Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 03 жовтня 2015 року. Сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, внаслідок чого виникають сварки, шлюбні відносини припинені з липня 2019 року, спільне господарство не ведеться. Судовий збір позивач просив покласти на нього. Сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а відповідач - не заперечувала проти задоволення позову. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 03 жовтня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області зроблено відповідний актовий запис № 352, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Як зазначено у позові, сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Як вбачається зі змісту позову, сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, внаслідок чого виникають сварки, шлюбні відносини припинені з липня 2019 року, спільне господарство не ведеться, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що дає підстави вважати, що саме застосування фізичної сили в конфліктних ситуаціях з боку відповідача, про що зазначено у позові, стало причиною припинення сімейних відносин, та враховуючи інтереси неповнолітніх дітей сторін, і приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, взаємні почуття втрачені, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак позивач у позові просив покласти судові витрати на нього, тому судовий збір не стягується з відповідача.

Outcome: approved