Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS], з причини не проживання його в будинку з 2007 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він з 04.04.2007 року є власником будинку [ADDRESS], який придбав на підставі договору купівлі-продажу з [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований у цьому будинку. З часу придбання позивачем будинку відповідач виселився з нього та вивіз свої особисті речі, але не знявся з реєстрації, що спричиняє позивачу незручності та перешкоди у нормальному користуванні належним йому майном, в зв'язку з чим позивач вимушений звертатись до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що не знімався з реєстрації в зв'язку з тим, що не мав можливості зареєструвати інше місце проживання. Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановлено, що будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 4 квітня 2007 року (а.с. 3). В даному будинку також зареєстрований [PERSON] (а.с. 7), який в даному будинку не проживає з часу його продажу, що визнається відповідачем, отже відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Під дію п.п. 1 і 5 та ч.4 ст.71 даний випадок не підпадає, а в ч.1 ст.71 вказано, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач [PERSON] в будинку позивача не проживає з 2007 року, то він відповідно до ст.ст.71, 72, 163 ЖК України втратив право на користування цим жилим приміщенням. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Реєстрація відповідача у будинку позивача створює останньому перешкоди у вільному розпорядженні та користуванні цим нерухомим майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в т.ч. на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Оскільки позивач ні у позовній заяві ні під час судового розгляду не заявляв вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved