Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики у розмірі 591 250,00 грн. Позивач посилався на те, що між ним та відповідачем було складено боргову розписку, згідно до умов якої, він надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 50 000,00 доларів США, що на момент підписання договору становило 399 650,00 грн. за курсом НБУ 7,9930 грн. за 1 долар США строком на шість місяців з моменту передачі грошей. За даним договором відповідач зобов'язався повернути отримані грошові кошти протягом наступного дня по закінченню строку, на який надавалася позика. Строк, на який надавалася позика, закінчився 10 червня 2014 року, але на вимогу позивача, відповідач пояснив, що на теперішній час в нього виникли матеріальні труднощі і отримані ним грошові кошти він повернути у встановлений строк не зможе, на прохання позивача добровільно вирішити спір відповідач не відповів нічого. Після звернення позивача до суду, відповідач так і не повернув суму боргу, але і не заперечував про її наявність. Позивач просив стягнути з відповідача основну заборгованість, яка повинна визначатися за співвідношенням гривні до долару за курсом НБУ, який на сьогодні складає 11,825 грн. за 1 долар США. Таким чином просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 591 250,00 грн., неналежне виконання основного зобов'язання за договором, судові витрати покласти на відповідача, задовольнивши позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, надіслав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Позивач у судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позов підтримав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 10 грудня 2013 року за адресою [ADDRESS], між [PERSON] та [PERSON] було складено боргову розписку, згідно до умов якої, позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 50 000,00 доларів США, що на момент підписання договору становило 399 650,00 грн. за курсом НБУ 7,9930 грн. за 1 долар США, строком на шість місяців з моменту передачі грошей. За даним договором відповідач зобов'язався повернути отримані грошові кошти протягом наступного дня по закінченню строку, на який надавалася позика. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка повинна визначатися за співвідношенням гривні до долару за курсом НБУ, який на сьогодні складає 11,825 грн. за 1 долар США, і яка становить 591 250, 00 грн. Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, підлягає до стягненню з відповідача основна заборгованість, яка повинна визначатися за співвідношенням гривні до долару за курсом НБУ, який на сьогодні складає 11,825 грн. за 1 долар США. Таким чином підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості у розмірі 591 250, 00 грн. за неналежне виконання основного зобов'язання за договором. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. В судовому засіданні з'ясовано, що кошти у позивача відповідач у вказаній сумі дійсно брав, була складена розписка про суму боргу та термін повернення грошей, відповідач умови договору позики не виконав і гроші не повернув, тим більше, що до суду відповідач надав заяву, в якій підтверджує вимоги позивача та не заперечує проти заявленого до нього позову. Суд приймає до уваги також і ті обставини, що свої зобов'язання по договору позики позивач виконав повністю, термін повернення грошей закінчився, відповідач в добровільному порядку грошей не повертає, коштами користується до теперішнього часу. Сам борг виник в 2013 році, але він продовжувався та продовжується і зараз, правовідносини триваючі і продовжуючи, борг підтверджений угодою (розпискою). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розписки відповідача, підтвердженої угодою сторін, видно, що сторони обумовили конкретну суму процентів за користування грошима, ця сума проценті в і відображена в розрахунку позивача, з яким погодився відповідач. За таких обставин суд вважає, що викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, переконливих доказів на спростування позиції позивача відповідач суду не надав, позовна заява ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Судові витрати по справі визначаються судом, виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved