Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Гребінківської міської ради Полтавської області про відсутність права користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що з 2016 року вони з родиною проживають по [ADDRESS] . Приводячи ділянку 1829 кв.м. у відповідність з цільовим призначенням, проводячи реконструктивне розбирання і капітально-відновлювальний ремонт основних вузлів і несучих конструкцій будинку «В-1», родина позивача побудувала на цій ділянці з червоної цегли нові: господарський сарай «К», вихідний підвал «підК», літню кухню «Ж», каналізаційний септик, вбиральню «З», літній душ «Е», огорожу № 1, та користується ним і розпоряджається як власник. Зазначає, що на ділянці посаджено: дерев плодових - 65 шт., чагарників плодових - 18шт., виноградних кущів - 30шт., малини кущової - 42шт., 6 сортів клубники, кустарників декоративних - 17шт., квітів різних - багато. Вказує, що при реконструктивному розбиранні та капітально-відновлювальному ремонті будинку «В-1» родиною позивача було зроблено ряд ремонтних робіт. Зазначає, що користувачем земельною ділянкою за вищевказаною адресою була колгоспниця [PERSON] , після смерті якої [INFO] року «автоматично» припинилося право користування цією земельною ділянкою, та відповідно як об`єкт права вона не могла бути успадкована, оскільки земельна ділянка не мала оформленого права власності або права користування. Вказує, що землі комунальної власності міста Гребінка перебувають у стані реформування, земельна ділянка по [ADDRESS] (до інвентаризації була під номером [NUMBER]), знаходиться на території міста Гребінка, але належить до земель територіальної громади Короваївської сільської ради Гребінківського району Полтавської області і тільки Короваївській сільській раді належить виключне право на володіння, користування та розпорядження цією землею. Зазначає, що земельна ділянка по [ADDRESS] під будинком « В -1 » та господарськими будівлями має невизначений правовий режим для Гребінківської міської ради. Відсутність у нього як позивача правовстановлюючих документів на земельну ділянку не можна розцінювати як правопорушення у разі вжиття заходів для оформлення права землекористування на ділянку, яка по факту вже перебуває в користуванні. Враховуючи викладене, позивач просить визнати відсутнім у Гребінківської міської ради права користування земельною ділянкою 1829кв.м. по [ADDRESS] , яка не набута у комунальну власність та знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] з 15.06.2016 року, як власника зелених насаджень, виконаних робіт, зведених конструкцій у вигляді будинку «В-1» та господарських: сараю «К», вихідного підвалу «підК»,літньої кухні «Ж», вбиральні «З», літнього душу «Е», огорожі № 1. Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 25 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог (а.с.20). 03.04.2019 року від представника відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, із якого вбачається, що відповідач повністю не погоджується із доводами та предметом позову, оскільки на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстрований об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, загальною площею 23.2 кв.м. Складовими частинами об`єкту нерухомого майна є житловий будинок - «А», сарай - «Б», вбиральня - «Г», сарай - «Д», огорожа - №2, колодязь - №3. Вищеназвані будівлі є садибою, тобто комплексом житлових, господарських, гаражних, паркових та інших будівель, які становлять єдину господарсько-архітектурну цілісність. Зазначає,що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта власником вищевказаної садиби є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою : [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності у [PERSON] є Свідоцтво про право на спадщину, видане 17.12.2013 року приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Радзівон Н.В. Таким чином, земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] знаходиться у законному користуванні [PERSON] , як спадкоємця. Жодних документів щодо переходу права власності від [PERSON] до [PERSON] позивач не надала, а тому її твердження щодо порушення її законних прав та інтересів, пов`язаних з користуванням спірною земельною ділянкою є безпідставними. Вказує, що на даний час [PERSON] має виключне право на користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , як власник нерухомого майна на вказаній ділянці, а [PERSON] в свою чергу, не маючи законних прав на користування спірною земельною ділянкою, є неналежним позивачем у позові про порушення права користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , і з цих підстав їй в цьому позові слід відмовити. Вказав, що суб`єктами права комунальної власності на землю є територіальні громади сіл, селищ та міст. Відповідно до ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Спірна земельна ділянка по [ADDRESS] відповідно до Генерального плану м. Гребінка, затвердженого розпорядженням Полтавського облвиконкому № 144-р від 16.04.1990 року, знаходиться в межах міста Гребінка, а тому відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України є комунальною власністю Гребінківської територіальної громади. Враховуючи вищевикладене, просив у задоволенні позову [PERSON] в інтересах [PERSON] до Гребінківської міської ради Полтавської області про відсутність права користування земельною ділянкою - відмовити в повному обсязі в зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю вимог позивача (а.с.24-29). 09.04.2019 року [PERSON] надав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 21.05.2019 року у задоволенні клопотання позивачу відмовлено (а.с. 30). 09.04.2019 року до суду надійшла відповідь [PERSON] на відзив позивача. Свою відповідь [PERSON] . мотивує тим, що позивач не ставить питання про те, що знаходиться на земельній ділянці; відповідач не вказав, на підставі яких документів набуто право комунальної власності на землю по [ADDRESS] ; земельна ділянка [ADDRESS] не знаходилася у законному користуванні [PERSON] , тому він позивачу її й не передавав; долучене відповідачем викопіювання з генплану, це аерофотозйомка, яка виконувалася, починаючи з 1987 року Харківським інститутом (ГИЦГИС) за державною програмою; відповідач не підтвердив, що земельні ділянки по [ADDRESS] знаходяться у його комунальній власності (а.с.32-36). Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Так, рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 11.06.2018 року у справі 528/1285/17, яке набрало законної сили, [PERSON] в інтересах [PERSON] до Гребінківської міської ради, третя особа [PERSON] , про визнання права на приватизацію земельної ділянки - відмовлено в задоволенні позову. Згідно вищевказаного рішення, а також беручи до уваги те, що судом було встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником об`єкта нерухомого майна по [ADDRESS] є [PERSON] згідно Свідоцтва про право на спадщину від 17.12.2013 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При оцінці аргументів та доводів сторін суд керується рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 no. 4241/03, в якому вказується, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітися як вимога детально відповідати на кожен довод. Доводи позивача стосовно того, що вона та її родина з 2016 року внаслідок приведення земельної ділянки у відповідність з цільовим призначенням та внаслідок проведення реконструктивного розбирання і капітально - відновлювального ремонту має право, як власник, користуватися і розпоряджатися цим майном, є надуманими, а тому суд оцінює їх критично. Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги те, що земельна ділянка знаходиться у законному користуванні [PERSON] як спадкоємця, оскільки вона надавалась спадкодавцю [PERSON] під будівництво до 15.03.1991 року, а тому, саме він має право на звернення до суду із вказаним позовом. Враховуючи, що позивач не є власником майна, за таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, як необґрунтовані та безпідставні.

Outcome: dismissed