Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.09.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, згідно з умовами якого сторони зобовязались у строк не пізніше 15.03.2016 року укласти договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зелена, 4 А та договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,0942 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зелена, 4 А. Відповідно до п. 5 договору позивач передав [PERSON] кошти в сумі 83 600,00 гривень, що еквівалентно 3800,00 доларів США на момент укладання договору. Крім того, сторони домовились, що залишок грошових коштів позивач зобовязаний сплатити безпосередньо в момент підписання основного договору. [PERSON] ухилився від укладення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, чим порушив свої зобовязання за договором, зазначені договори не були укладені з його вини. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача суму 83\~600,00 грн. та судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги до [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, в частині позовних вимог до [PERSON] залишив без розгляду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неприбуття не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки матеріалів, наявних у справі достатньо для розгляду її по суті. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, \~на \~які \~вона посилається \~як \~на \~підставу \~своїх \~вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за \~зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін \~та \~інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст. 570 ЦК України \~\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних йому за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не \~\~буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Судом \~\~встановлено, що 16.09.2015 року позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 83 600,00 гривень як аванс в рахунок укладення до 15.03.2016 року договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зелена, 4 А та договору купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,0942 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зелена, 4 А. Відповідно до ч. 3 ст. 635 ЦК України, зобовязання встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Так, в судовому засіданні встановлено, що основний договір не укладався, оскільки відповідач [PERSON] ухилився від виконання свого обовязку щодо укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та договору купівлі-продажу земельної ділянки з невідомих обставин. Відповідно до п. 5 попереднього договору від 16.09.2015 року, сума в розмірі 83\~600,00 грн. отримана [PERSON] від [PERSON] до моменту підписання даного договору в повному обсязі, про що свідчать підписи сторін. Таким чином судом встановлено, факт отримання відповідачем [PERSON] від позивача авансу в рахунок наступних оплат за\~договором\~купівлі-продажу\~житлового будинку та договором купівлі-продажу земельної ділянки і те, що\~ці договори\~купівлі-продажу не\~були укладені. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене за таким попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений в строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України, укладений між сторонами договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Виконання зобов'язання за договором відповідно до статті 546 ЦК України може бути забезпечено неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням або завдатком. Завдаток являє собою грошову суму або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце тільки за наявності зобов'язання, яке повинно виникати на підставі договорів. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. На відміну від завдатку, аванс є лише способом платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі видачі авансу, кредитора не можуть зобов'язати до повернення авансу в подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. Отже, якщо у разі порушення умов попереднього договору основний договір так і не був укладений, передана покупцем грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. У разі якщо сторони лише домовилися укласти договір, але не оформили його, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Таким чином, судом встановлено, що сторони домовилися укласти такі договори і не уклали їх незалежно від причин та з чиєї вини, а тому авансові платежі як безпідставно набуті слід повернути покупцеві. Крім того, по справі відсутні будь які докази існування між сторонами якогось зобовязання. Тому відсутні і підстави для визнання виплачених коштів завдатком. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача [PERSON] коштів у сумі 83 600,00 гривень. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] підлягає на користь позивача судовий збір. Також, в порядку, визначеному ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 196 грн., виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Outcome: approved