Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, припинення для подружжя режиму окремого проживання, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, вказуючи, що між ним та відповідачем 24.06.1994 року зареєстровано шлюб Палацом шлюбів м. Кременчука, запис № 675, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим 24.06.1994 року Палацом шлюбів м. Кременчука. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Починаючи з середини 2010 року між ним та відповідачем постійно виникали сварки та непорозуміння з приводу різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Всі ці обставини призвели до фактичного припинення подружніх відносин. Відповідач залишила дітей з ним та пішла з дому та з 13.01.2014 року проживає окремо від нього з дітьми у своєї матері [PERSON] за адресою : [ADDRESS]. З цього часу він з відповідачем разом, як чоловік та дружина не проживають, ведуть окремо господарство. В зв»язку з небажанням відповідача проживати разом, як чоловік та дружина, він був змушений звернутися до суду з заявою для встановлення режиму окремого проживання для подружжя, маючи надію на час звернення можливості збереження шлюбу. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 12 листопада 2014 року встановлено режим окремого проживання для подружжя. З того часу і до сьогоднішнього дня їх відносини з дружиною загострилися, вони не можуть спокійно спілкуватися між собою, не розуміють одне одного. Відновлювати шлюбні відносини він не бажає і прийшов до переконання, що примирення між ним та відповідачем не можливе і подальше збереження шлюбу протирічить його інтересам та інтересам їх спільних з відповідачем дітей. 24.03.2016 року було винесено рішення, відповідно до якого позовні вимоги озивача [PERSON] задоволенні в повному обсязі. 07.04.2016 року від відповідача [PERSON] надійшла апеляційна скарга. Ухвалою Апеляційного суду від 22.04.2016 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про розірвання шлюбу, припинення для подружжя режиму окремого проживання, визначення місця проживання неповнолітньої дитини - повернуто до Крюківського районного суду м. Кременчука для ухвалення додаткового рішення про вирішення питання щодо розподілу судових витрат. В судовому засіданні представник позивача не заперечувала проти ухвалення додаткового рішення по справі та просила судові витрати стягнути з відповідача, оскільки позовні вимоги були задоволенні в повному обсязі. Позивач в судове засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до змісту п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно з ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судовому засіданні встановлено, що Крюківський районний суд м. Кременчука ухвалюючи рішення 24.03.2016 року задовольнив позовні вимоги позивача [PERSON] щодо розірвання шлюбу, припинення для подружжя режиму окремого проживання, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, однак не вирішив питання про розподіл судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону україни «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. В судовому засіданні встановлено, що при зверненні до суду позивачем [PERSON] було заявлено наступні позовні вимоги про: розірвання шлюбу, припинення для подружжя режиму окремого проживання, визначення місця проживання неповнолітньої дитини. Позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в сумі 487,20 грн. за одну позовну вимогу, недоплата судового збору становить 974,40 грн., оскільки за розгляд трьох позовних вимог немайнового характеру слід було сплатити судовий збір на загальну суму 1461, 60 грн. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що питання про стягнення та розподіл судових витрат потрібно вирішити наступним чином: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір сплачений ним при подачі позову в сумі 487,20 грн., стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 974,40 грн., у відповідності до заявлених та задоволених позовних вимог.

Outcome: approved