Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

[PERSON] Звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, вказавши, що між ними 28 лютого 2012 року укладений договір позики, згідно з яким він передав у власність відповідача 1400 00 гривень, а він зобов'язався повернути йому таку ж суму грошових коштів за першою вимогою на протязі двох тижнів. Факт укладення між сторонами договору позики на вказану суму підтверджується розпискою. У вересні 2012 року він звернувся до відповідача з усною вимогою про повернення боргу, однак він попросив відстрочити повернення боргу, на що він погодився. 30 грудня 2013 року він звернувся з письмовою вимогою до відповідача про повернення боргу, вимога була направлена цінним листом з описом вкладеного та вручена відповідачу 03.01.2014 року. Не зважаючи на закінчення встановленого терміну , відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, суму боргу не повернув. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказавши, що відповідачем повернуто 400 доларів США та 200 гривень. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що 8 лютого 2012 року між [PERSON] Та [PERSON] Було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] Отримав в позику від [PERSON] кошти в сумі 140000 гривень, які зобов'язувався повернути за першою вимогою на протязі двох тижнів, вказаний факт підтверджується письмовою розпискою. Судом встановлено, про що не заперечують сторони, що у серпні 2012 року [PERSON] звернувся до [PERSON] З вимогою про повернення коштів. В подальшому 30 грудня 2013 року [PERSON] звернувся з письмовою вимогою до відповідача про повернення боргу, вимога була направлена цінним листом з описом вкладеного та вручена відповідачу 03.01.2014 року. На даний час кошти були повернені частково в сумі 400 доларів США, що підтверджується розпискою від 24.12.2012 року та 200 гривень (квитанція 14.01.2014 року. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи, що відповідачем частково повернуто кошти, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 136602 гривні 80 копійок (140000 грн - (400дол. СШАх799.3) -200 грн.

Outcome: approved