Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним та скасувати наказ №32-адм від 24 вересня 2014 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності; скасувати наказ про звільнення №164-К від 29 вересня 2014 року та поновити [PERSON] на роботі; стягнути з державного закладу «Спеціальний санаторій Сонячний Міністерства охорони здоров'я України» на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 гривень; стягнути з державного закладу «Спеціальний санаторій Сонячний Міністерства охорони здоров'я України» на користь [PERSON] середній місячний заробіток за час вимушеного прогулу та обов'язки по сплаті покласти на головного лікаря ДЗ «СС Сонячний МОЗ України» [PERSON] При цьому позивач посилається на те, що він працював на підприємстві державний заклад «Спеціальний санаторій Сонячний Міністерства охорони здоров'я України» з 19 червня 2009 року на посаді молодшої сестри по супроводу хворих до 01 жовтня 2014 року. З наказом про звільнення та формулюванням причин звільнення не згоден, крім того наказ про звільнення складений з порушенням вимог ст.43 КЗпП України, а тому [PERSON] вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник державного закладу «Спеціальний санаторій Сонячний Міністерства охорони здоров'я України» у судовому засіданні пояснив, що позивач був звільнений з посади молодшої сестри по супроводу хворих відповідно до трудового законодавства, а тому просив у задоволенні позову відмовити. [PERSON] також просив у задоволенні позову відмовити, при цьому зазначив, що позивач систематично порушував правила внутрішнього розпорядку, після оголошення догани [PERSON] не виправив свою поведінку та продовжував ображати хворих і робітників державного закладу. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] працював на підприємстві державний заклад «Спеціальний санаторій Сонячний Міністерства охорони здоров'я України» на посаді молодшої сестри по супроводу хворих з 19 червня 2009 року (наказ №49-к від 19.06.2009 року). Відповідно до посадової інструкції молодшої сестри по супроводу хворих, з якою ознайомлений позивач, молодша сестра по супроводу хворих повинна дотримуватись етичних норм поведінки з хворими. Згідно докладної [PERSON], яка працює зав.відділенням на підприємстві державний заклад «Спеціальний санаторій Сонячний Міністерства охорони здоров'я України» вбачається, що 23 вересня 2014 року між позивачем і хворими [PERSON], [PERSON] відбувся конфлікт в ході якого [PERSON] в грубій формі і з ображенням хворих наполягав на переселенні [PERSON] і [PERSON] в іншу палату. [PERSON], яка була допитана у судовому засіданні у якості свідка, підтвердила зазначені обставини, при цьому також пояснила, що [PERSON], дуже часто веде себе не коректно з хворими та з співробітниками ДЗ «СС Сонячний МОЗ України». Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що в зв'язку з переселенням з однієї палати в іншу між хворими [PERSON], [PERSON] і [PERSON] виник конфлікт, при цьому [PERSON] також зазначила, що ні в її обов'язки, ні в обов'язки [PERSON] розміщення хворих в палати не входить. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що про вищезазначені обставини вони знають лише зі слів, при цьому зазначили, що [PERSON] дуже часто висловлювався на адресу хворих та співробітників нецензурними словами. Наказом №32-адм. від 24 вересня 2014 року позивачу було оголошено догану за порушення основних принципі медичної етики і деонтології, недостойну поведінку. З даним наказом [PERSON] був ознайомлений, однак від підпису з ознайомленням відмовився. Наказом від 29 вересня 2014 року №164-К [PERSON] - молодша сестра по супроводу хворих, звільнений з 01 жовтня 2014 року за вчинення аморального вчинку, порушення основних принципів медичної етики, не сумісного з продовженням даної роботи, п.3ст.41 КЗпП України. Як вбачається із виписки з протоколу №8 засідання ПК ДЗССС Сонячний МОЗ України від 25 вересня 2014 року (а.с.42), [PERSON] не є членом профспілкової організації. Відповідно до ст.139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ч.3 ст.41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи. При таких обставинах та враховуючи, що і після оголошення догани [PERSON] не дотримувався етичних норм поведінки з хворими, які перебувають на лікуванні в державному закладі «Спеціальний санаторій Сонячний Міністерства охорони здоров'я України» суд приходить до висновку, що звільнення позивача проведено з дотриманням вимог Кодексу законів про працю України, а тому позов [PERSON] про скасування наказів поновлення на роботі, стягнення середнього місячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed