overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивачеві [PERSON] на праві власності належить житловий будинок № 66 по вул. Леніна в с. В. Копані Цюрупинського району Херсонської області. У вказаному житловому будинку зареєстрований син позивача [PERSON], який фактичного в ньому не проживає більше півтора року. Всі витрати по сплаті за житлово-комунальні послуги покладені на позивача, його син ніяких матеріальних витрат по сплаті послуг не несе, що негативно впливає на матеріальний стан позивача. Просить визнати сина позивача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинок, належним на праві власності [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заява про розгляд справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання. Відповідно до положень ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Свідок [PERSON] суду показала, що вона дружина позивача [PERSON], відповідач [PERSON] син позивача від першого шлюбу. Свідок підтвердила, що відповідач [PERSON] у житловому будинку № 66 по вул. Леніна в с. В. Копані Цюрупинського району Херсонської області, який належить [PERSON], не проживає з червня 2013 року. Його фактичне місцезнаходження їй не відоме. Свідок [PERSON] суду показала, що її земельна ділянка була розташована поряд з земельною ділянкою позивача. Відповідача [PERSON] знає з 2000 року. Підтвердила, що останнього у житловому будинку № 66 по вул. Леніна в с. В. Копані Цюрупинського району Херсонської області, вона не бачила з червня 2013 року. Заслухавши пояснення, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.06.2010 р., виданого на підставі рішення виконкому Великокопанівської сільської ради № 56-1 від 26.05.2010 р., та зареєстрованого 10.06.2010 р. Херсонським БТІ за реєстраційним № 1330, [PERSON] належить житловий будинок № 66, що розташований в с. В. Копані Цюрупинського району Херсонської області по вул. Леніна. Відповідно до довідки № 433 від 13.03.2015 року, наданої Великокопанівської сільською радою у житловому будинку зареєстрований син позивача [PERSON], який більше півтора року у будинку не проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у 2006 році він зустрічався та мав інтимні стосунки з [PERSON], [INFO]. На той час обставини склалися так, що вони розлучилися, про те, що вона була вагітна позивачу не сказала, а через деякий час він дізнався, що вона уклала шлюб з [PERSON]. 15 лютого 2007 року у них народився син [PERSON]. У свідоцтві про народження батьком дитини був записаний [PERSON], оскільки [PERSON] на момент народження сина знаходилась з ним у зареєстрованому шлюбі. 11 листопада 2009 року, шлюб між ними було розірвано, про що свідчить рішення Старобільського районного суду від 11 листопада 2009 року. В 2013 році позивач з [PERSON] знову почали зустрічатися та в тому ж році уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В березні 2016 року позивач дізнався, що син [PERSON] та [PERSON] [PERSON], фактично є сином позивача. Тому позивач бажає, щоб його було визнано батьком [PERSON], так як він дійсно є його батьком. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та про визнання позову. Третя особа Старобільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду із задоволенням позову та про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] у повному обсязі визнав позов і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, а також відповідно до ч. 3, 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини, та запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135 СК України, а оскільки відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, тому суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства, законним, обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Позов мотивований тим, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] При реєстрації народження дитини запис про батька в Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ст.135 СК України, оскільки на той час шлюб між ним та відповідачкою не був зареєстровано. На даний час шлюбні відносини між ними погіршились, відповідачка з дитиною проживають окремо та чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною. Орган опіки та піклування сільської ради та служба у справах дітей не можуть допомогти у вирішенні даного питання, тому позивач просить визнати його батьком [PERSON], [INFO] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, доповнили, просили визнати [PERSON] батьком [PERSON], [INFO], змінити прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON], а також змінити в актовому записі про народження прізвище матері з [PERSON] на [PERSON]. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, не спростовувала обставини, викладені позивачем. Заслухавши сторони, оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно з вимогами чч. 1 і 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У судовому засіданні встановлено, що сторони з літа 2009 року підтримували стосунки. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON], у свідоцтві про народження якого батьком зазначений [PERSON] Дані про батька внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ст. 135 СК України. 04.09.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. В судовому засіданні сторони підтвердили, що на момент зачаття дитини [PERSON] вони мали стосунки, та позивач є біологічним батьком дитини. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання його батьком [PERSON], [INFO] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині зміни в актовому записі про народження дитини прізвища матері з [PERSON] на [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки відповідачка на момент народження дитини мала прізвище [PERSON] та зміна її прізвища встановлена свідоцтвом про шлюб. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, посилаючись на те, він є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є відповідач. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити за винятком вимог про стягнення з відповідача судових витрат, розглянути справу за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала частково, за винятком вимог про стягнення з неї на користь позивача судових витрат. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що в період спільного проживання у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Реєстрацію народження дитини здійснено за заявою матері з її слів, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд вважає можливим визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , з відповідним внесенням змін в актовий запис про її народження, в решті вимог - відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, посилаючись на те, що від фактичних шлюбних відносин між позивачем та третьою особою [PERSON], 10.05.2016 року народилась дитина [PERSON]. У звязку з тим, що на час реєстрації народження дитини між позивачем та [PERSON] відбулась сварка, тому в актовому записі про народження дитини № 476 від 18.05.2016 року батьком дитини був зазначений відповідач [PERSON], який забирав [PERSON] з дитиною з пологового будинку, в якому і була здійснена реєстрація народження дитини , тому, оскільки позивач є біологічним батьком дитини, а відповідач та [PERSON] визнають цей факт, позивач був вимушений звернутися до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, у якій повністю підтримав позов, просив суд його задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій позов визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Третя особа [PERSON], у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, у якій не заперечувала проти задоволення позову, просила суд розглянути справу за її відсутності. Третя особа представник Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, у судове засідання не з»явився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа головний спеціаліст Служби у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, у якій не заперечувала проти позову, просила розглянути справу за її відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача законними та обгрунтованими, тому позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно копії свідоцтва про народження батьком [PERSON], [INFO], записано [PERSON], що також підтверджується копією актового запису про її народження №476 від 18 травня 2016 року, як було встановлено у суді та не заперечувалося сторонами, батьком дитини є [PERSON], який визнає малолітню [PERSON], народжену 10.05.2016 року своєю донькою, оскільки бажав її народження, активно займався та займається на теперішній час її вихованням, приймає участь у її житті, що підтвердила [PERSON] - мати малолітньої дитини. Відповідно до ст. 125 СК України батьківство може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України встановлено, що позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За таких підстав, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання визнання права власності на житловий будинок, посилаючись на те, що між ним та відповідачем укладено угоду про купівлю-продаж житлового будинку з усіма побутовими господарськими спорудами, будівлями та огорожами біля нього, зобов`язання по даній угоді було виконано в повному обсязі. При зверненні в органи БТІ для реєстрації права власності на будинок позивач дізнався, що вказана угода купівлі-продажу, не оформлена нотаріально. В зв'язку з цим позивач звернувся до до суду з позовом про визнання договору дійсним, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Позивач до початку судового засідання звернувся із письмовою заявою, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив справу слухати без його участі. Відповідач до початку судового засідання звернувся із письмовою заявою, в якій визнав позовні вимоги в повному об'ємі та просив справу слухати без його участі. Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено угоду про купівлю-продаж житлового будинку з усіма побутовими господарськими спорудами, будівлями та огорожами біля нього, який розташований по [ADDRESS]. Зобов`язання по даній угоді позивачем було виконано в повному обсязі: він сплатив відповідачу обумовлену суму, а останній віддав ключі від будинку. При зверненні в органи БТІ для реєстрації права власності на будинок позивач дізнався, що вказана угода купівлі-продажу, не оформлена нотаріально, не являється документом, який засвідчує право власності на нерухомість, оскільки відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна, в тому числі і житлового будинку, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна, в тому числі і житлового будинку, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою №116, що по вул. Львівське шосе, 43/1 в м. Хмельницькому, та примусове зняття його з реєстрації за місцем проживання, посилаючись на те, що він є власником вказаного житла, а відповідач за вказаною адресою не проживає понад три роки. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. \~ \~ \~ \~ Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №116, що по вул. Львівське шосе, 43/1 в м. Хмельницькому. За вказаною адресою зареєстрований і відповідач, який там не проживає понад рік, що підтверджується відповідним актом. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №116, що по вул. Львівське шосе, 43/1 в м. Хмельницькому. \~ \~ \~ \~Крім того, в ідповідно до вимог ст. 51 ч. 1 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. \~ \~ \~ \~Вимога [PERSON] про примусове зняття відповідача з реєстрації місця проживання стосується ХМВ управління ДМС України в Хмельницькій області. Однак, з клопотанням про залучення його до участі в справі як співвідповідача позивач до суду не звертався. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що в решті позовних вимог необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником житлового будинку по вул.Володимирська, 35 в с.Лісоводи Городоцького району Хмельницької області. В даному будинку з 2006 року разом із ним проживали та були зареєстровані його донька [PERSON] та її чоловік [PERSON] 10.05.2017 року шлюб між донькою та [PERSON] розірвано, між тим відповідач не бажає у добровільному порядку знятись з вказаного місця реєстрації, хоча за зазначеною адресою не проживає понад чотири роки. Тому позивач звернувся до суду та просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.03.2015 року є власником житлового будинку по вул.Володимирська, 35 в с.Лісоводи Городоцького району Хмельницької області. В даному будинку з 2006 року разом із ним проживали та були зареєстровані його донька [PERSON] та її чоловік [PERSON]. 10.05.2017 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-БВ №078843 від 10.05.2017 року. Відповідач не бажає у добровільному порядку знятись з вказаного місця реєстрації, хоча за зазначеною адресою не проживає понад чотири роки. Факт відсутності відповідача з 2014 року в зазначеному будинку підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], жителів с.Лісоводи Городоцького району Хмельницької області. Дані правовідносини врегульовані ч.2 ст.405 ЦК України, де вказано, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Судові витрати стягнути з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved