Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором поставки в розмірі 31862,13 грн. та сплаченого судового збору у сумі 551,20 грн. В позовній заяві позивач вказав, що 04.05.2016р. між ним та [PERSON] укладений договір поставки б/н, згідно якого він передав [PERSON] товар на загальну суму 30095,98 грн., а вона прийняла товар та зобовязалася сплатити за нього визначену суму у строк до 06.05.2016р. Однак, у встановлений строк відповідач гроші не повернула, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду. Позивач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, проводити розгляд справи у його відсутності (а.с. 38). Відповідач у судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, оскільки згідно з ч. 5 ст. 76 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, та через СМС-повідомлення, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надала, хоча мала таку можливість, оскільки позовну заяву з доданими до неї документами отримала (а.с. 28а, 33, 37). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. 04 травня 2016 року між ФОП [PERSON] і відповідачем [PERSON] укладений договір поставки № б/н, згідно п. 1.1 якого та на підставі накладної № б/н від 04.05.2016р. [PERSON] передав [PERSON] товар, а саме: ковбасні вироби в асортименті, на загальну суму 30095,98 грн., а [PERSON] прийняла товар та зобовязалася сплатити за нього визначену вартість у строк до 06 травня 2016р. (а.с. 14-16). Однак відповідач порушила взяті на себе зобовязання по договору поставки та не сплатила вартість товару у визначений строк, чим спричинила позивачу збитки. Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Згідно п. 5.3 договору поставки, в разі порушення строків сплати за товар зазначений у договорі, покупець зобовязаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від вартості несвоєчасно сплаченого товару за кожний день невиконання. Відповідно до п. 5.4 договору поставки, сторони домовились збільшити відсоток річних за користування грошовими коштами до 10 %. Таким чином, позивачем договір поставки виконаний в повному обсязі, а відповідачем договір поставки не виконаний, оскільки належним виконанням договору поставки з боку відповідача є сплата коштів, в розмірі та в валюті, визначеними в договорі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підтвердження укладення договору поставки та його умов позивачем представлена накладна від 04.05.2016р., яка посвідчує отримання відповідачем товару. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, у відповідача виникає відповідальність за невиконання свого зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Враховуючи невиконання боржником свого зобовязання у встановлений строк відповідач повинен сплатити пеню, розмір якої дорівнює подвійні ставці НБУ і становить : з 07.05.2016р. 26.05.2016р. за 20 днів прострочення за розміром подвійної облікової ставки НБУ в день 0,104% становить 624,94 грн.; з 27.05.2016р. 20.06.2016р. за 25 днів прострочення за розміром подвійної облікової ставки НБУ в день 0,095% становить 1365,01 грн.; тому загальна сума пені за договором становить 1365,01 грн. Розмір 10 % річних за прострочення платежу за період з 07.05.2016р. по 20.06.2016р. (день складання позову) 45 днів: 30095,98 грн. : 365 х 45 х 10% = 371,05 грн. Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 р. № 1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (ч.1 ст. 4 цього Закону). Сума боргу з урахуванням індексу інфляції має розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур'єр». Отже загальна сума індексу інфляції становить 30,10 грн. з розрахунку: з 07.05.2016р. по 20.06.2016р. 30095,98 грн. х 1,001 30095,98 грн. = 30,10 грн. Таким чином, сума боргу, що підлягає стягненню за договором поставки становить 31862,13 грн., яка складається з: 30095,98 грн. вартість поставленого товару; 1365,01 грн. пеня; 371,05 грн. - 10 % річних; 30,10 грн. інфляційні втрати. З урахуванням встановлених обставин, судом встановлено, що борг до теперішнього часу не повернуто, тому позовні вимоги в частині стягнення боргу з урахуванням пені, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 процентів річних від простроченої суми, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача суму основного боргу по договору поставки, пені, 3% річних та індексу інфляції, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. Крім того, тривалий термін прострочення сплати боргу, відсутність дій, які б свідчили про наміри добросовісно виконувати свої зобов'язання з боку відповідача, вказують на наявність спроби ухилитися від виконання зобов'язань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved