overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених та змінених вимог, просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в селі Кіпчинці по вул. Молодіжна, 4, Полонського району, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказував, що 02.02.2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку № 4 по вулиці Молодіжній в селі Кіпчинці Полонського району. [PERSON] звернувся в нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті матері, однак не може оформити частину спадкового майна, а саме: ? частину житлового будинку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. В судове засідання позивач не з`явився, доручив представляти свої інтереси [PERSON], котра позов підтримала та просила такий задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Треті особи: [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що на виділеній земельній ділянці, площею 0,84 га році було побудовано зазначений будинок з дозволу органу місцевого самоврядування з дотриманням санітарних та протипожежних норм, правил забудови і прийняті в експлуатацію, який станом на 15.04.1991 року відносився до колгоспного двору, головою якого була [PERSON], котра померла 02.02.2015 року, члена двору були позивач [PERSON] його дружина [PERSON] та син [PERSON], про що свідчить довідка №329 від 05.04.2017 року видана старостою сіл: Бражинці, Кіпчинці, Фадіївка. За свого життя [PERSON] не отримала правовстановлюючий документ на вказане житло, що унеможливлює спадкоємцю оформити спадщину в нотаріальній конторі. Про належність будинку названій особі свідчать дані технічного паспорту, довідки старости сіл Бражинці, Кіпчинці, Фадіївка. Після смерті спадкодавця, позивач як спадкоємець за заповітом, відповідно до ст.ст.1217, 1268 ЦК України, набув право власності на ? частину вказаного житла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив виділити в натурі належну йому частину будинку № 316/2 по вул. Гоголя в м. Полонному. В обґрунтування позову зазначав, що відповідно до договору купівлі-продажу від 25 грудня 1972 року він став власником 50% житлового будинку, що розташований по вул. Б.Хмельницького, 61 в м. Полонне. Відповідно до рішення Полонської міської ради від 26 жовтня 2016 року цьому будинку було присвоєно номер 316 по вул. Гоголя. В даний час виникла потреба провести виділення в натурі належної йому частини будинку, однак добровільно відповідачка не бажає розподілити будинок, тому він змушений звернутися з цього приводу до суду. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримав, просив здійснити поділ жилого будинку, відповідно до висновку експертного дослідження за № 01-101/17 від 21 лютого 2017 року. При цьому, він не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи, у відповідності з ч.5 ст.74 ЦПК України вважається повідомленою належним чином, оскільки відмовилась від отримання судової повістки. Від неї не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутності, тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 25 грудня 1972 року [PERSON] купив у [PERSON] 50% житлового будинку в м. Полонному Хмельницької області по вул. Б.Хмельницького під номером шістдесят першим. Відповідно до рішення Полонської міської ради обєднаної територіальної громади № 196 від 26 жовтня 2016 року, частині житлового будинку, що належить [PERSON] та розташований по вул. Гоголя в м. Полонному, присвоєно порядковий номер 316/2. Зі слів представника позивача адвоката [PERSON] встановлено, що позивачем з часу купівлі будинку було здійснено добудову його частини зі згоди відповідача. В даний час між сторонами виник спір щодо поділу зазначеного будинку в натурі та з приводу його вирішення суд зазначає про таке. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності. При вирішенні питання щодо варіанту розподілу між співвласниками жилого будинку, суд приймає до уваги позицію позивача щодо користування ним частиною будинку, в якій він проживає, здійснення ним добудови та висновку експертного дослідження про технічну можливість виділення в натурі частини будинку, в якій проживає [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому із урахуванням уточнень, просив визнати за ним в порядку спадкування після смерті батьків право власності на 2/5 частини жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача в суд не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Заслухавши пояснення представника сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що в 1920 році в с. Мала Шкарівка був побудований з дотриманням на той час правил забудови зазначений вище будинок з надвірними спорудами. Дане дворогосподарство станом до 15.04.1991 року відносилось до суспільної групи - колгоспний двір, членами якого на вказану дату були [PERSON] (голова двору), його дружина [PERSON], їх син [PERSON], його дружина [PERSON], та син останніх [PERSON]. Вказані обставини підстверджуються даними довідки виданої відповідачем 18.11.2014 року № 313. Відповідно до ст.120 ЦК 1963 року всі названі особи являлись власниками домоволодіння в рівних частках, а саме кожному належала 1/5 його частина. [INFO] [PERSON], а [INFO] [PERSON] померли. Після їх смерті позивач як спадкоємець за законом в установленому порядку прийняв спадщину як після смерті батька так і матері, а тому за ним відповідно до ст. 525 ЦК УРСР 1960 року, та ст. 1217, 1261 нині діючого ЦК України слід визнати в порядку спадкування право власності на 2/5 частини вказаного домогосподарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому під час судового засідання змінив предмет позову, та просить визнати [PERSON] такаю, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона з лютого 2014 року за адресою: [ADDRESS] не проживає. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсно з лютого 2014 року за адресою [ADDRESS] не проживає, але не знялась з реєстрації бо немає де приписатись. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.4) позивач є власником будинковлодіння [ADDRESS] Згідно довідки виконкому Мельниківської сільської ради Смілянського району № 130 від 4 вересня 2015 року [PERSON] зареєстрована [ADDRESS], але там не проживає. Ч. 1 ст. 61 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідач визнала той факт, що вона з лютого 2014 року в будинковолодінні № [ADDRESS], яке на праві приватної власності належить позивачу не проживає, то підтвердження доказами цей факт не підлягає. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач у вказаному будинковолодінні зареєстрована, але не проживає з лютого 2014 року, що стверджує позивач та не заперечується відповідачем, чим створює перешкоди позивачу як власнику будинковолодіння у користуванні та розпорядженні своїм майном. За таких обставин суд вважає, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням - будинковоліднням № [ADDRESS]. З відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягну тнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому, після уточнення вимог, просить визнати за ним право приватної власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 79,7 кв.м., житловою площею 58,5 кв.м. При цьому позивач посилається на те, що йому та його матері [PERSON] належить квартира [ADDRESS], загальною площею 79,7 кв.м., житловою площею 58,5 кв.м. 28.10.2007 року [PERSON] померла та заповідала належну їй 1/2 частину квартири своїм донькам: [PERSON], [PERSON]. Однак, позивач вважає себе єдиним спадкоємцем після смерті матері, так як він особисто займався її лікуванням, доглядом та похованням. На що витратив більше 15 тисяч доларів США, а сестри не брали жодної участі в догляді та похованні їх матері. Крім того, позивач компенсував вартість 1/2 частини вказаної квартири сестрам. Позивач в суд не зявився, надав заяву, якою вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач та третя особа в суд не зявилися, викликані, про поважність причин не явки суду не повідомлено. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. [PERSON] та його матері [PERSON] належить квартира [ADDRESS], загальною площею 79,7 кв.м., житловою площею 58,5 кв.м. 28.10.2007 року [PERSON] померла та заповідала належну їй 1/2 частину квартири своїм донькам: [PERSON], [PERSON]. Однак, позивач вважає себе єдиним спадкоємцем після смерті матері, так як він особисто займався її лікуванням, доглядом та похованням. На що витратив більше 15 тисяч доларів США, а сестри не брали жодної участі в догляді та похованні їх матері. Крім того, позивач компенсував вартість 1/2 частини вказаної квартири сестрам. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи з усього вказаного, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після померлої так як його сестри фактично відмовилися від спадщини, за що отримали грошову компенсацію.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 13000 гривень, та 3% річних від суми боргу, що складає 390 гривень. В судове засідання позивач надав заяви (а.с.55, 58), в яких наполягає на позивних вимогах, просить розглянути справу без його участі, в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився. Про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відповідно до п.5 ч.5 ст. 74 ЦК України, що підтверджено поштовими повідомленнями (а.с.18, 23). Пояснень або заперечень по суті заявлених позовних вимог суду не надав. Суд розцінює його неявку без поважної причини, та відповідно до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. 12 травня 2014 року між сторонами укладено договір (а.с.8, 59), відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язався повернути [PERSON] грошові кошти в розмірі 13000 гривень, у разі не оформлення ним певних документів. Вказаний договір підписано сторонами, та не оспорено відповідачем. Як вказує позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, але і не повернув [PERSON] гроші в сумі 13000 гривень. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки судом не встановлено виконання відповідачем своїх зобов'язань, чи повернення грошових коштів. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] терміном у два місяці, визнавши, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, посилаючись на те, що його батько помер 9 жовтня 2005 року. Він являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки протягом шести місяців після смерті батька не подав заяву про її прийняття. Строк для подання заяви був пропущений ним з поважних причин, тому що він юридично не обізнаний, крім того, не мав коштів для оформлення спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач - Козацька сільська рада просить розглянути справу без участі їх представника та задовольнити позовні вимоги (а.с.18). Представник третьої особи - Конотопської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надали заяву, в якій просять розглядати справу без їх присутності, проти позову не заперечують, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду (а.с.12). Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження батьком [PERSON], який народився 25 жовтня 1978 року в м.Конотопі, вказаний [PERSON] (а.с.4). З свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] помер 9 жовтня 2005 року в с. Козацьке Конотопського району (а.с.3). Згідно довідки виконкому Козацької сільської ради Лук»яненко П.І., який помер 9 жовтня 2005 року, проживав та був зареєстрований в [INFO], його спадкоємцем за законом є син [PERSON]»яненко [PERSON] від імені Лук»яненка П.І. виконкомом сільської ради не посвідчувався (а.с.17). За повідомленням Конотопської районної державної нотаріальної контори, після померлого 9 жовтня 2005 року Лук»яненка П.І. спадкова справа не заводилась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не зверталися (а.с.12). Чинне законодавство (ч. 4 ст. 174 ЦПК України) дозволяє в разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, ухвалювати рішення про його задоволення. Відповідно до розяснень, які містяться в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. За таких підстав, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову та визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини після померлого батька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому, після уточнення, просить стягнути з [PERSON] борг в розмірі 386059,00 гривень (еквівалент 14900,00 доларів США по курсу НБУ на день ухвалення рішення по справі) та судові витрати в розмірі 6202,93 гривні. При цьому позивач посилається на те, що [PERSON] позичив 16.11.2014 року у [PERSON] 14900,00 доларів США. Зазначену суму відповідач зобовязався повернути в строк до 31.12.2015 р., виплачуючи борг частинами. Всупереч домовленостей відповідач до теперішнього часу взяті на себе зобовязання не виконав, отримані у позику гроші не повернув. У судове засідання представник позивача подав заяву, про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити повністю в рамках уточнених вимог, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, викликаний, про поважність причин не явки суд не повідомив. Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи заочно, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Судом встановлено, що [PERSON] позичив 16.11.2014 року у [PERSON] 14900,00 доларів США. Зазначену суму відповідач зобовязався повернути в строк до 31.12.2015 р., виплачуючи борг частинами. Всупереч домовленостей відповідач до теперішнього часу взяті на себе зобовязання не виконав, отримані у позику гроші не повернув і не повертати відмовляється. Станом на дату розгляду справи, сума боргу по курсу НБУ складає 386059,00 гривні (14900 * 25,91). Згідно ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора,\~зобовязаний сплатити суму боргу. Оскільки відповідач від повернення позики ухиляється, зобовязання за договором позики не виконує, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу розписки, то вимога позивача про стягнення основної суми боргу підлягає задоволенню. Також, суд знаходить, що судові витрати підлягають стягненню з урахуванням вимог ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу, згідно якої стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: 1) визнати протиправними дії державного реєстратора Полонської райдержадміністрації [PERSON] щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності і договору оренди земельної ділянки розміром 2,3804 га, кадастровий номер 6823610100:05:002:0079, індексний номер 36736681 від 22 серпня 2017 року та щодо внесення записів за даними рішеннями до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 2) скасувати державну реєстрацію права власності та договір оренди зазначеної вище земельної ділянки, що розташована на території Полонської міської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на ім`я спадкодавця [PERSON], померлого 23 червня 2011 року, мотивуючи тим, що повторна реєстрація договору оренди вказаної земельної ділянки, що належала для покійного [PERSON], здійснена після його смерті та на підставі документів, поданих ТОВ «Полонне-Агро». Позовна заява відповідає вимогам статтей 175 177 ЦПК України. Вказану справу, відповідно до ч.3 ст.274 ЦПК України, враховуючи: значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі , кількість сторін та інших учасників справи, слід розглядати за правилами загального позовного провадження. Разом з тим, позивачем заявлено клопотання про: витребування у державного реєстратора Полонської райдержадміністрації [PERSON] рішення від 17 серпня 2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36736681 від 22.08.2017 року; повернення надміру сплаченого судового збору. Відповідно до положень ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.2 ст.83), а в разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом, котре повинно бути подано в строк, зазначений у ч.ч.2, 3 ст.83 цього Кодексу та відповідати вимогам ч.2 ст.84 ЦПК України. Оскільки [PERSON] у поданому клопотанні не вказано про вжиті ним заходи для отримання цього доказу самостійно,докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, тому суд дане клопотання залишає без задоволення. Також не підлягає задоволенню клопотання про повернення судового збору, так як позивачем заявлено дві самостійні вимоги, які оплачені судовим збором в загальній сумі 1280 грн. (по 640 грн. кожна). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовом в якому просив визнати [PERSON], таким, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] та зняти з реєстраційного обліку в ньому, оскільки відповідач у вказаній належній позивачу квартирі не проживає з травня 2014 року. Позивач, надав в судове засідання заяву, в яких позов підтримав та просив, розглянути справу у його відсутність та винести заочне рішення. Представник третьої особи ВГІРФО Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві в судове засідання не з»явився, однак така відсутність не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач володіє на праві приватної власності квартирою [ADDRESS]. Виходячи з довідки Ф-3 № 721 від 11.07.2014 р., виданої ЖРЕО № 410, в квартирі зареєстрований [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, відповідач не проживає за вказаною адресою, так як згідно договору купівлі-продажу вищезгаданої квартири від 23.04.2014 року, [PERSON] продав [PERSON], квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Однак в супереч п. 9 договору купівлі-продажу квартири від 23.04.2014 року, відповідач повинен був в строк до 13 травня 2014 року знятись з реєстраційного обліку. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зважаючи на викладене, виходячи з предмету позову, факт подачі якого автоматично виключає домовленість між сторонами по справі про збереження місця реєстрації відповідача, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.,

Outcome: approved