Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини, а саме просить суд: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 08.07.1997 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець - Подільського реєстраційної служби Кам'янець - Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 361 серії [NUMBER]; визначити місце проживання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідачки на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1 455,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, точніше з 05.10.2015 року та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідачки на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - дочки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1 167,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, точніше з 05.10.2015 року та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідачки на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 974,40 грн.; стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір за подання заяви про стягнення аліментів у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини не явки суду не відомі. Представник третьої особи Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Бабич Т.В. в судовому засідання позов підтримала в частині визначення проживання дітей. Суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.07.1997 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець - Подільського реєстраційної служби Кам'янець - Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 361 серії [NUMBER]. (а.с.8). Від шлюбу подружжя мають двох дітей - неповнолітню [PERSON], [INFO], та малолітню [PERSON], [INFO]. Позивач пояснив, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, шлюб та сім'ю, будь-які відносини між сторонами припинені та шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, суд вважає за доцільне розірвати шлюб між сторонами. Крім того, позивач зазначає, що відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Можливість самостійно утримувати дітей та задовольняти їх потреби позивач не має, оскільки перебуває на обліку в УПФУ в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області та одержує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи в розмірі 949,00 (а.с. 11). В зв'язку із перебуванням дітей на утриманні позивача, він має додатковий дохід та працює вахтовим методом в Російській Федерації, що підтверджується наявними довідками в матеріалах справи (а.с. 36-37). Згідно з довідки від Білгород-Дністровського прикордонного загону, вбачається, що відповідачка [PERSON] проходить військову службу за контрактом старший сержант. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частки від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно ч.1, ч.2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом не встановлені документально відомості, щодо працевлаштованості та матеріального становища відповідача в зв'язку із чим є доцільним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо доцільності стягнення аліментів на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 167,00 гривень та на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 455,00 гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також позивач зазначив, що тривалий час йому невідомо про місце знаходження дружини [PERSON] В догляді за дітьми йому допомагають його батьки [PERSON] та [PERSON], які проживають в [ADDRESS]. Малолітня дитина [PERSON], [INFO] відвідує дошкільний навчальний заклад «Сонечко» Агрономічної сільської ради з 01.09.2015 (наказ № 70), що підтверджується довідкою від 21.12.2015 р. (а.с. 38). Неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], навчається на ІІ курсі Білгород-Дністровського морського рибопромислового технікуму, тому під час навчання проживає в м.Білгород-Дністровський. З довідки виданої Агрономічною сільською радою від 10.08.2015 № 367, вбачається факт того, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дійсно проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] у бабусі [PERSON], [INFO] та дідуся [PERSON], [INFO] (а.с.42) [PERSON] пояснив, що діти мають бажання проживати з ним, так як відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не цікавиться їхнім життям. У зв'язку з цим, позивач просив визначити місце проживання дитини з батьком. На підтвердження вищезазначеного, в судовому засіданні було встановлено наступне, а саме: до служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради від Білгород-Дністровського прикордонного загону надійшов лист за № 32/5746 від 30.06.2015 року із інформацією про стан догляду матір'ю [PERSON] за дітьми, згідно до якого [PERSON] періодично зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. За результатами виїзду органу опіки та піклування вказана інформація підтверджена, про що складено акт обстеження умов проживання від 09.07.2015 р. (а.с.41) З липня 2015 року по теперішній час [PERSON] не зверталася до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради з приводу вирішення питання виховання дітей. Представник третьої особи позов підтримала в частині визначення місця проживання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] з батьком. Пояснила, що це питання досліджувалося органом опіки та піклування та прийнято рішення про визнання доцільним визначення місця проживання дітей з батьком, що відповідає бажанню дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.31-32) Згідно положень ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Вказана стаття стосується саме прав та обов'язків, обсяг яких не зменшується внаслідок визначення місця проживання. Згідно частин 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, … обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З огляду на викладене, суд вважає вимогу позивача про визначення місця проживання дітей разом з батьком обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи встановлені судом обставини, висновок Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] до [PERSON] щодо розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 974,40 та на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 (ч. 3 ст. 88 ЦПК України).

Outcome: approved