Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на свою користь: 50000 грн., як відшкодування завданої матеріальної шкоди, 10\~000 грн. в якості моральної шкоди, витрати на правову допомогу в розмірі 7\~500 грн. та витрати по сплаті судового збору. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути на користь [PERSON] 60\~000 грн. в якості матеріальної шкоди, 10\~000 грн. в якості моральної шкоди, витрати на правову допомогу 7\~500 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує та уточнив позовні вимоги та просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] 50000 грн. матеріальної шкоди, в іншій частині позовних вимог залишити без розгляду. Представник відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» у судове засідання не з'явився, однак надав заперечення на позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ст.197 ЦПК України, у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.08.2014 р. о 20 год. 30 хв. водій [PERSON] керував транспортним засобом ВАЗ 21043 державний номер [NUMBER] знаходячись у стані алкогольного спяніння рухаючись у напрямку м. Одеси - допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21112 державний номер [NUMBER], чим порушив п.2.9 правил дорожнього руху. Постановою від 12.09.2014 р. суддею Южного міського суду Одеської області було винесена постанову про визнання [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 130 ч. 1, 124, 122-4 КУпАП. Відповідно до даної постанови суд наклав на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5\~950,00 грн. 2015.02.06 Позивач отримав повідомлення про прийняте рішення по події, яка мала місце 2014.08.12 від ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в якому запропоновано виплатити позивачеві в якості страхової суми 14\~041,60 грн. Відповідно до полісу № АС/8552372 за шкоду заподіяну майну страхова сума (ліміт відповідальності) становить 50\~000,00 грн. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доводять під час розгляду інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно Пленуму Верховний Суд України № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved