Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником ? частини будинку № 18 по вул. 3-я Суднобудівна у м. Херсоні. Крім позивача в його частині будинку зареєстрований відповідач. Відповідач не є власником вказаного будинку та з дня придбання його позивачем у ньому не проживає. Перебування відповідача на реєстраційному обліку спричиняє позивачеві додаткові витрати на утримання житла, а також ускладнює реалізацію його права власності. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником ? частини будинку № 18 по вул. 3-я Суднобудівна у м. Херсоні (договір купівлі-продажу частки будинку, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно). Крім позивача в належній йому частині будинку зареєстрована його донька [PERSON] (згідно домової книги). [PERSON], в будинку ніколи не проживала, в його утриманні, оплаті послуг участі не приймає. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він є власником іншої ? частини вказаного будинку, має іншу домову книгу, та в його частині будинку відповідач не зареєстрована. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач в будинку позивача не проживає в його утриманні участі не приймає. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Таким чином, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не проживає у квартирі позивача з 2014 року, а відтак втратила право користування зазначеним будинком. Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved