Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання права користування жилим приміщенням та зобов'язання укласти договір найму жилого приміщення. Позов мотивовано тим, що у 2010 році з дозволу родички, [PERSON], позивач [PERSON] поселився в квартирі [ADDRESS]. Під час проживання у вказаному помешканні позивач разом з двоюрідною тіткою [PERSON] вели спільне господарство та придбавали продукти харчування і предмети домашнього вжитку, здійснювали поточний ремонт квартири. [PERSON] часто хворіла, і [PERSON] здійснював за нею догляд. Інших членів сім'ї [PERSON] не мала.[INFO], після тяжкої хвороби,[PERSON] померла, і позивач її поховав.Після смерті тітки позивач продовжує проживати у вказаній квартирі, отримує поштову кореспонденцію. Дана квартира для нього є постійним місцем проживання. Іншого житла [PERSON] не має, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.09.2014 року..Позивач сплачує комунальні послуги за користування квартирою [ADDRESS], однак особовий рахунок для сплати комунальних послуг відкрито на ім'я [PERSON].У січні 2014 року [PERSON] здійснив ремонт ванної кімнати, що підтверджується товарними чеками та рахунками-фактури.Крім того, факт проживання позивача за адресою: [ADDRESS] з 2010 року по день звернення до суду, підтверджується актами ЖЕК №16 від 16.05.2011року та 03.02.2012 року, які були складені працівниками ЖЕК за участю сусідів.Вважаючи, що він набув права користування квартирою, оскільки постійно проживає за адресою: [ADDRESS], [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданніпозивач підтримавпозовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог [PERSON] та просив суд відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У 2010 році з дозволу родички, [PERSON], [PERSON] поселився в квартирі [ADDRESS]. Під час проживання у вказаному помешканні позивач з двоюрідною тіткою вели спільне господарство та придбавали продукти харчування і предмети домашнього вжитку, здійснювали поточний ремонт квартири. [PERSON] часто хворіла, і [PERSON] здійснював за нею догляд. Інших членів сім'ї [PERSON] не мала. [INFO] після тяжкої хвороби [PERSON] померла. Після смерті тітки позивач продовжує проживати у вказаній квартирі, отримує поштову кореспонденцію. Дана квартира для нього є постійним місцем проживання. Іншого житла [PERSON] не має, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.09.2014 року.. Позивач сплачує комунальні послуги за користування квартирою [ADDRESS], особовий рахунок для сплати комунальних послуг якого відкрито на ім'я [PERSON]. У січні 2014 року [PERSON] здійснив ремонт ванної кімнати, що підтверджується товарними чеками та рахунками-фактури. Крім того, факт проживання позхивача за адресою: [ADDRESS] з 2010 року по теперішній час підтверджується актами ЖЕК №16 від 16.05.2011року та 03.02.2012 року, які були складені працівниками ЖЕК за участю сусідів. Відповідно до ч.1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, або тимчасово. Відповідно до ч.1 ст.61 ЖК Української РСР, користування жилим приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Частина 1 ст. 63 ЖК Української РСР визначає, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ст. 64 ЖК Української РСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Згідно ч.2 ст.65 ЖК України, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Статтею 47 Конституції України гарантовано, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Суд звертає увагу на те, що відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Обов'язковість для сторін положень актів законодавства, що випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами, означає, що у такому разі йдеться про імперативні норми, передбачені законодавством. Як відомо, імперативна норма встановлює правила, які не можуть бути змінені сторонами в договорі. Між тим, особливістю житлових відносин, що виникли між сторонами, є те, що договір найму житлового приміщення в державному і комунальному житловому фонді укладається на основі Типового договору найму жилого приміщення, який затверджений Кабінетом Міністрів України. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що встановлені в судовому засіданні факти дають підстави вважати, що позивач правомірно набув право користування квартирою, так як набув всі права та обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, тому вимоги підлягають судовому захисту шляхом визнання за позивачем право користування житловими кімнатами, а також зобов'язання відповідача укласти з позивачем договір найму квартири, визнавши його основним наймачем, відкривши на його ім'я окремий особовий рахунок. На підставі викладеного та

Outcome: approved