Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим будинком, розташованим за адресою: Запорізька область, м. Оріхів, пров. Першотравневий, буд.1а, і належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30 грудня 2003 року, виданого виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області. Позивач зазначає, що в його будинку зареєстрований син [PERSON], який з березня 2014 року в будинку не проживає. Речей сина у будинку позивача немає, оплату за комунальні послуги він не сплачує. Проте добровільно знятись з реєстраційного обліку син позивача відмовляється. Позивач, вважаючи це порушенням прав власника майна, вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та зазначив, що позов визнає повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку №1а по пров. Першотравневому в м. Оріхів Запорізької області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30 грудня 2003 року, виданим виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30 грудня 2003 року №2480043, технічним паспортом на житловий будинок від 12 травня 2012 року, за інвентарним номером 975, реєстровим номером 19/4029. Відповідно до відомостей домової книги встановлено, що у будинку №1а по пров. Першотравневому в м. Оріхів зареєстрований [PERSON], [INFO]. Відповідно до відомостей Акту квартального комітету від 02 травня 2017 року встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], на даний час за цією адресою не проживає з березня 2014 року. Права власності чи іншого майнового права на спірне житло відповідач не має. Таким чином, із змісту позовних вимог випливає, що поважних причин відсутності відповідача за адресою реєстрації понад встановлені законом строки з матеріалів справи не вбачається. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. №5, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156\~ЖК УРСР;\~стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Суд вбачає, що між сторонами виникли відносини, що регулюються главою 32 ЦК України. Так, відповідно до\~статті 41 Конституції України\~та\~п.2 ч.1 ст.3,\~ст.321 ЦК\~ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі\~статтею 92 Конституції України\~правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Відповідно до ст.317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що належить позивачу. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.317, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved