Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на: земельну ділянку площею 5,7839 га, розташовану на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Лебяже, вул. Жовтнева, 39, Чугуївського району, Харківської області, та на особисті речі, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 25.05.2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в 2016 році померла [PERSON], якій він приходиться внучатим племінником, після її смерті залишилося вище вказано майно, спадщину до теперішнього часу ніхто не оформив, позивач звертався до держнотокнтори з відповідною заявою, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні уточнили позовні вимоги та просила їх задовольнити тільки в частині визнання права власності на земельну ділянку. Відповідача в судове засідання не зявилася, від неї надійшли заперечення в яких вона позовні вимоги визнала частково, тільки в частині визнання права власності за позивачем на земельну ділянку, та просила розглянути справу без її участі (а.с. 22) Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність\~\~нез'явившихся осіб за наявними доказами справи. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 травня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 548000 (а.с. 13). Відповідач [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] Моріїна є рідними сестрами по матері, що підтверджується свідоцтвами про народження № 0461196 та серія І-ВЛ № 041943 (а.с. 6, 10), свідоцтвами про одруження ІІІ-УР № 835393 та ІІ-АГ № 358339 які свідчать про зміну прізвища [PERSON] на «Дозорову» і потім на «Піщенко» (а.с. 7-9). Позивач є рідним онуком [PERSON], яка є матірю його батька [PERSON], померлого 13.11.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ВЛ № 481413 та свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 039082 (а.с. 11, 12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,7839 га, розташованої на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6321484501:02:000:0036, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 105515 (а.с. 15). Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Після смерті [PERSON] спадкоємців першої черги не має, ніхто із інших спадкоємців більш близького ступеню споріднення не виявив бажання прийняти спадщину, лише позивач, який є померлій внучатим племінником, звернувся до державного нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, отже є таким що спадщину прийняв, однак свідоцтво про право на спадщину не отримав у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач [PERSON] є спадкоємцем в порядку ст. 1265 ЦК України. Згідно ст. 1265 ЦКУ у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Згідно з [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»:\~У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оцінивши наявні докази, прийнявши визнання уточненого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, як такі, що знайшли своє повне підтвердження. Згідно Наказу Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», Рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved