Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 16 квітня 1994 року Харківським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 21. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16 квітня 1994 року у Харківському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 21. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, в сім`ї відбувалися конфлікти з причини несумісності характеру, протилежних поглядів на сімейне життя, відсутності порозуміння на ґрунті побутових та життєвих стосунків. У 2010 році [PERSON] покинула родину та виїхала до іншого місця проживання в м. Луганськ, з того часу сторони проживають окремо, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує лише формально, зв`язок з відповідачем втрачено. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Оскільки відповідач відмовляється добровільно з`явитися до органів ДРАЦС для розірвання шлюбу, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Просив не надавати строк на примирення, оскільки більше п`ятнадцяти років сторони проживають окремо. Шлюб існує лише формально, питання про розірвання шлюбу вирішено остаточно. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Відзив на позов не подала. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 квітня 1994 року у Харківському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 04 серпня 1998 року /а.с. 5/. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки протягом тривалого часу, тобто сім`я існує формально. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відомості які б спростовували твердження позивача до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, позивач на розірванні шлюбу наполягає, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і збереження сім`ї неможливе. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved