Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В позові зазначає, що 24.04.1982 р. він уклав шлюб із відповідачкою по справі зареєстрований відділом РАЦС м. Запоріжжя, актовий запис № 725. Шлюбні відносини тривали до 2013 р. та 23.04.2013 р. шлюб між ними було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. За час шлюбу з 24.04.1982 р. по 23.04.2013 р. веденням спільного господарства та спільними грошовими коштами подружжям було набуте наступне майно: квартира [ADDRESS]; автомобіль Ford Focus державний номер [NUMBER], 2003 року випуску, кузов [NUMBER]; нежитлове приміщення І, літ. «А-5» б/бетонне, розташоване в [ADDRESS], нежилою площею 95,9 кв.м. Після розірвання шлюбу вони фактично розпоряджаються спільним сумісним майном наступним чином: позивач - користується автомобілем Ford Focus та нежитловим приміщенням, яке розташоване в [ADDRESS]; відповідачка - користується квартирою [ADDRESS]. При цьому, відповідачка не бажає спілкуватись із позивачем з приводу нотаріального оформлення фактично поділеного спільного сумісного майна, у зв'язку із чим останній вимушений звернутись до суду із цим позовом. На підставі викладеного позивач просить суд поділити спільне майно подружжя, таким чином: виділити в його власність нежитлове приміщення, розташоване в [ADDRESS] та автомобіль Ford Focus державний номер [NUMBER], 2003 року випуску, а відповідачці виділити у власність квартиру [ADDRESS], та стягнути з нього грошову компенсацію у розмірі 19 829 на користь відповідачки. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі та в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу виданого відділом РАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя від 24.04.1982 р. (а.с.9) та рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2013 р. про розірвання шлюбу (а.с.10). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено (а.с.11-73), що сторонами в період їх шлюбу було придбане таке майно: нежитлове приміщення І, літ. «А-5» б/бетонне, розташоване в [ADDRESS], нежилою площею 95,9 кв.м.; автомобіль Ford Focus державний номер [NUMBER], 2003 року випуску, кузов [NUMBER], та квартира [ADDRESS]. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба і т.і.) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч. 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Ст. 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ст. 69 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги визнання відповідачкою позовних вимог, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved