Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Обгрунтовує позивач свої позовні вимоги тим, що є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Підовчинська, 16, с. Вязівне, Любешівського району, Волинської області. Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Вказує, що відповідач зареєстрований в даному житловому будинку, проте не проживає за зареєстрованим місцем проживання вже більше року, в сплаті комунальних платежів участі не бере, добровільно виселився з житлового будинку, однак самостійно не оформив зняття з реєстраційного обліку, чим порушує права та законні інтереси позивача. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Підовчинська, 16, с. Вязівне, Любешівського району, Волинської області. Ухвалою судді від 06 лютого 2019 року в справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про проведення судового засідання з викликом сторін. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних обставин. За змістом ч.1 ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 31 жовтня 2018 року за №143436168, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Підовчинська, 16 в с. Вязівне Любешівського району Волинської області на праві приватної власності належить позивачу [PERSON]. Отже, позивач [PERSON] є власником вказаного будинку, тому наділений повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням та користуванням цим майном.\~ З письмових матеріалів справи, а саме з довідок Любешівської селищної ради за №1001 та №1002 від 13 грудня 2018 року вбачається, що відповідач [PERSON]В зареєстрований у вищезазначеному будинку, однак не проживає за вказаною адресою. Також актом обстеження матеріально-побутових умов від 28 грудня 2018 року за №1013 встановлено, що при обстеженні виявлено, що [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO], не проживає за даною адресою, речей, які б могли належати йому не виявлено. Як вбачається з рішення Любешівського районного суду Волинської області від 29 листопада 2017 року шлюб між дочкою позивача [PERSON] [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано, рішення набрало законної сили 18 грудня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст.319\~ЦК\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч.1 ст.\~383\~ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.\~71\~ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72\~цього ж\~Кодексу встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою належного позивачу житлового будинку не проживає, що обєктивно знайшло своє підтвердження дослідженими доказами в їх сукупності, при цьому поважності причин не проживання відповідача в спірному житлі не встановлено, а також чинення перешкод відповідачу зі сторони позивача в користуванні цим житлом. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність усунення перешкод позивачу в користуванні належним йому на праві власності житлом шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим по вул. Підовчинська, 16 в с. Вязівне, Любешівського району, Волинської області. За викладених обставин позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved