Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 24 грудня 2014 року о 12 год. 50 хв. по вул. Отамана Головатого біля будинку 81 м. Одеси відбулася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача по справі, [PERSON], під чиїм керуванням знаходився автомобіль марки Хюндай Сантафе, державний номер [NUMBER]. Від зіткнення з автомобілем відповідача, транспортний засіб позивача, мотоцикл «Ямаха», державний номер [NUMBER], перекинувся та був пошкоджений. Позивач в позові стверджує, що постановою Апеляційного суду Одеської області від 12.03.2015 року у справі про адміністративне правопорушення №523/1226/15-п за вказаною ДТП [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченї ст. 124 КУпАП та її було притягнуто до адміністративної відповідальності. Як зазначено в позовній заяві позивачем, відповідно до висновку №518/14-ДОП від 13.02.2015 року експертного автотоварознавчого дослідження по встановленню вартості матеріальної шкоди, завданої [PERSON] - водію транспортного засобу, мотоцикла «Ямаха», державний номер [NUMBER], після дорожньо-транспортної пригоди, вартість матеріальної шкоди рівна його ринковій вартості та складає 153846 гривень 01 копійку. Також крім вказаних матеріальних збитків в результаті ДТП, [PERSON] просить стягнути з відповідача кошти у зв'язку з пошкодженням його речей, в які він був вдягнений в момент ДТП, а саме вартість шкіряних мотоперчаток FIRE Stunt, мотокуртки ICON Resistance та чобіт River Road Traditional Harness на загальну суму 13350 гривень. Окрім цього позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку він оцінив у розмірі 32803 гривень 99 копійок. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причин неявки суду не сповістила, з заявою про відкладення розгляду справи на адресу суду не зверталась. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частино другою цієї статті. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст..ст.57-60 ЦПК України. Виходячи із змісту ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. При цьому, частинами 1-3 ст. 212 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з фотокопії довідки на л.с.12, що 24 грудня 2012 року, в довідки зазначено саме рік «2012», а в позові йде мова про події 2014 р., (копія нерозбірлива, а оригінал суду не надано для огляду) о 12 год. 50 хв. по вул. Отамана Головатого в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], котрий керував транспортним засобом «Ямаха», державний номер [NUMBER], транспортний засіб отримав механічні пошкодження. У вказаній довідці відсутні будь-які дані про інших учасників дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 12). Позивач та його представник всупереч положень ст. 60 ЦПК України не довели та не надали безспірних доказів щодо наявності вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка є підставою для відшкодування шкоди. Суду не надано завірену належним чином копію постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Будь-яких клопотань про витребування вказаних доказів суду не надавалось, а суд за власної ініціативи позбавлений можливості витребувати докази. В матеріалах справи відсутні докази, щодо притягнення відповідача до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення дорожньо-транспортної пригоди яка відбулась 24.12.2014 року, а відтак і відсутні докази наявності її вини у заподіяні шкоди позивачу. За таких обставин, оскільки вимоги позивача є недоведеними, тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed