Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Талалаївського району Чернігівської області про тлумачення змісту заповіту, в якому вказує, що 06 вересня 2008 року помер [PERSON]. 18 травня 2004 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого належне йому право на земельну частку (пай), яке знаходиться в ВАТ «Красноколядинське» в селі Красний Колядин, Талалаївського району Чернігівської області, заповів [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) 20 липня 2007 року [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, але зміни в заповіт він не вніс. Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася на земельну ділянку, що належала померлому на праві власності, а не на право на земельну частку (пай), що перешкоджає [PERSON] без тлумачення заповіту отримати спадщину. В судове засідання [PERSON] не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, але сільський голова надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі та просять розглянути справу без участі представника сільської ради. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ст.1256 ЦК України передбачено можливість тлумачення заповіту, яке здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON], 18 травня 2004 року склав заповіт, згідно якого належне йому право на земельну частку (пай), яке знаходиться в ВАТ «Красноколядинське» в селі Красний Колядин, Талалаївського району Чернігівської області в розмірі 5,4 га, заповів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Заповіт посвідчено 18 травня 2004 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради, що підтверджується копією заповіту (а.с.7). Даний заповіт [PERSON] не змінював. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 869154, виданого 20 липня 2007 року [PERSON] вбачається, що він є власником земельної ділянки загальною площею 5,080 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Талалаївського району, що складається з ріллі площею 4,44 га та кормових угідь площею 0,64 га (а.с.8). Вказана земельна ділянка передана у власність [PERSON], оскільки згідно сертифіката на право на земельну частку (пай), [PERSON] мав право на земельну частку (пай) в ВАТ «Красноколядинське», на території [PERSON] сільської ради Талалаївського району Чернігівської області. 06 вересня 2008 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Талалаївського району Чернігівської області позивач [PERSON] проживав та був зареєстрований разом з [PERSON] на день його смерті 06 вересня 2008 року ( а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК, не заявив про відмову від неї. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті 06 вересня 2008 року [PERSON], але не має можливості реалізувати спадкові права, оскільки спадщина відкрилася на земельну ділянку, а не на право на земельну частку (пай). Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заповіт померлого [PERSON] поширюється на земельну ділянку загальною площею 5,080 га, що складається з ріллі площею 4,44 га та кормові угіддя 0,64 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, яка належала [PERSON] на праві приватної власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 869154 виданого 20 липня 2007 року, і його необхідно саме так тлумачити, щоб позивач зміг реалізувати своє право на отримання спадщини.

Outcome: approved