Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за позикою 700 доларів США, що еквівалентне 19 103,00 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1207,00 грн, пеню у сумі 8369,20 грн, інфляційні втрати у сумі 1889,71 грн., всього стягнути 30568,91 грн. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 908 грн та на професійну правничу допомогу згідно договору у розмірі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач зазначив, що він згідно укладеного договору позики (розпискою), позичив відповідачу 700 доларів США. Факт отримання коштів підтверджується власноручно складеною відповідачем борговою розпискою від 23.11.2018 року, підписаною ним у присутності свідка [PERSON] . У розписці сторони погодили порядок та умови повернення грошових коштів, відповідно до розписки відповідач брав у борг 700 доларів США на п`ять місяців. Зокрема відповідач зобов`язався повернути кошти в розмірі 700 доларів США через п`ять місяців, але відповідач через п`ять місяців грошові кошти не повернув, про що свідчить наявний в нього борговий документ (розписка). Так як строк повернення грошових коштів між ними (сторонами по справі) був визначений місяцями (через п`ять місяців) відповідач повинен був повернути позивачу грошові кошти в розмірі 700 доларів США до 30.04.2019 року. Позивач неодноразово пред`являв відповідачу усну вимогу, згідно розписки щодо повернення заборгованості, проте відповідач ухиляється від виконання свого зобов`язання, уразі коли позивачу вдавалося зустрітися з ним, він обіцяв повернути кошти, але станом на сьогодні так і не повернув, такі дії відповідача позивач розцінює, як небажання повернути позику. Відповідно витягу із сайту Національного банку України, про офіційний курс гривні щодо іноземної валюти, станом на день підписання позовної заяви 07.06.2021 року офіційний курс гривні до американського долару США станом на 07.06.2021 року складає 27,29 грн за один долар США. Отже, у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором позики (розпискою) від 23.11.2018 року з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість, яка складається із: -суми боргу за договором позики (розпискою) від 23.11.2018 року розміром 700 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 07.06.2021 року становить відповідно до розрахунку 700х27,29 = 19103,00 грн. Крім того необхідно стягнути з відповідача окрім заборгованості за договором позики (розписки): -суми інфляційних витрат в сумі 1889,71 грн; -пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання 8369,20 грн; -три процентів річних у сумі 1207,00 грн. Результати розрахунків (станом на день підписання позовної заяви 07.06.2021) Вихідні дані Дата виникнення заборгованостіДата розрахункуСума боргуРозмір пеніКількість днів прострочення 30.04.201907.06.202119103.00 грн.Подвійна облікова ставка НБУ769 Розрахунок 3% річних Період розрахункуСума боргу3% річних, грн. 30.04.2019 - 07.06.202119103.001207.00 грн. Розрахунок пені Період розрахункуСтавка НБУ, %Кількість днів у періодіПеня, грн. 30.04.2019 - 06.06.201917.538696.08 грн. 07.06.2019 - 18.07.201917.542769.35 грн. 19.07.2019 - 05.09.20191749871.93 грн. 06.09.2019 - 24.10.201916.549846.29 грн. 25.10.2019 - 12.12.201915.549795.00 грн. 13.12.2019 - 30.01.202013.549692.42 грн. 31.01.2020 - 12.03.20201142483.59 грн. 13.03.2020 - 23.04.20201042439.63 грн. 24.04.2020 - 11.06.2020849410.32 грн. 12.06.2020 - 23.07.2020642263.78 грн. 24.07.2020 - 03.09.2020642263.78 грн. 04.09.2020 - 22.10.2020649307.74 грн. 23.10.2020 - 10.12.2020649307.74 грн. 11.12.2020 - 21.01.2021642263.78 грн. 22.01.2021 - 04.03.2021642263.78 грн. 05.03.2021 - 15.04.20216.542285.76 грн. 16.04.2021 - 07.06.20217.552408.23 грн. Всього пені:8369.20 грн. Втрати від інфляції Місяць року за період розрахункуІндекс інфляції, % травень місяць 2019100.7 червень місяць 201999.5 липень місяць 201999.4 серпень місяць 201999.7 вересень місяць 2019100.7 жовтень місяць 2019100.7 листопад місяць 2019100.1 грудень місяць 201999.8 січень місяць 2020100.2 лютий місяць 202099.7 березень місяць 2020100.8 квітень місяць 2020100.8 травень місяць 2020100.3 червень місяць 2020100.2 липень місяць 202099.4 серпень місяць 202099.8 вересень місяць 2020100.5 жовтень місяць 2020101.0 листопад місяць 2020101.3 грудень місяць 2020100.9 січень місяць 2021101.3 лютий місяць 2021101.0 березень місяць 2021101.7 квітень місяць 2021Індекс не встановлено травень місяць 2021Індекс не встановлено Результати розрахунку Період розрахункуСума боргу, грн.Сума боргу з інфляцією, грн.Інфляційне збільшення боргу, грн. травень 2019 - травень 202119103.0020992.711889.71 Позивач в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Від відповідача 13.08.2021 року до суду надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] , 23.11.2018 року згідно укладеного договору позики (розпискою), позичив відповідачу 700 доларів США. Факт отримання коштів підтверджується власноручно складеною відповідачем борговою розпискою від 23.11.2018 року, підписаною ним у присутності свідка [PERSON] . У розписці сторони погодили порядок та умови повернення грошових коштів, відповідно до розписки позивач брав у борг 700 доларів США на п`ять місяців. Зокрема відповідач зобов`язався повернути кошти в розмірі 700 доларів США через п`ять місяців, але відповідач через п`ять місяців грошові кошти не повернув, про що свідчить наявний в позивача борговий документ (розписка). У відповідності до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Згідно ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначається місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Так як строк повернення грошових коштів між ними (сторонами по справі) був визначений місяцями (через п`ять місяців) відповідач повинен був повернути позивачу грошові кошти в розмірі 700 доларів США до 30.04.2019 року. Позивач неодноразово пред`являв відповідачу усну вимогу, згідно розписки щодо повернення заборгованості, проте відповідач ухиляється від виконання свого зобов`язання, станом на сьогодні так і не повернув, такі дії відповідача позивач розцінює, як небажання повернути позику. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Тобто, відповідно до положень ст.ст.1046-1047 ЦК України підтвердженням факту передачі грошей є розписка і в такій ситуації не обов`язково укладати окремий договір позики або нотаріально посвідчувати підпис боржника. У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 № 6-63цс13, вказано, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Аналогічні по суті висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від11.11.2015у справі №6-1967цс15,від 08.06.2016 у справі №6-1103цс16 та вказівки в постанові ВСУ від 26.09.2018 у справі №483/1953/16-ц. Так, відповідно до вказаних висновків Верховного Суду України, досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні також виявляти справжню правову природу укладеного договору незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. В позивача наявний на руках оригінал боргової розписки. В даній розписці відповідач [PERSON] зазначив про отримання в позивача у борг грошових коштів у сумі 700 доларів США строком на п`ять місяців, про що підтвердила його дружина [PERSON] . Відповідач гарантував повернення коштів в установлений строк. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Даний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України у справі № 6-369цс15 від 02.09.2015 р Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язань може забезпечуватися згідно з законом або договором, зокрема, неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за неналежне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Зазначена розписка є належним письмовим доказом укладення між позивачем та відповідачем договору позики в указаній в ній сумі. Вона підтверджує як його укладення, так і умови договору, суму позики, дату отримання коштів в борг, зобов`язання їх повернення у визначений строк; а також засвідчує отримання відповідачем (боржником) від кредитора (позивача) вказаної грошової суми. Розписка також підтверджує право позивача вимагати від відповідача повернення суми боргу, і обов`язок відповідача - виплатити позивачу зазначену суму боргу. Цей доказ містить інформацію щодо предмета доказування. 31.10.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (справа № 707/2606/16-ц, провадження № 61-28762св18, досліджуючи питання виконання боргового зобов`язання при наявності оригіналу боргової розписки у кредитора, зробив наступний висновок, статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Відповідно до розписки договір позики від 23.11.2018 року укладений в іноземній валюті - доларах США. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з ч.1 ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідно витягу із сайту Національного банку України, про офіційний курс гривні щодо іноземної валюти, станом на день підписання позовної заяви 07.06.2021 року офіційний курс гривні до американського долару США станом на 07.06.2021 року складає 27,29 грн за один долар США. Отже, у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором позики (розпискою) від 23.11.2018 року з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість, яка складається із: -суми боргу за договором позики (розпискою) від 23.11.2018 року розміром 700 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 07.06.2021 року становить відповідно до розрахунку 700х27,29 = 19103,00 грн. Крім того необхідно стягнути з відповідача окрім заборгованості за договором позики (розписки): - суми інфляційних втрат в сумі 1889,71 грн; -пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання 8369,20 грн; -три процентів річних у сумі 1207,00 грн. Суд погоджується з розрахунками позивача щодо суми заборгованості за договором позики, сумою інфляційних втрат, пенею, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908 грн. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., суд зазначає, що дана вимога не підлягає задоволенню, так як дані витрати в сумі 5000 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: approved