overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою в обґрунтування якої зазначив, що є сином [PERSON], померлого 09.02.2015, проте не може оформити спадщину після останнього через відмінність в написанні його та батькового прізвищ. Заявник просить встановити факт, що він є сином померлого 09.02.2015 [PERSON] До суду представник [PERSON] подав заяву про слухання справи за його відсутності, просив задовольнити заяву про встановлення факту родинних відносин. Від заінтересованої особи надійшла заява про слухання справи за відсутності її представника, проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне: згідно свідоцтва про народження, складеного російською мовою, батьками позивача є «Вильховский Иван Федорович» и «[PERSON] (а.с. 8). В паспортах громадян України прізвище батька позивача українською записано як «Вільхівський», а матері «Вільховська», як і в паспорті позивача, тобто спостерігається відмінність в написанні другого складу (а.с. 12, 13). В наступному відповідно до паспорту у всіх документах, в тому числі свідоцтві про смерть, та довідках прізвище батька позивача зазначено «Вільхівський» (а.с. 7, 9-11). З погляду на вищевикладене, аналізуючи докази в їх сукупності та окремо, суд вважає, що підстави ставити під сумнів факти, викладені заявником, відсутні, як відсутні і докази, які б спростовували обставини, на які посилається заявник. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пункт 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Отже, суд вважає, факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] як батька і сина доведеним, а заяву такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою в обґрунтування якої зазначив, що є сином [PERSON], померлого [INFO], проте не може оформити спадщину після останнього, так як в свідоцтві про його народження по батькові батька помилково зазначене як [PERSON]. Заявник просить встановити факт, що він є сином померлого [INFO] [PERSON] В суді [PERSON] підтримав заяву і дав пояснення відповідно до викладених в ній обставин. Від завідувача Другої Харківської державної нотаріальної контори надійшла заява про слухання справи за відсутності представника нотаріальної контори. [PERSON] проти заяви не заперечувала, зазначивши, що заявник дійсно є сином померлого [INFO] [PERSON], якого вона доглядала в останні роки життя. Свідок [PERSON] показав, що тривалий час знайомий з [PERSON], знав батька останнього [PERSON], з яким неодноразово спілкувався, в тому числі на спільних святах. Суд, опитавши заявника, заінтересовану особу, допитавши свідка та дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступне: згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 4). В актовому записі про смерть [PERSON] по батькові останнього записане як [PERSON] (а.с. 7). Саме таке по батькові останній зазначив при заповненні заяви про видачу паспорта (Форма-1) на своє ім'я. В графі «батьки» у вказаній заяві [PERSON] зазначив, що ім'я його батька «[PERSON]», тобто по батькові від нього буде [PERSON] (а.с. 34). З погляду на вищевикладене, аналізуючи докази в їх сукупності та окремо, суд вважає, що підстави ставити під сумнів пояснення заявника, заінтересованої особи та показання свідків відсутні, як відсутні і докази, які б спростовували обставини, на які посилається заявник. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пункт 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Отже, суд вважає, що факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] як батька і сина є доведеним і заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що є сином [PERSON] та [PERSON], померлого 25.11.1998 року. Через відмінність в написанні його та батьків прізвищ, заявник просить встановити факт, що він є сином [PERSON] та [PERSON] До суду заявник [PERSON] та його представник подали заяву про слухання справи за їх відсутності, просили задовольнити заяву про встановлення факту родинних відносин. Від заінтересованої особи надійшла заява про слухання справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження, складеного російською мовою, батьками заявника є «Давидянц Седа Гарсевановна» та «Давидянц Геннадий Робертович» (а.с. 9). В паспорті громадянина України прізвище матері заявника українською записано як «Давидянц», а в паспорті заявика - «Давідянц», в свідоцтві про смерть прізвище батька позивача зазначено «Давидянц» (а.с. 12), тобто спостерігається відмінність в написанні другого складу прізвища (а.с. 3,5). З погляду на вищевикладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що підстави ставити під сумнів факти, викладені заявником, відсутні, як відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пункт 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Отже, суд вважає факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] та [PERSON], як сина з батьками, доведеним, а заяву такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що під час підготовки документів для оформлення пенсії за віком виявлено в його трудовій книжці відсутність печатки підприємства, на якому вперше вона заповнювалася. Виправити вказаний недолік він не має можливості, оскільки на теперішній час підприємство, яким видано трудову книжку, знаходиться на тимчасово окупованої території України, тому заявник вимушений в судовому порядку встановлювати факт належності йому трудової книжки. Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі. Представником Головного управління пенсійного Фонду України в Херсонській області Гаран Л. А. подано заяву про розгляд справи без участі представника Пенсійного фонду України, в якій також висловлено позицію про відсутність заперечень щодо задоволення заяви. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За змістом частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що на ім`я [PERSON] , [INFO] , 25.11.1977 заповнено трудову книжку [NUMBER] відповідальною особою підприємства, яке знаходиться на території, яка на даний час визнана тимчасово окупованою територією України (а.с. 3-6). Той факт, що в дійсності зазначена трудова книжка належить [PERSON] підтверджується Довідкою ОК-5, в якій зазначено останнє місце його роботи, яке співпадає із записами в трудовій книжці. Отже, сукупність зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів дає підстави визнати належність трудової книжки [NUMBER] [PERSON] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для призначення пенсії за віком. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в подальшому подав суду заяву про заміну зацікавленої особи з Галицького районного сектора УДМС України в Івано-Франківській області на Крилосівську сільську раду Галицького району Івано-Франківської області, яку вмотивував тим, що його донька [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Від цього шлюбу 25 грудня 2004 року у них народився син - [PERSON]. 21 листопада 2005 року шлюб між його донькою [PERSON] та зятем [PERSON] офіційно розірвано. Однак вони продовжували проживати як подружжя. На прохання зятя [PERSON], 03 січня 2012 року він зареєстрував його місце проживання в своєму будинку по вул. Я. Пастирнака,55 в с.Крилос Галицького району. Зять був доброю, чуйною людиною, дуже любив свого сина, з повагою відносився до нього та його дружини. В квітні 2015 року зять отримав польську візу, однак поїхав у Францію. Спочатку протягом півроку телефонував, а потім зв'язок з ним пропав. [PERSON] його дружина і донька розпитували знайомих, які знаходились у Франції, всі повідомляли, що востаннє бачили зятя тільки в той період, коли він ще повідомляв про своє місце перебування, а саме до жовтня 2015 року. Оскільки через реєстрацію місця проживання зятя в будинку заявника, він не може скористатися правом на житлові субсидії. Відповідно не маючи змоги оплачувати комунальні послуги в повному обсязі, змушений був разом із дружиною переїхати до доньки в с.Залуква Галицького району. В судовому засіданні представник заявника та його адвокат доводи заяви підтримали, просили її задовольнити. Зацікавлена особа подала заяву в якій просила розгляд заяви провести за відсутності їх представника. Вислухавши пояснення заявника, його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов, складеному Крилосівською сільською радою [PERSON] з 03 січня 2012 року і на сьогоднішній день фактично за адресою: с.Крилос, вул.Я.Пастирнака,55 Галицького району не проживає. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім для заявника має юридичне значення, оскільки необхідне для зняття з реєстрації в житловому будинку, що тягне за собою обмеження по нарахуванні плати за комунальні послуги, розрахунку субсидії тощо. Таким чином, досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозвязку, достовірно підтверджують, що [PERSON] дійсно відсутній з 01 листопада 2015 р. за місцем свого постійного місця проживання та жодних відомостей про його місце перебування немає. На підставі викладеного, ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності №00098 на квартиру [ADDRESS], виданого Виконавчим комітетом Теплодарської міської ради Одеської області 06.08.2001р., - [PERSON]. Свої вимоги заявник мотивує тим, що на підставі розпорядження №118-Р від 06.08.2001р. на ім»я [PERSON] виконавчим комітетом Теплодарської міської ради Одеської області було видано свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру, однак, при його видачі прізвище заявника замість «Джуфер» помилково вказано «Джуфєр», що перешкоджає йому в майбутньому розпорядитись своєю власністю, в зв»язку з чим просить задовольнити заяву. Заявник [PERSON], в судове засідання не зявився, який був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, надавши до суду письмову заяву про її розгляд за його відсутності з підтвердженням заявлених в ній вимог. Заінтересована особа - Теплодарська міська рада Одеської області, в судове засідання не з»явилась, яка була повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності із зазначенням того, що не заперечує проти задоволення даної заяви [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, прізвище, ім»я та по батькові заявника є [PERSON], який народився 28.03.1951р. у с. Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області (паспорт громадянина [PERSON] Федерації №71 2272658, виданий 22.10.2010р.; посвідка на постійне проживання видана 02.07.2012р. ВГІРФО ГУМВСУ в Одеській області; свідоцтво про народження серії V1-УР №885986, видане повторно 20.08.1965р. Підволочиським районним бюро ЗАГС). 06.08.2001р. на ім»я [PERSON] виконавчим комітетом Теплодарської міської ради Одеської області було видано свідоцтво про право власності №00098 на квартиру у домі ЖБК «Енергетик 2», згідно з розпорядженням №118-Р від 06.08.2001р., а саме: на квартиру [ADDRESS], загальною площею 67,7кв.м., однак, прізвище заявника замість «Джуфер», зазначено «Джуфєр». Встановлення даного факту [PERSON] необхідно для можливості розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином суд вважає за можливе встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: належності свідоцтва про право власності №00098 на квартиру у домі ЖБК «Енергетик 2», - квартиру [ADDRESS], виданого виконавчим комітетом Теплодарської міської ради Одеської області 06.08.2001р. на ім»я [PERSON], - [PERSON], оскільки вимоги заявника основані на законі та підтверджуються вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме те, що трудова книжка видана радгоспом професора Ховренко від 15.07.1971 року, дійсно належить [PERSON], який народився 30 березня 1955 року у с. В. Комарівка, Великомихайлівського району, Одеської області, який зареєстрований за адресою: [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що заявник [PERSON] на даний час досяг пенсійного віку, тому на цій підставі звернувся до пенсійного фонду у Біляївському районі для взяття його на пенсійний облік. При ознайомленні з наданими заявником документів, управлінням Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області було відмовлено в прийняття заяви та в усній формі рекомендовано звернутись до суду у звязку з помилкою зробленою у трудовій книжці, а саме в графі моє імя на російській мові записано „Александер, замість „Александр, а в перекладі на українську мову його імя є [PERSON]. У звязку з розбіжностями в паспорті та трудовій книжці заявнику необхідно встановити факт, що має юридичне значення. З огляду на викладене просить задовольнити позов. Заявник у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 13). Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, але надав клопотання про розгляд справи без участи представника та повідомив, що в Управління не має заперечень проти позову. (а.с. 12). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на імя [PERSON], 26 червня 2002 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області виданий паспорт. (а.с. 3). Відповідно до трудової книжки виданої радгоспом ім. професора Ховренко від 15.07.1971 року, видана на імя „Ткаченко Александера Вікторовича (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження від 11 квітня 1955 року, імя зазначено як „Ткаченко Олександр Вікторович (на українській мові), також вказане підтверджується військовим білетом № 2982688 та атестатом № 2302. (а.с. 5-7). Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановити факт, що має юридичне значення, у тому числі і факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована, та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу - державного акту на земельну ділянку. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що має земельну ділянку на праві приватної власності, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (раніше територія Біляївської міської ради народних депутатів), площею 0,10 гектарів, для ведення садівництва. На теперішній час позивач не має змоги отримати кадастровий номер земельної ділянки згідно державного акту на право приватної власності на землю, так як в державному акті записано прізвище «[PERSON]», а у паспорті записано прізвище «[PERSON]». Заявник в судовому засіданні на заяві наполягав та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, а також не заперечую проти задоволення заяви (а.с. 11). Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності серії ОД, виданий 31 січня 1996 року Біляївською міською радою Одеської області, зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №ОД-06 №3794, позивач має земельну ділянку на праві приватної власності, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (раніше територія Біляївської міської ради народних депутатів), для ведення садівництва, площею 0,10 гектарів (а.с. 6). Для отримання кадастрового номеру, позивач звернувся до управління Держземагенства у Біляївському районі, де йому було відмовлено, з посиланням на те що у державному акті на право приватної власності на землю, допущена помилка, тобто його прізвище вказано «[PERSON]», що записано у паспорті, але в акті записано прізвище «[PERSON]» (а.с. 4, 6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Біляївської міської ради від 22 листопада 2013 року №253, при прийнятті рішення сесії міської ради №6 від 19 липня 1994 року, було зроблено помилку в прізвищі [PERSON] внесено прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]. Фактично земельна ділянка загальною площею 0,10 га, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] (а.с. 7). Згідно до світлокопії паспорту заявника серії КЕ №897032 виданого Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 13 січня 1998 року, його прізвище «[PERSON]» (а.с. 4). Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановити факт, що має юридичне значення, у тому числі і факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована, та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання з [PERSON], яка була зареєстрована в [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] його мати померла. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що розташоване на території Малодорогостаїської сільської ради Млинівського району Рівненської області в [ADDRESS]. Встановлення даного факту йому необхідно для прийняття спадщини після смерті матері. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав повністю. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи та дослідивши матеріали справи, у сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки Малодорогостаївської сільської ради № 411 від 19.09.2014 року зазначено, що згідно запису в погосподарській книзі №5, особовий рахунок № [NUMBER] на момент смерті [PERSON], яка була зареєстрована в [ADDRESS] і померла [INFO], син [PERSON] проживав разом з нею без реєстрації і вів спільне господарство. (а.с.8). Вказане також підтверджується показаннями заінтересованої особи [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 5). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно (а.с. 7). [PERSON] є сином померлої [PERSON] та спадкоємцем першої черги після її смерті. Однак, з відмови приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області вбачається, що [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке належало [PERSON], яка померла [INFO] відмовлено, в зв'язку з відсутністю документів, підтверджуючих факт постійного проживання [PERSON] на день відкриття спадщини зі спадкодавицею. (а.с. 9). Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, тобто крім тих, які зазначені в ч. 1 ст. 256 ЦПК України. В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України в № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини». У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо потягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті та відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження, тому заява підлягає до задоволення. На підставі ст. 1268, ст. 1270 ЦК України,

Outcome: approved