Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 23.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис №722. При реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Гречанюк» на прізвище чоловіка «Матійчук». Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №384752, виданим повторно 30.01.2018 року. Дитина проживає разом з відповідачем. Спочатку сімейне життя складалось добре, однак протягом останнього часу шлюбні відносини припинилися. Сторони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сімєю, вести домашнє господарство, а також в них зявились розбіжності в поглядах на сімейне життя та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, ведення спільного побуту. Позивач неодноразово намагався примиритись та відновити сімю, проте всі зусилля щодо можливості знайти компроміс не дали жодних результатів. Сторони проживають окремо з серпня 2017 року. На даний час шлюб є декларативним та без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя та примирення є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. [PERSON] вважає, що шлюб є лише формальним, оскільки особисті відносини між ним та відповідачем тривалий час мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування та повага один до одного. Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, так як спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник відповідача позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, проте із стягненням з відповідача судових витрат не погодилась. Згідно з її поясненнями в березні 2017 року сину сторін встановили діагноз гістіоцитоз з клінік Лангерганса. Дана хвороба є різновидом онкологічного захворювання і її лікування потребувало значних матеріальних затрат. Син [PERSON] потребував негайного проведення хіміотерапії. Замість підтримки у такій ситуації відповідач отримала від позивача лише вимогу нічого не робити. Далі жити з такою людиною відповідач не бажає, а тому в квітні 2017 року вона забрала сина та переїхала жити до своїх батьків. Відповідно до вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Відповідач вважає винним у незбереженні сім»ї позивача. Сім»я розпалась внаслідок неправильних дій позивача, тому просить судові витрати покласти на [PERSON] незалежно від задоволення його позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 23.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис №722. При реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Гречанюк» на прізвище чоловіка «Матійчук». Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №384752, виданим повторно 30.01.2018 року. Син [PERSON] хворіє на гістіоцитоз з клінік Лангерганса, що є різновидом онкологічного захворювання. Дитина проживає разом з відповідачем. Протягом останнього часу шлюбні відносини припинилися. Сторони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сімєю, вести домашнє господарство, а також в них зявились розбіжності в поглядах на сімейне життя та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, ведення спільного побуту. Сторони проживають окремо з серпня 2017 року і наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб є формальним, оскільки особисті відносини між сторонами тривалий час мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування та повага один до одного. Оскільки шлюб між сторонами триває лише формально, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе, суд дійшов висновку про задоволення позову. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. 50 % сплаченого позивачем судового збору при поданні позовної заяви підлягає поверненню позивачу з державного бюджету на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved