Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] на його користь суму авансових платежів 19 000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що у 2013 році він та його дружина уклали усний попередній договір з відповідачкою [PERSON], згідно якого відповідач за 50 000 грн. продавала будинок [ADDRESS]. При цьому, сторони домовилися, що перший платіж в рахунок вартості будинку буде складати 10 000 грн., в подальшому щорічно по 6 000 грн., до повної виплати. Після останнього платежу, позивач пообіцяла переоформити будинок у встановленому законом порядку на них. На підтвердження укладеного усного попереднього договору, 04.06.2013 року відповідачеві було передано авансовий платіж 10 000 грн., що підтверджується розпискою. 20.02.2014 року [PERSON] було передано другий авансовий внесок в розмірі 5 000 грн., що підтверджується розпискою. 04.05.2014 року [PERSON] було передано третій авансовий внесок в розмірі 4 000 грн., що підтверджується розпискою. Всього було передано в рахунок авансових внесків 19 000 грн. В травні 2014 року Відповідачка змінила свою думку, щодо поступового повернення грошових коштів в рахунок вартості будинку і стала наполягати на повній виплаті вартості будинку. Враховуючи, що можливості сплатити повну вартість будинку на даний час у нього не має, Відповідачка поставила вимогу виїхати з будинку. Він з дружиною у червні виїхав з буд. [ADDRESS]. На вимогу повернути сплачені авансові платежі в розмірі 19 000 грн., Відповідачка відмовилася. Просить суд стягнути грошові кошти з Відповідачки та судові витрати. 20 жовтня 2014 року позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки 1039 гривень 90 коп. витрачених ним на проведення ремонту в будинку та вартість огорожі. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, пояснили суду, що він проживав без укладення шлюбу з [PERSON], в грудні 2013 року зареєстрували шлюб, в червні 2013 року вирішили придбати будинок, дізнавшись, що [PERSON] продає будинок - звернулись до неї. Домовились придбати будинок з послідуючою оплатою протягом 2 років. Зразу передали 10000 гривень, потім ще два рази передавали кошти - 5000 гривень та 4000 гривень та домовились за реєстрацію в зазначеному будинку. Ми відмовились купувати будинок, оскільки нам відмовлено реєструватися в будинку. Про укладення договору оренди мови не було. Проживали, сплачували комунальні послуги, робили ремонт та огороджували територію домоволодіння. Відповідач [PERSON] та її представник позов не визнали в повному обсязі та суду пояснили, що власником будинку [ADDRESS] була свекруха відповідачки - [PERSON], яка померла та залишила у спадок будинок онуку [PERSON] - сину відповідачки. Син знаходився на Півночі та вона займалася продажем будинку. Вона попереджала позивача, що задаток не повертається. Передані позивачем кошти були сплаченні за проживання в будинку, а якби позивач передав повністю домовлену вартість будинку, то ці кошти були б враховані у вартість будинку. Договору оренди не укладали. Вона отримала від позивача та його дружини 19000 гривень. Третя особа позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що дізналися, що [PERSON] продає будинок та звернулися до неї, домовились про придбання будинку за 50000 гривень. Зразу передали 10000 гривень, зробили ремонт, переїхали жити до будинку. Потім двічі передавали кошти 5000 гривень та 4000 гривень. Договору оренди не було. Була домовленість про договір купівлі продажу з розстрочкою платежу. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного: Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Встановлено, що між сторонами в 2013 році було досягнуто усної домовленості щодо купівлі-продажу жилого будинку [ADDRESS] і відповідач отримала від позивача авансовий платіж за будинок в сумі 19 000 грн., що підтверджується відповідними розписками відповідачки та її поясненнями в судовому засіданні. Згідно ст. 214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд встановлює характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що власником будинку є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. До пояснень представника позивача, в частині того, що не зареєстровано право власності за [PERSON] в реєстраційній службі, суд відноситься критично, оскільки відповідно до ст..1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. [PERSON], яка на час отримання коштів від позивача та його дружини не була власником будинку [ADDRESS], довіренності на розпорядження будинком не мала та звернула грошові кошти на свою користь. Наведені обставини свідчать, що отримані відповідачем грошові кошти є безпідставно набутими у розумінні ст. 1212 ЦК України. Тому позовні вимоги, в частині стягнення 19000 гривень підлягають задоволенню. Позовна вимога про стягнення витрат на проведення ремонту та встановлення огорожі задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.390 ЦК України добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. Добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. Оскільки [PERSON] не є власником будинку, тому вона є неналежним відповідачем. Судові витрати - сплачений судововий збір та витрати за складання позовної заяви, підлягають стягненню на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Статтею 56 ЦПК України передбачено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Перелік прав особи, яка надає правову допомогу є обмеженим та вичерпним. Згідно до вимог ст.. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. [PERSON] надавалась правова допомога адвокатом [PERSON] шляхом представництва інтересів позивача при розгляді цієї справи та судом адвокат [PERSON] не допускався як фахівець в галузі права. Дії [PERSON] в судовому засіданні - надання пояснень, заявлення клопотань, суд розцінює як представництво інтересів позивача в процесі судового розгляду. Таким чином, оскільки надання допомоги представником не відноситься до виду судових витрат, понесені позивачем витрати по оплаті послуг представника відшкодуванню не підлягають.

Outcome: partial