Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визнання за ним права власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. При цьому, посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з домоволодіння в [ADDRESS], яке в свою чергу вона успадкувала після смерті його батька [PERSON], померлого в [INFO]. Він є рідним сином померлої [PERSON] та померлого [PERSON] і відповідно до ст. ст. 1222, 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Про прийняття спадщини він звернувся з заявою в передбачений шестимісячний строк до 1-ї Київської державної нотаріальної контори, але при відсутності правоустановчого документа на будинок державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок. Між тим, домоволодіння в [ADDRESS] належало спадкодавцям, було введено в експлуатацію та належним чином зареєстровано і підтверджується цей факт документально. Виникла ситуація, при якій через втрату правовстановлюючого документа на житловий будинок спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. В судовому засіданні представник позивача позов позов підтримала. Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, належним чином відповідач про час, місце слухання справи повідомлявся, тому суд, враховуючи думку представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі представника відповідача, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України провівши заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що спірним спадковим майном є житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] померла мати позивача по справі [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з домоволодіння в [ADDRESS], яке в свою чергу вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого в [INFO]. [PERSON] є рідним сином померлої [PERSON] та померлого [PERSON] і відповідно до ст. ст. 1222, 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Про прийняття спадщини [PERSON] звернувся з заявою в передбачений шестимісячний строк до 1-ї Київської державної нотаріальної контори, була заведенна спадкова справа №1002/2012 р., але при відсутності правоустановчого документа на будинок державний нотаріус постановою від 17.02.2014 р. відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок. Згідно ст. 1216 ЦК України у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Даний порядок передбачений також Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.п. 4.12 п.4 гл.10 розд.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 (зі змінами, внесеними Наказом Міністерства юстиції України від 15.05.2013 р. №888/5), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі документів, що підтверджують право власності. Згідно п.п.4.15 гл.10 розд.2 даного Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Підпунктом 4.14. п.4 гл.10 розд.2 вказаного Порядку визначено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює його процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як зафіксовано в п.5 ч.1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили. Рішенням виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих м. Києва №294 від 29.01.1968 р. був затверджений акт прийняття до експлуатації індивідуальної домобудівлі [ADDRESS] (а.с.15). Як зазначено в листі Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна №33275 (И-2012) від 6.09.2012 р., житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований в Київському МБТІ на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Жовтневого району м. Києва від 14.02.1968 р. Державний архів м. Києва листом №02-13/11-22/666 від 4.04.2013 р. повідомив Першу Київську державну нотаріальну контору, що у документах фонду Р-14 «Виконавчий комітет Жовтневої районної депутатів трудящих м. Києва» у рішеннях цього виконкому за лютий 1968 р. крім рішення виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих м. Києва №294 від 29.01.1968 р. про затвердження акту прийняття до експлуатації індивідуальної домобудівні [ADDRESS], інших відомостей про [PERSON] та житловий будинок, що знаходиться в місті Києві по вул. Примакова під номером 28, не виявлено (а.с.16). Суд, дослідивши всі обставини справи, оцінивши зібрані та надані суду докази в їх сукупності, прийшов до висновку про правомірність позовних вимог. У суду є законні підстави задовольняти позовні вимоги. [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до 1-ї Київської державної нотаріальної контори, державний нотаріус якої відмовила у видачі такого свідоцтва. Звернувшись з даним позовом до суду, [PERSON] фактично оскаржив постанову державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [PERSON] не може пред'явити до нотаріальної контори свідоцтво про право власності на жилий будинок у зв'язку з відсутністю такого документа у нього. Як пояснила представник позивача в судовому засіданні, [PERSON] невідомо, де може знаходитись дане свідоцтво. Суд приймає до уваги, що в листі Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна №33275 (И-2012) від 6.09.2012 р. зазначається, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований в Київському МБТІ на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Жовтневого району м. Києва від 14.02.1968 р. Отже, суд робить висновок, що свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] в природі існувало та видавалось уповноваженим державним органом. Спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] була дружина останнього [PERSON], яка на момент смерті свого чоловіка проживала разом з ним в одному будинку та була там прописана, до нотаріальної контори подавала заяву 11 вересня 1980 р. про прийняття спадщини на все майно після смерті її чоловіка [PERSON] та заяву від 3.02.1981 р. про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на інше майно: 2/9 частин жилого будинку з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] та грошовий вклад в ощадній касі, що не є предметами даного спору, і відповідне свідоцтво було видано вказаній особі на майно у вигляді 2/9 частин жилого будинку з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] 3.02.1981 р. Першою Київською державною нотаріальною конторою. Спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] був також син останнього [PERSON], який на момент смерті свого батька проживав разом з ним в одному будинку [ADDRESS], будучи в ньому прописаним, але до нотаріальної контори не подавав заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на майно після смерті батька [PERSON], продовжуючи в цьому будинку проживати і далі до своєї смерті [INFO]. Заяви [PERSON], [PERSON] в нотаріальну контору про відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] на будинок по [ADDRESS] не подавали згідно ст. 553 ЦК України від 18.07.1963 р., що діяв на той період часу, тому фактично прийняли спадщину на це майно, що належало покійному [PERSON], згідно ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України від 18.07.1963 р., як це вбачається з копії спадкової справи №3875 до майна померлого [INFO]. [PERSON] Спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] був також другий син останнього [PERSON], позивач по справі, який на момент смерті свого батька не проживав разом з ним в будинку [ADDRESS] та не був у ньому прописаний, до нотаріальної контори не подавав заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на майно після смерті батька [PERSON], тому він не приймав спадщину. Спадкоємцем першої черги після померлого [INFO]. [PERSON] була мати останнього [PERSON], яка на момент смерті свого сина [PERSON] проживала разом з ним в одному будинку, будучи в ньому зареєстрованою, до нотаріальної контори не подавала заяву про прийняття спадщини на майно після смерті її сина [PERSON] та заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Заяву [PERSON] у нотаріальну контору про відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] також не подавала згідно ст. 553 ЦК України від 18.07.1963 р., що діяв на той період часу, тому фактично прийняла спадщину на належне йому по закону частину майна, яке той фактично прийняв після смерті покійного батька [PERSON] Отже, на момент смерті [PERSON] остання була єдиним спадкодавцем нерухомого майна у вигляді будинку [ADDRESS]. Тому, позивач по справі є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] спадкового майна у вигляді жилого будинку за адресою: [ADDRESS], яке вона як спадщину прийняла, але не оформила в нотаріальній конторі у вигляді свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач по справі позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину як спадкоємець за законом на будинок у нотаріальній конторі у зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на жилий будинок, тому за ним повинно бути вивзнано таке право в порядку спадкування за законом в судовому порядку, і на те є законні підстави. Заперечень на позов з боку відповідача Київської міської ради не поступило, тому суд діє відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, виходячи з встановлених обставин справи та наданих, витребуваних доказів по справі у їх сукупності, та діючи у межах заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved