Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що працював муляром 2-го розряду у відповідача з 31 січня 2011 року. Звільнений 21 серпня 2012 року. На момент звільнення склалася заборгованість з виплати заробітної плати. Рішенням суду від 12 липня 2013 року з відповідача стягнуто допомогу з тимчасової непрацездатності за період з 21.11.11 р. по 22.02.12 р. в розмірі 5092,08 грн., середній заробіток за час виконання нижче оплачуваної роботи з 29.03.12 р. по 21.08.12 р. в розмірі 5600,69 грн., середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні з 22.08.12 р. по 12.07.13 р. в розмірі 20905,13 грн., а також моральна шкода в розмірі 2500,00 грн.. Відповідач рішення суду не виконує та заборгованість по заробітній платі, яку позивач повинен був отримати при звільненні, не сплачує. Просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 13 липня 2013 року по день фактичного розрахунку, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 92,09 грн.. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Надав згоду на вирішення справи за відсутності відповідача заочно. Зазначив, що ним отримано виконавчий лист, який пред'явлений до державної виконавчої служби. До цього часу розрахунок з ним не проведений. Відповідач в судове засідання представника не направив. Повідомлений. В судове засідання на 16 січня 2014 року надав суду заяву про відкладення розгляду справи. В заяві зазначив про заперечення щодо задоволення позовних вимог через оскарження рішення Бердянського міськрайонного суду від 12 липня 2013 року в касаційному порядку. Про судове засідання, призначене 06 лютого 2014 року відповідач повідомлений. Заяв про неможливість явки представника та про відкладення розгляду справи не надходило. Справу розглянуто за відсутності представника відповідача за згоди позивача - заочно. Аналізуючи подані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задовільненню з наступних підстав. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, проводиться у день звільнення. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженного ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача муляром 2 розряду з 01 лютого 2011 року, звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 21 серпня 2012 року. 01 березня 2011 року на робочому місці підчас підйому цегли фагот АМ за допомогою вантажопідйомної металевої укосини на будівельному майданчику третього під'їзду житлового будинку, що будується по вул.Р.Люксембург, 47 в м.Бердянську сталося падіння металевої укосини з місця її установки з шостого поверху на землю, внаслідок чого його було травмовано. Звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 21 серпня 2012 року. Зазначені обставини встановлені рішенням Бердянського міськрайонного суду у справі № 310/2333/13-ц за позовом [PERSON] до ПП «Молжитлобуд» про стягнення допомоги з тимчасової непрацездатності, середнього заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди. Відповідно до вказаного рішення, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 05 листопада 2013 року, з ПП «Молжитлобуд» на користь [PERSON] стягнуто допомогу з тимчасової непрацездатності за період з 21 листопада 2011 року по 22 лютого 2012 року в розмірі 5092,08 грн., середній заробіток за час виконання нижче оплачуваної роботи з 29 березня 2012 року по 21 серпня 2012 року в розмірі 5600,69 грн., середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні з 22 серпня 2012 року по 12 липня 2013 року в розмірі 20905,13 грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 2500,00 грн., всього 34097,90 грн.. Судом також встановлено, що відповідач а ні у день звільнення, а ні після постановлення вищезазначеного рішення суду, кінцевий розрахунок не провів. Доказів про проведення розрахунку суду відповідачем не надано. Про складнощі в отриманні доказів або заяв про витребування доказів в порядку ст. 137 ЦПК України відповідачем не заявлено. Середній заробіток позивача за місяць становив 1933,96 грн., та за день - становив 92,09 грн., що підтверджується рішенням Бердянського міськрайонного суду від 12 липня 2013 року (справа № 310/2333/13-ц). За період з 13 липня 2013 року по 06 лютого 2014 року (день розгляду даної справи), тобто за 6 місяців та 17 робочих днів стягненню підлягає середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 13169,29 грн. ( 13 роб.дн. в липні 2013р. + серпень 2013р. + вересень 2013р. + жовтень 2013р. + листопад 2013р.+ грудень 2013р. + січень 2014р. + 4 роб.дн. в лютому 2014 р. = 6 місяців х 1933,96 грн. + 17 р.дн. х 92,09 грн. = 11603,76 + 1565,53 грн. = 13169,29 грн.). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що конституційне право [PERSON] на своєчасне одержання винагороди за працю порушене відповідачем. Оскільки за рішенням суду від 12 липня 2013 року середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні стягнутий з ПП «Молжитлобуд» на користь [PERSON] по 12 липня 2013 року, та на дату розгляду даної справи кінцевий розрахунок відповідачем не проведений, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні з 13 липня 2013 року по 06 лютого 2014 року в розмірі 13169,29 грн. відповідно до наведеного вище розрахунку. Судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з даним позовом до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved