overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити, що свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок з надвірними будівлями № 6 по вул. Грибоєдова в м. Малині Житомирської області, видане державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори 12 червня 1998 року та зареєстроване в реєстрі за № ІІ-2927 по спадковій справі № 235 на імя [PERSON] належить [PERSON], яка померла 28.05.2014 року. Свої вимоги заявник підтримав, про що надав суду відповідну заяву. Заінтересована особа також подала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши надані докази, суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився 24 квітня 1979 року і його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). В свідоцтві про народження батька заявника, яке заповнене російською мовою, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 1952 року (а.с. 24). [PERSON] мала дошлюбне прізвище [PERSON] і у свідоцтві про одруження записана українською мовою як [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 25 листопада 1997 року у віці 70 років (а.с. 11), але в ньому його прізвище записане українською мовою як [PERSON]. Дружина померлого отримала свідоцтво про право на спадщину № ІІ-2927 по спадковій справі № 235 (а.с. 10). В ньому також її прізвище також записане [PERSON]. 28 травня 2014 року у віці 87 років померла [PERSON], однак у свідоцтві про смерть вона записана українською мовою як [PERSON] (а.с. 12). З вищевказаних доказів вбачається, що [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину № ІІ-2927 по спадковій справі № 235 та [PERSON], яка померла 28 травня 2014 року в м. Малині Житомирської області є однією і тією ж особою. У зв?язку з цим суд визнає доведеним факт того, що свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок з надвірними будівлями № 6 по вул. Грибоєдова в м. Малині Житомирської області, видане державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори 12 червня 1998 року та зареєстроване в реєстрі за № ІІ-2927 по спадковій справі № 235 на імя [PERSON] належить [PERSON], яка померла 28.05.2014 року. Оскільки від встановлення вищевказаного факту залежить виникнення особистих та майнових прав заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити, що трудова книжка серії [NUMBER] видана 12.06.1979 р. на ім'я [PERSON] належить громадянину України [PERSON], [INFO], уродженецю м. Махарадзе Грузія, паспорт серії [NUMBER] виданий 13.07.1996 року Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що трудова книжка була видана йому 12.06.1979р., в радянські часи, коли він працював у Грузії. При написанні його імені у трудовій книжці, яка була видана 12.06.1979р. у Грузії, була допущена помилка, а саме: ім'я виконано російською мовою як «[PERSON]», тоді як в паспорті громадянина України українською та російською мовами правильно виконано «[PERSON]». При зверненні до Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова йому було відмовлено в оформлені пенсії за віком в зв'язку з розбіжностями в документах, зокрема в трудовій книжці серії [NUMBER] виданій 12.06.1979 р., його імені. Оскільки для оформлення пенсії за віком та зарахування повного трудового стажу йому необхідно підтвердити, що зазначена трудова книжка належить саме йому, він змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності даного документу. Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, доводи заяви підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - ПФУ Комінтернівського району м. Харкова в судове засідання не з'явився, надавши до суду клопотання про розгляд заяви в його відсутність, про задоволення заяви не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає ,що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідноп. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що трудова книжка серії [NUMBER] 12.06.1979р. була видана 12.06.1979р. на ім'я [PERSON]. Паспорт серії [NUMBER] виданий 13.07.1996 року Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, на ім'я [PERSON], [INFO], уродженця м. Махарадзе Грузія. Місце прописки: [ADDRESS]. Картка від 19.06.2012 року про надання ідентифікаційного номеру видана Основ'янською МДПІ м. Харкова на ім'я [PERSON]. Суд, дослідивши надані заявником докази вважає, що факти, викладені в заяві знайшли підтвердження в судовому засіданні і тому заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити, що трудова книжка серії [NUMBER] видана 26.01.1976 року на ім'я [PERSON] належить громадянину України [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER] виданий 17червня 1998 року Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що при написанні його імені у трудовій книжці, яка була видана 26.01.1976 р., була допущена помилка, а саме: ім'я виконано російською мовою як «[PERSON]», тоді як в паспорті громадянина України українською та російською мовами правильно виконано «[PERSON]». Оскільки для оформлення пенсії за віком та зарахування повного трудового стажу йому необхідно підтвердити, що зазначена трудова книжка належить саме йому, він змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності даного документу. Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, доводи заяви підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - ПФУ Комінтернівського району м. Харкова в судове засідання не з'явився, надавши до суду клопотання про розгляд заяви в його відсутність, про задоволення заяви не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає ,що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що трудова книжка серії [NUMBER] видана 26.01.1976 року на ім'я [PERSON]. Паспорт серії паспорт [NUMBER] виданий 17 червня 1998 року Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на ім'я [PERSON], [INFO]. Картка від 04.04.2013 року про надання ідентифікаційного номеру видана Основ'янською МДПІ м. Харкова на ім'я [PERSON]. Суд, дослідивши надані заявником докази вважає, що факти, викладені в заяві знайшли підтвердження в судовому засіданні і тому заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. \~ В обґрунтування своєї заяви заявник пояснив, що він народився в місті Павлограді 15 червня 1967 року, з 1990 по 1998 роки мешкав та був зареєстрованим за адресою: [INFO], з 18 лютого 2004 року знаходився в слідчому ізоляторі та вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області був засуджений до одинадцяти років позбавлення волі, був звільнений 18 лютого 2015 року. В судове засідання заявник не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON]. Перевіривши матеріали справи та аналізуючи їх у сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, [PERSON] звязку з тим, що виникла необхідність в отриманні паспорта громадянина України після звільнення з місця позбавлення волі, вимушен звернутись до суду з даною заявою, оскільки на даний час не має можливості засвідчити факт його постійного, безвиїзного проживання на території України. Факт постійного, безвиїзного проживання на території України громадянина [PERSON], підтверджується наступними фактами. Вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 18 січня 2005 року громадянина [PERSON] було засуджено до одинадцяти років позбавлення волі. Довідкою про звільнення встановлено, що 18 лютого 2015 року [PERSON] було звільнено у зв'язку з відбуттям покарання. Згідно довідки квартального комітету №20 підтверджено, що заявник дійсно проживав та був зареєстрованим за адресою: вул Визволення 22 в місті Павлограді з 1990 року по 1998 рік. Свідоцтвом про народження встановлено, що заявник уродженець [INFO]. Таким чином, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. В обґрунтування своєї заяви заявник пояснила, що він народився [INFO] в місті Севан Армянської (Вірменської) ССР. В серпні 1989 року разом з матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON], неповнолітніми сестрами та братом переїхали на постійне місце проживання в Українську ССР в місто Донецьк. З моменту переїзду мешкали за адресою: [ADDRESS]. Навчався в загальноосвітній школі. Батько отримав паспорт громадянина України у травні 2002 року, сестрам - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] рішенням суду в листопаді 2003 року було встановлено факт проживання на території України, брату - [PERSON], [INFO], також рішенням суду було встановлено факт його проживання на території України. На час проголошення незалежності країни 24 серпня 1991 року та на час вступу в законну силу Закону України «Про громадянство України» заявник постійно проживав на даний час проживає на території України. В судове засідання заявник не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Перевіривши матеріали справи та аналізуючи їх у сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт про те, що він є рідним братом [PERSON], яка померла 21.07.2017 року. Необхідність встановлення цього факту виникла в звязку зі спадковим майном, що залишилося після смерті сестри, яке заявник бажає прийняти як спадкоємець другої черги спадкування. Іншим шляхом встановити необхідний факт неможливо, оскільки неможливо внести виправлення у правовстановлюючі документи. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти встановлення необхідного факту, підтвердили родинний зв'язок між [PERSON] та померлою [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив те, що [PERSON], яка померла 21.07.2017 року була рідною сестрою заявника [PERSON] Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб та свідка, дослідивши письмові докази, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що 21.07.2017 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке заявник [PERSON] бажає прийняти спадщину як спадкоємець другої черги спадкування. Проте, звернувшись до пятої Київської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, він отримав відмову державного нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій через те, що документально не підтвердженим є родинний зв'язок заявника із померлою [PERSON] (а.с.12). Документально підтвердити те, що [PERSON] є рідним братом [PERSON], яка померла 21.07.2017 року, заявник не може, оскільки в паспорті та свідоцтві про народження його прізвище записане як [PERSON] (а.с. 3,9), а прізвище померлої в свідоцтві про смерть записане як [PERSON]. Виправити дану помилку та внести виправлення в актовий запис про народження заявник не може, оскільки він народився в м. Бухарест Румунія, де і була проведена реєстрація народження. Проте факт родинного звязку [PERSON] та померлої [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми одних батьків, поясненнями заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON], які є відповідно матірю та рідним братом заявника та померлої [PERSON], а також показами свідка [PERSON] Відповідно до п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. За змістом п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки, в суді знайшов своє підтвердження той факт, що [PERSON], [INFO] є рідним братом [PERSON], [INFO], яка померла 21.07.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт про те, що він є рідним сином [PERSON], який помер 10.07.2001 року. Необхідність встановлення цього факту виникла в звязку з спадковим майном, що залишилося після смерті батька і яке складається із земельної ділянки. Іншим шляхом встановити необхідний факт не можливо, оскільки документи проте, що померлий є його батьком не збереглися, окрім тих, що підтверджують стягнення з нього аліментів та показів свідків. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав. Представник заінтересованої особи Стадницької сільської ради в судове засідання не прибув, але в заяві не заперечує проти встановлення необхідного факту та просить слухати справу без представника. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована, оскільки її визнав у заяві від 06.06.2016 року представник заінтересованої особи і матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про народження заявника (а.с.7), копією свідоцтва про смерть (а.с.8), супровідним листом та пропозицією (а.с.10,11,12), показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]А, підтверджується, що заявник [PERSON] є рідним сином [PERSON] , який помер 10.07.2001 року, про що свідчать ті обставини, що померлий [PERSON] проживав у фактичних шлюбних стосунках з матірю заявника [PERSON] з 1969 року по 1979 рік, від яких у них 26.11.1970 року народився заявник і на утримання якого померлий [PERSON] відповідно рішення суду з 16.08.1971 року платив аліменти. Про те, що померлий [PERSON] визнавав себе батьком заявника свідчать покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Поскільки батько заявника [PERSON] помер 10.07.2001 року, в силу чого внести зміни в актовий запис про народження заявника не можливо, а в судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є рідним сином [PERSON] , який помер 10.07.2001 року, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт про те, що його мати [PERSON], яка померла 04.12.2013 року проживала однією сімєю з 1988 року без реєстрації шлюбу з [PERSON] до дня його смерті 01.09.2004 року. Необхідність встановлення цього факту виникла в звязку з оформленням спадщини, що залишилася після смерті чоловіка матері та перейшла матері. Іншим шляхом встановити потрібний факт не можливо. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав і пояснив суду, що його мати [PERSON] та [PERSON], який помер 01.09.2004 року, проживали однією сімєю як чоловік та жінка 16 років без реєстрації шлюбу в належному їй житловому будинку № 5 по вул. Зарічній в с. Галайки, Тетіївського району. Шлюб офіційно в органах РАГС не реєстрували. [PERSON] на день смерті відповідно сертифікату мав право на земельну частку пай і це право на цю ж земельну ділянку перейшло його матері, як члену сімї. Встановлення даного факту йому необхідно для оформлення спадщини, що залишилася після смерті матері та її чоловіка, а саме сертифікату на право на земельну частку пай. Представник виконавчого комітету Галайківської сільської в судове засідання не прибув просить справу слухати в його відсутності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що мати заявника [PERSON], яка померла 04.12.2013 року, проживала однією сімєю з 1988 року без реєстрації шлюбу з [PERSON] до дня його смерті 01.09.2004 року, в житловому будинку, який належав матері заявника. Вони мали спільний бюджет та вели спільно господарство. Установлені обставини підтверджуються: поясненнями заявника, показами свідків, довідкою Галайківської сільської ради № 125 від 07.04.2016 року (а.с.10), копіями свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,8), копією свідоцтва про народження заявника (а.с.6), копією Сертифікату серії КВ № 159309 від 19.08.1997 року на право [PERSON] на земельну частку (пай) (9). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, поскільки, в суді знайшов своє підтвердження той факт, що мати заявника [PERSON], яка померла 04.12.2013 року і [PERSON], який помер 01.09.2004 року, проживали однією сімєю як чоловік та жінка з 1988 року по 01.09.2004 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що військовий квиток, серії [NUMBER], виданий 15.10.1985 року, на ім'я [PERSON], [INFO], належить [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні, заявник підтримав вимоги, викладені в заяві. Представник зацікавленої особи - військового комісаріату Городищенського району Черкаської області, не заперечував щодо задоволення заявлених вимог. Вислухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 15.10.1985 року, Городищенським районним військовим комісаріатом, [PERSON], був призваний на військову службу та, на його ім'я, видано військовий квиток, під час оформлення якого, було помилково зазначено прізвище [PERSON], замість правильного [PERSON]. Військову службу останній проходив у в/ч № 39289. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], та паспорта громадянина України [NUMBER] від 24.07.1999 року, [PERSON] народився 26.04.1967 року в м. Городище Черкаської області. Відповідно архівної довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 70248/1 від 27.08.2012 року, згідно наказу командира в/ч № 39289 по стройовій частині № 188 від 19.08.1986 року, [PERSON] відбув в район заходів Чорнобильської АЕС м. Чорнобиль з 19.08.1986 року. Згідно посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, серії [NUMBER], [PERSON] є постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС категорії ІІ. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, підтвердили той факт що військовий квиток на ім'я [PERSON], дійсно належить заявнику в справі -[PERSON]. Таким чином, враховуючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Заява підтверджується копіями: паспорта заявника, свідоцтва про народження, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, військового квитка, архівної довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встанови факт належності йому Державного акта на право приватної власності на землю, а саме земельну ділянку площею 0,10 га., яка розташована на території с. Радянська Слобода, Радянсько-Слобідської сільської ради (на даний час перейменовано на с. Трисвятська Слобода), та який виданий на підставі рішення Радянсько-Слобідської сільської ради народних депутатів від 19 липня 1993 року № 32, та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право призваної власності на землю за № 590 від 05 квітня 1995 року. Свої вимоги мотивує тим, що в державному акті з помилкою було зазначене його прізвище, що позбавляє його можливості розпоряджатися своєю власністю. В судове засідання заявник та його представник не зявились, представник надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересована особа Трисвятсько-Слобідська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, не забезпечила явку свого представника в судове засідання. Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до наданої копії паспорту серії НК№172839 /а.с.4-5/, картки фізичної особи платника податків /а.с.8/, вбачається, що прізвище, ім'я, по-батькові заявника: [PERSON], зареєстроване місце його проживання: [INFO], що майже співпадає з даними, які зазначені в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН№025089, виданого 05 квітня 1995 року головою Радянсько-Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, на підставі рішення Радянсько-Слобідської сільської ради народних депутатів від 19 липня 1993 року за № 32, за яким [PERSON], який мешкає в с. Павлівка, пров. 30 років Перемоги, 3, належить земельна ділянка площею 0,10 га в межах згідно з планом, розташована на території с. Р.Слобода Радянсько-Слобідської сільської ради, наданої для ведення особистого підсобного господарства /а.с.7/. З представленої довідки Трисвятсько-Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області за № 137 від 27.01.2017 року, слідує, що [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає в [INFO] Таким чином, являється доведеним факт належності заявнику Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧН№025089, оформленого на імя [PERSON]. Встановлено також, що інших можливостей його підтвердити заявник не має, а встановлення даного факту пов'язано з правом розпорядження його власністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved