Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та його поділу між спадкоємцями. Позов мотивував наступним. [PERSON] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , а відповідач [PERSON] - сином [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла в м. Хорол Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, тобто Ѕ частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( бувша [ADDRESS] . Третя особа [PERSON] , є співвласником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( бувша [ADDRESS] , що доводиться копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.07.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 2119625653248, копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого 17 червня 2020 року ФОП [PERSON] . З довідки Приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Вовк А.М. від 28 жовтня 2020 року за № 153/01-16 слідує, що 17 липня 2020 року [PERSON] подав до цього приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Вовк А.М. після смерті [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа № 40/2020 від 17 липня 2020 року. В спадковій справі також є заяви: [PERSON] - про відмову від належної частки в спадщині на користь [PERSON] , подана ним 17 липня 2020 року і зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ 17 липня 2020 року за №116; [PERSON] - про прийняття спадщини, яка була відправлена поштою 28 серпня 2020 року і отримана 31 серпня 2020 року та зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ 31 серпня 2020 року за №141, в Журналі реєстрації вхідних документів 31 серпня 2020 року вх..№225/02-14. Інших заяв про прийняття спадщини чи/та про відмову від прийняття спадщини у спадковій справі немає. Таким чином, [PERSON] , та відповідач [PERSON] , є спадкоємцями першої черги за законом померлої [INFO] [PERSON] , які прийняли її спадщину відповідно до ст. ст. 1261, 1268 ЦК України та набули з урахуванням відмови іншого спадкоємця першої черги за законом [PERSON] від належної частки в спадщині на користь [PERSON] право на спадщину в розмірі: [PERSON] - 2/3 частки, [PERSON] - 1/3 частку спадкового майна. З урахуванням вимог ст.ст. 60,70 СК України частки подружжя [PERSON] та [PERSON] у спільному майні подружжя є рівними, тому до спадкового майна померлої [INFO] [PERSON] належить Ѕ частка житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( бувша [ADDRESS] . Отже, частка спадкоємця [PERSON] в порядку спадкування майна померлої [INFO] [PERSON] у вказаному домоволодінні становить: 2/3 х Ѕ = 2/6, а частка спадкоємця [PERSON] : 1/3 х Ѕ = 1/6 частка. Згідно Звіту про незалежну оцінку об`єкту нерухомого майна, виготовленого ТОВ « Альбатрос», вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , становить 161 600, 00 грн., тому вартість частки позивача складає: 2/6 х 161 600 = 53 866, 67 грн., а відповідача: 1/6 х 161 600 = 26 933, 34 грн. З інформаційної довідки та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлених 19.06.2020 року фізичною особою- підприємцем [PERSON] , вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] та складається з: житловий будинок ( 3-х кімнатний) Літ. А1, загальною площею 68, 0 кв.м., житловою площею 36, 0 кв.м., літньої кухня- гараж Літ. Б, прибудова Літ. б, погріб Літ. В, вбиральня Літ. Г, сарай Літ. Д, огорожа №1, огорожа №2, огорожа №3, колодязь №4, колодязь каналізаційний №5. Самовільне будівництво відсутнє, будівлі перебувають у задовільному технічному стані та придатні до подальшої експлуатації. На даний час між позивачем та відповідачем [PERSON] виник спір щодо поділу вказаного нерухомого спадкового майна, тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом, вважаючи, що поділ вказаного спадкового майна між спадкоємцями належить провести у відповідності до вимог ст. 1278 ЦК України, виділивши позивачу та визнавши за ним право приватної власності повністю на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, стягнувши з позивача на користь відповідача грошову компенсацію різниці вартості вказаного спадкового майна, що виділяється в сумі: 26 933, 34 грн., оскільки відповідач має у власності інше домоволодіння, а його частка у спадковому майні є незначною. Позивач та його представник повторно в судове засідання не з`явилися, суд ухвалив розглянути справу без участі позивача та його представника. Відповідач та його представник в судове засідання з`явилися.Суд ухвалив провести розгляд справи без участі відповідача та його представника. Третя особа в судове засідання не з`явилася, заявила клопотання про розгляд справи без його участі. Суд ухвалив провести розгляд справи без участі третіх осіб. На підставі досліджених доказів, які суд визнає допустимими, належними, достатніми та достовірними встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , а відповідач [PERSON] - сином [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла в м. Хорол Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, тобто Ѕ частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( бувша [ADDRESS] . Третя особа [PERSON] , є співвласником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( бувша [ADDRESS] , що доводиться копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.07.2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 2119625653248, копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого 17 червня 2020 року ФОП [PERSON] . З довідки Приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Вовк А.М. від 28 жовтня 2020 року за № 153/01-16 слідує, що 17 липня 2020 року [PERSON] подав до цього приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Вовк А.М. після смерті [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа № 40/2020 від 17 липня 2020 року. В спадковій справі також є заяви: [PERSON] - про відмову від належної частки в спадщині на користь [PERSON] , подана ним 17 липня 2020 року і зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ 17 липня 2020 року за №116; [PERSON] - про прийняття спадщини, яка була відправлена поштою 28 серпня 2020 року і отримана 31 серпня 2020 року та зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ 31 серпня 2020 року за №141, в Журналі реєстрації вхідних документів 31 серпня 2020 року вх..№225/02-14. Інших заяв про прийняття спадщини чи/та про відмову від прийняття спадщини у спадковій справі немає. Таким чином, [PERSON] , та відповідач [PERSON] , є спадкоємцями першої черги за законом померлої [INFO] [PERSON] , які прийняли її спадщину відповідно до ст. ст. 1261, 1268 ЦК України та набули з урахуванням відмови іншого спадкоємця першої черги за законом [PERSON] від належної частки в спадщині на користь [PERSON] право на спадщину в розмірі: [PERSON] - 2/3 частки, [PERSON] - 1/3 частку спадкового майна. Отже, частка спадкоємця [PERSON] в порядку спадкування майна померлої [INFO] [PERSON] у вказаному домоволодінні становить: 2/3 х Ѕ = 2/6, а частка спадкоємця [PERSON] : 1/3 х Ѕ = 1/6 частка. Згідно зі ст.ст.1267, 1278 ЦК України спадкоємці можуть укласти нотаріально посвідчений договір поділу спадщини зі зміною розміру часток у ній. За змістом ч. 3 ст. 1267 ЦК України зміна розміру частки у спадщині можлива лише за добровільною згодою спадкоємців. Як встановлено судом спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не бажають змінювати розмір частки у спадщині та укладати відповідний договір. Крім того, встановлено, що запропонований позивачем варіант поділу спадкового майна порушує права відповідача,як спадкоємцяна отримання спадкового майна ( його відповідної частини ) після смерті матері. Також встановлено, що такий зазначений позивачем спосіб захисту прав осіб як « решту спадкового майна, з частками належними померлій [PERSON] , залишити за собою [PERSON] « не передбачений цивільним законодавством. До встановлених правовідносин слід застосувати наступні норми права. Відповідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 1216 ЦК України :1. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України: 1. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України: 1. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Зазначені норми права підлягають застосуванню, оскільки вони регулюють спірні правовідносини. Згідно ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 78,89 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У пунктах 106-107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) вказано, що «відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права». Суд прийшов до висновку, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають, а позивач не довв, що втрачена можливість щодо оформлення цього права у нотаріальному порядку, а тому звернення до суду із даним позовом є передчасним. Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1300 ЦК на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. Зміни до свідоцтва про право на спадщину вносяться без визнання попереднього свідоцтва про право на спадщину недійсним. У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією. Таким чином, зверненню до суду з позовом про визнання права власності має передувати вирішення питання про видачу спадкоємцю нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину (постанова Верховного суду від 16.01.2019 р. у справі № 2-390/2006, від 24.07.2019 у справі № 2-6322/04). Враховуючи вищезазначене позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають. Щодо вимоги грошової компенсації різниці вартості спадкового майна,суд зазначає наступне. Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації насамперед застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з спадкоємців до суду з вимогами про припинення права іншого із спадкоємців на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду. У пунктах 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. Правовідносини, в яких позивач у цій справі просив припинити не право власності у спільному майні з виплатою компенсації, а право відповідача на частку в майні з отриманням компенсації на користь відповідача [PERSON] , є відмінними за своєю природою і регулюються ст. 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з спадкоємців, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею надалі. Одночасно інший із спадкоємців позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок суду. Отже, право власності позивача на спадкове майно правомірно не визнане відповідачем. За таких обставин позов не підлягає задоволенню. Судові витрати необхідно віднести за рахунок держави згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed