Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку в праві спільної часткової власності на жилий будинок. В позові в обгрунтування своїх вимог зазначив, що є сином і єдиним спадкоємцем першої черги за законом [PERSON], смерть якого сталася 15 грудня 2014 року. За життя спадкодавець набув право власності на 14/25 частин будинку № 34-а по вул. Словянській в м. Запоріжжі. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте постановою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено через відсутність у нього оригіналів правовстановлюючих документів на нерухомість. У звязку з викладеним просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на 14/25 частин будинку № 34-а по вул. Словянській в м. Запоріжжі. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце вирішення справи, до суду не зявився. Його представник надала письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, про розгляд справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічною заявою, яка містить визнання позову, звернувся представник відповідача. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України вважає за можливе вирішення справи у відсутність осіб, які беруть участь у справі. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивач є сином і спадкоємцем першої черги за законом [PERSON], смерть якого сталася 15 грудня 2014 року (а. с. 8, 9). За життя [PERSON] набув права власності на 14/25 частин будинку № 34-а по вул. Словянській в м. Запоріжжі на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.11.1984 року (а. с. 32). Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 06.09. 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкову нерухомість (а. с. 40). Інші спадкоємці до нотаріальної контори, як випливає з матеріалів спадкової справи, не звертались (а. с. 25-40). За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Обґрунтованість позову підтверджують надані суду копії свідоцтв про акти цивільного стану, правовстановлюючі документи на нерухоме майно, технічна документація на будинок, матеріали спадкової справи. З огляду на встановлені обставини і відповідні їм правовідносини суд доходить висновку, що позивач, який є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] за законом, вчинив дії щодо прийняття спадщини, і знаходить всі підстави для визнання за ним права власності на нерухоме майно, що належало спадкодавцеві на підставі правовстановлюючого документу, яким є свідоцтво про право на спадщину від 20.11.1984 року. Суд застосовує обраний позивачем спосіб захисту права, так як у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину не сталося можливим через відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документа, між тим право власності спадкодавця підтверджує інформація ТОВ «ЗМТІ» (а. с. 32), копія згаданого судом свідоцтва про право на спадщину (а. с. 32, зворотний бік), відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 44).

Outcome: approved