Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, що укладений між сторонами 06.10.2014 у Виконавчому комітеті Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №166. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06 жовтня 2014 року уклав шлюб з відповідачем, що зареєстрований Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №166 від 06 жовтня 2014 року. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені приблизно з 2016 року, спільне господарство фактично не ведеться. У подальшому позивач має намір одружитись, тому вирішив розірвати шлюб з [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.09.2019 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно і належним чином, від адвоката Бабаєва В.О. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області 06.10.2014 р., актовий запис №166 від 06 жовтня 2014 року. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Спільних дітей у сторін немає. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. За змістом положень ч. 1 ст.24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, а тому приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved