Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 1100000 гривень, вказавши, що 9 вересня 2015 року [PERSON] під розписку позичив у нього 1055000 гривень (42200доларів США + 4% щомісячно), які зобовязався повернути 9 жовтня 2015 року. По закінченню зазначеного строку, відповідач суми позики йому не повернув, ухиляється від її повернення і до даного часу. А тому у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України він просить стягнути з відповідача суму позики з урахуванням 4% щомісячних. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач повторно у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що 9 вересня 2015 року [PERSON] позичив у [PERSON] 1055000 гривень (42200доларів США + 4% щомісячно), які зобовязався повернути 9 жовтня 2015 року, що підтверджується відповідною розпискою. На даний час відповідач умови договору не виконав, кошти не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розсипка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. До суду не надано доказу тому, що розписку від 9 вересня 2015 року про позичку коштів у [PERSON] підписано не [PERSON], а іншою особою. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача кошти в сумі 1100000 гривень.

Outcome: approved