Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Ротмістрівської сільської ради Черкаської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 січня 2016 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина\~ на земельну ділянку площею 2,23 га, яка розташована в адмінмежах Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області.\~ Оскільки, він не знав про існування заповіту, так як не є спадкоємцем\~ жодної черги за законом про його наявність дізнався лише нещодавно, а також має незадовільний стан здоровя, а тому звернувся до суду та просить\~ визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини\~ тривалістю у 2 місяці з для подання заяви про\~ прийняття спадщини\~ після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача сільський голова с. Ротмістівка Смілянського району Черкаської області в судове засідання не зявився, просив розглядати справу в його відсутності та просив вирішити справу на розсуд суду. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 24 січня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №273399 виданого виконавчим комітетом Ротмістівської сільської ради Смілянського району Черкаської області\~ 25 січня 2016 року (а.с. 6). Із заповіту від 18 січня 2013 року посвідченого Ковалиською сільською радою Смілянського району Черкаської області та зареєстрованого в реєстрі за № 6 вбачається, що [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 2,23 га розташовану в адмінмежах Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який на день смерті не змінений та не скасований\~ (а.с. 7). Згідно довідки МСЕК № 2 серії 12ААА № 869303 вбачається, що [PERSON], [INFO] є інвалідом третьої\~ рекомендовано лікування та нагляд алерголога, пульмонолога (а.с. 9). Із виписки з історії хвороби № 1506/379 хворого [PERSON], [INFO] вбачається з 24 березня 2016 року по 01 квітня 2016 року та 24 квітня 2017 року по 03 травня 2017 року перебував в терапевтичному відділенні Смілянської ЦРЛ (а.с. 10-11). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.\~\~\~ Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.\~ В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови, особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: обставини неподання заяви про прийняття спадщини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 ЗУ «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року №3425-XІІ нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, відтак закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було та він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні і положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються. Враховуючи, що позивач є непрацездатною особою, а саме інвалідом третьої групи, крім того, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, а зазначені причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, відтак суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Визначаючи позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини суд, враховуючи вимоги ч.3 ст.1272 ЦК України, встановлює такому додатковий строк для подання заяви терміном в два місяці. Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved