Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та уточнивши свої позовні вимоги просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 64 по вул.. Кірова в с. Кулевча Саратського району Одеської області, що складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 212,8 кв.м., житловою площею 60,7 кв.м., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в червні 2013 року він позичив [PERSON] 37\~000 гривень для проведення ремонту в будинку, без встановлення відсотків за користування коштами та терміном повернення до 01.06.2015 року. У встановлений термін [PERSON], який доводиться родичем позивачу, позичену суму коштів не повернув, тому 23.11.2015 року запропонував [PERSON] в рахунок погашення заборгованості прийняти належний йому будинок № 64 по вул.. Кірова в с.Кулевча Саратського району Одеської області. Прийнявши пропозицію відповідача, 23.11.2015 року сторони уклали угоду про передачу відступного в якості якого є належний відповідачу будинок. Однак, угода про передачу відступного не є підставою для реєстрації права власності, тому [PERSON] звернувся до суду з відповідною вимогою. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, в 2013 році [PERSON] позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 37 тисяч гривень з терміном повернення до 01.06.2015 року. Згідно ст.ст. 526, 527, 530, 532 ЦК України, зобов'язання повинно бути виконане належними сторонами, у встановлений договором або законом строк, у встановленому місці, встановленим у договорі чином. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачем порушено зазначені вимоги закону, а саме зобов'язання не було виконане у встановлений договором строк, на що вказує відсутність у розписці записів про. час та обсяг повернення коштів. Згідно ч. 1 ст. 545 ЦК України встановлено, що кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, а якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У встановлений договором строк відповідач не повернув позичені кошти, відповідно, належним чином не виконав взяте на себе зобовязання. 23 листопада 2015 року між позивачем та відповідачем була укладена угода про передачу відступного, відповідно до п.1 якої відповідач передав у власність позивачу житловий будинок № 64 по вул.. Кірова в с. Кулевча Саратського району Одеської області, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 212,8 кв.м., житловою площею 60,7 кв.м., сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», надвірних споруд № 1-4, споруд І-ІІІ та належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.08.2008 року серії ЯЯЯ № 768097, що вбачається з матеріалів справи. Статтею 600 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами. Передання відступного є одним із способів припинення зобовязання за згодою сторін. В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобовязання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржником позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові. Таким чином, обєктом відступного може бути нерухоме майно. Розмір відступного встановлюється сторонами. Відступне має бути оформлено договором, в якому вказується розмір відступного, порядок та строк його надання. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним державним органом. Передання відступного є одним із способів припинення зобов'язання за згодою сторін. В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржникові позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові. Аналізуючи положення вищезгаданої статті, об'єктом відступного може бути нерухоме майно (розмір вартості встановлюється сторонами), переданням відступного можуть припинятися договірні зобов'язання, обов'язковість досягнення згоди на припинення зобов'язань відступним повинно бути належним чином зафіксоване. Домовленість щодо передачі відступного замість виконання зобов'язання може бути досягнута як до, так і після порушення такого зобов'язання. Розмір відступного відповідно до положень статті, встановлюється сторонами. Відступне має бути оформлене договором, в якому вказуються розмір відступного, порядок та строк його надання. Відповідно до ст..182 ЦК України закріплено, що право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, якає публічною й здійснюється відповідним державним органом. Останній, у свої діяльності при здійсненні державної реєстрації прав на об'єкт нерухомос.ті керується «Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року. Проте, вказаним положенням не передбачено можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке передано у якості відступного, тому суд вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, тим самим захистити його майнові права. На підставі викладеного та

Outcome: approved