Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що [INFO] померла його баба [PERSON] , спадкоємцем першої черги якої була мати позивача [PERSON] , яка померла [INFO] та за життя спадщину не прийняла. Позивач вказав, що 21 лютого 2019 року звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини та отриманні свідоцтва про право на спадщину після померлої баби, однак отримав відмову у зв`язку з пропущенням встановленого строку для прийняття спадщини. Зазначив що вважає поважними причини пропущення ним строку для прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про те, що його мати у встановленому законом порядку не прийняла спадщину. У зв`язку з наведеним позивач просить визначити йому додатковий строк в один місяць для прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON] . У судове засідання сторони або їхні представники не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла баба позивача [PERSON] (а.с. 6-9). Мати позивача та відповідно дочка померлої [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 7, 8, 10), за життя спадщину після матері не прийняла. Відповідно до довідки приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Доброльожи Віктора Віталійовича від 21 лютого 2019 року № 134/01-16 позивач дійсно є спадкоємцем [PERSON] ; інформація щодо інших спадкоємців померлої у спадковій справі відсутня (а.с. 13). 21 лютого 2019 року позивач звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини та отриманні свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , однак отримав відмову у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с. 14). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК). Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З огляду на ст.ст. 1261-1265 ЦК мати позивача [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] першої черги, позивач - спадкоємцем п`ятої черги. Частиною 1 ст. 1269 ЦК встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК). [PERSON] постійно не проживала разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а також не подала протягом встановленого ст. 1270 ЦК строку заяви для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, [PERSON] є такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Частиною 2 ст. 1258 ЦК поміж іншого передбачено те, що в разі неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини, право на спадкування одержує кожна наступна черга спадкоємців за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Таким чином, строк для прийняття позивачем спадщини після смерті баби розпочався після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини матір`ю позивача, тобто 26 серпня 2004 року, та закінчився через три місяці, тобто 26 листопада 2004 року. Позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності лише 21 лютого 2019 року, тобто більш ніж через 14 років після закінчення передбаченого законом строку для прийняття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, однією з обставин, які необхідно встановити для продовження строку для прийняття спадщини є поважність пропуску такого строку. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На переконання суду, посилання в позовній заяві на неприйняття матір`ю позивача спадщини, як на підставу для висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, не можуть бути підтвердженням такої поважності, оскільки є лише констатацією факту неприйняття спадщини спадкоємцем попередньої черги та жодним чином не пояснюють таке тривале незвернення позивача до нотаріуса. З огляду на наведене, суду не вбачає підстав для продовження позивачу строку для прийняття спадщини після його баби [PERSON] у зв`язку з недоведеністю позивачем поважності пропуску строку.

Outcome: dismissed