Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що з відповідачкою [PERSON] вони перебували у шлюбі, який рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 19.06.2009 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу був залишений проживати з матір`ю, оскільки на той час спору з даного приводу не було, проте протягом останніх семи років син проживає з ним. [PERSON] в позові також вказав, що у нього на даний час склалися усі умови для належного утримання та виховання дитини, оскільки він є фізичною особою - підприємцем, та має постійний дохід, у будинку де він мешкає, створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Позивач зазначив, що син [PERSON] бажає проживати з ним. Тому, позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] разом з ним - батьком [PERSON] . В підготовчому засіданні представник позивача - адвокат Прасолов І.В. та позивач [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити їх в повному обсязі. В підготовчому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала, та не заперечувала проти його задоволення, вказала, що їх син вже тривалий час проживає разом із батьком, з першого класу навчається в Зачепилівській ЗОШ та при спілкуванні з нею виявив бажання проживати разом з батьком. Представник третьої особи служби у справах дітей Зачепилівської РДА Харківської області Педаш В.Г. в судовому засіданні вказала, що не заперечує проти позовних вимог [PERSON] про зміну місця проживання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Прасолова І.В. позивача [PERSON] відповідача [PERSON] , та третю особу, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2,3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Як передбачає ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1, 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Зачепилівського районного управління юстиції Харківської області, 28.03.2007 року. Судом також встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 19.06.2009 року розірвано та неповнолітнього сина [PERSON] після розірвання шлюбу залишено проживати з матір`ю [PERSON] . Судом встановлено, що протягом семи років дитини [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON] , що підтверджується довідкою № 960 від 19.11.2019 року, яка була видана Зачепилівською селищною радою Харківської області. Відповідно до вищезазначеного документа [PERSON] [INFO] за згодою матері зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до виписки від 19.11.2019 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань позивач [PERSON] є фізичною особою - підприємцем. Судом також встановлено, що дитина забезпечена належними житловими умовами, що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим КП « Зачепилівське БТІ» станом на 07 листопада 2019 року. При ухваленні рішення судом встановлені обставини, досліджені письмові докази у їх сукупності та співставленні, а також зроблені висновки відносно того, що позивач [PERSON] на даний час створив належні умови для утримання та виховання дитини, оскільки він є фізичною особою - підприємцем, та має постійний дохід, у будинку де він мешкає, створені належні умови для проживання та розвитку дитини, на даний момент дитина знаходиться на утриманні батька, проживає разом із ним, бажає і надалі проживати саме з батьком. Також судом враховується той факт, що мати дитини [PERSON] у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, на турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд, виходячи виключно із рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання та виховання дитини, закріплених у нормах закону, в інтересах самої дитини, з метою якнайкращого забезпечення прав та інтересів дитини вважає, що проживання дитини [PERSON] разом з батьком відповідає її інтересам, оскільки, батько має можливість забезпечити їй належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини. А тому суд при ухваленні рішення дійшов висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] та вважає доцільним встановити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved