Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований 28 травня 2005 року Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №145. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.05.2005р. він з відповідачем зареєстрували шлюб. 06.08.2005р. у них народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. З 2006 року відповідач з сином проживають окремо. Відповідач не бажає відновлення сімї. Протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Враховуючи тривале, понад 10 років окреме проживання позивача та відповідача, збереження шлюбу є неможливим, і суперечить його інтересам. Просить позов задовольнити. Ухвалою від 21 березня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду і відкрито загальне позовне провадження. 08 травня 2018 року відповідачем надіслано відзив, в якому вона заперечила щодо розірвання шлюбу та зазначила, що їхні відносини не є настільки поганими. Ухвалою від 08 травня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому, просить повністю задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечила, та просить відмовити в задоволенні такого у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони 28 травня 2005 року уклали шлюб, який зареєстрований Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №145, що підтверджено свідоцтвом про шлюбу серії 1-СГ №008711, однак міцної сім'ї не створили. Сторони не підтримують шлюбних відносин, у звязку із чим такі фактично припинились; спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду повідомили, що позивач відвідує свого сина, який проживає окремо від нього, проводить з ним вільний час, однак з відповідачем він разом не проживає вже кілька років. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підставний, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі; при обставинах, зазначених позивачем, в останнього відсутні які-небудь почуття до відповідача, сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, тому, оскільки сторін по справі нічого не об'єднує, а відтак, шлюб необхідно розірвати, а позов задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в користь держави судовий збір в розмір 704,80 грн., оскільки при подачі до суду позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved