Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 13 серпня 2011 року в Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 418. На обґрунтування позову зазначив, що він та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2011 року та мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З червня 2018 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини, і з того часу проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть та не мають загального бюджету. Їх сім`я розпалася через причини психологічного характеру, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, неможливість дійти до згоди при вирішенні питань, що стосуються родини. За час окремого проживання вони стали чужими людьми, кожен з них має своє особисте життя, тому вони прийшли до спільного висновку про необхідність розірвання шлюбу. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, її збереження та примирення між ними є неможливим, а шлюб необхідно розірвати. Їх малолітній син проживає разом з позивачкою, а він у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на його утримання. Спору щодо розподілу спільного майна між ними немає. Позивач в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачка також в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, їй зрозумілі наслідки визнання нею позову. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін та відповідно до ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення у справі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин та перевіривши наявність для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 серпня 2011 року в Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 418,\~що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Як зазначено в позові, з червня 2018 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, не мають загального бюджету, і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч.2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду справи повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Частиною 1 статті 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням визнання відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Outcome: approved