Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Житлово комунального підприємства ЖЕК -1 Суворовського району м. Херсона про стягнення заробітної плати, посилаючись на те, що перебував із відповідачем у трудових правовідносинах із 05.07.2010 року, працював на посаді робітника сміттєпроводів, а також виконував обовязки двірника, прибирав прибудинкову територію біля пяти будинків на площі 4500 кв. м. Відповідач безпідставно скасував нарахування коефіцієнту до окладу, а також зменшив розмір окладу до 1300 грн. замість 1700 грн., що виплачували попередньому двірнику, та невірно нараховував заробітну плату за прибирання прибудинкової території, що спричинило невиплату належної йому суми заробітної плати за 21 місяць роботи на підприємстві в розмірі 40\~203 грн., яку просив суд стягнути з відповідача. В ході судового розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог і просив суд стягнути на його користь 228\~150 грн., з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, вважає їх необґрунтованими, оскільки заробітна плата виплачувалася позивачеві відповідно до штатного розпису. Зазначала також, що позивач певний період часу за власним бажання виконував обовязки двірника, за що отримував доплату. З моменту прийняття на постійну роботу двірника з вересня 2011 року і до часу звільнення виконував безпосередньо обовязки робітника сміттєпроводу з виплатою 0,6 ставки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно до ст. 92 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, які власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно ділових костей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Частиною 1 ст. 97 КЗпП України встановлено, що оплата праці працівникам на підприємствах, в установах і організаціях здійснюється за погодинною відрядною або іншими системами оплати праці. Оплати може проводитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форма оплати і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших і заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. В ході судового розгляду встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] із 27.07.2010 року по 24 квітня 2012 року працював робітником сміттєпроводів в Житлово експлуатаційній конторі №1 Суворовського району м. Херсона(далі ЖЕК №1). Наказом № 12-к від 24.04.2012року звільнений з роботи у звязку із скороченням штату працівників із виплатою вихідної допомоги. Згідно штатного розпису ЖЕК №1 на 2010 - 2012 роки тарифний оклад робітника сміттєпроводу становив відповідно 1021 1043 грн., 1129 грн.,1152 грн. Наказами керівника ЖЕК №1 від 30.03.2011року № 16, від 23.05.2011 року № 28, від 22.08.2011року № 35, у звязку зі складною господарською діяльності підприємства на певний період часу встановлювався неповний робочий тиждень. Із наданих відповідачам відомостей за час роботи позивача йому заробітна плата нараховувалася відповідно до штатного розпису і відпрацьованого часу та виплачена повністю на час звільнення, що не оспорюються позивачем Суд вважає, безпідставними вимоги позивача відносно розміру його щомісячної заробітної плати та її невиплати протягом 21 місяця, оскільки доказів на підтвердження визначеного трудовим договором щомісячного розміру заробітної плати в сумі 7400 грн. позивачем до суду не надано, а посилання на факт підтвердження розміру щомісячної заробітної плати на тарифи, які визначені для оплати мешканцями будинків послуг з обслуговування будинків та прибудинкової території, не ґрунтується на законі, суперечить трудовому договору та штатному розпису, який є внутрішнім нормативно правовим документом підприємства, що, в тому числі, закріплює місячний фонд заробітної плати і встановлює розмір заробітної плати щодо конкретної посади(професії). За таких обставин, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 21, 92, 97 КЗпП України,

Outcome: dismissed