Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] просив стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вказавши, що сторони перебували у шлюбі з 22 листопада 2002 року по 23 липня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, син залишився проживати з батьком, позивачем по справі. Відповідачка ухиляється від виконання своїх материнських обов'язків, покладених на нею державою і суспільством, не приймає участі у вихованні, не задовольняє духовних і матеріальних потреб дитини, а позивач як батько самостійно виховує та піклується про їх спільну дитину. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає в добровільному порядку, тому він вирішив звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, свої вимоги підтримав, просив стягнути аліменти. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на утримання неповнолітньої дитини, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про розгляд справи повідомлена своєчасно та належним чином, від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 23.07.2013 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією рішення. Після розірвання шлюбу відповідач змінила прізвище на « [PERSON]» Згідно свідоцтва про народження, сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Наданими суду документами підтверджено факт сумісного проживання малолітньої дитини разом з батьком, а саме: довідкою з місця проживання №272 від 06.04.2016, актом про склад сім'ї від 30.01.2018, довідкою з Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №52 Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 19.01.2018. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребують матеріальної допомоги, проживає з батьком відповідачка зобов'язана виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 704 грн. 80 коп. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved