Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 02.05.1998 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Виноградівської райдержадміністрації, актовий запис №31. Від цього шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання сина. Від постійних суперечок і сімейних негараздів погіршилося самопочуття дитини. Весь тягар забезпечення та облаштування побуту сім'ї лежить на позивачеві. Життя у шлюбі є нестерпним, чвари поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. Позивач вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя їх із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, на примирення не згідний. З цих причин позивач змушений звернутися до Виноградівського районного суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явився, проте до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує (а.с.17). Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо позову не заперечує (а.с. 25). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 02.05.1998 року, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Виноградівської райдержадміністрації, актовий запис №31 (а.с.3). Одруження виявилось невдалим, шлюб носить формальний характер. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді його наміри розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв'язку із чим даний позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved