Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 4 листопада 1990 року, він є інвалідом 2 групи безстроково з втратою професійної працездатності 80 відсотків. В ЗТ»язику з підвищенням розміру середньої місячної заробітної плати заливника свинцово- олов»яних сплавів 4 розряду депо станції Курськ (Російська Федерація), а також суми доплати за важкі умови праці ,позивач просить суд здійснити перерахунок суми відшкодування завданої відповідачем шкоди, а також стягнути витрати на санаторно-курортне лікування. Стягнути понесені ним витрати у сумі 150 російських рублів ( у перерахунку на гривну). Інші судові витрати стягнути на користь держави з боржника. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, не оспорюючи своєї вини у скоєнні ДТП, в результаті чого позивач отримав травму та став інвалідом 2 групи, відповідач посилається на неспроможність сплачувати будь-які суми, так як він офіційно не працює. Допитавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Докази додаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що вироком Ізюмського міського суду Харківської області від 3 липня 1992 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.215 КК України,(1960 року), внаслідок чого [PERSON] були спричинені тяжкі тілесні ушкодження.(а.с.11-12). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] став інвалідом 2 групи безстроково, що вбачається з довідки МСЕК №252769 (а.с.13). Довідкою ремонтно-локомотивного депо Курськ від 23.12.2013 року б/н підтверджується те, що оклад заливщика свинцово-олов»яністих сплавів 4 розряду з 1.10.2013 року складає 12393 руб. Доплата за важку працю складає 991 руб. (а.с.6). Згідно довідки для одержання путівки №2016 від 27.12.2013 року позивач потребує санаторно-курортного лікування ( а.с.7). Вартість санаторно-курортного лікування в 2014 році з захворюванням опорно-рухового апарату на 21 день в ЗАО «Ліпецьккурорт» складає 47250 руб. підтверджується довідкою ЗАО «Ліпецьккурорт» №631 від 23.12.2013 року.( а.с.9). Відповідно довідки філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» курс національної валюти гривні до російського рубля складає станом на 8.04.2014 року 3-2819 грн. (а.с.27). За змістом ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним в наслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ст.1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров»я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров»я, з урахуванням ступені втрати потерпілим професійної працездатності. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно по3254-47 грн. та на санаторно-курортне лікування 14361-70 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved