Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, с. Рунівщина, вул. Слобідська, буд. 6. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником житлового будинку за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, с. Рунівщина, вул. Слобідська, буд. 6. В даному будинку крім позивача зареєстровані його дружина [PERSON], син [PERSON] та відповідач син [PERSON]. Відповідач у 2001 році виїхав на постійне місце проживання до США, де і знаходиться на даний час, але він не знявся з реєстрації з будинку позивача. [PERSON] вважає, що реєстрація відповідача порушує його права власника, тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце якого був повідомлений судом у встановленому порядку, у відповідності до ч.11\~ст.128 ЦПК України\~шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому згідно зі\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: с. Рунівщина, вул. Слобідська, 6, Зачепилівського району Харківської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 109067108 від 26.12.2017. Відповідно до довідки Рунівщинської сільської ради від 27.08.2018 за №374 та Акту обстеження від 27.08.2018 в житловому будинку по вул.. Слобідська, 6, в с. Рунівщина Зачепилівського району Харківської області, який належить [PERSON], зареєстрований, але фактично не проживає з 2001 року [PERSON]. Відповідно до\~ст.150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідност.405\~ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 107\~ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку позивача з 2001 року, витрат по утриманню житла та сплати комунальних послуг не несе, ніякої домовленості щодо подальшого користування житлом сторони не укладали, тому право власності позивача підлягає захисту судом у спосіб, що передбачений\~ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved