Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності йому трудової книжки БТ-І №6265288, заповненої 10.12.1974 року та встановити факт перебування [PERSON] у трудових відносинах із Полтавським виробничим обєднанням по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства Ковалівської сільської ради Полтавського району із 1981 року по 1986 рік та нарахування заробітної плати за вказаний період, при цьому посилався на те, що в зарахуванні періоду роботи із 1981 року по 1986 рік при зверненні за призначенням пенсії пенсійним фондом було відмовлено, оскільки трудова книжка була виписана на [PERSON], то і заробітна плата за вищезазначений період нараховувалась також [PERSON], а не [PERSON] В подальшому заявник вимоги уточнив та прохав суд встановити факт перебування [PERSON] у трудових відносинах із Полтавським виробничим обєднанням по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства Ковалівської сільської ради Полтавського району із 1981 року по 1986 рік та нарахування заробітної плати за вказаний період. В судове засідання заявник [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заяву та просив задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа - Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви заперечувала. \~\~\~\~ Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. З трудової книжки БТ-І №6265288, заповненої 10.12.1974 року на імя [PERSON], [INFO], вбачається, що його прізвище змінено на вірне «Шестак», та це виправлення завірено печаткою відділу кадрів ВАТ «Букрос» (а.с. 7-8). Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно загальних положень постанови Кабінету [PERSON] України «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Згідно п.2.8 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок» (далі по тексту - Інструкція), затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при [PERSON] Крим. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.12 вказаної вище постанови Пленуму Верховного суду Українисуд, на підставі п.6 ст.256 ЦПК України, може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у звязку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління військового управління про загибель чи пропажу без вісті в звязку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Частиною 1 ст.258 ЦПК України передбачено, що в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою. Звертаючись з даною заявою до суду, заявник посилається на те, що працівники пенсійного фонду повідомили йому, що не можуть врахувати при нарахуванні пенсії роки його роботи із 1981 по 1986 роки, оскільки згідно відомостей в ці роки заробітна плата нараховувалася йому як [PERSON] У предявлених суду документах, зокрема у копії трудової книжки серії БТ №6265288, виданої на імя [PERSON], і в якій прізвище виправлено на «Шестак», про що зроблена відмітка від 14.02.2002 року відділу кадрів ВАТ «Букрос», де працював заявник, вбачається, що безспірним є те, що в період із 1981 року по 1986 рік [PERSON] працював в Полтавському виробничому обєднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства Ковалівської сільської ради Полтавського району. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у задоволенні його заяви про встановлення факту перебування заявника у трудових відносинах із Полтавським виробничим обєднанням по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства Ковалівської сільської ради Полтавського району із 1981 року по 1986 рік, оскільки вказані відомості містяться в трудовій книжці, виданої на імя заявника. Щодо вимог заявника в частині встановлення факту нарахування йому заробітної плати за період із 1981 року по 1986 рік, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної вимоги через те, що її задоволення не породить для заявника юридичних наслідків. Сам факт нарахування заробітної плати не усуне недоліків в оформленні довідки про заробітну плату. За таких обставин суд не вбачає законних підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed