Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка за життя заповіла належне їй майно - [PERSON] . Заповіт не змінено та не скасовано. До спадкового майна покійної належить: житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельна ділянка площею 0,1559 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Іллінецька державна нотаріальна контора не видає [PERSON] свідоцтво про право на зазначене спадкове майно, оскільки первинна реєстрація домоволодіння у встановленому порядку проведена не була, тому він змушений звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, натомість подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги селищна рада визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). На день смерті [PERSON] мала у власності житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельна ділянка площею 0,1559 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, надана покійній відповідно до рішення 9 сесії 22 скликання Купчинецької сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 23.01.1996 року (а.с. 8). Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Копією заповіту, від 04 серпня 2006 року (а.с.5), копією паспорта громадянина України позивача (а.с. 4), стверджується, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який має право на спадкування. Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до державного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини та постановою від 29 грудня 2018 року №936/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, а також повне визнання позовних вимог відповідачем, вважаю, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок та земельні ділянки, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по сухі суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved