Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], за участю третьої особи: ТОВ «Автокомпонент» про стягнення безпідставно отриманого майна. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 29 грудня 2011 року ТОВ «Автокомпонент» безпідставно без відповідного договору перерахувало відповідачу [PERSON] грошові кошти у сумі 14417,50 грн. Вказані грошові кошти не були повернуті ТОВ «Автокомпонент» відповідачем. 10 січня 2013 року ТОВ «Автокомпонент» передало йому право вимоги по погашенню вказаної грошової суми на підставі відповідного договору про уступку права вимоги від 10 січня 2013р. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 14417,50 грн. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову заперечує, однак заперечень не надав. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно письмових пояснень у заяві про скасування заочного рішення, з позовними вимогами не згоден, оскільки він має лише картковий рахунок у ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» і в період часу з 01.11.2011 року по 01.03.2012 року його поповнення не здійснювалось. Представник третьої особи - ТОВ «Автокомпонент»- в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Згідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Як встановлено у судовому засіданні, 29 грудня 2011 року ТОВ «Автокомпонент» безпідставно без відповідного договору перерахувало відповідачу [PERSON] грошові кошти у сумі 14417,50 грн., згідно платіжного доручення №127 від 29.12.2011р., виписки по рахунку від 29.12.2011р. ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» м.Київ (а.с.6,7). Посилання відповідача на той факт, що він має лише картковий рахунок у ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» і в період часу з 01.11.2011 року по 01.03.2012 року його поповнення не здійснювалось, і тому він грошові кошти у сумі 14417,50 грн. не отримував, спростовуються довідкою від 10.06.2014 року ПУАТ «Фідобанк», згідно якої 29.12.2011 року на ім'я ФОП [PERSON] був відкритий рахунок [NUMBER] в АТ «ЕрстеБанк» та на вказаний рахунок 29.12.2011 року поступали грошові кошти в сумі 14417,50 грн. з рахунку №26005340655 в ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» м. Київ від ТОВ «Автокомпонент». Вказані грошові кошти не були повернуті ТОВ «Автокомпонент» відповідачем. 10 січня 2013 року ТОВ «Автокомпонент» передало позивачу [PERSON] право вимоги по погашенню вказаної грошової суми на підставі відповідного договору про уступку права вимоги від 10 січня 2013р. (а.с.5). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму безпідставно отриманих грошових коштів, та згідно ст.79, 88 ЦПК України судові витрати, які позивач витратив при зверненні до суду.

Outcome: approved