Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Енергетична компанія «Херсонобленерго», в якій просив усунути перешкоди в користуванні належним йому майном - господарською будівлею літ. «Д», яка розташована в [ADDRESS]; зобов'язати відповідача винести прогін ПЛ 10 кВ разом з опорами №1, №2 відпр. на КТП №839 ф. 691 ПС 35/10 кВ «Щасливцево» від його будівлі на передбачену чинним законодавством відстань. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем у період вересня-жовтня 2006р. збудовано об'єкт електроенергетики - ПЛ 10 кВ відпр. на КТП №839 ф. 691 ПС 35/10 кВ, проводи в прогоні №1 і №2 простягаються над належною позивачу на праві власності господарською спорудою сараєм літ. «Д», що є порушення вимог Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою КМУ за №209 від 04 березня 2007 р. Позивач вважає, що своїми діями, відповідач порушив його право власника на вільне розпорядження своїм майном. Крім того, наявність такого об'єкта електроенергетики є перепоною для позивача в отриманні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що й стало підставою звернення до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, свою правову позицію виклав у письмових запереченнях, зі змісту яких вбачається, що позовні вимоги не визнає з тих підстав, що згідно паспорту повітряної лінії електропередачі 6-10 кВ ПЛ 10 ф. 691 та інвентарної картки №415 ПЛ 10 кВ ф. 693 від ПС 35/10 Щасливцево, вказана повітряна лінія була збудована у 1964р., та у 2007р. було проведено її реконструкцію, у відповідності з вимогами діючого законодавства. Зазначає, що ні на час побудови повітряної лінії, ні на час її реконструкції, жодних об'єктів нерухомості під її лініями не було, а сарай літ. «Д», позивачем було збудовано самовільно, з порушенням архітектурно-будівельних норм. Крім того, вважає, що позивачем порушено строк звернення до суду. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що рішенням 11 сесії Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 13 грудня 2006р. за №197 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на земельну ділянку», гр. [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку із земель житлової забудови Щасливцевської сільської ради на умовах безкоштовної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. На підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 23 червня 2008 р. по справі №2-795/2008р., позивач набув право власності на нерухоме майно - житловий будинок, літня кухня 4,5х6, сарай 5,6х9,6, господарський блок 30,5х3,5м., вбиральня 5,3х1,7м., душ 3х1,7м., навіс 5,5х6,5м., яке розташоване в [ADDRESS]. З технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 16 жовтня 2008р. вбачається, що сарай літ. «Д» був збудований у 2004р. 24 жовтня 2008 року позивачем зареєстровано право власності на вищевказані об'єкти нерухомості в Генічеському ДБТІ, про що отримано витяг про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за №20688372. Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено поясненнями сторін, на земельній ділянці по [ADDRESS], на якій розташовані житловий будинок та господарські споруди позивача знаходиться об'єкт електроенергетики - ПЛ 10 кВ відпр. на КТП №839 ф. 691 ПС 35/10 кВ, проводи якого в прогоні №1 і №2 простягаються над господарською спорудою сараєм літ. «Д». Позивач, вважає, що насправді відповідачем самовільно збудовано повітряну лінію в 2007р., внаслідок чого вона перешкоджає йому в користуванні сараєм літ. «Д», який був збудований ще в 2004р., що й стало підставою звернення до суду. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. По справі встановлено, що повітряна лінія електропередач, яка проходить через земельну ділянку позивача була побудована у 1964р., що підтверджується паспортом повітряної лінії електропередачі 6-10 кВ ПЛ 10 ф. 691 та інвентарною карткою №415 ПЛ 10 кВ ф. 693 від ПС 35/10 Щасливцево, а у 2007р. проведено її реконструкцію, а саме: заземлено опори, провід, ізолятори оп 1-75. Згідно ст. 76 Земельного кодексу України землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об'єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об'єкти транспортування електроенергії до користувача. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони. Статтею 112 Земельного кодексу України визначено, що охоронні зони створюються: уздовж ліній зв'язку електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України. Частиною 6 статті 19 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об'єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель. Відповідно до п.п.1,2,4 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою КМУ від 04 березня 1997р. за №209, електричними мережами, які підлягають охороні, згідно з правилами, вважаються трансформаторні підстанції, розподільчі пункти і пристрої, струмопроводи, повітряні лінії електропередачі, підземні і підводні кабельні лінії електропередачі та споруди, які до них належать; для створення нормальних умов екаслуатації електричних мереж, забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки здійснюються такі заходи: відводяться земельні ділянки, встановлюються охоронні зони, визначаються мінімально допустимі відстані, прокладаються просіки у лісових, садових, паркових та інших багаторічних насадженнях; у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами. Підприємства, установи, організації та громадяни, яким надано у власність, постійне або тимчасове користування земельні ділянки, де знаходяться об'єкти електричних мереж, зобов'язані вживати належних заходів до збереження зазначених об'єктів. Згідно п.5 вищезазначених Правил охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстані 2 метри для повітряних ліній напругою до 1 кВ;10 метрів-до 20 кВ. Крім цього, відповідно до ст. 32 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» в охоронних зонах кабельних ліній електропередачі власникам і користувачам земельних ділянок, фізичним і юридичним особам забороняється : будувати житлові будинки, будинки громадського призначення; розміщати споруди іншого призначення на меншій відстані від елементів електричних мереж, ніж встановлено нормами. Судом встановлено, що на момент введення в експлуатацію в 1964 році електроустановок їх розміщення на земельній ділянці позивача, було правомірним. При цьому на цій земельній ділянці проходить охоронна зона, що є обмеженням земельної ділянки позивача, і час встановлення такого обмеження слід пов»язувати з часом встановлення і введення в експлуатацію спірних електроустановок, оскільки одночасно з їх встановленням вздовж земельної ділянки та повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів при невідхиленому їх положенні на певну відстань, було встановлено охоронну зону в розумінні вищезазначених нормативно-правових актів. У той же час, позивачем не надано доказів, які б спростовували факт введення в експлуатацію спірної електроопори в 1964р., та доказів того, що сарай літ. «Д», ним збудовано на підставі відповідного документа, що дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту. Крім того, як вбачається зі змісту рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 23 червня 2008р. по справі №2-795/2008, яке набрало законної сили, підставою звернення [PERSON] до суду з позовом про визнання права власності на об'єкти нерухомості, які розташовані по [ADDRESS], в тому числі і на сарай літ. «Д»., стала відмова Щасливцевської сільської ради у визнанні права власності на вищевказані об'єкти нерухомості, що дає підстави вважати, що вказані об'єкти нерухомості були збудовані без відповідних дозвільних документів, чи з порушенням будівельного законодавства. Крім того, позивач набув право власності на будинок лише 24 жовтня 2008 року, коли отримав витяг про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за №20688372. Також, позивачем не надано доказів того, що земельна ділянка по [ADDRESS] належить йому на праві власності чи праві постійного користування, оскільки відповідно Земельного кодексу України право на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації відповідного права. Однак, в матеріалах справи наявне лише рішення сесії Щасливцевської сільської ради №197 від 13 грудня 2006р. про надання [PERSON] дозволу на розробку технічної документації із землеустрою. У той же час, суд приймає до уваги той факт, що відповідачем у 2004 р. була замовлена розробка технічної документації із землеустрою під розміщення електричних опор, яка в подальшому була затверджена рішенням №226 Щасливцевської сільської ради від 13 лютого 2007р. При цьому жодних даних про те, що повітряні лінії електропередач на той час проходять над господарськими спорудами позивача встановлено не було. За таких обставин, суд важає, що право власності відповідача на спірні електроустановки виникло набагато раніше ніж право власності позивача на об'єкти нерухомості. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що розташування на земельній ділянці позивача електроустановок є обмеженням, яке встановлено чинним законодавством, і вздовж їх розташування проходить охоронна зона, тому розташування електроустановок на земельній ділянці позивача є правомірним. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що посилання позивача на порушення відповідачем права власності позивача не підтверджено належними і допустимими доказами, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed