Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що він має рахунок № 5168742303013985, відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» - універсальна картка. Стверджує, що ніяких кредитних та інших зобов'язань він перед Банком не має. Відповідно до виписки за період з 01.10.2013 року по 22.12.2013 року з рахунку [NUMBER], що належить йому, код [NUMBER], Банк безпідставно списав кошти, зазначивши про службову операцію, а саме: - 19.11.2013 року в розмірі 3 494,01 грн - службова операція, списання простроченої заборгованості на погашення боргу, списання з карткового рахунку; - 21.11.2013 року в розмірі 1 433,61 грн - службова операція, списання простроченої заборгованості на погашення боргу, списання з карткового рахунку; - 25.11.2013 року в розмірі 1 421,73 грн - службова операція, списання простроченої заборгованості на погашення боргу, списання з карткового рахунку; - 25.11.2013 року в розмірі 35,92 грн - службова операція, списання простроченої заборгованості на погашення боргу, списання з карткового рахунку; - 25.11.2013 року в розмірі 1 421,73 грн - службова операція, списання простроченої заборгованості на погашення боргу, списання з карткового рахунку; - 25.11.2013 року в розмірі 35,92 грн - службова операція, списання простроченої заборгованості на погашення боргу, списання з карткового рахунку; - 06.12.2013 року в розмірі 1 484 грн - службова операція, списання простроченої заборгованості на погашення боргу, списання з карткового рахунку; - 11.12.2013 року в розмірі 1 504,61 грн - службова операція, списання простроченої заборгованості на погашення боргу, списання з карткового рахунку. Всього безпідставно списано коштів в розмірі 10 832,14 грн. Він неодноразово звертався до Херсонської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в м. Херсоні по вул.. Перекопська, 20 в усній формі з заявою про повернення коштів. Однак питання Банком не було врегульоване, тому він звернувся з письмовою заявою. Стверджує, що 10.01.2014 року Відповідачу було направлено заяву з вимогою про повернення коштів, безпідставно списаних з належного йому рахунку в розмірі 10 832,14 грн. Відповідь на дану вимогу від Відповідача на його адресу не надходила. Оскільки грошові кошти йому на рахунок й досі не повернуті, вважає, що Банк зобов'язаний сплатити йому 3 % річних від безпідставно списаних коштів в сумі 108,39 грн та інфляційні збитки в сумі 162,48 грн згідно наданого суду розрахунку. Крім того вважає, що неправомірними діями Відповідача йому завдано моральної шкоди, яка полягає, зокрема у душевних стражданнях, які він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою Банку. Моральну шкоду оцінює у 50 000 грн, оскільки Відповідач завдавав йому значних душевних страждань періодично протягом двох місяців. При цьому не надаючи йому відповіді на неодноразові звернення до Банку, що ще більше змушувало його хвилюватися. Просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в особі Херсонської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на його користь безпідставно списані кошти в розмірі 10 832,14 грн, інфляційні збитки в сумі 162,48 грн та3 % річних від безпідставно списаних коштів в сумі 108,39 грн та стягнути з Відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] надав суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначив, що 07.03.2014 року банк повернув Позивачу суму в розмірі 6 667 грн. Просив суд стягнути з Відповідача безпідставно списані кошти в розмірі 4 165,14 грн, інфляційні збитки в сумі 549,83 грн, 3 % річних в сумі 129,10 грн та стягнути з Відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. Пояснив, що Банк не мав права списувати на власний розсуд грошові кошти, які належать Позивачу. Представник Відповідача позов не визнала, пояснила, що Банк законно та обґрунтовано списував грошові кошти з рахунку Позивача, оскільки у останнього виникла прострочена заборгованість по Картрахунку, а також кошти з його рахунку були списані як заборгованість по судовому наказу. Вважала, що філія Банку не може бути відповідачем по справі та ніякі кошти з неї стягнуті бути не можуть. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. На підставі ст.1072 ЦК України, банк виконує розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку грошових коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом. У разі відсутності (недостатності) грошових коштів на рахунку клієнта банк не веде розрахункових документів, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом. Відповідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання за рішенням суду, або в інших випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що 02.06.2012 року фізичною особою - підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви Позивач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» ( надалі - Умови), Тарифів Банку, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 02.06.2012 року та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до Договору Позивачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок [NUMBER]. Відповідно до п. 3.18.1.3. Умов - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка і Клієнта. Відповідно до п.3.18.1.3. Умов - кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати, вони вважаються простроченими. Відповідно до п.3.18.2.3.4. Умов - Банк при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченими Умовами, Банк має право змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування. Виконання інших зобов'язань за кредитом у повному обсязі. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за Договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку Позивач станом на 06.03.2014 року, згідно наданого Банком розрахунку, мав заборгованість в сумі 63 703, 52 грн, яка складається з наступного: 2 116 грн - заборгованість за кредитом, 1 184, 66 - заборгованість по процентам за користування кредитом, 455,07 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 285,60 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом. У порушення норм закону та умов Договору Позивач зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості. Відповідно до п. 2.5.4.12. Умов Клієнт погоджується з тим, що у разі виникнення простроченої заборгованості по Картрахунку, за яким передбачено овердрафт, або виникнення заборгованості по Картрахунку, за яким овердрафт не передбачений, Банк має право на безакцептне списання суми невиконаного грошового зобов'язання у межах залишку за іншими картрахунку Клієнта в Банку. Для цих цілей Клієнт уповноважує Банк конвертувати грошові кошти, що знаходяться на картрахунку Клієнта, у валюту не виконаного Клієнтом грошового зобов'язання перед Банком за обмінним курсом, встановленим Банком на дату списання коштів. В зв'язку з існуючою заборгованістю на рахунку [NUMBER] Банк, на думку суду, відповідно до п. 2.5.4.12. для погашення заборгованості правомірно здійснив списання грошових коштів з рахунку [NUMBER]. Крім того, 08.01.2013 року, Державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні при примусовому виконанні Наказу № 5024/264/2012, виданого 23.10.2012 року про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 94 400 грн, було накладено арешт на розрахункові рахунки боржника № [NUMBER] та [NUMBER] в ХФ ПАТ КБ «Приватбанк». З його рахунку № [NUMBER] в ХФ ПАТ КБ «Приватбанк» було списано грошові кошти в сумі 2 260 грн як заборгованість по вказаному судовому наказу. Відповідно до п. 3.18.2.1.8. Умов, у випадку накладення арешту на грошові кошти, розміщені на рахунку Клієнта або пред'явлення стягувачем платіжної вимоги на списання грошових коштів з рахунку Клієнта, далі Арешт, Сторони домовилися про змінення розміру кредитного ліміту до розміру, наданого Банком на дату настання Арешту. При цьому, строком повернення кредита є дата настання Арешту. У випадку якщо Клієнт не погасить заборгованість по кредиту, заборгованість за кредитом вважається простроченою. При отриманні платіжної вимоги на примусове списання грошових коштів з рахунку Клієнта, Банк здійснює списання тільки особистих коштів Клієнта. Кредитний ліміт може бути поновлений після зняття Арешту у встановленому законом порядку. Позивачем [PERSON] не надано до суду жодних доказів чи посилань на документи, які підтверджували факт відсутності у нього заборгованості на його рахунках в ХФ ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, на підставі 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Відповідно до ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Згідно ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Таким чином, суд вважає, що в силу ст. 95 ЦК України, філія хоча і має право здійснювати дії, які має право здійснювати юридична особа, однак філія не є суб'єктом цивільних правовідносин, не мають права бути стороною договорів, власником майна навіть у тому випадку, коли вони ведуть баланс, оскільки не є юридичними особами. З огляду на викладені обставини, суд не вбачає підстав до задоволення позову.

Outcome: dismissed