Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на його користь майнову шкоду, завдану в результаті пошкоджень належному йому транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 26342 грн., моральну шкоду в розмір 5000 грн. та судовий збір в сумі 640 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 20 вересня 2016 року [PERSON] виїжджаючи на автомобілі «Ореl Аstra» (державний номерний знак [NUMBER]) в районі буд. 11 по вул. Лікаря [PERSON] в м. Кременчуці, на перехресті рівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю «Mitsubishi Lanser Evo» (державний номерний знак [NUMBER]) під й ого керуванням та допустив зіткнення з цим автомобілем, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 жовтня 2016 року по справі №524/7529/16-п відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При зіткненні автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №153 від 24.10.2016 року, розмір матеріальних збитків завданих його автомобілю становить 16941,12 гривні. 22 жовтня 2016 року ним було придбано у фізичної особи підприємця [PERSON] деталі кузова та інші комплектуючи, що зазнали пошкоджень, на загальну суму 29010 грн., що підтверджується товарним чеком № 9 від 20.10.2016 року. Крім того, вартість ремонтних робіт пошкодженого автомобіля відповідно до акту виконаних робіт № 11/17 виданого приватним підприємцем [PERSON] від 22.11.2016 року, обійшлися йому у 4000 грн. Отже, загальна сума вартість відновлювального ремонту його автомобіля становить 33010 грн. У грудні 2016 року відповідачем було компенсовано йому суму франшизи на підставі договору страхування із ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» в розмір 2000 грн. При цьому, наприкінці січня 2017 року ним було отримано від ПрАТ «страхова компанія «Юнівес» страхову виплату в розмірі 6668 грн. Таким чином, залишок суми шкоди заподіяної відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 26342 грн. Також, йому завдано моральну шкоду, що полягає у порушенні звичного способу життя, довелось нервувати через пошкодження автомобіля. Вказував, що його автомобіль не просто легковий автомобіль для повсякденних потреб середньостатистичного споживача, а вказаний автомобіль є спортивним варіантом та є його втіленою мрією, якій внаслідок протиправних дій відповідача було завдано ушкоджень. Крім того, позивачу довелось витрачати час на пошук запасних частин, оскільки автомобіль знято з серійного виробництва та проведення відновлювальних робіт. Вказані обставини причинили йому душевні переживання та додаткові незручності. Моральну шкоду оцінює у 5000.00 грн. Ухвалою суду від 21.11.2017 року за клопотання представника відповідача було витребувано з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» копії документів, повязаних з виплатою страхового відшкодування потерпілому [PERSON] В судовому засіданні представник позивача за угодою - адвокат [PERSON] позов підтримав, прохав його задовольнити, з підстав вказаних у позові. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] за дорученням Кременчуцького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги - адвокат [PERSON] заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у запереченні та письмових поясненнях, а саме: повної виплати матеріального збитку позивачу страховою компанією ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку №170117-3 від 17.01.2017 року, оскільки потерпілий і страховик досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, а останній в передбаченому законом порядку здійснив виплату страхового відшкодування, тобто належним чином виконав свої зобов'язання відповідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. До того ж відповідач сплатив позивачу 2000.00 грн. (дві тисячі грн.) франшизи, вказував на невідповідність придбаних запасних частин згідно із ремонтною калькуляцією, відсутність доказів щодо придбання запасних частин як таких взагалі, та відсутність доказів на витрати з ремонту транспортного засобу. Третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес» в судове засідання свого представника не направило, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У якості експерта в судовому засіданні був допитаний судовий експерт [PERSON], який був повідомлений про кримінальну відповідальність та який проводив дослідження автомобіля позивача та на підставі такого дослідження склав Висновок експертного автотоварознавчого дослідження №153 від 24.10.2016 року. Судовий експерт [PERSON] повідомив, що при визначенні пошкоджень і необхідності заміни деталей на нові, а саме передніх лівих дверей автомобіля, він користувався власним баченням ситуації, хоча можливо було і проводити ремонтно-рихтувальні роботи з відновлення дверей. Визначена ним вартість матеріально збитку не означає, що потерпілий провів такі ремонті роботи. Що стосується визначення матеріального збитку, визначеного субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] згідно звіту про оцінку №170117 від 17.01.2017 року наданого страховою компанією нічого повідомити не може, оскільки з ним не знайомий. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, експерта, приходить до наступного. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлен, що [PERSON] є власником автомобіля «Mitsubishi Lanser Evo», державний номерний знак [NUMBER], червоного кольору, 2008 року випуску. Відповідно до постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 жовтня 2016 року по справі № 524/7529/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме останній визнаний винним у тому, що 20 вересня 2016 року [PERSON] виїжджаючи на автомобілі «Ореl Аstra» (державний номерний знак [NUMBER]) в районі буд. 11 по вул. Лікаря [PERSON] в м. Кременчуці на перехресті рівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю «Mitsubishi Lanser Evo» (державний номерний знак ВІ 1209 В А) під керуванням [PERSON] та допустив зіткнення з цим автомобілем внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Тобто, вказаною постановою суду встановлено факт того, що 20.09.2016 року з вини [PERSON], який керував автомобілем «Ореl Аstra» (державний номерний знак [NUMBER]) відбулася дорожньо-транспортна пригода, наслідок якої належний позивачу автомобіль «Mitsubishi Lanser Evo» (державний номерний знак ВІ 1209 В А) отримав механічні пошкодження. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина пята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду. У п. 5 цієї Постанови Пленуму встановлено, що відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, повязану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. \~\~\~ Відповідно до ч.2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на наведене, суд вважає встановленим та таким, що не підлягає доказуванню, факт про те, що 20.09.2016 року з вини [PERSON] сталося ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль «Mitsubishi Lanser Evo» під керуванням [PERSON] Що стосується відшкодування завданих матеріальних збитків в сумі 26342 грн. суд зазначає наступне: 20.09.2016 року було складено схему місця ДТП за участю автомобілів позивача та відповідача, на бланку схеми ДТП також були зафіксовані пошкодження транспортних засобів. По автомобілю позивача MitsubishiLanserEvo (державний номерний знак [NUMBER]) зафіксовано такі ушкодження: переднє ліве крило, передні ліві дверці, передній лівий диск. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], який є власником автомобілю «Ореl Аstra» (державний номерний знак [NUMBER]), на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ СК «Юнівес», що підтверджується копією полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7996661 від 10.03.2016 року, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну встановлено у сумі 100000.00 грн., розмір франшизи 2000.00 грн. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування). Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 30.09.2016 року проведеного на замовлення страхової компанії ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] встановлено наступні ушкодження автомобіля «Mitsubishi Lanser Evo» (державний номерний знак [NUMBER]): -крило переднє ліве ремонт, фарбування; -двері передні ліві ремонт, фарбування; -стойка передня ліва ремонт, фарбування; -петлі двері передні ліві ремонт; -диск колеса переднього лівого фарбування; -воздухозабірник крила переднього лівого замінити; -ущільнювач канта крила переднього лівого замінити; -перекоспройома дверей ремонтувати. Згідно звіту №170117 від 17.01.2017 р. про визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю «Mitsubishi Lanser Evo» (державний номерний знак [NUMBER]) на момент оцінки складає 8668,47 грн. Згідно страхового акту № ГО-3621/ДП від 23.01.2017 року, сума виплати страхового відшкодування становить 6668,47 грн. Вказана сума страхового відшкодування 6668,47 грн. була виплачена [PERSON] згідно платіжного доручення №11823. Сума франшизи у 2000.00 гривень була сплачена відповідачем позивачу 12.01.2017 року, що підтверджується копією розписки, а також підтверджено представником позивача у судовому засіданні. Також, в судовому засіданні було досліджено Висновок експертного автотоварознавчого дослідження №153 від 24.10.2016 року складений судовим експертом [PERSON] та протоколу огляду транспортного засобу №153 від 19.10.2016 року, що складений судовим експертом [PERSON], останнім оглянуто автомобіль «Mitsubishi Lanser Evo» (державний номерний знак [NUMBER]) та виявлено наступні пошкодження: -стійка передня лівої боковини дверей в районі нижньої петлі дверей передніх лівих ремонт та фарбування; -крило переднє ліве алюмінієве деформовано ремонт, фарбування; -двері передні ліві деформовано в передній середній частині складна деформація заміна, фарбування; -двері задні ліві нескладна деформація в передній нижній частині ремонт, фарбування; -диск колеса литий R17 передній лівий, порушено лак, подряпини та сколи фарбування. Відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 16941,12 грн. При цьому, суд не бере до уваги зауваження представника відповідача, щодо неможливості прийняття Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №153 від 24.10.2016 року складений судовим експертом [PERSON], оскільки останній під час складання висновку не попереджався про кримінальну відповідальність і те, що [PERSON] при складані звіту про визначення вартості матеріального збитку страховою компанією не заперечував проти його висновків, оскільки судовий експерт [PERSON] був допитаний в судовому засіданні в якості експерта та під присягою попереджений про кримінальну відповідальність підтвердив дані, які були викладенні у нього у висновку, а тому суд вважає, що для визначення матеріального збитку завданого автомобілю «Mitsubishi Lanser Evo» (державний номерний знак [NUMBER]) слід використовувати висновку експертного автотоварознавчого дослідження №153 від 24.10.2016 року, який по ушкодженням співпадає з протоколу огляду транспортного засобу від 30.09.2016 року проведеного на замовлення страхової компанії ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес». Також, на обґрунтування позову позивачем товарний чек №19 від 22.10.2016 року про придбання запасних частин у ФОП [PERSON] для ремонту автомобіля, а саме: двері 5700А557 в кількості 1 шт. за ціною 10600 грн.; крило ліве 5220С877 в кількості 1 шт. за ціною 12100 грн.; підкрилка ліва 5370А385 в кількості 1 шт. за ціною 1700 грн.; накладка крила ліва 7407А209 в кількості 1 шт. за ціною 850 грн.; механізм склопідйомника ліве переднє 5713А125 в кількості 1 шт. за ціною 2075 грн.; огранічитель дверей лівий передніх 5702А079 в кількості 1 шт. за ціною 310 грн.; петля нижня 5702А006 в кількості 1 шт. за ціною 560 грн.; петля верхня 5702А005 в кількості 1 шт. за ціною 470 грн.; пильник крила передній лівий 5220Д797 в кількості 1 шт. за ціною 345 грн., а всього 29010 грн. та акт виконаних робіт № 11/17 ПП [PERSON] на загальну суму 4000 грн., а саме демонтаж /монтаж на суму 300 грн.; підготовка та фарбування двері передньої лівої, крила переднього лівого на суму 3700 грн., а всього 4000 грн. Також, на адвокатський запит представника відповідача адвоката [PERSON] ФОП [PERSON] надав письмову відповідь, згідно якої повідомив, що рихтувально-відновлювальних робіт по автомобілю «Mitsubishi Lanser Evo»(державний номерний знак [NUMBER]), що належить [PERSON] він не проводив, надавав послуги виключно із фарбування автомобіля. Чи були відновлено ушкоджені деталі, чи замінено на нові повідомити не може, належних доказів на підтвердження проведення будь-яких рихтувально-відновлювальних робіт по автомобілю «Mitsubishi Lanser Evo»(державний номерний знак [NUMBER]) суду не було надано. При цьому, суд зазначає, що відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №153 від 24.10.2016 року складеного судовим експертом [PERSON] заміні підлягали тільки двері передні ліві, а все інше підлягало ремонту та фарбуванню, що також було підтверджено експертом в судовому засіданні, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрачена на придбання дверей в сумі 10600 грн. та роботи по фарбуванню в сумі 4000 грн. та з урахуванням виплачених сум страхового відшкодування 6668,47 грн. та 2000 грн. за розпискою, підлягає стягненню 5913,53 грн. Як власник майна, [PERSON], крім матеріальної шкоди, зазнав моральної шкоди внаслідок пошкодження свого майна, яка полягає в душевних стражданнях, порушенні звичного ритму життя, позбавленні можливості користуватися автомобілем, який зазнав механічних пошкоджень. \~ Згідно роз'яснень п.9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4\~«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3\~ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ч.1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ,\~\~заподіяних\~\~фізичній\~\~чи\~\~юридичній\~\~особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода\~\~може полягати, зокрема: у порушенні \~права\~\~власності\~\~(в\~\~тому\~\~числі інтелектуальної),\~\~у порушенні нормальних\~\~ життєвих\~\~ звязків\~\~ через\~ \~неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких\~\~зазнав позивач,\~\~характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що позивачу дійсно було завдано моральної шкоди у звязку з пошкодженням належного на праві власності майна. Вирішуючи питання розміру завданої моральної шкоди, суд вважає, що 500 грн. будуть достатньою та розумною грошовою компенсацією за завдану позивачу моральну шкоду. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 144,11 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial