Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], зацікавлені особи: Орган опіки та піклування в особі Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Черкаської міської ради Черкаської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 01.09.2006 р. по теперішній час перебуває у шлюбі з відповідачкою - [PERSON], яка з зазначеного часу мешкала з позивачем у м. Києві у його квартирі, але зареєстрована у будинку свої батьків по [ADDRESS].Відповідач перебуваючи у шлюбі з позивачем, жодного дня ні де не працювала, повністю знаходилася на утриманні позивача, який постійно працює та має позитивні характеристики.Позивачу відомо, що відповідач і зараз не має самостійного доходу, ні де не працює, живе за рахунок своєї матері, що мешкає закордоном.Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, які не досягли десяти років: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які з народження зареєстровані іпроживали у м. Києві, у квартирі позивача.Діти з народження знаходилися на утриманні позивача та відвідували у м. Києві середній загальноосвітній заклад «Слав'янська Гімназія» та школу-дитячий садок «Світозар». Позивач своїх дітей любить та між ними були дуже тісні стосунки. У дітей у м. Києві також постійно проживають та зареєстровані близькі родичі - бабуся та тітка. Відповідач у липні 2014 р. посварившись з позивачем, неправомірно, з порушенням норм закону, не визначив у встановлений законом спосіб місце проживання дітей, самовільно вивезла дітей з місця їх постійного проживання у невідомому для позивача напрямку і до цього часу ховає від нього як самих дітей, так і їх місце знаходження, порушуючи таким чином особисті немайнові права позивача. Через неправомірні дії відповідача двоє його малолітніх дітей опинилися без постійного місця проживання, без належних соціально-побутовмх умов, без засобів до існування, позбавлені батьківського піклування з боку позивача, без навчання у школі. З приводу розшуку своїх дітей позивач з серпня 2014 р., на протязі чотирьох місяців, письмово звертається до правоохоронних органів (міліція, прокуратура), з початку - м. Києва, а потім - м. Черкаси, куди як з'ясувалося, виїхала з дітьми відповідач, а також до територіальних органів освіти м. Черкаси та Черкаського району. З відповідей зазначених органів позивачу відомо, що його діти разом з матір'ю зараз мешкають у орендованій квартирі у м. Черкаси, донька навчається у Черкаської спеціалізованій школі № 17 у 2-Б класі, відповідачка надати адресу проживання відмовилася. Таким чином відповідач з липня 2014 р. чинить перешкоди позивачу у виконанні його батьківських обов'язків та у використанні його батьківських прав щодо виховання та розвитку дітей та батьківського контролю. Відповідач не дає позивачу можливості зустрічатися з дітьми та в будь-який спосіб спілкуватися з ними. Спроби позивача дійти до порозуміння з відповідачкою в цьому питанні успіху немали. Тому позивач був змушений звернутися до суду та просив суд, визначати способи участі позивача у вихованні дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив суд позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала посилаючись на те, що доводи позивача є надуманими, суперечать фактичним обставинам справи,спростовуються доказами у справі, а вимоги є необгрунтованими.До жовтня 2013 р. відповідач з позивачем проживали у шлюбі однією сім'єю. Сім'я проживала у м. Києві, проте внаслідок постійного психічного та фізичного насильства подружнє життя не склалося.Під час спільного проживання, позивачем щодо відповідача, вчинялося домашнє насильство, побиття та погрози, із застосуванням нецензурної лексики. Такі дії позивачем вчинялися у присутності дітей. На її неодноразові вмовляння позивач свої дії не припиняв, вважаючи їх належною поведінкою. Цим позивач завдавав шкоди фізичному та психічному здоров'ю як позивачу так і їх малолітнім дітям, які позбавлялися права на належне виховання, та в яких формувалося викривлене ставлення до стосунків у сім'ї. З метою забезпечення прав дітей на виховання, культурний розвиток та розвиток сприйняття нормальних відносин у суспільстві, та з метою убезпечити дітей від фізичного та психічного насильства зі сторони батька, позивач змушена була забрати дітей і переїхати до м. Черкаси.Припущення позивача про відсутність для проживання дітей належних соціально- побутових умов спростовується фактом наявності належного житла у м. Черкаси та у с. Руська Поляна Черкаського району. У м. Черкаси позивач разом з дітьми мешкає у орендованій квартирі. У власності має житловий будинок у [ADDRESS], набутий 21.12.2007 р. за договором дарування. Таким чином, позивач, забезпечує як проживання дітей у м. Черкаси, так і їх відпочинок за межами міста. Просиласуд позов задовольнити частково. Визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні дітей [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]): періодичні побачення у м. Черкаси, у вихідні дні - кожну першу та третю суботу щомісячно, протягом 4-х годин, з 11.00-год. до 15.00 год., у присутності матері дітей [PERSON]. Інші вимоги [PERSON] залишити без задоволення. Представник служби у справах дітей Черкаської РДА Майборода І.В. при розгляді справи послалась на розсуд суду. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини: Позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 19.08.2014 р. шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Позивач має постійне місце роботи, характеризується позитивно. Дані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи документами. До липня 2014 року сторони по справі разом з дітьми проживали в квартирі яка належить сестрі позивача в м.Києві, в квартирі були належні умови для проживання. В липні 2014 року через розрив сімейних стосунків відповідач з дітьми без згоди позивача переїхала на постійне місце проживання до м. Черкаси де проживає в орендованій квартирі і на даний час. У позивача і відповідача з дітьми досить добрі стосунки, сторони приділяють достатню увагу вихованню та матеріальному забезпеченню дітей. Відповідач на даний час дозволяє позивачу спілкування з дітьми лише в її присутності в умовах навчального закладу де навчаються діти, та надалі заперечує проти спілкування позивача з дітьми без її присутності. Перераховані вище обставини встановлені в судовому засіданні, визнані та не заперечувались сторонами. Відповідно ст. 153 СК України батьки мають право на безперешкодне спілкування з дитиною, окрім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той з батьків, з ким проживає дитина, не має права цьому перешкоджати, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, зазначено, що усі державні та приватні установи, які займаються забезпеченням прав дитини, в тому числі і суди, у всіх діях щодо дітей зобов'язані приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів саме дитини. Також і дитина, відповідно до вимог ст. 9 Конвенції про права дитини має право підтримувати особисті та прямі контакти з обома батьками на регулярній основі. Відповідно до вимог ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших істотних обставин, що має значення. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов підлягає до часткового задоволення, та при визначенні участі позивача у вихованні та спілкуванні з дітьми враховує що позивач має належні матеріальні та соціально-побутові умови для спілкування з дітьми за місцем свого постійного проживання, добрі та налагоджені стосунки з дітьми, приймає до уваги що запропонований ним спосіб участі у вихованні дитини, місці та часу їх спілкування забезпечує права обох з батьків на участь у вихованні та спілкуванні з дітьми, проте вважає необхідним більш детально конкретизувати дні та години участі позивача у спілкуванні з дітьми, а також вважає необхідним враховувати думку дітей, та забезпечити участь позивача у вихованні та спілкуванні з дітьми лише за їх згодою про що вказати в резолютивній частині рішення.

Outcome: partial