Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] .І, [PERSON] про стягнення коштів, отриманих за попереднім договором від 21.12.2015р. (із змінами та доповненнями) у розмірі 115\~000,00 доларів США, грошові кошти у розмірі суми отриманого за попереднім договором завдатку 115\~000,00 доларів США, штрафні санкції за п.16 попереднього договору у розмірі 60\~000,00 доларів США, 3% річних в розмірі 5142,00 грн., моральної шкоди в розмірі 500\~000,00 грн., грошові кошти за розписками в розмірі 29\~331,00 доларів США та 2000,00 грн., судових витрат у розмірі 22\~820,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між сторонами 21.12.2015 року було укладено та нотаріально посвідчено попередній договір, згідно якого [PERSON]зобовязується продати житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Одеса, провулок Кордонний, 17-А, що розташований на земельній ділянці площею 0,060 га, [PERSON] зобовязується продати житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Одеса, провулок Кордонний, 17-Б, що розташований на земельній ділянці площею 0,060 га, а [PERSON]зобовязується купити вказані житлові будинки не пізніше 21.06.2016 року. За вказаним договором в день підписання відповідачі отримали від позивача 235 464,14 грн., що еквівалентно грошовій сумі 10\~000,00 доларів США за курсом НБУ. З урахуванням змін до договору, внесених додатковими договорами від 09.03.2016 року, 31.03.2016 року, 19.05.2016 року, 15.07.2016 року, 02.12.2016 року, станом на 02.12.2016 року продавці отримали від покупця в рахунок майбутнього продажу зазначеного в договорі нерухомого майна грошову суму у розмірі 2\~948\~394,00 грн., що еквівалентно 115\~000,00 доларів США за обмінним курсом НБУ. Договором до вищевказаного договору від 02.12.2016 року сторони встановили граничний строк укладення договору купівлі-продажу не пізніше 01.03.2017 року. Оскільки у встановлений граничний строк договір купівлі-продажу не був укладений, позивач просить стягнути з відповідачів грошові кошти у судовому порядку. [PERSON], [PERSON] звернулися до [PERSON] з зустрічною позовною заявою, в подальшому уточнивши її, про розірвання попереднього договору купівлі-продажу,посилаючись на те, що [PERSON] ухиляється від здійснення повного розрахунку з продавцями та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Оскільки покупець перестав відповідати на телефонні дзвінки, продавцями були підготовлені документи для нотаріального посвідчення договору та запрошено позивача для укладення договорів до приміщення прийому приватного нотаріуса [PERSON] Згідно свідоцтва, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО [PERSON], продавці в обумовлений час перебували у приміщенні нотаріуса, однак [PERSON] до нотаріальної контори не зявився. Посилаючись на ч.2 ст.651 ЦК України, [PERSON], [PERSON] просять розірвати попередній договір за рішенням суду та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті судом. У судовому засіданні позивач та представник позивача, підтримали позовні вимоги, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні, пропонували [PERSON] врегулювати спір шляхом укладення договору купівлі-продажу. У звязку із відхиленням [PERSON] пропозицій укласти мирову угоду або врегулювати спір шляхом нотаріального посвідчення договорів, зустрічний позов просили задовольнити. Вимоги первісного позову визнали у частині 1\~432\~959,66 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов [PERSON], [PERSON] також підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони 21.12.2015 року було укладено та нотаріально посвідчено попередній договір, згідно якого продавці зобовязуються продати житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Одеса, провулок Кордонний, 17-А, що розташований на земельній ділянці площею 0,060 га, та житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Одеса, провулок Кордонний, 17-Б, що розташований на земельній ділянці площею 0,060 га, а покупець зобовязується сплатити всю суму, вказану у п.4 договору не пізніше 21.06.2016 року. За попереднім договором в день підписання відповідачі отримали від позивача 235 464,14 грн., що еквівалентно грошовій сумі 10\~000,00 доларів США за курсом НБУ. 09.03.2016 року між сторонами було укладено та нотаріально посвідчено договір до попереднього договору, згідно з яким продавці отримали від покупців грошову суму у розмірі 541\~567,52 грн, що в еквіваленті складає 23\~000,00 доларів США по курсу НБУ. 31.03.2016 року приватним нотаріусом ОМНО [PERSON] було посвідчено договір до попереднього договору, за яким продавці отримали від покупця у відповідних частках в рахунок майбутнього продажу вказаної в договорі нерухомості грошову суму 996\~286,13 грн, що в еквіваленті складає 38\~000,00 доларів США по курсу НБУ. За договорами до попереднього договору від 19.05.2016 року, 15.06.2016 року, 02.12.2016 року передана покупцем грошова сума була збільшена, та станом на 02.12.2016 року загальна сума, отримана продавцями склала 2\~948\~394,00 грн, що по курсу НБУ складає 115\~000,00 доларів США. Згідно ч.1, ч.3 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Відповідно ч.1 ст.655\~ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.1 ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що основний договір купівлі-продажу він не уклав, тому що мав намір купити не житлові будинки, а земельні ділянки за адресою: м.Одеса, провулок Кордонний, 17-А та провулок Кордонний, 17-Б, та між ним і продавцями існувала домовленість щодо приватизації вказаних земельних ділянок. Однак, аналіз укладеного сторонами попереднього договору та внесених до нього змін дозволяє зробити висновок про те, що станом на 02.12.2016 року сторони дійшли домовленостей щодо усіх істотних умов договору. Згідно п.1, п.2 попереднього договору, предметом договору купівлі продажу є житлові будинки за адресою: м.Одеса, провулок Кордонний, 17-А та провулок Кордонний, 17-Б, що належать [PERSON], [PERSON] на праві власності. Ціна договору була визначена сторонами у розмірі 9\~957\~750, 82 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ складає 380\~000 доларів США та зазначена у п.4 договору (в редакції від 19.05.2016 року). Остаточним терміном укладення договору була визначена дата 01.03.2017 року. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При зазначених обставинах суд вважає неспроможними посилання [PERSON] про намір придбати земельні ділянки, а не будинки, оскільки умовами попереднього договору, оглянутому судом в оригіналі, предмет договору чітко визначений, договір підписаний сторонами та посвідчений нотаріусом. Суд не бере до уваги посилання представника позивача на той факт, що [PERSON] та [PERSON] на виконання домовленостей з приватизації земельних ділянок звернулися до відповідних органів влади тільки після укладення з позивачем 21.12.2015 року попереднього договору, оскільки матеріалами справи дана обставина спростовується. Згідно листа Департаменту комунальної власності Одеської міської ради № 0119/13912301/1від 22.09.2017 року отриманого на виконання ухвали суду від 28 липня 2017 року, вбачається, що [PERSON]І,. 02.04.2014 року звернувся до Одеської міської ради із заявою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки за адресою: м.Одеса, пров.Кордонний, 17-Б для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). [PERSON] 02.04.2014 року звернувся до Одеської міської ради із заявою щодо передачі у приватну власність земельної ділянки за адресою: м.Одеса, пров.Кордонний, 17-А для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказана обставина підтверджується також наявними в матеріалах справи письмовими доказами: листом Департаменту з питань звернення громадян від 04.04.2014 року щодо направлення звернень №37-Д-1208, №37-Д-1209 на розгляд до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради; листами Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 28.04.2014 року №01-26/Д-34-558, №01-26/Д-34-556; технічною документацією на топографо-геодезичні вишукування земельної ділянки, топографічною зйомкою земельної ділянки із печаткою про прийняття геодезичною службою м.Одеси. Вказані письмові докази дозволяють дійти висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] звернулися до органів місцевого самоврядування з питання приватизації земельних ділянок задовго до укладення попереднього договору із позивачем, а тому не могли здійснити такі дії саме на виконання домовленостей з [PERSON], оскільки на час звернення попередній договір не був укладений. Ці обставини не дозволяють встановити взаємозвязок між наміром [PERSON], [PERSON] приватизувати земельні ділянки і укладенням попереднього договору купівлі-продажу житлових будинків із [PERSON] Допитаний у судовому засіданні нотаріус ОМНО [PERSON] пояснила, що попередній договір купівлі-продажу житлових будинків дійсно посвідчувала, зміни до цього договору укладалися сторонами у вигляді договорів до попереднього договору, про домовленість сторін щодо приватизації земельних ділянок їй відомо, однак ділянки приватизовані не були. Нотаріус засвідчила, що зміни до попереднього договору в частині вказівки про продаж земельних ділянок сторони не укладали, на час укладення попереднього договору про продаж житлових будинків покупцеві [PERSON] було відомо про те, що земельні ділянки за адресою: м.Одеса, провулок Кордонний, 17-А, провулок Кордонний, 17-Б не приватизовані. Нотаріус підтвердила легітимність нотаріально посвідченої заяви [PERSON], [PERSON] від 12.04.2017 року, якою продавці повідомляли покупця про те, що документи для посвідчення договорів купівлі-продажу підготовлені та просили зявитися [PERSON] 19.04.2017 року на 15:00 годину в приміщення прийому приватного нотаріуса ОМНО [PERSON] за адресою: м.Одеса, вул.Пироговська,7/9 для укладення та посвідчення договорів. Також нотаріусом було підтверджено, що нею було оформлено свідоцтво від 19.04.2017 року, згідно якого [PERSON], [PERSON] 19 квітня 2017 року з 15 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин заходилися у приміщенні нотаріальної контори [PERSON] за адресою: м.Одеса, вул.Пироговська, 7/9. Нотаріус [PERSON] пояснила, що [PERSON], [PERSON] були надані до нотаріальної контори документи у обсязі, що передбачені законодавством для укладення договорів купівлі-продажу та що договори купівлі-продажу не були оформлені у звязку із неявкою покупця. Нотаріус [PERSON] підтвердила посвідчення 26.04.2017 року заяв [PERSON], якими продавцям пропонується повернути покупцеві грошові кошти у розмірі 4\~660\~570,60 грн, що в еквіваленті складає 175\~000,00 доларів США по курсу НБУ. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] [PERSON] було замовлено та отримано всі необхідні документи для укладення основних договорів купівлі-продажу житлових будинків: звіти про незалежну оцінку майна на житлові будинки за адресою: м.Одеса, провулок Кордонний, 17-А, провулок Кордонний, 17-Б (сертифікат субєкта оціночної діяльності Фонду Держмайна України №880/16 від 05.11.2016 року); довідки Відділу у м.Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відсутності реєстрації права власності (користування) на земельні ділянки за адресою: м.Одеса, провулок Кордонний, 17-А, провулок Кордонний, 17-Б; довідки Органу самоорганізації населення «Приморський» щодо відсутності зареєстрованих осіб у відчужуваних житлових будинках. Оцінюючи доводи представника позивача щодо невідповідності вартості житлових будинків, обумовленої сторонами у попередньому договорі, і у звітах про незалежну оцінку майна, суд вважає необхідним застосувати ч.1 ст.632 ЦК України, згідно з якою ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Згідно ч.1 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до п.6 Договору до попереднього договору від 02.12.2016 року Покупець зобовязується всю суму, вказану в п.4 цього договору за винятком вже сплаченої суми, сплатити не пізніше першого березня дві тисячі сімнадцятого року, а продавці зобовязуються продати та підписати договір купівлі-продажу вказаної в цьому договорі нерухомості не пізніше першого березня дві тисячі сімнадцятого року. Позивачем [PERSON] у судовому засіданні було підтверджено, що повного розрахунку з продавцями ним здійснено не було. Таким чином, оцінивши всі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що основний договір не був укладений з вини позивача. Згідно ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. При зазначених обставинах суд вважає, що вимоги зустрічного позову [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню частково, попередній договір, укладений між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони та посвідчений приватним нотаріусом ОМНО [PERSON] 21.12.2015 року, зі змінами може бути розірвано за рішенням суду. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] підлягають частковому задоволенню з урахуванням такого. В судовому засіданні встановлено, та не спростовувалось сторонами, що станом на 02.12.2016 року продавці отримали від покупця у відповідних частках в рахунок майбутнього продажу вказаної в попередньому договорі нерухомості 2\~948\~394,00 грн, що по курсу НБУ складає 115\~000,00 доларів США. Відповідно до умов п.5 попереднього договору, обумовлених сторонами у договорі до попереднього договору від 19.05.2016 року, продавці отримали від покупця грошову суму у розмірі 1\~515 434,34 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ складає 60000 доларів США. Згідно до п.16 попереднього договору, в редакції Договору до попереднього договору від 19.05.2016 року, в разі, якщо покупець відмовиться придбати вказане майно та сплатити належні з нього (неї) гроші, то грошова сума, яка вказана в п.5. цього договору, вважається штрафом та залишається у продавців. Таким чином, грошова сума 1\~515 434,34 грн. є штрафом відповідно до п.5, п.16 договору. Згідно ч.4 ст.631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч.2 ст.635 ЦК України сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Оскільки отримана продавцями від покупця грошова сума перевищує розмір штрафних санкцій, передбачених п.16 попереднього договору, на користь [PERSON]В має бути стягнена різниця, яка складає 1\~432 959,66 грн. (2\~948 394,00 грн., що в еквіваленті складає 115 000 доларів США по курсу НБУ - 1\~515 434,34 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ складає 60000 доларів США). Суд приходить до висновку про відмову в іншій частині позову [PERSON], оскільки при встановленні судом факту неукладення договору з вини позивача, грошові кошти у розмірі отриманого за попереднім договором завдатку, штрафні санкції, 3% річних, моральна шкода та судові витрати стягненню з [PERSON], [PERSON] не підлягають. Щодо вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на його користь грошових коштів, отриманих в борг за розписками, суд виходить з такого. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що грошові кошти за розписками у розмірі 29\~331,00 доларів США та 2000 грн. були передані ним [PERSON] в рахунок оплати за попереднім договором купівлі-продажу від 21.12.2015 року Однак, з тексту розписок вбачається, що грошові кошти у розмірі 28\~600$ за розпискою від 29.11.2016 року та 731$ і 2000 грн. за розпискою від 29.12.2016 року отримані [PERSON] в борг у [PERSON] «до кінця правочину продажу ділянки». Адреса обєкту нерухомого майна не зазначена, таким чином зазначені розписки не можуть бути підтвердженням обставин за тими правовідносинами, які склалися між сторонами у зв'язку із укладенням попереднього договору купівлі-продажу житлових будинків за адресою: м.Одеса, провулок Кордонний, 17-А, провулок Кордонний, 17-Б, а тому не можуть бути розглянуті у даному судовому провадженні. Враховуючи вищевикладене, а також і те, що передача грошових коштів за попереднім договором, всі зміни до договору посвідчувались нотаріально, що підтвердила і приватний нотаріус [PERSON], сума переданих грошових коштів була підтверджена і позивачем і відповідачем, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даної вимоги. Згідно ч.6 ст.154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Outcome: partial