Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю квартири [ADDRESS] його та відповідача [PERSON] і визнання за ним права власності на Ѕ частину квартири, мотивуючи позов тим, що 3.092004 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу ними придбана 3-х кімнатна квартира [ADDRESS] , яка була оформлена на праві приватної власності на ім`я [PERSON] . Право власності на цю квартиру зареєстроване в КП «БТІ`ОМР номер запису 3864 в книзі 735пр-72, реєстраційний номер майна: 28901279. Отже, посилаючись на норми ст.ст.60,61,69 та 71 СК України просив позов задовольнити. Не погодившись з даним позовом, [PERSON] подала зустрічний позов у якому просила стягнути з [PERSON] Ѕ частку усіх грошових коштів, які були зароблені ним за період знаходженні у шлюбі, попередньо у розмірі 67 000 гривень та витрати на утримання квартири у розмірі 8005,34 грн. Позов вмотивовано тим, що з 20014 року вона та [PERSON] перебували у шлюбі. З 2005р. вона не працювала, оскільки у неї з`явилася низка захворювань і вона займалася домашнім господарством. Посилаючись на норми ст.ст.60,61,63 та 70 СК України просила розділити кошти, які є спільною сумісною власністю подружжя, що отримання [PERSON] у якості заробітної плати у сумі 67000 грн. та заборгованість по сплаті комунальних послуг у сумі 8005,34 грн., а разом 75005,34 грн. В судовому засіданні представник [PERSON] первісний позов підтримав, просив його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував. Представник [PERSON] проти задоволення первісного позову заперечував, просив задовольнити зустрічний позов. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмову докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися у шлюбі з 3.09.2004р. по 11.12.2018р., під час якого ними придбано квартиру [ADDRESS] , титульним власником якої є [PERSON] . Це право зареєстроване в КП «БТІ`ОМР (на той час КП «ОМБТІ та РОН») номер запису 3864 в книзі 735пр-72, реєстраційний номер майна 28901279, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.11.2018 року. Цю квартиру було придбано на підставі інвестиційного договору №А.Г-4-ф про інвестування будівництва житла в м. Одесі від 24.11.2005 року, додаткової угоди від 28.08.2009 року, акту прийому-передачі від 18.09.2009 року, тобто за гроші витрачені подружжям [PERSON] . Таким чином, відповідно до п. 3 ст. 61 СК України майно придбане на підставі договорів укладених в інтересах сім`ї одним з подружжя є спільною сумісною власністю подружжя, тим більш якщо для виконання цих договорів або для придбання майна витрачалися кошти з родинного бюджету. Згідно ст. 60 СК України та ст. 368 ЦК України будь-яке майно набуте під час знаходження у шлюбі є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України частки подружжя у спільному сумісному майні набутому під час шлюбу є рівними. Статтею ст. 69ч.1 СК України встановлено, що сторони, які перебувають у шлюбі мають право на поділ майна незалежно від знаходження у шлюбі. Відповідно до ст. 71 СК України, якщо сторони не домовилися про поділ майна добровільно, вони мають право звернутися з позовом про поділ майна до суду. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя. Якщо майно було набуте за час шлюбу, презюмується, що воно є спільним. Таким чином спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] і позивач за первісним позовом, у відповідності до ст. 392 ЦК України, має право вимагати визнання права власності на її Ѕ частку. Доводи [PERSON] суд знаходить обґрунтованими, оскільки його право передбачене ст.70 ч.1 СК України презюмується, і вважає за необхідне захистити це право позивача за первісним позовом, визнавши за ним право власності на 1/2 частину спірної квартири. Щодо зустрічного позову , суд зазначає наступне. [PERSON] у своєму зустрічному позові просить стягнути з [PERSON] Ѕ частку усіх грошових коштів, які були зароблені [PERSON] за період знаходженні у шлюбі, попередньо у розмірі 67 000 гривень та просить стягнути з [PERSON] витрати на утримання квартири у розмірі 8005,34 грн. Суд вважає цей позов необґрунтованим, оскільки кошти, які заробляв [PERSON] витрачалися на родинні потреби. Доказів існування накопичень стороною позивача за зустрічним позов суду не надано. Суд також вважає безпідставними вимоги [PERSON] щодо стягнення витрат на утримання квартири [ADDRESS] , оскільки [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з листопада 2018 року [PERSON] у спірній квартирі не проживає, в ній мешкає [PERSON] , що не заперечувалося сторонами. Суд не приймає до уваги медичні документи, надані стороною [PERSON] оскільки вони не мають відношення до предмету спору. Враховуючи, що стороною [PERSON] у порушення вимог ст.81ч.1 ЦПК України не доведено обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, то у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Outcome: approved