Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що\~29.04.2015 року між ним та [PERSON] був укладений письмовий договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №483. В порушення умов вищевказаного договору Відповідач не повернув грошові кошти у встановлений строк, у звязку з наведеним Позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути на свою користь з [PERSON] суму заборгованості за договором позики від 29.04.2015 року у розмірі 1800,00 доларів США, що еквівалентно 41238,00 грн. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позову у повному обсязі., проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. 29.04.2015 року між сторонами укладений договір позики серії НАН №241342, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського місткого нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 483. Згідно п.1 Договору Позикодавець передає у власність, а Позичальник приймає 40072,33 (сорок тисяч сімдесят дві) гривні 33 копійки, що еквівалентно, в іноземній валюті долар США - 1800,00 (одна тисяча вісімсот) доларам США. Грошове зобовязання по цьому договору позики має бути виконане у гривнях. Сума, що підлягає поверненню, визначається за офіційним курсом Національного банку України для валюти долар США на день платежу, який можна дізнатись на веб-сайті www.bank.gov.ua. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно п.2 зазначеного Договору від 29.04.2015 року позика повинна бути повернута у строк до 13 травня 2015 року включно. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 533 ЦК грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Верховний Суд України в ухвалі від 18 липня 2012 року, скасовуючи за наслідком розгляду справи за нововиявленими обставинами ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 грудня 2011 року у справі про стягнення коштів за договором позики, вказав, що аналіз норм чинного законодавства (зокрема п.п.6, 7 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» ст. ст. 553, 1046 ЦК України) дає підстави для висновку, що окремі послуги, які відносяться до фінансових послуг (наприклад, надання коштів у позику) можуть надаватися не тільки фінансовими установами, які є учасниками ринку з надання фінансових послуг або юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але і фізичними особами, які не є суб'єктами підприємницької діяльності. Договір позики, як загальна договірна конструкція є підставою для виникнення правовідносин, учасниками яких є будь-які фізичні або юридичні особи, оскільки Цивільний кодекс України не містить жодного виключення як щодо суб'єктного складу, так і щодо права на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких і порядок їх одержання встановлюється договором (ч.1 ст.1048 ЦК України). За змістом ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи зі змісту положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Оскільки відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів за договором позики в розмірі 41238,00 грн. що еквівалентно 1800,00 доларів США. Судові витрати по справі складаються з судового збору у розмірі 551,20 грн. та витрат повязаних з викликом Відповідача, а саме: оголошення у газеті «Наддніпрянська правда» у розмірі 90,00 грн. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з положень\~ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved