Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить: виділити [PERSON] в натурі частину земельної ділянки площею 5,0284 гектарів, що належить йому на праві спільної часткової власності, із загальної площі 10,0568 гектарів, що розташована на території Петрівської сільської ради Красноградського району Харківської області, кадастровий номер 6323385000:07:000:0052, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та позначену у технічній документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки як контур № [NUMBER] , припинити право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 10,0568 гектарів, що розташована на території Петрівської сільської ради Красноградського району Харківської області, кадастровий номер 6323385000:07:000:0052 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, надати дозвіл на державну реєстрацію у відповідних державних органах права власності на виділену мені земельну ділянку без нотаріально посвідченої згоди відповідачів, на підставі рішення суду. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що позивач [PERSON] , та відповідач за даним позовом [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.2007 року є власниками земельної ділянки (по Ѕ частині), площею 10,0568 гектарів, що розташована на території Петрівської сільської ради Красноградського району Харківської області, кадастровий номер 6323385000:07:000:0052. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельну ділянку посвідчується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.10.2007 року, виданим державним нотаріусом Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області Овчаровою С. Є. та Державним Актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 020270 від 23 грудня 2008 року. Земельна ділянка перебуває в оренді у другого відповідача - ФГ « Шанс» на підставі договору оренди земельної ділянки № 68 від 18 березня 2016 року. 31\~березня 2020\~року в\~Україні був\~прийнятий Закон № 552-IX про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення, який надає право купівлі-продажу земель сільськогосподарського призначення. Позивач має намір у майбутньому продати свою частку земельної ділянки і для цього його частка повинна бути виділена в натурі як окрема земельна ділянка та за ним повинно бути зареєстровано право власності у встановленому законодавством порядку. З метою добровільного вирішення цього питання позивач у письмовому вигляді звернувся до відповідача з пропозицією нотаріально оформити згоду на поділ земельної ділянки та виготовлення відповідної технічної документації із землеустрою, при цьому він погоджувався нести всі витрати, пов`язані з поділом земельної ділянки. Відповідач [PERSON] на його пропозицію взагалі ніяк не відреагував, у телефонному режимі також відмовляється спілкуватися не відповідаючи на його дзвінки. ФГ « Шанс» надало формальну відповідь на пропозицію позивача, але нотаріально посвідченої згоди, як цього вимагає законодавство, не надало. Таким чином між позивачем та відповідачем виник спір, що не вирішений у добровільному порядку. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позовну заяву суду не надав. В судове засідання позивача не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи є письмова заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи ФГ «Шанс» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Так як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] , та відповідач за даним позовом [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.2007 року є власниками земельної ділянки (по Ѕ частині), площею 10,0568 гектарів, що розташована на території Петрівської сільської ради Красноградського району Харківської області, кадастровий номер 6323385000:07:000:0052. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельну ділянку посвідчується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.10.2007 року, виданим державним нотаріусом Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області Овчаровою С. Є. та Державним Актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 020270 від 23 грудня 2008 року. Земельна ділянка перебуває в оренді у другого відповідача - ФГ « Шанс» на підставі договору оренди земельної ділянки № 68 від 18 березня 2016 року. Відповідно до ч.1,2 ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмеження у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України право спільної часткової власності це власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Статтею 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 ст. 364 ЦК України встановлено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає реєстрації. Частиною 2 статті 367 ЦК України передбачено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно п. «в» ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки, як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Згідно ч. 6\~ст. 79 -1 ЗК України\~формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Для вирішення спору позивачем була замовлена, а відповідним спеціалістом виготовлена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки. Згідно виготовленої технічної документації, відповідно до розміру та схеми розміщення земельної ділянки, спірна земельна ділянка може бути розділена в натурі з виділенням кожному співвласнику по Ѕ частині. Частки співвласників складатимуть по 5,0284 гектарів. Згідно ч. 1 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Частиною 2 ст. 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів, областей. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне виділити [PERSON] в натурі частину земельної ділянки площею 5,0284 гектарів, що належить йому на праві спільної часткової власності, із загальної площі 10,0568 гектарів, що розташована на території Петрівської сільської ради Красноградського району Харківської області, кадастровий номер 6323385000:07:000:0052, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та позначену у технічній документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки як контур № 1 та припинити право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 10,0568 гектарів, що розташована на території Петрівської сільської ради Красноградського району Харківської області, кадастровий номер 6323385000:07:000:0052 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Щодо позовної вимоги про надання дозволу на державну реєстрацію у відповідних державних органах права власності на виділену мені земельну ділянку без нотаріально посвідченої згоди відповідачів, на підставі рішення суду, суд зазначає, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає реєстрації. Тобто позивач здійснює державну реєстрацію у відповідних державних органах права власності на виділену мені земельну ділянку на підставі рішення суду.

Outcome: partial