Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є основним наймачем квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ТОВ «ТБК Схід». Окрім позивача, в квартирі зареєстровані також відповідачі: колишня дружина позивача [PERSON] та її син [PERSON], які фактично не мешкають за вказаною адресою з 2014 року, тобто більше шести місяців, проте добровільно знятися з реєстрації не бажають і продовжують бути зареєстрованими у вказаній квартирі, чим порушують право позивача користування квартирою, у звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином судовою повісткою, яка направлена відповідно до ч. 5\~ст. 74 ЦПК України\~на адресу за місцем їх останньої реєстрації. У звязку з неявкою сторін та у відповідності до\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Відповідно до\~ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положень ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дістається висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є наймачем квартири 94, розташованої в будинку № 30 по вул. Б.Горбатова в м. Бахмут Донецької області, окрім нього у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] дружина та [PERSON] син, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки ТОВ «ТБК «СХІД» від 12 серпня 2016 року за № 1736 (а.с. 6). На підставі акту від 29 липня 2016 року, складеного комісією ТОВ «ТБК «СХІД», вбачається, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не проживають з 2014 року, що підтверджують сусіди з квартир № 95 та № 62, розташованих у вказаному будинку (а.с. 7). Також, згідно відомостей, наданих виконкомом Бахмутської міської ради від 25 серпня 2016 року, інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] відсутня (а.с. 13-14). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є колишньою дружиною позивача, що підтверджується копією рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 липня 2012 року про розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON], а [PERSON] син [PERSON]. За правилами ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або члена його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі користувалися житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] до 2014 року. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідачі покинули житлове приміщення та не проживають в ньому понад шість місяців. Відповідно до ст. 129 Конституції України, статей 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Беручи до уваги, що факт відсутності відповідачів у вищезазначеній квартирі понад шість місяців знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а відповідачі не надали суду доказів того, що перестали користуватися квартирою з поважних причин та мають право на збереження за ними права користування цим житловим приміщенням, суд вважає, що за відповідачами не може бути збережено право користування житловим приміщенням. Задовольняючи позов, суд, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України присуджує з відповідачів понесені позивачем і підтверджені документально судові витрати, повязані з розглядом справи у вигляді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved