Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якому просить суд визнати за ним, [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] на 42/100 частки житлового будинку №6 (літера «А»), який розміщено за адресою [ADDRESS], де 42/100 частки складаються з: 2-1 коридора, пл. 3,0 кв.м; 2-2 кухня, пл. 11,2 кв.м; 2-3 житлова пл. 8,5 кв.м; 2-4 житлова, пл. 20.4 кв.м; загальною площею 43.1 кв.м, житловою площею 28.9 кв.м; гараж літ. «Е» пл. 11,0 кв.м; гараж літ. «Л» пл. 63,2 кв.м; душ літ. «И» 2,4 кв.м; сарай літ. «К» площею 8,3 кв.м; вбиральня літ. «Д», площею 1,1 кв.м; 1/2 огорожі №1,2; огорожа №6, вимощення I. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є дідом позивача, який ще за життя, а саме 24.09.2014 року склав заповіт, яким зробив розпорядження, а саме усе своє рухоме і нерухоме майно заповів йому, [PERSON]. Протягом встановленого законом строку позивач подав до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини до майна [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з тим, що у позивача відсутні переоформлені [PERSON] правовстановлюючі документи на 42/100 частки вищезазначеного будинку і тому видати свідоцтво про право на спадщину та провести державну реєстрацію, не можливо. Посилаючись на викладене позивач вимушений звернутись з наступним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнала повністю та просила розглянути справу за її відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.12.2014 року помер дід позивача - [PERSON], про що 15.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №12683. Після його смерті відкрилась спадщина на 42/100 частки житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS], де 42/100 частки складаються з: 2-1 коридора, пл. 3,0 кв.м; 2-2 кухня, пл. 11,2 кв.м; 2-3 житлова пл. 8,5 кв.м; 2-4 житлова, пл. 20.4 кв.м; загальною площею 43.1 кв.м, житловою площею 28.9 кв.м; гаража літ. «Е», пл. 11,0 кв.м; гараж літ. «Л», пл. 63,2 кв.м; душ літ. «И», сарай літ. «К», вбиральня літ. «Д», 1/2 огорожі №1,2; огорожа №6, вимощення I. За життя, 24.09.2014 року [PERSON] склав заповіт посвідчений державним нотаріусом П'ятої одеської державної нотаріальної контори Сусловою О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 3-850, яким зробив розпорядження, а саме усе своє рухоме і нерухоме майно заповів [PERSON]. Як то передбачено ст. 1270 ЦК України, в шестимісячний термін, відповідно до ст. 1269 ЦК України, [PERSON], подав до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини до майна [PERSON], у зв'язку з чим було заведено спадкову справу № 41/2014. Відповідачка [PERSON] 24 грудня 2014 року подала нотаріусу заяву про відмову від обов'язкової частки у спадщині. 08.06.2015 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Гурянова Л.Г. листом №224/02-14 повідомила позивача, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на 42/100 частки будинку [ADDRESS] із - за відсутності переоформленого [PERSON] правовстановлюючого документа на 42/100 частки вищезазначеного будинку і тому [PERSON] має право звернутися до суду для вирішення цього питання в судовому порядку. Із наданих документів, вбачається, що померлому [PERSON] на підставі дубліката свідоцтва про спадщину р.№3-С-1193 від 18.04.1990 року належало на праві приватної спільної часткової власності 9/20 часток будинку, який розміщено за адресою [ADDRESS], будинок 6. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видано державним нотаріусом П'ятої одеської державної нотаріальної контори 18.04.1990 року та зареєстровано в реєстрі за № 3-1236. Вказане свідоцтво про право на спадщину було зареєстроване комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості». Надалі, [PERSON] добудував сарай літ. «К» та гараж літ. «Л» по [ADDRESS]. Згідно листа № 376378.67, виданого КП «ОМБТІ та РОН» Одеської міської ради від 17.10.2012 року, був проведений розрахунок часток в будинку [ADDRESS] між співвласниками: [PERSON] та [PERSON]. Розрахунок часток [PERSON] був виготовлений на підставі Дубліката свідоцтва про право на спадщину [NUMBER] від 18.04.1990 р. виданого П'ятою одеською державною нотаріальною конторою, дублікат від 27.12.2006 року р№3-1236 та Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 18212142875 від 16.08.2012 року. Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження за № 582/01-06 від 18.12.2012 року про затвердження розрахунку ідеальних часток будинку за адресою [ADDRESS], де зазначено, що у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться: в житловому будинку літ «А»: 2-1 коридор, пл. 3,0 кв.м ; 2-2 кухня, пл. 11,2 кв.м; 2-3 житлова, пл. 8,5 кв.м; 2-4 житлова, пл. 20,4 кв.м; загальною площею 43,1 кв.м; житловою площею 28,9 кв.м; гаража літ. «Е», пл. 11,0 кв.м; гараж літ. «Л», пл. 63,2 кв.м; душ літ. «И», сарай літ. « К», вбиральня літ. «Д», 1/2 огорожі №1,2; огорожа №6, вимощення I, що складає 42/100 часток будинку. Отже, після перерозподілу ідеальних часток в житловому будинку, частка [PERSON] складає 42/100. В п.2 указаного розпорядження зазначено, що [PERSON] необхідно переоформити правовстановлюючі документи у відповідності до діючого законодавства, однак померлий захворів і помер, так і не встигнувши переоформити правовстановлюючі документи та зареєструвати їх в Реєстраційній службі м. Одеси. Таким чином, померлий [PERSON] був власником 42/100 частин будинку [ADDRESS], його права на цю частку ніким не оспорювались, він там проживав. Крім того, як вбачається зі спадкової справи, до спадкового майна входить земельна ділянка площею 0,0182 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 08 грудня 2014 року. 16 червня 2015 року позивач, як спадкоємець за заповітом, одержав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну ділянку. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 1057 та видано приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Право власності на земельну ділянку за [PERSON] зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що свідчить витяг від 16.06.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, передбачає право на ефективне мирне володіння майном. За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3.1.Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», звернув увагу судів, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. З зазначених вище підстав, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом , після смерті [PERSON], померлого [INFO], на 42/100 часток будинку № 6 (літера «А»), який розміщено за адресою: [ADDRESS], де 42/100 часток будинку складаються з: 2-1 коридору, площею 3,0 кв.м; 2-2 кухня, площею11,2 кв.м; 2-3 житлова, площею 8,5 кв.м; 2-4 житлова, площею 20,4 кв.м; загальною площею 43.1 кв.м, житловою площею 28.9 кв.м; гаража літ. «Е», пл. 11,0 кв.м; гараж «Л», пл. 63,2 кв.м; душ літ. «И», площею 2,4 кв.м; сарай літ. «К», площею 8,3 кв.м; вбиральня літ. «Д», пл. 1,1 кв.м; 1/2 огорожі №1,2; огорожа №6, вимощення I, оскільки у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю переоформленого правовстановлюючого документа на 42/100 часток будинку та відповідно державної реєстрації. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права. Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами для державної реєстрації прав є рішення суду,що набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved