Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Зубівської сільської ради Миргородського району про визнання права власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 3,16 га, яка розташована на території Зубівської сільської ради, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В позові посилається на те, що [INFO] року померла [PERSON] - бабуся позивача. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зубівської сільської ради Миргородського району. Позивач, є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Інші спадкоємці за законом та заповітом відмовилися від прийняття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, тому що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину і він звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, по суті позову пояснила, що вона не претендує на спадщину після смерті бабусі - [PERSON], тому не придала значення заповіту, який бабуся склала на її ім'я ще у 2009 році та не подавала ніяких заяв до нотаріуса після відкриття спадщини. Відповідач Зубівська сільська рада Миргородського району, в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вважав що позов підлягає до задоволення, оскільки він відмовився від спадщини своєї матері [PERSON] на користь свого сина - позивача [PERSON] Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON], померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). За свого життя [PERSON] отримала у власність земельну ділянку площею 3,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ПЛ № 107050 від 15 квітня 2005 року ( а.с. 7). [PERSON] є спадкоємцем померлої за законом, що підтверджується копіями свідоцтв про народження його батька [PERSON] (а.с.8) та його свідоцтвом про народження (а.с.6) і прийняв спадщину відповідно до ст.1269 ЦК України (а.с. 26), але приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку в зв'язку з відсутністю відомостей про те, де на день смерті була зареєстрована померла, та чи є спадкоємці, які фактично прийняли спадщину (а.с.25). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили 13 листопада 2013 року (а.с.4, 27), про визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини, встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON], крім позивача є також відповідачка [PERSON] за заповітом та третя особа [PERSON] за законом, які відмовилися від прийняття спадщини. Відповідно до ч.1-3 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом, особа може відмовитися від свого майнового права. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Оскільки позивач прийняв спадщину, то він успадкував належну померлій [PERSON] земельну ділянку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи що вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, а визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову. Оскільки позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved