Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати наказ в.о. начальника Бердянської філії ДП «Адміністрація морських портів України» № 114-К від 11 липня 2014 року про його звільнення та поновити його на посаді головного диспетчера з 14 липня 2014 року. Зазначив, що його звільнено за п. 7-1 ст. 36 КЗпП України у звязку з набуттям чинності постанови Бердянського міськрайонного суду про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вважає наказ про звільнення незаконним, оскільки підставами припинення трудового договору за п. 7-1 ст. 36 КЗпП України є набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до якого працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, повязане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції». Обмеження встановлені в ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10 вказаного Закону. Стаття 12 «Фінансовий контроль» не є обмежуючою відносно субєкта корупційного правопорушення. Його притягнуто до відповідальності за ст. 172-6 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, а не «обмежень». В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив, що позивач був попереджений про обмеження та вимоги, не подав декларацію. Також його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст 172-6 КУпАП. Після цього звільнено. Третя особа в судове засідання не зявилася. Повідомлена. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Аналізуючи надані докази суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] обіймав посаду головного диспетчера Бердянської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України». Постановою Бердянського міськрайонного суду від 24 червня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень 00 копійок. В постанові, зокрема, зазначено, що [PERSON] порушив вимоги п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» щодо обовязковості подачі декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік до 01 квітня, умисно не подав свою декларацію. Наказом від 11 липня 2014 року № 114-К [PERSON] звільнено з 14 липня 2014 року з посади головного диспетчера БФДП «АМПУ» на підставі п. 7-1 ст. 36 КУпАП. Відповідно до п. 7-1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до якого працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, повязане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції». Обмеження передбачені ст. 6-10 Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції». [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за неподання до 01 квітня декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік, що передбачено ст. 12 вказаного Закону. Враховуючи викладене, звільнення [PERSON] проведено незаконно, наказ про звільнення підлягає скасуванню та його належить поновити на посаді з дати звільнення, тобто з 14 липня 2014 року. В звязку з цим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 липня 2014 року по 12 серпня 2014 року за 22 робочих дні. Згідно довідки про доходи середній заробіток в місяць становить 3806,73 грн. (7613,46 : 2 = 3806,73), середній заробіток в день становить 200,35 грн. (7613,46 : 38 = 200,35). Таким чином, за 22 робочих стягненню підлягає середній заробіток в розмірі 4407,70 грн. (200,35 х 22 = 4407,70). Судовий збір, від сплати якого звільнений позива, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved