Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. З урахуванням уточнених 08 вересня 2016 року позовних вимог просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики в сумі 4000,00 гривень, 3% річних від простроченої суми в розмірі 209,75 гривень, виплату з урахуванням індексу інфляції в розмірі 1952,00 гривень та судовий збір в розмірі 551,20 грн., а всього стягнути 6712,95 грн., посилаючись на те, що 24 жовтня 2014 року він уклав з відповідачем договір позики, відповідно до якого, він передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 4000,00 гривень, з умовою повернення до 24 грудня 2014 року. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. В порушення укладеного договору позики відповідач не виконав узятих на себе зобов'язань, своєчасно борг не повернув. Такі обставини змусили його звернутись до суду з позовною заявою. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились, представник [PERSON] надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідність до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1046 цього ж Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідність до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором, або законом. Судом встановлено, що між сторонами 24 жовтня 2014 року було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в сумі 4000,00 гривень, які він зобовязався повернути до 24 грудня 2014 року. Докази про сплату [PERSON] на користь [PERSON] будь-яких коштів по вищезазначеному договору позики на час постановлення рішення в матеріалах справи відсутні. Згідно розрахунку наданого позивачем, сума боргу за договором позики станом на 08 вересня 2016 року складає 6161,75 грн., з яких: 4000,00 грн. сума боргу за договором позики; 1952,00 грн. інфляційне збільшення; 209,75 грн. 3% річних. Враховуючи, що суд розглядає справи в межах позовних вимог, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за договором позики у розмірі 4000,00 гривень, 3% річних у розмірі 209,75 гривень, та інфляційного збільшення в розмірі 1952,00 гривні - підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved