Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Запорізький РВ УДМС в Запорізькій області про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання фізичної особи такою, що втратила право проживання в будинку та зняття її з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 18.01.1999 року, виданого державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори, реєстровий номер - 2-15 він є власником житлового будинку [ADDRESS]. В даному житловому будинку він зареєстрований та проживає. В належному йому житловому будинку зареєстрована також колишня дружина [PERSON] та його син - [PERSON], які за місцем реєстрації не проживають. Особистих речей відповідачки у будинку не має, оплату за комунальні послуги вона не робить, не відноситься до місця реєстрації, як до основного свого місця проживання. У зв'язку з реєстрацією відповідачки в належному позивачу будинку, він повинен сплачувати за неї комунальні послуги, що складає додаткові матеріальні витрати та порушує його право на володіння та розпорядження власністю. Позивач стверджує, що на сьогодні відповідачка проживає за іншою адресою: [ADDRESS]. Відповідачка не проживає в будинку належному [PERSON] з грудня 2012 року, але добровільно знятися з реєстрації не бажає. Всі зазначені обставини і змусили позивача звернутися до суду з позовом, в якому він просить суд усунути йому перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим будинком за адресою: [ADDRESS], визнати [PERSON] такою, що втратила право проживання та користування житловим приміщенням у належному йому житловому будинку та зобов'язати РВ УДМС України в Запорізькій області зняти її з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилась, однак надала суду заяву в якій позов підтримала повністю, наполягала на його задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судові засідання, призначені на 26.08.2014 року та 22.09.2014 року не з'явилася, була повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи, заперечень на позов суду не представила. Представник третьої особи - Запорізький РВ УДМС в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, заперечень на позов суду не представив. Свідки [PERSON] та [PERSON] опитані в судовому засіданні 26.08.2014 року пояснили, що [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] не проживає, що в грудні 2012 року, зібравши всі свої особисті речі, вона виїхала з будинку та зараз проживає за іншою адресою. Відповідно до ст. 224 ЦПК України разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], свідків, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог позивача не порушує невизнані або оскаржувані права, свободи чи інтереси будь-яких осіб. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими позивачкою, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні. Належність [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] підтверджується договором купівлі-продажу від 18.01.1999 року, виданим державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори, реєстровий номер - 2-15. Факт не проживання відповідачки [PERSON] за місцем реєстрації підтверджується довідкою № 08-29/752 від 01.04.2014 року яка видана Виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечувалися. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею своїх дій, які можуть порушити його право, а бо з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Реєстрація за своїм змістом згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначається як внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації; тобто реєстрація є офіційним фіксуванням місця проживання певної особи, яка має право користування або право власності на зазначене житло. За змістом ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, на підставі запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зазначені правові норми встановлюють певний порядок скасування реєстрації місця проживання фізичної особи, який пов'язано насамперед з втратою або позбавленням права користування або права власності на житлове приміщення. При цьому, відповідно до положень ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved