Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 1993 року. Від шлюбу мають одну дитину, яка на даний час є повнолітньою. Поряд з тим, зазначив, що спільним подружнім життям не проживають з 2012 року та не ведуть спільного господарства. Причиною чого стали постійні сварки та непорозуміння через різні характери та погляди на життя, ведення домашнього господарства. Ініціатором сварок завжди була відповідач. Остання зневажливо ставилася до нього, не розуміла та не хотіла розуміти сутності проблем, які виникали у нього. Він неодноразово говорив їй, щоб вона змінила своє відношення та ставлення до нього, однак відповідач своєї поведінки не змінила. Також зазначив, що 11.09.2019 року він рекомендованим листом направив відповідачу пропозицію прибути о 10 год. 17.09.2019 року в Борщівський районний ВДРАЦС для подання спільної заяви про розірвання шлюбу, однак відповідач проігнорувала його пропозицію. За таких обставин вважає, що сім`я розпалася, шлюб набрав формальних рис, і подальше його збереження є неможливим, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, позов підтримує, крім того зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у її відсутності до суду не подала, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 01 липня 1993 року Мельнице - Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 01 липня 1993 року у Мельнице - Подільській селищній раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 19. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловіку та дружині « [PERSON] ». Від шлюбу мають одну дитину, яка на даний час є повнолітньою. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі біля семи років спільним подружнім життям не проживають, не ведуть спільного господарства. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved