеної законом письмової форми, який зареєстровано у Казанківському секторі реєстрації Миколаївської філії центру ДЗК 16.02.2010 року за №041049100142, тому є укладеним з моменту його державної реєстрації. \~\~ Відповідно до п.п. 9-11\~\~вказаного договору оренди земельної ділянки відповідач зобов'язався сплачувати позивачу орендну плату до 31 грудня щорічно. \~\~\~В умовах визначених в п. 37\~\~договору оренди земельної ділянки сторони\~\~домовились про те, що дія договору припиняється шляхом його розірвання\~\~за: взаємною згодою сторін; \~рішенням суду на вимогу одної із сторін унаслідок невиконання другою стороною\~\~обов'язків, передбачених договором,\~\~та внаслідок випадкового знищення, пошкодження\~\~орендної земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. На підтвердження виплати позивачу орендної плати за користування земельною ділянкою у 2010-2015 роках відповідачем не надано письмових доказів. \~\~\~ Отже, зазначені обставини вказують на систематичну несплату позивачу [PERSON] орендної плати, що\~\~є невиконання умов договору\~\~визначених сторонами в п.п. 9-11 та є підставою для розірвання договору. В судовому засіданні встановлено, що відповідач в порушення умов договору оренди землі від 16.02.2010 року не виконав взяті на себе зобов'язання, тому сума заборгованості з орендної плати у 2010 році складає 1855,71 грн., у 2011 році складає 1855,71 грн., у 2012 році складає 1855,71 грн., у 2013 році складає 1855,71 грн., у 2014 році складає 1855,71 грн. та у 2015 році складає 1855 грн. 71 коп. За таких обставин, суд приходе висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] належить стягнути судові витрати, повязані зі сплатою ним судового збору, в розмірі 1102 грн. 40 коп.

Outcome: approved