Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті його батька [PERSON], [INFO], уродженця м. Торез Донецької області, померлого в м. Донецьку [INFO] року, допустивши негайне виконання рішення у справі. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що [INFO] року в м. Донецьку на території непідконтрольній державної влади України помер його батько [PERSON], [INFO], який проживав та був зареєстрований у м. Донецьку. Встановлення факту смерті необхідно йому для державної реєстрації факту смерті батька, у видачі якого йому було відмовлено у зв'язку з тим, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Заявник [PERSON] викладені у заяві вимоги та доводи підтримав, просив заяву задовольнити та розглядати справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві. Представник заінтересованої особи - Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту смерті в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. На обґрунтування обставин, викладених у заяві, заявником до матеріалів справи надано наступні докази. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року у м. Торез Донецької області. Як вбачається з лікарської довідки про причину смерті до форми № 106/у № 2092, виданої 19.07.2017 року, [PERSON], 1960 р.н., помер [INFO] року, причиною смерті є травматичний субарахноїдальний крововилив головного мозку. Відповідно до свідоцтва про смерть від 19.07.2017 року [PERSON], [INFO], помер [INFO] року у Калінінському районі м. Донецька. Вказане свідоцтво посвідчено печаткою Донецької Народної Республіки. 04.11.2017 року листом № 15.1-04-06 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] відмовлено у проведенні державній реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO] року у м. Донецьку, оскільки заявником пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N 545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за N 1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров'я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров'я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. Факт, який просить встановити заявник, має для нього юридичне значення, оскільки встановлення факту смерті його батька є підставою для державної реєстрації смерті, та не суперечить вимогам законодавства і відповідає законним інтересам заявника. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного і

Outcome: approved