Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що заочним рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 26.11.2007 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки всіх видів заробітків щомісячно, починаючи з 19 листопада 2007 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки всіх заробітків щомісячно, починаючи з 08 липня 2015 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказав, що на утриманні перебуває малолітня дитина та дружина, яка на даний час не працює і не має змоги отримувати доходи. Коштів, які на даний час заробляє позивач, вистачає лише на задоволення необхідних потреб, в тому числі на утримання малолітнього сина та дружини. Позивач, як батько, бажає надавати фінансову підтримку доньці [PERSON] , але його матеріальне становище не дозволяє цього робити у розмірі, який встановлено судовим рішенням. Враховуючи положення чинного законодавства, зокрема зміну сімейного та погіршення матеріального стану, позивач просить зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням суду з ј частини всіх видів доходів на 1/6 частину всіх видів доходів з 21 серпня 2015 року. Ухвалою судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 20.01.2021 позовну заяву направлено на розгляд за територіальною підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси. В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Троян Т.Є. \~ \~ \~ \~Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.01.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~Відповідачка у передбачений законодавством термін відзиву до суду не скерувала. Представник позивача адвокат Порядков В.Б. в судове засідання не з`явився, скерував клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив зменшити розмір аліментів і стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21 серпня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити позивачу в позові. Вказала, що зміна сімейного стану позивача не є підставою для зменшення розміру аліментів. Додатково зазначила, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 19192,68 грн. Позивачем ніяким чином не доведено наявності обставин, які б давали підстави для зменшення розміру аліментів. Крім того, вважає, що присуджений судом розмір аліментів не є завищеним та у повній мірі відповідає розміру, який визначений нормами\~СК України. Суд, заслухавши думку відповідачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.\~ Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що заочним рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2007 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітків щомісячно, починаючи з 19 листопада 2007 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 липня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. \~ \~ \~ \~Згідно із\~статтею 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~статті 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Враховуючи зміст ст. ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Верховний Суд України в Постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). \~ \~ \~ \~Частиною 2\~статті 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Вимогами ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що у нього на утриманні перебуває малолітній син та дружина, які потребують належного матеріального забезпечення, а коштів на забезпечення родини не вистачає. Відповідно до довідки № 241 від 14.04.2021 року, [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України. Згідно наданих довідок ВЧ [NUMBER] Національної гвардії України від 14.04.2021 № 33 та № 34 вбачається, що у [PERSON] існує заборгованість за сплати аліментів. Так по ВП № 49362603 залишок заборгованості станом на 15.04.2021 року складає 11049,80 грн., по ВП №47723569 19192,68 грн. Крім того, з даних довідок ВЧ [NUMBER] Національної гвардії України також вбачається, що [PERSON] за період з травня 2920 року по квітень 2021 року включно нараховано заробітної плати в розмірі 145875,28 грн. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав а саме: зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в Постанові від 16.09.2020 року в справі № 565/2071/19 дійшов висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і з міна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Тому, зміна сімейного стану позивача, а саме народження [INFO] дитини сина [PERSON] , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки судом було встановлено збільшення доходів останнього. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Окремо слід\~звернути увагу\~на те,\~що згідно\~із ч.\~8\~ст.\~7\~СК України\~регулювання\~сімейних відносин\~має здійснюватися\~з максимально\~можливим урахуванням\~інтересів дитини. Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не може, крім того, розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним, тому суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак в задоволенні позову слід відмовити. Додатково суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у разі виникнення обставин передбачених\~ст. 192 СК України, які можуть бути підтверджені достовірними доказами, платник аліментів може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed