Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю з [PERSON], яка померла 08.06.2006 року та факту належності померлій державного акту на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 3,75 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Хустянської сільської ради, посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №647090, виданим Хустянською сільською радою 05.12.2002 р. відповідно до розпорядження голови Буринської райдержадміністрації від 25.09.2002 р. №223, та зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №90 , мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] була дружиною його діда [PERSON]. Після смерті діда, починаючи з 2000 року [PERSON] проживали однією сімєю з ним. Крім того, в державному акті на право приватної власності на землю серії Р2 № 647090, який належав померлій, невірно зазначене ім'я [PERSON] «Параска» замість правильоного «Парасковія», згідно свідоцтва про смерть. При зверненні до нотаріальної контори постало питання доведення факту проживання із спадкодавцем однією сімєю на протязі останніх пяти років, оскільки кровно спорідненими між ними не було і родичами вони не були. Встановлення даних фактів необхідне йому для оформлення спадщини після смерті [PERSON] В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що [PERSON] була дружиною його діда, який помер 23.02.2000р. та після його смерті баба залишилася проживати з ним. Вони мали хороші родинні стосунки, оскільки з самого дитинства заявник ставився до неї як до рідної бабусі, а остання дбала про нього після смерті його матері. А, згодом, коли [PERSON] досягла похилого віку і стан здоров»я погіршився він став піклуватися про неї, забезпечував її харчування, гігієну, купував ліки та доглядав її та поховав. Крім того зазначив, що він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено, тому він змущений в судовому порядку встановлювати ці факти. Представник заінтересованої особи Хустянської сільської ради в судове засідання не з»явився, надіслав листа про розгляд справи без його участі, позов визнав. Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що 08.06.2006 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №036231, виданим виконкомом Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с. 8). Після її смерті залишилося спадкове майно - право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 3,75 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Хустянської сільської ради, посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №647090, виданим Хустянською сільською радою 05.12.2002 р. відповідно до розпорядження голови Буринської райдержадміністрації від 25.09.2002 р. №223, та зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №90 (а.с. 6) Померла [PERSON] була дружиною - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 24.11.1979 р. серії І-БП № 336733 (а.с. 10)., діда заявника. Дід заявника, [PERSON] помер 23.02.2000 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №078073, виданим виконкомом Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області 25.02.2000 року (а.с. 9) Згідно довідки Хустянської сільської ради від 01.11.2016 р. №522 [PERSON], [INFO], яка померла 08.06.2006 року, постійно проживала в [INFO]. На момент смерті вона фактично проживала з [PERSON], [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] виконком не посвідчував. (а.с. 7). Таким чином, після смерті діда, [PERSON], [PERSON] залишилася проживати з заявником [PERSON] за адресою: вул. Садова, б.8, с.Хустянка, Буринського району Сумської області, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які зазначили, що дійсно після смерті діда [PERSON], баба, [PERSON], починаючи з 2000 року, проживала разом з [PERSON] однією сім»єю, доглядала за його дітьми, а він доглядав її та згодом і поховав. Факт проживання однією сім»єю [PERSON] зі спадкодавцем підтверджується і довідкою виконавчого комітету Хустянської сільської ради від 01.11.2016 р. №522 (а.с. 7). Згідно листа приватного нотаріусу Буринського районного нотаріального округу\~\~\~\~№ 1090/01-16 від 15.09.2017 року вбачається, що видати заявнику свідоцтво про право\~\~на спадщину на земельну частку (пай) розміром 3,75 в умовних кадастрових гектарах, після померлої 08.06.2006р. [PERSON] не має можливості, оскільки не можливо встановити родинні зв»язки, а також у документах наявні розбіжності щодо написання імені спадкодавця ( а.с.29). Отже, заявник [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті 08.06.2006 року [PERSON], оскільки проживав із спадкодавцем однією сімєю починаючи з 2000 року та на момент відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підстав свідоцтва про право на спадщину) за № 49154151 від 19.09.2017 р. (а.с.30-31). Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частино 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Як вбачається з розяснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо. Крім цього судом встановлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії Р2 № 647090, виданий на ім»я [PERSON], Хустянською сільською радою 05.12.2002 р., відповідно до розпорядження голови Буринської райдержадміністрації від 25.09.2002 р. №223, та зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №90 існують розбіжності в написанні імені спадкодавця та зазначено «Параска» замість правильного «Парасковія», як зазначено у свідоцтві про її смерть. (а.с.8)., Згідно листа від 18.09.2017р. №151\\146-17 відділу Держгеокадастру у Буринському районі Сумської області вбачається, що виправити зазначену помилку не має можливості, оскільки виправлення в Державних актах не допустимі. (а.с.28). Згідно відповіді приватного нотаріусу Буринського районного нотаріального округу\~\~\~\~№ 1090/01-16 від 15.09..2017 року вбачається, що видати заявнику свідоцтво про право\~\~на спадщину на земельну частку (пай) розміром 3,75 в умовних кадастрових гектарах, після померлої 08.06.2006р. [PERSON] не має можливості, у документах наявні розбіжності щодо написання імені спадкодавця ( а.с.29). Таким чином суд приходить до висновку, що різниця у написанні імені покійної [PERSON] у Державному акті на право приватної власності на землю серії Р2 № 647090, виданий на ім.»я [PERSON], Хустянською сільською радою 05.12.2002 р., відповідно до розпорядження голови Буринської райдержадміністрації від 25.09.2002 р. №223, та зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №90 є наслідком довільного перекладу її імені з російської мови на українську. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність фактів, які просить встановити заявник та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цих фактів залежить виникнення його прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаних фактів не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved