Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить зменшити розмір аліментів, визначених та стягнутих за рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.08.2007 року з нього, [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до твердої грошової суми в розмірі 900 грн., щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини. 16.09.2020 року позивач надав до суду заяву в якій зазначив про уточнення позовних вимог, та просив зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.08.2007 року з позивача на користь [PERSON]. було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 розміру зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 11.06.2007 року, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Також, рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.10.2010 року було зменшено розмір аліментів та стягнуто з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 розміру зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.04.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10.10.2016 року та ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 16.12.2016 року про виправлення описки в судовому рішенні, з позивача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття, починаючи з дня подачі позову 25.07.2016 року. Крім того, зазначив, що на теперішній час він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та виховує малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та він несе весь матеріальний тягар на утримання сім`ї. Згідно до рішень судів з позивача, на теперішній час, стягуються аліменти на утримання дітей в загальному розмірі Ѕ частину з усіх видів заробітку. Враховуючи вищевикладене, позивач був вимушений звернутися з позовом до суду. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.06.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі в порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги в редакції від 16.09.2020 року підтримав, та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, пояснив, що він на теперішній час офіційно не працевлаштований, працює не офіційно та має мінливий дохід в розмірі 8000-9000 грн., має задовільний стан здоров`я, та не є інвалідом. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог, та зазначила, що їх спільна дитина навчається на другому курсі коледжу, та постійно потребує значних матеріальних витрат. Також, вказала, що розуміє обставини позивача, однак окрім нерегулярної сплати аліментів, взагалі не надає допомоги в утриманні дитини. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.08.2007 року з позивача на користь [PERSON]. було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 розміру зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 11.06.2007 року, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Також, рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.10.2010 року було зменшено розмір аліментів та стягнуто з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 розміру зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.04.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, яке згідно до відмітки суду набрало законної сили (а.с. 8). Також, рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.10.2010 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] та зменшено розмір аліментів, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.04.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, відповідно до відмітки суду рішення набрало законної сили (а.с. 9-10). Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10.10.2016 року з позивача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття, починаючи з дня подачі позову 25.07.2016 року, яке згідно до відмітки суду набрало законної сили 21.10.2016 року (а.с. 6). Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 16.12.2016 року було виправлено описку в заочному рішенні Дергачівського районного суду Харківської області від 10.10.2016 року, та зазначено правильну дату народження [PERSON] « [INFO] » (а.с. 7). Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 21.06.2018 року виданого Виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області підтверджується, що [PERSON] , та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21.06.2018 року, актовий запис № 29 (а.с. 14). Згідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 06.11.2018 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). У відповідності до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов`язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс-13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ативно-правовий акт № 2947-III від 10.01.2002 статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що має на своєму утриманні малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , а також на підставі рішень судів з позивача, на теперішній час, стягуються аліменти на утримання дітей в загальному розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку. Статтею 183 СК України визначено, що аліменти на двох дітей можуть бути стягнуті в розмірі однієї третини заробітку платника аліментів. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів - позивача по справі, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.10.2010 року про зменшення розміру аліментів, та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку щомісячно, та заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10.10.2016 року про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Визначаючи зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, суд виходить з того, що позивач є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, має інших утриманців та інші аліментні зобов`язання, та зазначене не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Крім того, згідно положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, та розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.08.2007 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , підлягають зменшенню до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved