Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просить суд стягнути з відповідачки грошові кошти у розмірі 26\~000,00доларів США в національній валюті по курсу НБУ станом на день ухвалення рішення, а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування наданого позову позивач посилається на те, що 19 жовтня 2009року Київським районним судом м. Одеси було ухвалено заочне рішення по цивільній справі №2-4705/2009 за позовом [PERSON] до нього - [PERSON] про визнання майна загальною спільною власністю та визнання права власності, яким позов [PERSON] було задоволено, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] і Петрова у м. Одесі. Позивач зазначає, що 03.01.2012року [PERSON], перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа и Петрова, 53, кв.117, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, переслідуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, заволоділа його грошима у сумі 26\~000, 00 доларів США. Так, позивач вказує на те, що [PERSON], достовірно знаючи про існування заочного Київського районного суду м. Одеси №2-4705/2009 за позовом [PERSON] до нього - [PERSON] про визнання майна загальною спільною власністю та визнання права власності, йому нічого не повідомила, зловживаючи його довірою, запропонувала йому передати грошові кошти у сумі 26\~000,00 доларів США за 1/2 частину квартири [ADDRESS] і Петрова у м. Одесі. У подальшому, як зазначає позивач, відповідачка, продовжуючи свій злочинний умисел, знаючи про наявність у неї зареєстрованого права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] і Петрова у м. Одесі, дійшла з ним угоди про передачу грошових коштів у сумі 26\~000,00доларів США за ? частину вказаної квартири, які відповідачка отримала 03.01.2012року, про що написала розписку. Однак, до теперішнього часу відповідачка свої зобовязання щодо переоформлення на імя позивача ? частини квартири [ADDRESS] і Петрова у м. Одесі, не виконала, грошові кошти у розмірі 26\~000,00доларів США також не повернула, у звязку з чим, [PERSON] звернувся до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні 08.07.2015року позивач та його представник позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідачка - [PERSON] у судові засідання не зявилась, про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином, в тому числі шляхом надання оголошення в газеті «Урядовий курєр», а тому відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси за згодою позивача та його представника була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2009року, яке набрало законної сили 30 жовтня 2009року, позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна загальною спільною власністю та визнання права власності було задоволено, визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] і Петрова у м. Одесі (а.с. 25). Зазначене рішення суду було зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.04.2010року (а.с. 25 на звороті). Вказаним заочним рішенням суду було встановлено, що 06.07.1991року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб та відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу актовий запис №687 від 18.09.2008року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Також зазначеним рішенням суду було встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і Петрова у м. Одесі, на підставі договору купівлі-продажу від 02.02.1996року. 03 листопада 2011року [PERSON] отримала від [PERSON] 3\~000,00доларів США в рахунок виплати квартири, що складає 26\~000,00доларів США, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова[ADDRESS]. Залишкова вартість складає 23\~000,00доларів США. Даний факт підтверджується копією розписки від 03.11.2011року, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 41). 03.01.2012року [PERSON] отримала від [PERSON] повну вартість в рахунок виплати за квартиру №117, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, будинок №53, в розмірі 26\~000, 00доларів США у повному обсязі. Претензій житлового та матеріального характеру до [PERSON] не має. Зобовязалась виписатися з квартири №117, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, будинок №53, у строк до 30 березня 2012року. Погасити всю заборгованість по комунальним послугам в строк до 01 січня 2012року. Даний факт підтверджується копією розписки від 03.01.2012року, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 40). Оригінали вищезазначених розписок були оглянуті судом у судовому засіданні 08.07.2015року. Однак до теперішнього часу відповідачка своє зобовязання щодо передачі позивачу у власність ? частини квартири №117, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, будинок №53, не виконала, грошові кошти, які були надані їй в рахунок виплати за квартиру, також не повернула. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно до положень ст.ст. 546, 570, 571 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, суд приходить до висновку, що так як договір купівлі-продажу ? частини квартири, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, передані позивачем [PERSON] грошові кошти у розмірі 26\~000,00 доларів США відповідачці [PERSON] є авансом. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно до ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та розписок, відповідачкою не було передано у власність позивача ? частину квартиру №117, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, будинок №53, та не було повернуто грошових коштів, які відповідачка отримала від [PERSON] як плату за частину квартири, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] грошових коштів у розмірі 26\~000,00доларів США в національній валюті по курсу НБУ станом на день ухвалення рішення, що складає 564\~200,00грн. (курс НБУ станом на 08.07.2015року 2\~170,04грн. за 100 доларів США), є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~246,55грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача - [PERSON], витрати по сплаті судового збору у розмірі 407,45грн. підлягають стягненню з відповідачки до державного бюджету України.

Outcome: approved