Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 лютого 2019 року він отримав поштою від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни постанову про відкриття провадження (ВП №58117380) від 18 січня 2019 року на підставі виконавчого напису №11714, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., вчиненого 30 листопада 2018 року. Поштою 14 лютого 2019 року він отримав лист, в якому, крім постанови про відкриття виконавчого провадження, було дві виписки по кредитній картці, постанова про стягнення з боржника основної винагороди. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП №58117380) від 18 січня 2019 року було постановлено приватним виконавцем Юхименко О.Л. стягнути з боржника, яким є [PERSON] , на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 15330, 00 грн. Відповідно до першої виписки по кредитній картці, яка була надіслана разом з постановою про відкриття виконавчого провадження, за період з 31 січня 2017 - 28 лютого 2017 рр. повна заборгованість становить 6 883, 21 грн. Відповідно до другої виписки по кредитній картці, яка була надіслана разом з постаново про відкриття виконавчого провадження, за період з 01 березня 2017-30 березня 2017 р.р. повна заборгованість становить 6818, 21 грн. Незрозуміло взагалі звідки взялася сума заборгованості у сумі 15330, 00 грн., якщо у останній наданій виписці сума 6818, 21 грн. Взагалі немає розрахунків по сумі заборгованості: ні по тілу кредита, ні по процентам, ні по пені. Також була винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди (ВП №58117380) від 18 січня 2019 року приватним виконавцем Юхименко О.Л. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] основної винагороди на користь приватного виконавця Юхименко О.Л. у розмірі 1533, 00 грн. Претензії про наявність у нього боргу йому ніхто не пред`являв: ні банк, ні приватний нотаріус не направляли йому своїх документів (вимог або повідомлень) і не ознайомлювали з ними. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки двома виписками по кредитній картці, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Позивач вважає, що діями відповідача ПАТ «ПУМБ» та третьої особи приватного нотаріуса Хара Н.С. порушені його права та інтереси, оскільки відповідач безпідставно звернувся до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки наявність заборгованості ним не визнається, наявність будь-яких договірних відносин з відповідачем ним заперечуються, вимогу про сплату боргу відповідач не направляв. Нотаріус у свою чергу не впевнився в тому, що заборгованість дійсно є безспірною, вчинив виконавчий напис безпідставно, не направляючи йому також будь-яких вимог. Він не отримував поштових повідомлень з вимогами ні від відповідача, ні від приватного нотаріуса. Звертає увагу суду про те, що він не укладав будь-яких договорів з відповідачем по справі, тому ніяких грошових зобов`язань на себе не брав. Зазначає, що він офіційно працює на посаді сторожа філії ТОВ «Імпульс» та з його заробітної плати на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Юхименко О.Л. про відкриття виконавчого провадження (ВП№58117380) від 18 січня 2019 року було вирахувано кошти на погашення боргу згідно постанови у сумі 375 грн. та винагороду приватного виконавця у сумі 300 грн., та 350 грн. за виконавче провадження. Посилаючись на вказані обставини, та остаточно уточнивши позовні вимоги , просить суд визнати виконавчий напи№11714 від 30 листопада 2018 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення зі [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 15 330,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Стягнути на його користь з відповідача ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» грошові кошти у розмірі 375, 00 грн., які були відраховані Філією ТОВ «Імпульс» платіжним дорученням №518 від 19.03.2019 року з його заробітної плати як винагорода виконавця та грошові кошти у розмірі 350 грн. 00 коп., які були відраховані філією ТОВ «Імпульс» платіжним дорученням №520 від 19.03.2019 року з його заробітної плати як за виконання провадження. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 березня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 12 червня 2019 року о 16 год. 00 хв. 12 червня 2019 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 16 вересня 2019 року у зв`язку з клопотанням позивача про витребування доказів по справі. 16 вересня 2019 року протокольною ухвалою суду в зв`язку з клопотанням представника позивача, розгляд справи відкладено до 10 грудня 2019 року. 10 грудня 2019 року у зв`язку з клопотанням представника позивача, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 23 січня 2020 року. 21 січня 2020 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог (а.с.123-125), яка ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 січня 2020 року прийнята до розгляду. 23 січня 2020 року у зв`язку з прийняттям до розгляду заяви про уточнення позовних вимог, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 05 березня 2020 року. В дане судове засідання позивач, представник відповідача та треті особи не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивача - адвоката Іваненко І.В. надійшла заява, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке. Під час судового розгляду встановлено, що 13 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 11714, про стягнення з позивача на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором №26250018058713 від 22 червня 2016 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27 листопада 2017 року по 27 листопада 2018 року. Сума заборгованості складає 14900, 00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3840, 01 грн. прострочена заборгованість за комісією - 0 грн. прострочена заборгованість за процентами - 4703, 78 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 2925, 67 грн. строкова заборгованість за комісією 0 грн. строкова заборгованість за процентами - 239, 59 грн. неустойка за порушення зобов`язань по кредиту становить 3190, 95 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» в розмірі 430, 00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. 15330 грн. 00 коп. Загальна сума заборгованості складає 15330,00 грн. (а.с.60). 18 січня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження ВМ №58117380 з виконання зазначеного виконавчого напису (а.с. 8). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З наданих на запит суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. документів, на підставі яких був вчинений оспорюваний виконавчий напис, вбачається, що сума заборгованості за договором №26250018058713 від 22 червня 2016 року, укладеного між ПАТ «Перший Український міжнародний банк» і [PERSON] , який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, станом на 27 листопада 2018 року складає 14900, 00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3840, 01 грн. прострочена заборгованість за комісією - о грн. прострочена заборгованість за процентами - 4703, 78 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 2925, 67 грн. строкова заборгованість за комісією 0 грн. строкова заборгованість за процентами - 239, 59 грн. неустойка за порушення зобов`язань по кредиту становить 3190, 95 грн. (а.с. 73). При цьому позивач не погоджується з розміром вказаної заборгованості, посилаючись на те, що він не згоден з вказаною сумою заборгованості, оскільки йому не надано було розрахунків ні по сумі заборгованості, ні по тілу кредиту, ні по процентам, ні по пені. Таким чином відсутні підстави вважати, що заявлена стягувачем сума заборгованості стосовно якої він порушив питання про вчинення нотаріусом виконавчого напису, є безспірною, оскільки в порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1, 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом вчинено виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. З огляду на зазначене, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved