Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Хортицький відділ державної Виконавчої служби м.\~Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на виконанні державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби м.\~Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] знаходиться виконавче провадження номер за ЄДРВП 36038984 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2415/11 \~виданого 14.07.2011 р. Ленінським районним судом м.\~Запоріжжя про стягнення з боржника ([PERSON]І.) на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.05.2011 р. і до повноліття дитини. 04.06.2013 р., постановою державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] був накладений арешт на майно позивача та оголошена заборона на його відчуження. У позові [PERSON] посилається на те, що, на даний час, заборгованість по аліментам відсутня, однак незважаючи на його неодноразові письмові заяви, державний виконавець відмовляється зняти арешт з усього належного йому майна (в тому числі нерухомого) та зняти заборону відчуження квартири розташованої за адресою: м. Запоріжжя, бул.\~Будівельників[ADDRESS]. У судове засідання сторони не зявились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги він підтримує, у якості ключового доказу просить залучити до матеріалів справи та розглянути [PERSON] заборгованості по аліментам від 12.12.2017 р., виконаний державним виконавцем. Від відповідача надійшла заява про визнання позову та про розгляд справи без її участі, факт погашення заборгованості по аліментам підтвердила. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. На виконанні державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби м.\~Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] знаходиться виконавче провадження номер за ЄДРВП 36038984 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2415/11 \~виданого 14.07.2011 р. Ленінським районним судом м.\~Запоріжжя про стягнення з боржника ([PERSON]І.) на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.05.2011 р. і до повноліття дитини. 04.06.2013 р. постановою державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] накладений арешт на майно позивача та оголошена заборона на його відчуження. Відповідно до листа-відповіді Хортицького відділу державної виконавчої служби м.\~Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 29451 від 18.11.2016 р. заборгованість у позивача перед відповідачем станом на 01.11.2016 р. \~відсутня у звязку із повною її сплатою. [PERSON] заборгованості по аліментам від 12.12.2017 р., виконаного державним виконавцем, вбачається, що станом на 12.12.2017 р. заборгованість [PERSON] по аліментам відсутня, наявна переплата у розмірі 878,88 грн. Із заяви відповідача адресованої суду від 14.12.2017 р., вбачається, що відповідач [PERSON] позов визнала у повному обсязі, підтвердила факт надходження коштів та відсутність заборгованості позивача по аліментам. Однак, незважаючи на те, що борг, у звязку із виникненням якого було накладено арешт на майно позивача, погашено у повному обсязі, арешт з майна не знято, що порушує законні права та інтереси позивача щодо розпорядження майном, власником якого він є. Представником позивача двічі направлялась заява про зняття арешту з нерухомого майна боржника до Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області: 05.07.2017 р. та 25.07.2017 р. У листі-відповіді Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 17123 від 12.07.2017 р. на вищезгадані заяви сформульована рекомендація звернутися до суду із відповідною позовною заявою про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження. Згідно «Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта» № 87876413 від 24.05.2017 р., позивач [PERSON] дійсно є співвласником нерухомого майна, 1/3 частки квартири за адресою: м.\~Запоріжжя, бул.\~Будівельників[ADDRESS]. Крім того, на все майно позивача, включаючи вказану квартиру, дійсно накладено арешт постановою від 04.06.2013 р. державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції по виконавчому провадженню № 36038984. Згідно із ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи те, що арешт на майно [PERSON] накладався для забезпечення реального виконання рішення суду та погашення заборгованості, також враховуючи відсутність претензій відповідача з приводу аліментних зобовязань, то підстав для подальшого обтяження майна на даний час немає. Положенням ст. 391 ЦК України, передбачено що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про зняття арешту з майна, обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно положень ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача з урахуванням чинного законодавства, яким передбачено зняття арешту за рішенням суду.

Outcome: approved