Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 квітня 2004 року між сторонами був укладений шлюб, який 30 жовтня 2009 року було розірвано Вінницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за №1177. 24 липня 2008 року відповідач народила сина - [PERSON], про що 01.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зроблено відповідний актовий запис за №2660. Батьком [PERSON] був записаний позивач. Під час шлюбу та після народження дитини між сторонами неодноразово виникали сварки, під час яких відповідач неодноразово заявляла позивачу про те, що він не є батьком дитини, і що в неї були інтимні стосунки з іншим чоловіком, що і призвело до розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив виключити із актового запису № 2660, складеного 01 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області про народження [PERSON], [INFO], відомостей про нього як батька. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала щодо їх задоволення. Разом з тим, відповідач надала суду заяву у якій зазначила, що позивач не являється біологічним батьком [PERSON], [INFO]. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Статтею 122 Сімейного Кодексу України (далі - СК України). визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що 16 квітня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Маціпура) [PERSON] був укладений шлюб, про що міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області був зроблений актовий запис за №459, що підтверджується відповідним штампом у копії паспорта [PERSON] серії АВ №035048. (а.с. 6 (зворот). Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Так, 24 липня 2008 року народився [PERSON], матірю якого записано [PERSON], а батьком [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-АМ № 117017, яке видане 01 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2660 (а.с. 5). 30 жовтня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис за №1177 та підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, яке видане повторно 17 червня 2016 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 4). Пленум Верховного Суду України у пунктах 10 та 11 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснив судам, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК ( 2947-14 ), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому, відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У пункті 2.16.2. Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, зазначено, що за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. Відповідно до ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно з ч. 2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. У позовній заяві та в судовому засіданні позивач зазначив, що він не являється батьком [PERSON]. В сою чергу відповідач погодилася з таким твердженням позивача, визнала позовні вимоги та зазначила, що батьком дитини є інший чоловік. Разом з тим, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Пленум Верховного Суду України в абзаці 6 пункту 11 постанови №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив судам, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання позову не суперечить закону. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Однак, враховуючи клопотання позивача про залишення судових витрат за ним, суд дійшов висновку про залишення судових витрат за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved