Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, [PERSON], [PERSON], третя особа - Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, у якому просив визнати за ним право власності на 1/3 частини домоволодіння по [ADDRESS] Дніпропетровського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому було відмовлено нотаріусом в отриманні свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що спадкодавець [PERSON] не отримав правовстановлюючих документів на домоволодіння. У судовому засіданні [PERSON] та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі (а.с. 29). Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, відповідачі звернулися до суду з зустрічним позовом до [PERSON], територіальної громади в особі Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа - Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 46-50), у якому просили визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Дніпропетровського району Дніпропетровської області як на частку в спільному майні подружжя, а також визнати право власності за [PERSON] та [PERSON] - по 1/6 частки вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за кожним, у порядку спадкування за законом після [PERSON] Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі (а.с. 28, 87). Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідність до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24 травня 2013 року серія [NUMBER], актовий запис № 106 (а.с. 8). Померлий є батьком позивача за первісним позовом - [PERSON] та позивача за зустрічним позовом - [PERSON], а також чоловіком другого позивача за зустрічним позовом - [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 91, 98, 119). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 липня 2013 року державний нотаріус Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєва\~Л.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкодавцем за життя не було отримано правовстановлювального документу на вищезазначений житловий будинок (а.с. 9). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 травня 2014 року державний нотаріус Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєва\~Л.В. також відмовила [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з вищевказаних підстав (а.с. 55). Згідно вимог ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідність до вимог ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом було встановлено, що спадкодавець [PERSON] не оформив право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні. Згідно протоколу № 2 виконкому Кіровської селищної ради депутатів трудящих Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 30 січня 1974 року (а.с. 13), на який посилається позивач в первісній позовній заяві, померлому [PERSON] було надано лише право індивідуального житлового будівництва, перехід права власності повинен відбуватися у встановленому законом порядку і з передбачених законом підстав. Тобто рішення виконкому не є тотожним правочину, на підставі якого здійснюється перехід права власності. Згідно довідки КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» № 1026/13 від 03 липня 2013 року (а.с. 14), станом на 04 грудня 2004 року будинок «А» з будівлями та спорудами (1974 рік побудови) за адресою: [ADDRESS] побудований самочинно [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини. Оскільки право власності на спірне нерухоме майно спадкодавця в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження, відповідно у позивачів за первісним та зустрічним позовами також не виникає право на спадкування цього майна. Таким чином, оскільки факт порушення прав, свобод чи інтересів позивачів за первісним та за зустрічним позовами не знайшов свого підтвердження, жодних правових підстав для задоволення первісного та зустрічного позовів судом не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог у повному обсязі. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати при відмові в задоволенні позову повинні покладатися на позивача.

Outcome: dismissed