Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що квартира [ADDRESS] , являється спільною сумісною власністю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.05.1994 року, а тому відповідно до ст. 370 ЦК України кожен із співвласників квартири має у власності по 1/3 частці. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом являються позивач та її мати [PERSON] , однак остання від належної їй частки спадщини відмовилася на користь позивача, про що свідчить її нотаріально посвідчена заява. Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом, в зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: поновити строк звернення до суду з позовом та визнати за нею в порядку спадкування за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача - Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, однак надали суду заяву про слухання справи у відсутність представника та при розгляді справи покладався на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.05.1945 року, виданого Краснокутським районним комітетом приватизації Краснокутської районної Ради народних депутатів Харківської області. Реєстраційний номер: 1-28 за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстроване право приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно ч.1,ч.2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже кожен із співвласників квартири має у власності по 1/3 частці. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданого Козіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області 04 квітня 2011 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з права власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.05.1994 року, виданого Краснокутським районним комітетом приватизації Краснокутської районної Ради народних депутатів Харківської області. Реєстраційний номер: 1-28, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 23.05.1994 року. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Факт, що позивач являється донькою померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом її про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , копії яких маються в матеріалах справи. Також, як вбачається з матеріалів справи, окрім позивача спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка від належної їй частки спадщини відмовилася на користь доньки [PERSON] , тобто позивача по справі, про що свідчить її нотаріально посвідчена заява, яка мається в матеріалах справи. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої Богодухівською державною нотаріальною конторою, з якої вбачається, що по параметрам запиту: [PERSON] , дата смерті - [INFO] - інформація відсутня. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлого батька [PERSON] та до спадкового майна входить 1/3 частина квартири. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом після смерті батька - [PERSON] , має законне право на 1/3 частку квартири в порядку спадкування.

Outcome: approved