Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Борзнянської міської ради Борзнянського району Чернігівської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS], що успадкований ним за законом після смерті [INFO] [PERSON], його батька, та після смерті [INFO] [PERSON], його матері. Позивач обґрунтовує позов тим, що до складу спадщини, яку він прийняв у нотаріальному порядку, належить право його батьків на житловий будинок, на який спадкодавці за життя не оформили право власності на своє ім'я у відповідних органах. Батько позивача, [PERSON], був власником житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Після смерті [INFO] батька позивача [PERSON] спадщину прийняли його дружина (мати позивача) [PERSON] та позивач, так як на час смерті спадкодавця проживали разом з ним за однією адресою, але юридично не встигли її оформити. Після смерті [INFO] матері позивача, [PERSON], відкрилась спадщина за законом на належне їй майно. Позивач прийняв спадщину та завів у нотаріуса спадкову справу. Однак він не в змозі юридично оформити свої спадкові права на будинок, так як відсутні правовстановлюючі документи на нього. Зазначені обставини спонукали позивача звернутись до суду з метою вирішення питання в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та просив їх задовольнити з вищезазначених підстав. Представник відповідача, повідомивши в заяві про визнання позову, просив розглянути справу без його участі в судовому засіданні. Дослідивши документи на обґрунтування позову, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд в своїх оцінках виходить з таких встановлених фактичних обставин та положень законодавства, які підлягають застосуванню відповідно до заявлених вимог. Отже, судом встановлено, що до складу спадщини, яку позивач прийняв у нотаріальному порядку, належить право його батьків на житловий будинок, на який спадкодавці за життя не оформили право власності на своє ім'я у відповідних органах. Батько позивача, [PERSON], був власником житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Після смерті [INFO] батька позивача [PERSON] спадщину прийняли його дружина (мати позивача) [PERSON] та позивач, так як на час смерті спадкодавця проживали разом з ним за однією адресою, але юридично не встигли її оформити. Після смерті [INFO] матері позивача, [PERSON], відкрилась спадщина за законом на належне їй майно. Позивач прийняв спадщину та завів у нотаріуса спадкову справу. Однак він не в змозі юридично оформити свої спадкові права на будинок, так як відсутні правовстановлюючі документи на нього. Зазначені обставини спонукали позивача звернутись до суду з метою вирішення питання в судовому порядку. Належність позивача підтверджується ксерокопіями його особистих документів, копіями свідоцтва про смерть спадкодавців, копією свідоцтва про право на спадщину та іншими документами. Згідно з п.4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому питання щодо оформлення права власності на нерухоме майно можливо вирішити лише за спадкоємцями померлої особи в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з положень ст.ст.1220, 1222 ЦК України, стосовно того, що спадщина відкривається після смерті особи на користь живих фізичних осіб за заповітом або за законом, суд вважає, що позивачем надані необхідні та достатні докази правомірності його вимоги про визнання права власності на успадкований житловий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved