Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], та, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 5690,00 грн., суму процентів у розмірі 14794,00 грн. та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 березня 2013 року між ним та [PERSON] укладено договір позики, згідно умов якого позивач передав відповідачу у власність грошові кошти в сумі еквівалентній 250,00 доларів США, що станом на момент передачі коштів становило 5690,00 грн., зі сплатою пені за кожен прострочений місяць в розмірі 10% від суми позики щомісячно, а відповідач зобовязалася у строк до 10.09.2013 року повернути ці кошти позивачу. Однак, відповідач свої зобовязання згідно договору позики від 01.03.2013 року не виконав. Грошові кошти в обумовлений сторонами строк не повернув та ухиляється від добровільного виконання грошових зобовязань. З урахуванням наданої довідки офіційного курсу валют НБУ станом на день звернення до суду, та з урахуванням поданого 10.06.2016 року та 25.08.2016 року уточнення позову, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 6202,50 грн., суму заборгованості за користування чужими грошовими коштами і - 8683,50 грн. та судові витрати. При цьому позивач виходив із розрахунку курсу долара США станом на 10.08.2016 року В судове засідання позивач не зявився, надав заяву в який зазначив, що позов підтримує в повному обсязі просив задовольнити з урахуванням поданих доповнень та уточнень. Відповідач у в судове засідання не зявився,до початку судового засідання від відповідача у справі надійшли письмові заперечення проти позову, в яких останній вказує, що позовні вимоги він визнає частково, та не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача основної суми боргу та штрафних санкцій за курсом НБУ станом на 10.09.2013 року. Суд, ознайомившись із заявами сторін, дослідивши заяви, матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 01 березня 2013 року між ним та [PERSON] укладено договір позики, оригінал якого перебуває в матеріалах справи, згідно якого позивач передав відповідачу у власність грошові кошти в сумі еквівалентній 250,00 доларів США, що станом на момент передачі коштів становило 5690,00 грн., зі сплатою пені за кожен прострочений місяць в розмірі 10% від суми позики (10 доларів США) щомісячно, а відповідач зобовязався у строк до 10.09.2013 року повернути ці кошти позивачу. Таким чином сторонами дотримані вимоги щодо форми укладеного правочину. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.\~\~ Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як вбачається з умов договору відповідач зобовязався повернути кошти у строк до 10.09.2013 року, але свого зобовязання у визначений строк не виконав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлено, що станом на день розгляду справи в суді відповідач не повернув [PERSON] позичені кошти та ухиляється від виконання свого обовязку по поверненню грошей. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Як підтверджено довідкою офіційного курсу НБУ, станом на день подання уточненого позову до суду курс долара США становить 25.00 грн. за один долар США. Посилання відповідача в своїх запереченнях на Постанову ВСУ від 27.01.2016 року у справі №6-771цс15, про те, що ВСУ прийшов до висновку, що офіційний індекс інфляції це знецінення - зниження купівельної спроможності грошової одиниці України - гривні, а не іноземної валюти, тому долар США у борговому зобовязанні індексації не підлягає, суд вважає такими, що не стосуються спірних правовідносин, оскільки з тексту уточненої позовної заяви від 25.08.2016 року вбачається, що позивачем вимоги про індексацію суми боргу не заявлені. Посилання відповідача на необхідність розрахунку суми заборгованості за курсом НБУ, встановленим на останній день виконання зобовязання за договором позики, суд також вважає безпідставними і такими, що суперечать вимогам законодавства. Відповідно до пункту 1 статті 1048 Цивільного кодексу України розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором позики. Умови нарахування та сплати процентів за користування грошима, викладені в договорі позики (а.с.3) Так, статтею 629 ЦК зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК передбачено, що зобовязання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Цивільний кодекс України, крім обовязку належного виконання зобовязання, встановлює також принцип своєчасності його виконання: згідно пункту 1 статті 530 цього Кодексу, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, невиконання Відповідачем своїх договірних зобовязань зі своєчасної і належної сплати відсотків за користування позиченими коштами Позивача та повернення основної суми позики в обумовлений договором строк є порушенням не тільки умов договору позики, але й вищенаведених норм Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобовязання. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, судом встановлено і не спростовано відповідачем, що з моменту закінчення строку повернення боргу - 10.09.2013 року і по теперішній час відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, не сплатив позивачу ані основну суму боргу ані нараховані відсотки - 25 доларів США за кожний місяць прострочення, в зв'язку із чим суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу, що складається з суми основної позики - 250 доларів США що за курсом НБУ на 10.08.2016 року складає 28,41*250=7102,5 грн.; заборгованість за користування чужими коштами - 25 доларів США за кожний місяць прострочення боргу: 25*35*24,81=21708,75 грн. Разом із тим, судом береться до уваги той факт, що позивач в уточненій позовній заяві від 25.08.2016 року з урахуванням майнового стану відповідача та з метою прискорення розвязання спору, погоджується на зменшення плати за користування його коштами до 10 доларів США за кожний місяць прострочення та просить стягнути з відповідача суму основного боргу - 250 доларів США, що за курсом НБУ на 10.08.2016 року складає 7102,5 грн., та заборгованість по платі за користування коштами - 10 доларів США за 1 місяць (10*35*24.81), що складає 8683,5 грн. Посилання відповідача щодо розрахунку суми боргу та відсотків виходячи з курсу НБУ на 10.09.2013 року жодним чином не обґрунтовані і судом не приймаються до уваги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, які складаються з судового збору в розмірі 487, 20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved