Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому, [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД № 061876, зареєстрованого за №114 від 30.07.2004 року. Свою заяву обґрунтовує тим, що відповідно до паспорту громадянина України його прізвище зазначене як «Левендюк» як і в усіх інших документах, окрім отриманого 30.07.2004 року державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 061876, зареєстрованого в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за № 114, згідно з яким [PERSON] на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації були передані земельні ділянки № 298 та №963, які розташовані на території Височанської сільської ради, площею 1,83 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином, зараз неможливо встановити належність зазначеного державного акту заявнику, що позбавляє його права розпорядження належним йому майном. Заявник в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву згідно якої доводи, викладені ним у заяві про встановлення факту належності він підтримує, просить суд справу розглядати за його відсутності. Представник Тарутинської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Представник Виконавчого комітету Височанської сільської ради Тарутинського району надав на адресу суду письмові пояснення щодо заяви та просив суд розглянути справу за відсутності представника сільської ради, заяву підтримує. У звязку із неявкою сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, за паспортом громадянина України (серії КМ № 948091 виданий Тарутинським РС ГУ ДМС України в Одеській області 13.06.2015 року) прізвище, ім'я та по батькові заявника - [PERSON], уродженець [INFO], з 25.06.2015 року зареєстрований за адресою: [INFO], Першотравнева №67-А. 30.07.2004 року [PERSON], на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації від 23.06.2004 року №239/А була передана у приватну власність земельна ділянка площею 1,83 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Височанської сільської ради, земельні ділянки № 298, №963, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 30.07.2004 року серії ІІ-ОД № 061876, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 114. Таким чином, під час виготовлення та видачі вищезазначеного Державного акту відповідними компетентними органами була допущена помилка в написанні прізвища власника Державного акту «Лєвєндюк» замість вірного «Левендюк». Отримавши правовстановлюючий документ заявник не надав цьому значення та довгі роки взагалі не звертав на це уваги. Згідно довідки №109 від 03.03.2015 року виданої Виконавчим комітетом Височанської сільської ради Тарутинського району, вбачається, що дійсно за [PERSON] належить земельний пай на території Височанської сільської ради. Відповідно до Листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. У відповідності до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України). Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає йому право розпорядження належним йому нерухомим майном земельною ділянкою. Відповідно до п.6 ч.1 ст.265 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначенні в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в паспорті. Враховуючи вищезазначене суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved