Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів. Мотивуючи його тим, що в період часу з 14.06.1997 року по 14.11.2005 року позивач перебував в шлюбі з відповідачкою. Рішенням Сумського районного суду Сумської області постановлено стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку, на утримання сина [PERSON]. При цьому зазначив, що з липня 2013 року і по теперішній час дитина мешкає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідачка не приймає участі у матеріальних витратах на сина, однак аліменти продовжує отримувати. А тому просив суд винести рішення, яким припинити стягнення аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини та стягувати аліменти з відповідачки на його користь на утримання дитини, до досягнення сином повноліття. Позивач до суду не з'явився, направивши заяву про підтримку позову в частині припинення стягнення з нього аліментів та стягнення аліментів з відповідачки. Також просив справу розглядати без його участі. Відповідач, повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, і не повідомила суд про причини неявки, будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 14 листопада 2005 року (а.с. 8). Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьками якого є позивач та відповідачка, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). За рішенням Сумського районного суду Сумської області від 03 жовтня 2005 року позивач [PERSON] є платником аліментів на утримання свого неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] , а отримувачем аліментів є [PERSON]. Після припинення шлюбно-сімейних відносин дитина дійсно проживала разом з матір'ю, проте з середини 2012 року неповнолітній син залишився проживати з батьком, а з 30 серпня 2013 року по теперішній час син офіційно зареєстрований та проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Северинівської сільської ради (а.с. 11). З аналізу ст. 192 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов'язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється Як встановлено, під час судового розгляду на даний час батько дитини - [PERSON] обов'язок по утриманню дитини виконує належним чином, при цьому відповідачка в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачу для утримання неповнолітнього сина. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами, що одержувач аліментів [PERSON] матеріально не утримує дитину, яка на теперішній час мешкає разом з платником аліментів - батьком та знаходиться на повному його утриманні. Відповідно та

Outcome: approved