Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з батьком (а.с.2-3). Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу має неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. В сімї часто виникали сварки та суперечки з приводу вживання відповідачем алкогольних напоїв. Після останньої сварки вона забрала свої речі, залишила дитину та залишила місце їх спільного проживання. Зазначає, що з дитиною вона не спілкується, матеріально її не утримує. Син проживає разом з ним та бабусею у власному будинку, а тому просить визначити місце проживання дитини разом з батьком. Позивач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідно до п.4 ч.8 ст.128, ст.131 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надав заяву про проведення розгляду справи по суті без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. З урахуванням вищевикладеного судом 26.02.2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.160, ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.11). Дитина народилась у період зареєстрованого шлюбу, який укладено 16.02.2012 року (а.с.12). Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 09.10.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.47-48). Дитина разом з позивачем проживають за адресою: [INFO], що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов (а.с.4). Також, згідно довідки вуличного комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради №33 від 24.08.2017 року за даною адресою проживають [PERSON] (мати позивача), [PERSON] (позивач), [PERSON] (дитина) та зареєстрована [PERSON] (відповідач), але остання за даною адресою не проживає з 01.08.2017 року (а.с.8). Батько дитини [PERSON] є фізичною особою- підприємцем, сума його доходу за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року становить 107 582 грн (а.с.38). Згідно характеристики, виданої головою вуличного комітету [PERSON], [PERSON] зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається, вчиняє сімейні сварки (а.с.10). В той же час, згідно характеристики виданої головою вуличного комітету [PERSON], [PERSON] є приватним підприємцем, скарг та претензій на нього не надходило (а.с.7, 9). Відповідно довідки департаменту інформаційних технологій МВС України серії ААА №0146151 [PERSON] станом на 08.09.2017 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.6). Також вбачається, що [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувався, на профілактичному обліку у Чернігівському ВП ГУНП в Чернігівській області не перебуває (а.с.5). Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради №29 від 12.02.2017 року затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з батьком (а.с.50-51). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.02.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.1 ст. 9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При вирішенні питання про місце проживання дитини, суд, оцінивши всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання малолітнього [PERSON], не бажання матері виховувати свою дитину, повністю погоджується з висновком органу опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради щодо доцільності визначення місця проживання дитини з батьком та вважає, що в даному випадку наявні виняткові обставини для розлучення малолітньої дитини зі своєю матір`ю, оскільки залишення дитини з матірю буде загрожувати її здоровю та негативно відобразиться на її вихованні. Слід зазначити, що мати дитини [PERSON] не проти, щоб дитина [PERSON] проживав з батьком, про що свідчить її заява адресована начальнику служби у справах дітей Новозаводської районної у м.Чернігові ради (а.с.52). Крім того, суд зауважує, що мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. З огляду на вищезазначені обставини, позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved