Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування зазначеного позову позивач зазначив, що з 03 серпня 1990 року [PERSON], перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 05 травня 2011 року шлюб між сторонами розірваний. З 2006 року Відповідач не працювала, знаходилась утриманні Позивача, займалась домашнім господарством. На придбання спірних об'єктів витрачались лише кошти зароблені Позивачем. Станом на день звернення до суду спірними об'єктами користується Відповідач. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства за його кошти у 2006 році був придбаний автомобіль марки SUZUKI GRAND VITARA д/н [NUMBER], а також побудований житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Також здійснено будівництво будинку за адресою: [ADDRESS], за рахунок коштів [PERSON] та за рахунок коштів отриманих від продажу квартири за адресою: [ADDRESS]. На підставі рішення Української міської ради від 10 квітня 2001 року [PERSON] була отримана земельна ділянка площею 0,099 га, розташована за Українська міська рада с/т «Луговий». Крім того, [PERSON] 1 вересня 2006 року згідно договору купівлі - продажу була придбана земельна ділянка площею 0,0520 га, розташована на території Української міської ради, с/т «Монтажник». Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає що всі зазначені об'єкти були набуті сторонами в процесі шлюбних відносин та є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив: визнати за [PERSON] право власності на ? частину садового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на ? частину автомобіля марки SUZUKI GRAND VITARA, державний номерний знак [NUMBER]; визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0520 га, розташовану за адресою: Українська міська рада СТ «Монтажник», кадастровий номер 3223151000:06:010:0133; визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,099 га, розташовану за адресою: Українська міська рада СТ «Луговий». В задоволені зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON], про поділ спільного майна подружжя просив відмовити посилаючись на обставини викладені в запереченнях на зустрічний позов. Під час розгляду справи [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа: [PERSON], про поділ спільного майна подружжя. Відповідач [PERSON] свої позовні вимоги мотивує тим, що з початку 2007 року між нею та [PERSON] шлюбні відносини були припинені, спільне господарство ними не велось у кожного був особистий бюджет. Зазначає, що позивач [PERSON] 8 квітня 2011 року звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою про розірвання шлюбу і шлюб між ними був розірваний. Садовий будинок побудований на земельній ділянці, яка подарована її матір'ю [PERSON], що підтверджується договором дарування земельної ділянки від 21 вересня 2002 року і зареєстрований в реєстрі № 756 від 02.10.02р. і на земельній ділянці, яка подарована її батьком [PERSON], що підтверджується договором дарування земельної ділянки від 17 серпня 2002 року. Також зазначає, що спірний садовий будинок побудований особисто нею і її мамою [PERSON], яка значиться 3-ю особою без самостійних вимог за зустрічною позовною заявою, за кошти її матері та в силу статті 57 СК України не підлягає поділу. В позовних вимогах зазначає, що відповідно до частини 5 ст.57 СК України, земельна ділянка набута за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації є власністю того із подружжя, який реалізував своє право на безоплатну приватизацію. Що стосується, визнання за [PERSON], право власності на 1/2 частину автомобіля марки SUZUKI GRAND VITARA д/н [NUMBER], який був куплений до припинення шлюбних відносин і окремого проживання, не заперечує стосовно його поділу. Також зазначає, що Позивачем за кошти нажиті в шлюбі 12.06.2007 року вчинений договір купівлі-продажу автомобіля Ssang Yong Kyron номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], що підтверджується договором №12-06/07 КГ-21 від 12.06.2007 року і рахунком №612 від 04.06.2007 року та посилаючись на норми Цивільного та Сімейного кодексів України просила суд: відмовити в задоволені позовних вимог [PERSON], що стосується визнання за ним права власності на ? частину садового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; відмовити в задоволені позовних вимог, що стосується визнання права власності на ? частини земельної ділянки площею 0,099 га, яка розташована на території Української міської ради в с/т «Луговий»; відмовити в задоволені позовних вимог [PERSON], що стосується визнання за ним права власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0520 га, яка розташована на території Української міської ради, с/т «Монтажник»; стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію ? частини вартості автомобіля Ssang Yong Kyron номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], а саме 92 948,63 грн., а також судові витрати. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити, посилаючись на його безпідставність. Відповідач та її представник у судовому засіданні підтримали зустрічну позовну заяву та просили її задовольнити з викладених у ній підстав, а в задоволенні первісного позову - відмовити. Третя особа [PERSON] підтримала зустрічну позовну заяву та просила її задовольнити з викладених у ній підстав, а в задоволенні первісного позову - відмовити. Свідки [PERSON] та [PERSON] допитані в судовому засіданні повідомили, що позивач [PERSON] здійснював фінансові вкладення в будівництво садового будинку в м. Українка, СТ «Монтажник», оскільки у них кошти на його будівництво. Суд, заслухавши сторони та їх представників, третю особу, що з'явився в судове засідання, вивчивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а в зустрічному позові потрібно відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що з 03 серпня 1990 року [PERSON], перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 05 травня 2011 року шлюб між сторонами розірваний. Встановлено, що за час спільного проживання сторонами було набуто у власність чи побудовано і на час розгляду справи існує наступне майно: автомобіль марки SUZUKI GRAND VITARA д/н [NUMBER]; садовий будинок за адресою [ADDRESS]; земельна ділянка площею 0,099 га, яка розташована на території Української міської ради в с/т «Луговий»; земельна ділянка площею 0,0520 га, яка розташована на території Української міської ради, с/т «Монтажник». Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороби тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 63 СК України визначає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених цивільним Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до п. 25 Постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визначає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Враховуючи, що вище перелічене майно було побудовано чи придбано під час шлюбу, суд приходить до висновку, що воно вважається спільним майном подружжя, а частки майна дружини та чоловіка є рівними. Що стосується зустрічних позовних вимог щодо розподілу автомобіля Ssang Yong Kyron номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] судом встановлено, що право власності на зазначений автомобіль було зареєстроване за батьком Позивача [PERSON] та він не є спільною сумісною власністю подружжя Позивача та Відповідача. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення первинних позовних вимог та відмови в задоволенні зустрічного позову.

Outcome: approved