Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПП «Агропрогрес» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,36 га, кадастровий № 6323155000:09:002:0007, яка розташована на території Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №140348, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №404, виданого Кегичівською райдержадміністрацією 15.03.2004 року на підставі розпорядження Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області №448 від 29.10.2003 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.12.2016 року №75667188, позивач дізнався, що належна йому земельна ділянка знаходиться в оренді землі ПП «Агропрогрес» згідно договору оренди землі б/н від 10.04.2013 року укладеного строком дії на 10 років, на підставі якого зареєстроване право оренди вказаної земельної ділянки 24.05.2014 року, номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про інше речове право № 5771737, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Кегичівського районного управління юстиції Харківської області Рогача М.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №13289216 від 24.05.2014 року. Відповідно до вказаної довідки кадастровий номер земельної ділянки змінений з номеру - 6323155000:09:002:0007 на кадастровий номер - 6323155100:09:002:0007. Вказаний договір оренди землі та додатки до нього, а саме: акт прийому-передачі земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі, позивач не укладав та не підписував. ПП «Агропрогрес» Кегичівського району Харківської області використовує вищезазначену земельну ділянку, яка належить позивачеві. Оскільки, даний факт є суттєвим порушенням чинного законодавства та його прав, він змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини не явки до суду не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно Державного акту на право власності на землю серіяХР № 140346 [PERSON] , належить земельна ділянка площею 4,36 га, виданого на підставі розпорядження Кегичівської районної державної адміністрації №448 від 29.10.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №404. Відповідно до договору оренди земельної ділянки №б/н від 10.04.2013 між ПП «Агропрогрес» Кегичівського району та [PERSON] було укладено зазначений договір земельної ділянки строком на 10 років. Згідно ст.203 ч.3 ЦК України правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину, має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Між тим, як з`ясовано в судовому засіданні сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, волевиявлення між ними на укладення договору оренди земельної ділянки, що належить позивачу не було. Відносини пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» тощо. Відповідно до положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочини можуть вчинятися в усній або письмовій формі відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України. Згідно з положеннями ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підтверджує наміри учасників правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Частиною 1 ст.14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №12194/20430 від 31.10.2017 року, вбачається, що підписи від імені [PERSON] у примірнику договору оренди землі №б/н від 10.04.2013, укладеного між [PERSON] та ПП «Агропрогрес», площею 4,36 га (згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серія ХР № 140348), на зворотній стороні другого аркуша документа, в графі «Орендодавець», в рядку « [PERSON] »; в додатках до нього: в примірнику акту передачі-прийому земельної ділянки від 24.05.2014 згідно з договором б/н від 10.04.2013, в графі «Земельну ділянку передав: [PERSON] » в рядку «/підпис/»; в примірнику акту визначення меж земельної ділянки в натурі б/д, в рядку «Орендодавець ___[PERSON] »; в іншому примірнику договору оренди земельної ділянки б/н від 10.04.2013, укладеного між [PERSON] та ПП «Агропрогрес», площею 4,36 га (згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ХР №140348), на зворотній стороні другого аркуша документа, в графі Орендодавець», в рядку « [PERSON] »; В додатках до нього: в примірнику акту передачі-прийому земельної ділянки б/н б/д, в графі «Земельну ділянку передав: [PERSON] », в рядку «/підпис/»; В примірнику акту визначення меж земельної ділянки в натурі б/д, в рядку «Орендодавець ___[PERSON] », - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не [PERSON] . Частиною першою ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.3 ст.203 ЦК України. Отже, наявність вільного волевиявлення учасників правочину та відсутність волі при укладенні цього правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, а відсутність вільного волевиявлення учасника правочину підставою для визнання такого недійсним. Таким чином, в суді достовірно встановлена відсутність волевиявлення [PERSON] на укладення договору оренди земельної ділянки, підпис в цьому договорі не його, тому, суд приходить до висновку, що вищезазначений правочин не дійсний і позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.216 ч.2 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Крім того, позивачем були понесені витрати пов`язані з оплатою за проведення судово-почеркознавчої експертизи, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 9820,80 грн.(дев`ять тисяч вісімсот двадцять грн. 80 коп.). Згідно платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи, позивачем при пред`явленні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1102,40 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з ПП «Агропрогрес» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1102,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved