Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Просив стягнути з [PERSON] на його користь 96284 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позову посилався на те, що 22.10.2013 р. він уклав з [PERSON] договір позики, згідно з яким позичив [PERSON] гроші в сумі 50000 грн. строком на один місяць, тобто до 22.11.2013 р. Договір укладено у письмовій формі відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України. На момент укладення договору відповідно до положень ст. 524 ЦК України було визначено еквівалент виконання грошового зобовязання у доларах США. [PERSON] ухиляється від сплати боргу, чи порушив умови п. 1 договору. Сума боргу [PERSON] перед ним становить 94659 грн., 3 % річних від простроченої суми 1625 грн., а всього підлягає стягненню 96284 грн. У подальшому [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання правочину удаваним. Просив визнати, що договір позики від 22.10.2013 р., укладений між ним та [PERSON], є удаваним, а правовідносини, що виникли, належать до відшкодування шкоди, до яких слід застосовувати цивільно правові норми глави 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України, та у звязку з відшкодуванням шкоди відмовити у задоволенні позову [PERSON] та стягнути з відповідачів на його користь у рівних частках понесені ним судові витрати. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] посилався на те, що в серпні 2013 р. власником вантажного автомобіля [NUMBER], [PERSON] без укладення трудового договору він був допущений до виконання обовязків водія зазначеного вище автомобіля. В парі з другим водієм [PERSON] при скеруванні [PERSON] відповідних маршрутів вони виконували вантажні перевезення по всій території України. Відповідальним механіком за випуск автотранспорту в експлуатацію був [PERSON] Зважаючи на свідоме умисне перевантаження вантажем автомобіля за вказівками [PERSON] гальмівна система автомобіля інтенсивно зношувалась. 22.10.2013 р. в м. Умані під час перебування автомобіля під його контролем ручні гальма не забезпечили стоянки автомобіля, у звязку з чим останній зїхав з місця стоянки, зіткнувся з перешкодою та отримав механічні пошкодження. Власник автомобіля [PERSON] та механік [PERSON] звинуватили його в нанесенні пошкоджень автомобілю та зажадали відшкодувати шкоду відремонтувати автомобіль за його власний рахунок, на що він погодився. 22.10.2013 р. [PERSON] надав йому на підпис виконаний [PERSON] договір, за змістом якого він приймав зобовязання по ремонту пошкодженого автомобіля. Вважаючи, що зміст договору саме про ремонт автомобіля, він, не читаючи тексту договору, підписав його. Як зясувалось пізніше, текст договору виконаний у формі позики коштів, чим приховані правовідносини з ремонту автомобіля. Обовязки з ремонту автомобіля він виконав. З 01.10.2013 р. до середини лютого 2014 р. заробітна плата йому [PERSON] не виплачена, а звернута в рахунок відшкодування шкоди. [PERSON] у спосіб ошукування бажає провести стягнення сум, яких не надавалось. Ухвалою суду від 27.03.2015 р. зустрічний позов [PERSON] прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом обєднані в одне провадження з первісним позовом. Від позивача [PERSON] до суду також надійшло доповнення до позовної заяви про стягнення боргу за договором позики, у якому останній зазначив, що [PERSON] працював у нього за договором, виконуючи роботи по перевезенню вантажів вантажним автомобілем з липня 2013 р. по грудень 2013 р. 19 жовтня [PERSON] привіз вантаж зерна кукурудзи у Червонознамянку Одеської області для сушки. Там утворилась черга машин і, чекаючи на свою чергу, він якимось чином розбив кабіну тягача. Пізніше зі слів [PERSON] йому стало відомо, що ремонт автомобіля власним коштом повинен був за досягнутою домовленістю здійснити [PERSON], але оскільки грошей у [PERSON] не було, останній просив його придбати необхідні запчастини, а сам пообіцяв потрібну суму грошей відпрацювати. Тому відносини з [PERSON] по відшкодуванню збитків вони оформили договором позики. Він придбав необхідні запчастини, чим виконав свою частину договору, а [PERSON] до сьогоднішнього дня по поверненню фактично позичених йому грошей нічого не зробив. Від відповідача за зустрічним позовом [PERSON] до суду надійшло письмове заперечення на зустрічну позовну заяву [PERSON], в якому він зазначив, що після ДТП він з'ясував у [PERSON], чи має останній намір відшкодувати шкоду. [PERSON] запевнив його, що зробить все, щоб відновити автомобіль. Вони оглянули пошкоджені вузли та деталі і зійшлись на сумі в 50000 грн. [PERSON] підписав власноручно договір позики на таку суму. Він знає, що [PERSON] домовився з [PERSON], щоб останній придбав всі необхідні деталі, а сам пообіцяв відпрацювати поступово 50000 грн., в які оцінили збитки. Позивач [PERSON] у судовому засіданні первісний позов підтримав повністю, а зустрічний позов не визнав повністю. Пояснив, що після ДТП він сплатив 50000 грн., які зазначені в договорі позики, за запчастини в магазині. Запчастини були фактично куплені. Гроші у такій сумі [PERSON] ним не передавались. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні первісний позов підтримав повністю, а зустрічний позов не визнав повністю. Пояснив, що гроші за договором позики [PERSON] не передавались. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні первісний позов не визнав повністю, підтримав повністю зустрічний позов та пояснив, що гроші за договором позики він не отримував. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні первісний позов не визнав повністю, підтримав повністю зустрічний позов та пояснив, що гроші за договором позики [PERSON] не передавались, запчастини також. [PERSON] не має права на відшкодування вартості ремонту автомобіля, таке право має власник [PERSON] [PERSON] повинен нести відповідальність за нанесену шкоду в розмірі місячної заробітної плати. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні зустрічний позов не визнав, пояснив, що кошти за договором позики [PERSON] не передавались. При вирішенні справи у судове засідання не зявився, однак від нього до суду поступила заява про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача за зустрічним позовом [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків [PERSON], яка пояснила, що гроші за договором позики [PERSON] не передавались, [PERSON], дослідивши письмові докази: копії договору позики від 22.10.2013 р., накладну №87 від 25.10.2013 р. на придбання автозапчастин, дефектний акт від 11.11.2013 р. на поточний ремонт автомобіля [NUMBER], інші письмові докази, суд вважає, що у задоволенні первісного та зустрічного позову необхідно відмовити повністю з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У п.1 договору позики від 22.10.2013 р. зазначено, що відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] гроші в сумі 50000 грн. Зазначену суму відповідач [PERSON] зобовязувався повернути до 22.11.2013 р. У той же час у судовому засіданні встановлено, що за вказаним договором позики позивач [PERSON] не передавав у власність відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 50000 грн. Вказана обставина стверджується поясненнями позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], відповідача за зустрічним позовом [PERSON], показаннями свідка [PERSON] у судовому засіданні. У наданому суду позивачем [PERSON] доповненні до позовної заяви також вказується, що відносини з [PERSON] по відшкодуванню збитків вони оформили договором позики. У ч.1 ст. 1051 ЦК України зазначено, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Оскільки грошові кошти у визначеній договором позики сумі 50000 грн. відповідачем [PERSON] насправді не були одержані від позивача [PERSON], що не заперечували у судовому засіданні всі без винятку особи, які беруть участь у справі, тому у задоволенні первісного позову необхідно відмовити повністю. У задоволенні зустрічного позову необхідно також відмовити повністю з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. У зустрічній позовній заяві [PERSON] просив визнати, що договір позики від 22.10.2013 р., укладений між ним та [PERSON], є удаваним, а правовідносини, що виникли, належать до відшкодування шкоди, до яких слід застосовувати цивільно правові норми глави 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України, та у звязку з відшкодуванням шкоди відмовити у задоволенні позову [PERSON] За визначенням удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. У той же час позивач за зустрічним позовом [PERSON] у зустрічній позовній заяві не вказує для приховання якого іншого правочину сторонами був вчинений правочин позики. Правові відносини щодо відшкодування шкоди належать до недоговірних зобовязань, а глава 82 «Відшкодування шкоди» міститься в підрозділі 2 «Недоговірні зобовязання» розділу 3 книги 5 ЦК України. Оскільки у зустрічній позовній заяві [PERSON] не вказано для приховання якого іншого правочину сторонами був вчинений правочин позики, тому останній правочин не можна визнати удаваним, а зустрічний позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed